title: Първа Директива на Комисията от 28 юли 1981 година относно установяване на методите за анализ в Общността за контрол на критериите за чистота на някои хранителни добавки

text:
Важна правна забележка

|

31981L0712

Официален вестник n° L 257 , 10/09/1981 стр. 0001 - 0027 специално финландско издание: глава 13 том 11 стр. 0154  специално испанско издание: глава 13 том 11 стр. 0220  специално шведско издание: глава 13 том 11 стр. 0154  специално португалско издание глава 13 том 11 стр. 0220  специално чешко издание глава 13 том 006 стр. 176  - 202 специално испанско издание глава 13 том 006 стр. 176  - 202 специално унгарско издание глава 13 том 006 стр. 176  - 202 специално литвийско издание глава 13 том 006 стр. 176  - 202 LV.ES глава 13 том 006 стр. 176  - 202 MT.ES глава 13 том 006 стр. 176  - 202 PL.ES глава 13 том 006 стр. 176  - 202 SK.ES глава 13 том 006 стр. 176  - 202 специално словенско издание глава 13 том 006 стр. 176  - 202

		19810728Първа Директива на Комисиятаот 28 юли 1981 годинаотносно установяване на методите за анализ в Общността за контрол на критериите за чистота на някои хранителни добавки(81/712/ЕИО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива на Съвета от 23 октомври 1962 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно оцветителите, разрешени за използване в храните, предназначени за консумация от човека [1], последно изменена с Директива 78/144/ЕИО [2], и по-специално член 11, параграф 2 от нея,като взе предвид Директива 64/54/ЕИО на Съвета от 5 ноември 1963 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно консервантите, разрешени за използване в храните, предназначени за консумация от човека [3], последно изменена с Директива 79/40/ЕИО [4], и по-специално член 8, параграф 2 от нея,като взе предвид Директива 70/357/ЕИО на Съвета от 13 юли 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно антиоксидантите, разрешени за използване в храните, предназначени за консумация от човека [5], последно изменена с Директива 78/143/ЕИО [6], и по-специално член 5, параграф 2 от нея,като има предвид, че тези разпоредби предвиждат общите и специфични критерии за чистота на тези добавки да бъдат контролирани според методите за анализ в Общността;като има предвид, че е подходящо да се приеме първоначална серия методи, изследванията за които са приключили в срок;като има предвид, че методите за анализ по настоящата директива съответстват на становището на Постоянния комитет по храните,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Държавите-членки постановяват, че анализите, необходими за контрола на общите или специфичните критерии за чистота на някои хранителни добавки, се извършват в съответствие с методите, описани в приложение II, като тяхното приложно поле е определено в приложение I.Член 2Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 20 февруари 1983 г. Те незабавно информират Комисията за това.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 28 юли 1981 година.За КомисиятаKarl-Heinz NarjesЧлен на Комисията[1] ОВ 115, 11.11.1962 г., стр. 2645/62.[2] ОВ L 44, 15.2.1978 г., стр. 20.[3] ОВ 12, 27.1.1964 г., стр. 161/64.[4] ОВ L 13, 19.1.1979 г., стр. 50.[5] ОВ L 157, 18.7.1970 г., стр. 31.[6] ОВ L 44, 15.2.1978 г., стр. 18.--------------------------------------------------19810728ПРИЛОЖЕНИЕ IПРИЛОЖНО ПОЛЕ НА МЕТОДИТЕ ЗА АНАЛИЗ В ОБЩНОСТТА ЗА КОНТРОЛ НА КРИТЕРИИТЕ ЗА ЧИСТОТА НА НЯКОИ ХРАНИТЕЛНИ ДОБАВКИI. УВОД…II. ОЦВЕТИТЕЛИII.1. Определяне на веществата, които се извличат с помощта на диетилов етер от сулфонирани органични оцветители, разтворими във вода, предназначени за консумация от човека. Приложение II, метод 1.III. КОНСЕРВАНТИIII.1. Определяне на мравчената киселина, формиатите и други окисляващи се примеси в оцетната киселина (Е 260), в калиевия ацетат (Е 261), в натриевия диацетат (Е 262) и в калциевия ацетат (Е 263). Приложение II, метод 2.III.2. Определяне на нелетливите вещества в акриловата киселина (Е 280). Приложение II, метод 3.III.3. Определяне на загубата на маса при изсушаване на натриевия нитрат (Е 250). Приложение II, метод 4.III.4. Граничен тест за салицилова киселина в етил р-хидроксибензоат (Е 214), етил р-хидроксибензоат, натриев нитрат (Е 215), n-пропил р-хидроксибензоат (Е 216), n-пропил р-хидроксибензоат, натриев нитрат (Е 217), метил р-хидроксибензоат (Е 218) и метил р-хидроксибензоат, натриев нитрат(Е 219). Приложение II, метод 5.III.5. Определяне на свободната оцетна киселина в натривия диацетат (Е 262). Приложение II, метод 6.III.6. Определяне на натриев ацетат в натриевия диацетат (Е 262). Приложение II, метод 7.III.7. Граничен тест за алдехиди в сорбиновата киселина (Е 200), в натриевите, калиеви и калциеви сорбати (Е 201, Е 202, Е 203) и в акриловата киселина (Е 280). Приложение II, метод 8.IV. АНТИОКСИДАНТИIV.1. Определяне на прекисното число в лецитините (Е 322). Приложение II, метод 9.IV.2. Определяне в лецитините (Е 322) на веществата, неразтворими в толуола. Приложение II, метод 10.IV. 3. Граничен тест за определяне на редукторите в натриевите, калиевите и калциевите лактати (Е 325, Е 326, и Е 327). Приложение II, метод 11.IV.4. Определяне на летливите киселини в ортофосфорната киселина (Е 338). Приложение II, метод 12.IV.5. Граничен тест за определяне на нитрати в ортофосфорната киселина (Е 338). Приложение II, метод 13.IV.6. Определяне на неразтворимите във вода вещества в моно- би- и три- натриеви ортофосфати и моно-, би- и три- калиеви ортофосфати (Е 339 i), Е 339 ii), 339 iii), Е 340i), Е 340 ii), Е 340iii)). Приложение II, метод 14.V. ОБЩИ ХАРАКТЕРИСТИКИV.1. Определяне на рН в хранителните добавки. Приложение II, метод 15.--------------------------------------------------19810728ПРИЛОЖЕНИЕ IIМЕТОДИ ЗА АНАЛИЗ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО КРИТЕРИИТЕ ЗА ЧИСТОТА НА ХРАНИТЕЛНИТЕ ДОБАВКИУВОД1. Подготовка на аналитичната проба1.1. Общи характеристикиМасата на лабораторната проба за анализ обикновено е 50 г, освен ако не е необходимо по-голямо количество за специфично определяне.1.2. Подготовка на пробатаПробата се хомогенизира преди анализа.1.3. СъхраняванеПодготвената проба се съхранява във въздухонепроницаем и влагоустойчив контейнер по начин, предотвратяващ увреждане.2. Реактиви2.1. Вода2.1.1. Ако е посочена вода за разтворите, за разрежданията или за измиванията, винаги става дума за дестилирана или за деминерализирана вода с поне еквивалентна чистота.2.1.2. Ако са посочени "разтвор" или "разреждане", без да се уточнява реактивът, става дума за воден разтвор.2.2. ХимикалиВсички химикали са качествено аналитични реактиви, ако няма други уточнения.3. Апаратура3.1. Списък на апаратуратаВ списъка на апаратурата са включени само апаратите със специално предназначение и с особени спецификации.3.2. Аналитична везна"Аналитична везна" означава везна с чувствителност равна или превишаваща 0,1 мг4. Израз на резултатите.4.1. РезултатиРезултатът, записан в официалния доклад на анализа, представлява средната стойност, получена от поне две определения със задоволителна повтаряемост.4.2. Изчисляване на процентаАко не е постановено друго, резултатът се изразява като процент (m/m) от оригиналната проба, получена в лабораторията.4.3. Брой на изразителните числаРезултатът не трябва да съдържа повече изразителни числа, отколкото допуска уточняването на метода.МЕТОД 1ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ВЕЩЕСТВАТА, КОИТО СЕ ИЗВЛИЧАТ С ПОМОЩТА НА ДИЕТИЛОВ ЕТЕР ОТ СУЛФОНИРАНИ ОРГАНИЧНИ ОЦВЕТИТЕЛИ В ХРАНИТЕ, РАЗТВОРИМИ ВЪВ ВОДА1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определят веществата, които се извличат с помощта на диетилов етер от сулфонирани органични оцветители, разтворими във вода, които не са били смесвани с основа.2. ДефиницияСъдържанието на вещества, които се извличат с помощта на диетилов етер, се определя чрез долуописания метод.3. ПринципИзвлича се оцветителят с помощта на диетилов етер и се претегля сухият остатък след изпаряване на етера.4. Реактиви4.1. Диетилов етер, сух, без перокис (изсушен с помощта на прясно калциниран калциев двухлорид).5. Апаратура.5.1. Апарат на Сокслет с колба.5.2. Ексикатор, съдържащ прясно активиран силикагел или еквивалентен дехидратант с индикатор за влага.5.3. Аналитична везна.5.4. Пещ с термостатно контролирана температура 85 ± 2 °С.6. ПроцедураПретегля се с точност до 10 мг около 10 г проба от оцветител върху парче хартиен филтър. Хартията се сгъва, слага се в хартиена тръба, която се запушва със сух суров памук. В продължение на шест част се извлича с диетилов етър (4.1) в Сокслетова колба (5.1). Етерът се изпарява при най-ниската възможна температура. Предварително премерената Сокслетова колба се поставя с остатъка в пещта (5.4). Изсушава се при 85 ± 2 °С в продължение на 20 минути. Остатъкът се оставя да изстине в ексикатора (5.2), покрит със стъкло на часовник и после се претеглят колбата и остатъкът.Да се повтори сушенето и меренето, докато се получи разлика, по-малка от 0,5 мг от две последователни измервания. Ако се получи увеличение на масата, в изчисленията се отчита най-ниската измерена стойност.7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на веществата извличани с етер като процент от пробата е представено със следната формула:m× 100mкъдето:m1 = масата в грамове на остатъка след изпаряването,m0 = първоначалната маса на взетата проба, изразена в грамове.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от две паралелни определения, извършвани симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 20 мг на 100 г проба.МЕТОД 2ОПРЕДЕЛЯНЕ НА МРАВЧЕНАТА КИСЕЛИНА, ФОРМИАТИТЕ И ДРУГИ ОКИСЛЯВАЩИ СЕ ПРИМЕСИ В ОЦЕТНАТА КИСЕЛИНА (Е 260), КАЛИЕВИЯ АЦЕТАТ (Е 261), НАТРИЕВИЯ ДИАЦЕТАТ (Е 262) И КАЛЦИЕВИЯ АЦЕТАТ (Е 263)1. Предмет и приложно полеНастоящият метод позволява да се определи мравчената киселина, формиатите и другите окисляващи се примеси, изразени като мравчена киселина в:- оцетната киселина (Е 260),- калиевия ацетат (Е 261),- натриевия ацетат (Е 262),- калциевия ацетат (Е 263).2. ДефиницияСъдържанието на мравчена киселина, формиати и други окисляващи се примеси се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципПробата за анализ се третира с излишък от стандартен калиев перманганат в основа, за да се получи манганов двуокис. Мангановият двуокис и излишъкът от калиевия перманганат се определят йодометрично в основа, а концентрацията на окисляващи се примеси се измерва и изразява в мравчена киселина.4. Реактиви4.1. Калиев йодид.4.2. Калиев перманганат 0,02 мол/л.4.3. Натриев карбонат (анхидрид).4.4. Натриев тиосулфат 0,1 мол/л.4.5. Разтвор от скорбяла (1 % м/v).4.6. Разредена сярна киселина: 90 мл сярна киселина (ρ20 °C = 1,84 г/мл) се прибавя към вода и се разрежда 1:1.5. Апаратура5.1. Вряща водна баня.5.2. Аналитична везна.6. ПроцедураАко пробата за анализ представлява свободна киселина, около 10 г от нея се претеглят с точност до 10 мг, разрежда се със 70 мл вода и се прибавя разтвор, съдържащ 10 г анхидритен натриев карбонат (4.3) в 30 мл вода. Ако пробата е съставена от соли, внимателно се претеглят около 10 г от нея с точност до 10 мг,разтваря се в 100 мл вода и се прибавя 1 г анхидритен натриев карбонат (4.3), като се разклаща до пълно разтваряне. Прибавят се 20 мл калиев перманганат 0,02 мол/л (4.2) и се загрява във вряща водна баня за около 15 минути. След охлаждане се прибавят 50 мл разредена сярна киселина (4.6) и 0,5 г калиев йодид (4.1). Сместа се разклаща докато утайката от мангановия двуокис се разтвори изцяло. Титрува се с 0,1 мол/л разтвор от натриев тиосулфат (4.4), докато сместа придобие бледожълт цвят. Прибавят се няколко капки разтвор от скорбяла (4.5) и се титрува докато разтворът се обезцвети напълно.7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеПроцентът мравчена киселина на формиатите и на другите окисляващи се примеси, изразен в мравчена киселина, се изчислява чрез следната формула:×b– Vкъдето:а = моларността на калиевия перманганат,b = моларността на натриевия тиосулфат,m0 = първоначалната маса на взетата проба, изразена в грамове,V = обема в мл на натриевия тиосулфат 0,1 мол/л, използван за титруването.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от две паралелни определения, извършвани симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху една и съща проба, не трябва да превишава 5 мг на 100 г проба.8. Забележки8.1. Обем от 11,3 мл от 0,1 мол/л натриев тиосулфат е еквивалентен на 0,2 % мравчена киселина в 10 г проба.8.2. При липса на формиат този обем е 20 мл, но при наличие на повече от 0,27 % (m/m) мравчена киселина, излишъкът на калиев перманганат ще е недостатъчен и ще се получи фиксирано количество от 8 мл. В такъв случай определянето се повтаря с по-малко количество проба.МЕТОД 3ОПРЕДЕЛЯНЕ НА НЕЛЕТЛИВИТЕ ВЕЩЕСТВА В АКРИЛОВАТА КИСЕЛИНА (Е 280)1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определят нелетливите вещества в акриловата киселина (Е 280).2. ДефиницияСъдържанието на нелетливи вещества в акриловата киселина се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципПробата се изпарява и изсушава при 103 ± 2 °C и остатъкът се определя гравиметрично.4. Апаратура4.1. Изпарителен уред от платина или кварц с достатъчна вместимост, за да побере 100 г проба.4.2. Електрическа пещ с термостатно регулирана температура на 103 ± 2 °C.4.3. Аналитична везна.4.4. Вряща водна баня.4.5. Ексикатор, съдържащ прясно активиран силикагел или еквивалентен дехидратант с индикатор за влага.5. ПроцедураПретегля се с точност до 0,1 г 100 г проба от акрилова киселина в предварително изсушен и премерен съд (4.1). Оставя се да се изпари във вряща водна баня в димящ котел (4.4). Когато цялата акрилова киселина се изпари, се поставя в пещ (4.2) при 103 ± 2 °C в продължение на един час. Поставя се в ексикатора и се оставя да изстине. Претегля се. Операцията се повтаря докато се получи разлика, по-малка от 0,5 мг от две последователни измервания. Ако се получи увеличение на масата, в изчисленията се отчита най-ниската измерена стойност.6. Изразяване на резултатите6.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на нелетливи вещества в проценти от пробата се изразява чрез следната формула:mкъдето:m1 = масата в грамове на остатъка след изпаряването,m0 = първоначалната маса на взетата проба, изразена в грамове.6.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от двете паралелни определения, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху една и съща проба, не трябва да надвишава 5 мг за 100 г проба.МЕТОД 4ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗАГУБАТА НА МАСА ПРИ СЪХНЕНЕ НА НАТРИЕВ НИТРАТ (Е 250)1. Предмет и приложно полеНастоящият метод позволява да се определи загубата на маса при съхнене на натриев нитрат (Е 250).2. ДефиницияСъдържанието на влага в натриевия нитрат е загубата на маса при съхнене, получена с помощта на долуописания метод.3. ПринципОпределянето на загубата на маса при съхнене се постига чрез затопляне в пещ при 103 ± 2 °C; измерване и изчисление на загубата на маса.4. Апаратура4.1. Електрическа пещ с термостатно регулирана температура на 103 ± 2 °C.4.2. Стъклен плоскодънен съд с диаметър 60 до 80 мм и с дълбочина поне 25 мм, с неприлепващ капак.4.3. Ексикатор, съдържащ прясно активиран силикагел или еквивалентен дехидратант с индикатор за влага.4.4. Аналитична везна.5. ПроцедураМаха се капакът на стъкления съд (4.2) и съдът и капакът се поставят в продължение на един час в пещта (4.1), загрята до 103 ± 2 °C. Поставя се капакът върху съда (4.2) и се оставят в ексикатора (4.3), докато изстинат до стайна температура. Покритият съд се претегля (4.2) с точност до 10 мг. Претегля се с точност до 10 мг около 10 г от пробата в покрития съд. Маха се капакът и съдът и капакът се поставят за един час в пещта (4.1), загрята до 103 ± 2 °C. Отново се поставя капакът и съдът се оставя да изстине до стайна температура в ексикатора (4.3). Претегля се с точност до 10 мг. Повтарят се последните три операции (загряване, изстудяване и претегляне), докато се получи разлика, по-малка от 10 мг, от две последователни измервания. Ако се получи увеличение на масата, в изчисленията се отчита най-ниската измерена стойност.6. Изразяване на резултатите6.1. Формула и начин на изчислениеЗагубата на маса при сушене като процент маса от пробата се изразява чрез следната формула:100 ×m- m1където:m1 = масата на съда, изразена в грамове,m2 = масата, изразена в грамове, на съда и пробата преди изсъхване,m3 = масата на съда и пробата след изсъхване, изразена в грамове.6.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите на две паралелни определяния, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 100 мг на 100 г проба.МЕТОД 5ГРАНИЧЕН ТЕСТ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА САЛИЦИЛОВАТА КИСЕЛИНА В ЕТИЛ р-ХИДРОКСИБЕНЗОАТ (Е 214), ЕТИЛ р-ХИДРОКСИБЕНЗОАТ, НАТРИЕВ НИТРАТ (Е 215), n-ПРОПИЛ р-ХИДРОКСИБЕНЗОАТ (Е 216) n-ПРОПИЛ р-ХИДРОКСИБЕНЗОАТ, НАТРИЕВ НИТРАТ (Е 217), МЕТИЛ р-ХИДРОКСИБЕНЗОАТ (Е 218) И МЕТИЛ р-ХИДРОКСИБЕНЗОАТ НАТРИЕВ НИТРАТ (Е 219)1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определи наличието на салицилова киселина в етил р-хидроксибензоат (Е-214), n-пропил р-хидроксибензоат (Е-216), метил р-хидроксибензоат (Е -218) и техните соли (Е 215, Е217 и Е 219).2. ДефиницияГраничният тест за салицилова киселина е определен с помощта на долуописания метод.3. ПринципРеакцията на разтвора, съдържащ салицилова киселина, произвежда при наличие на амониевожелезен (III) сулфат виолетово оцветяване, чиято интензивност се сравнява с тази на референтния разтвор.4. Реактиви4.1. Разтвор от амониевожелезен (III) сулфат 0, 2 % (m/v), който се приготвя от 0,2 г амониевожелезен (III) сулфат додеканов хидрат в 50 мл вода, прибавят се 10 мл азотна киселина, 10 % (v/v) и се разтваря в 100 мл вода.4.2. Етанол 95 % (v/v).4.3. Разтвор от салицилова киселина 0,1 г/л.4.4. Сярна киселина 1 мол/л.5. Апаратура5.1. Неслеров цилиндър, градуиран до 50 мл, с общ обем - около 60 мл.6. Процедура6.1. Проби от етил, n-пропил и метил р-хидроксибензоат6.1.1. Претегля се 0,1 г проба с точност до 1 мг и се разтваря в 10 мл етанол 95 % (v/v) (4.2). Сместа се изсипва в Неслеров цилиндър (5.1) и се допълва до 50 мл с вода. Разклаща се и се добавя 1мл разтвор от амониевожелезния (III) сулфат (4.1). Разклаща се отново и се оставя да почива 1 минута.6.1.2. Подготвя се сравнителен разтвор по начина, описан в 6.1.1., като се използва 1 мл разтвор от салицилова киселина (4.3) вместо пробата.6.1.3. Сравнява се оцветяването на пробата с оцветяването на сравнителната проба.6.2. Проби от натриеви соли от етил, n-пропил и метил р-хидроксибензоат6.2.1. Повтаря се операцията по 6.1.1., като се окислява до рН 5 с помощта на 1 мол/л азотна киселина (4.4) преди разтварянето до 50 мл.6.2.2. Повтаря се 6.1.2.6.2.3. Повтаря се 6.1.3.7. Изразяване на резултатите7.1. Разчитане на граничния тестАко червеникаво-виолетовият цвят на пробния разтвор е по-наситен от цвета на разтвора в сравнителната епруветка, тестът е положителен и пробата съдържа повече от 0,1 % салицилова киселина.7.2. ЧувствителностГраницата на доказване на теста е 30 мг салицилова киселина в 100 г проба.7.3. НаблюденияРезултатите от двата гранични теста, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, трябва да са идентични.МЕТОД 6ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СВОБОДНАТА ОЦЕТНА КИСЕЛИНА В НАТРИЕВИЯ ДИАЦЕТАТ (Е 262)1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определи оцетната киселина в натриевия диацетат (Е262).2. ДефиницияСъдържанието на оцетната киселина се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципДиректно титруване на оцетната киселина в проба на разтвор от стандартен натриев хидроокис и фенолфталеинов индикатор.4. Реактиви4.1. Фенолфталеинов разтвор 1 % (м/v) в етанол.4.2. Натриев хидроокис 1 мол/л.5. Апаратура5.1. Аналитична везна.6. ПроцедураПретеглят се 3 г проба с точност до 1 мг и се разтваря в около 50 мл вода. Добавят се 3 капки разтвор от фенолфталениеновия индикатор (4.1) и се титрува с 1 мол/л натриев хидроокис (4.2), докато червеното оцветяване се задържи в продължение на пет секунди.7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на оцетна киселина, изразено като процент от пробата, се определя чрез следната формула:mкъдето:V = обема в милилитри на разтвора от натриев хидроокис (4.2), използван за титруване,с = моларността на разтвора от натриев хидроокис в мол/л,m0 = първоначалната маса на взетата проба, изразена в грамове.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от две паралелни определения, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 500 мг за 100 г проба.8. ЗабележкаПолучава се обем от 20 мл, когато 3 г проба, съдържаща 40 % оцетна киселина, се титруват с 1 мол/л натриев хидроокис.МЕТОД 7ОПРЕДЕЛЯНЕ НА НАТРИЕВ АЦЕТАТ В НАТРИЕВИЯ ДИАЦЕТАТ (Е 262)1. Предмет и приложно полеМетодът определя натриевия ацетат и водата, изразена като ацетат, в натриевия диацетат (Е 262).2. Дефиниция"Съдържание на натриевия ацетат": съдържанието на натриевия ацетат и водата, изразена като натриев ацетат, с помощта на долуописания метод.3. ПринципПробата се разтваря в кристална оцетна киселина преди титруване със стандартна перхлорна киселина, използвайки кристалвиолет като индикатор.4. Реактиви4.1. Кристална оцетна киселина ρ 20 °C = 1,049гр/мл (за неводно титруване).4.2. Кристалвиолет, СI № 42555 разтворен индикатор, 0,2 % (м/v) в кристалната оцетна киселина.4.3. Калиев хидрогенфталат С8 H5 КО4.4.4. Оцетен анхидрид (СН3 СО)2О.4.5. Перхлорна киселина, 0,1 мол/л в кристалната оцетна киселина: подготвена и стандартизирана както следва:Претеглят се Р г разтвор от перхлорна киселина в 1000 мл мерителна колба, запушена със запушалка от прешлифовано стъкло. Количеството Р се изчислява по формулата:P =1004,6mкъдето: m е концентрацията в % (m/m) перхлорна киселина, определена чрез алкалиметрично титруване (70 до 72 % (m/m) киселина е най-подходящата). Прибавят се около 100 мл кристална оцетна киселина и след това Q г оцетен анхидрид на малки порции, като сместа се разбърква и охлажда по време на добавянето. Количеството може да се изчисли по следната формула:Q =567 × P– 5695aкъдето: Р = концентрацията от перхлорна киселина, а = концентрацията в % m/m от оцетния анхидрид. Колбата се запушва и остава да престои 24 часа на тъмно, после се прибавя достатъчно кристална оцетна киселина, за да се получи 1000 мл разтвор. Така полученият разтвор е практически безводен. Разтворът се стандартизира с калиев хидрогенфталат както следва:Внимателно се претегля с точност до 0,1 мг около 0,2 г калиев хидрогенфталат, изсушен предварително в продължение на 2 часа при 110 °С и се разтваря в 25 мл кристална оцетна киселина в колба за титруване, като внимателно се загрява. Охлажда се, прибавят се две капки 0,2 % (m/m) разтвор кристалвиолет (4.2) в кристална оцетна киселина и се титрува с разтвора от перхлорна киселина, докато цветът на индикатора стане бледозелен. Извършва се празно титруване със същото количество разтворител и стойността на празното титруване се изважда от действителното определение. Всеки 20,42 мг натриев хидрогенфталат е равен на 1 мл от 0,1 мол/л перхлорна киселина.5. Апаратура5.1. Аналитична везна.6. ПроцедураПретеглят се с точност до 0, 5 мг около 0, 2 г от пробата и се разреждат в 50 мл кристална оцетна киселина (4.1). Добавят няколко капки разтвор от индикатор кристалвиолет (4.2) и се титрува до еквивалентен пункт в светлозелено, с помощта на 0,1 мол/л перхлорна киселина (4.5).7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на натриев ацетат, според дефиницията в точка 2 (дефиниция), изразено под формата на тегловен процент от пробата, е определено както следва:mкъдето:V = обема в мл на използваната стандартизирана перхлорна киселина (4.5),с = моларността на разтвора от перхлорна киселина (4,5),m0 = първоначалната маса в грамове от взетата проба.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от две паралелни определяния, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превиша 1,5 г за 100 г проба.8. НаблюденияРеактивите, използвани при този метод, са токсични и експлозивни и с тях трябва да се борави предпазливо.МЕТОД 8ГРАНИЧЕН ТЕСТ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА АЛДЕХИДИТЕ В СОРБИНОВАТА КИСЕЛИНА (Е 200), В НАТРИЕВИТЕ, КАЛИЕВИ И КАЛЦИЕВИ СОРБАТИ (Е 201, Е 202, Е 203) И В АКРИЛОВАТА КИСЕЛИНА (Е 280)1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определят алдехидите, изразени като формалалдехиди в:- сорбиновата киселина (Е 200),- натриевите, калиеви и калциеви сорбати (Е 201, Е 202, Е 203),- акриловата киселина (Е 280).2. Дефиниция"Проявяване на концентрацията на граничния тест за алдехиди": резултатите от граничния тест се определят с помощта на долуописания метод.3. ПринципАлдехидите в разтвора за проба и формалдехида в сравнителния разтвор реагират на Шифов реактив, за да произведат комплекси, оцветени в червено, чиято интензивност се сравнява.4. Реактиви4.1. Стандартен разтвор формалдехид (0,01 мг/мл), изготвен чрез разреждане на концентриран разтвор формалдехид (400 мг/мл).4.2. Шифов реактив.5. Процедура5.1. Претегля се с точност до 1 мг около 1 г проба, прибавят се 100 мл вода и се разклаща. При необходимост разтворът се филтрира, 1 мл от филтрата или от разтвора от пробата се третира с 1 мл Шифов реактив (4.2). Същевременно 1 мл сравнителен разтвор формалдехид се третира с 1 мл Шифов реактив (4.2).5.2. Сравнява се оцветяването на пробния разтвор с оцветяването на сравнителния разтвор.6. Изразяване на резултатите6.1. Интерпретация на граничния тестАко червеният цвят в епруветката на пробния разтвор е по-силен от този на сравнителния разтвор, тестът е положителен и пробата съдържа повече от 0,1 % алдехиди, извлечени като формалдехиди.6.2. ЧувствителностГраницата на доказване на теста е 30 мг формалдехид в 100 г проба.6.3. НаблюденияРезултатите от двата паралелни гранични теста, провеждани симултанно, при същите условия, от един и същ анализатор, върху една и съща проба, трябва да бъдат идентични.МЕТОД 9ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРЕКИСНОТО ЧИСЛО В ЛЕЦИТИНИТЕ (Е 322)1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определи прекисното число в лецитините (Е 322).2. Дефиниция"Прекисно число в лецитините": постигнатият резултат се определя чрез долуописания метод.3. ПринципОкисляване на калиев йодид чрез лецитинов прекис и титруване на освободения йод с помощта на стандартен натриев тиосулфатен разтвор.4. Реактиви4.1. Кристална оцетна киселина.4.2. Хлороформ.4.3. Калиев йодид.4.4. Натриев тиосулфат 0,1 мол/л или 0,01 мол/л.4.5. Разтвор от скорбяла (около 1 % m/v).5. Апаратура5.1. Аналитична везна.5.2. Апарат, съставен от (виж схемата).5.2.1. Облодънна 100 мл колба.5.2.2. Дефлегматор.5.2.3. Стъклена тръба с дължина 250 мм, с вътрешен диаметър 22мм, запушена със стъклени щифтове.5.2.4. Микрочаша (с външен диаметър 20 мм и височина от 35 до 50 мм).6. Процедура6.1. Поставят се 10 мл кристална оцетна киселина (4.1.) и 10 мл хлороформ (4.2) в 100 мл колба (5.2.1). Монтира се стъклената туба (5.2.3) и дефлегматора(5.2.2) и сместа се кипва бавно в продължение на две минути, за да се изтласка изцяло разреденият въздух. Разтваря се 1 г калиев йодид (4.3) в 1,3 мл вода и сместа се добавя в колбата (5.2.1), без да се спира кипенето.Ако на този етап се появи жълто оцветяване, съединението се изхвърля и процедурата се повтаря с нови реактиви.6.2. Претегля се с точност до 1 мг около 1 г проба и след още две минути кипене претеглената проба се прибавя в колбата (5.2.1), без да се спира кипенето. За тази цел пробата се поставя в микро-чашата (5.2.4), която се спуска през тръбата (5.2.3) с помощта на стъклена пръчица, чийто край е оформен съгласно схемата. Дефлегматорът (5.2.2) може да бъде изключен по време на тази кратка операция. Кипенето продължава още три до четири минути. Спира се затоплянето и веднага се изключва дефлегматорът (5.2.2). Бързо се добавят 50 мл вода през стъклената тръба (5.2.3). Изважда се стъклената тръба (5.2.3) и колбата (5.2.1) се изстудява до стайна температура на чешмата. Титрува се с натриев тиосулфат (0,1 мол/л или 0,01 мол/л (4.4), докато водният слой се оцвети в бледо жълто. Добавя се 1 мл разтвор от скорбяла (4.5) и титруването продължава до изчезване на синия цвят. Колбата (5.2.1) се разклаща добре по време на титруването с цел цялостното извличане на йода от неводния слой.6.3. Празна титрувана стойност се постига чрез повтаряне на процедурите 6.1 и 6.2 без добавяне на проба.7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеПрекисното число в пробата, изразено в милиеквиваленти на килограм, се постига както следва:V– Vmкъдето:V1 = обема в милилитри на тиосулфатния разтвор, необходим за титруването на пробата (6.2),V2 = обема в милилитри на тиосулфатния разтвор, необходим за празното титруване,а = концерацията от натриев тиосулфатен разтвор в мол/л,m0 = първоначалната маса в грамове от взетата проба.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от две паралелни определения, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 0,5, изразено като прекисно число в милиеквиваленти за килограм проба.8. Наблюдения8.1. Изборът на използваната концентрация от натриев тиосулфат зависи от антиципираната титрувана стойност. Ако е необходимо по-малко от 0,5 мл от 0,1 мол/л натриев тиосулфат, определянето се повтаря с 0,01 мол/л натриев тиосулфат.8.2. Определянето не се извършва на силна светлина.+++++ TIFF +++++МЕТОД 10ОПРЕДЕЛЯНЕ В ЛЕЦИТИНИТЕ (Е 322) НА ВЕЩЕСТВА, НЕРАЗТВОРИМИ В ТОЛУОЛА1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определят в лецитините (Е 322) веществата, неразтворими в толуола.2. Дефиниция"Съдържанието на вещества, неразтворими в толуола": съдържанието на вещества, неразтворими в толуола, се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципФилтриране на примесите, неразтворими в толуол и изсушаване на остатъка.4. Реактиви4.1. Толуол.5. Апаратура5.1. Синтерован стъклен съд с 30 мл капацитет, с порозитет G 3 или сходен.5.2. Електрическа сушилня с термостатно регулирана температура на 103 ± 2 °С.5.3. Водна баня, чиято температура не надвишава 60 °С.5.4. Ексикатор с прясно активиран силикагел или еквивалентен дехидратант с индикатор за влага.5.5. Конусообразна колба от 500 мл.5.6. Вакуумна помпа.5.7. Аналитична везна.6. Процедура6.1. Синтерованият съд (5.1) се изсушава в сушилнята при 103 ± 2 °С (5.2). Премества се в ексикатора (5.4) и се оставя да изстине. Съдът и остатъкът се претеглят, когато изстинат.6.2. Пробата от лецитините се смесва напълно, като ако необходимо се загрява във водна баня (5.3). Претеглят се с точност до 1 мг, около 10 г проба и се поставят в конусообразната колба (5.5). Прибавят се 100 г толуол (4.1) и се разклаща, докато цялото количество лецитин се разтвори. Сместа се филтрира през синтерования стъклен съд (5.1). Конусообразната колба (5.5) се измива с 25 мл толуол (4.1), като водата от измиването се изтича през съда (5.1). Процедурата се повтаря с още 25 мл толуол (4.1). Излишният толуол се отстранява от съда (5.1) чрез всмукване.6.3. Съдът (5.1) се суши в в електрическа сушилня (5.2) при 103 ± 2 °С за около два часа. Поставя се в ексикатора (5.4) и се остава да изстине. Съдът и остатъкът се претеглят, когато изстинат.6.4. Повтаря се 6.3, докато разликата в теглото от две последователни измервания не надвишава 0, 5 мгАко се получи увеличение на масата, в изчисленията се отчита най-ниската измерена стойност.7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на неразтворими вещества в толуол се изразява както следва:m- mmкъдето:m1 = масата в грамове на празния съд (6.1.),m2 = масата в грамове на съда и остатъка(6.4),m0 = първоначалната маса в грамове от взетата проба.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите между две паралелни определяния, когато се извършват симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 30 мг за 100 г проба.МЕТОД 11ГРАНИЧЕН ТЕСТ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА РЕДУКТОРИТЕ В НАТРИЕВИТЕ, КАЛИЕВИ И КАЛЦИЕВИ ЛАКТАТИ (Е 325, Е 326, Е 327)1. Предмет и приложно полеТестът позволява качествено определяне на редукторите във:- натриевия лактат (Е 325),- калиевия лактат (Е 326),- калциевия лактат (Е 327).2. Дефиниция"Определяне на концентрацията на редуктори при граничния тест": резултатите от граничния тест се определят с помощта на долуописания метод.3. ПринципФелинговият разтвор се редуцира от вещества с проявени редукторни свойства. Тези вещества са обикновено редукторни захари.4. Реактиви4.1. Фелингов разтвор А: 6,93 г петостепенен хидрат меден сулфат се разтварят във вода и се допълва до 100 мл с вода.4.2. Фелингов разтвор В: 34,6 г натриевокалиев тартарат и 10 г натриев хидроокис се разтварят във вода и допълват до 100 мл с вода.5. ПроцедураВнимателно се претегля около 1 г проба с точност до 1 мг, и се разтваря в 10 мл топла вода. Добавят се 2 мл фелингов разтвор А (4.1) и 2 мл фелингов разтвор В (4.2); сместа се кипва за една минута и се отбелязва моментът на промяната на оцветяването. Утаяването на калциев сулфат, което понякога се наблюдава, не влияе на резултатите.6. Изразяване на резултатите6.1. Интерпретация на граничния тестАко след кипежа настъпи промяна в оцветяването (5), тестът е положителен и доказва наличие на редуктори.6.2. ЧувствителностГраницата на установяване на редуктори е 100 мг глюкоза за 100 г проба.6.3. Наблюдения6.3.1. Резултатите от двата гранични теста, провеждани симултанно, при същите условия, от един и същ анализатор, върху една и съща проба, трябва да бъдат идентични.6.3.2. Фелинговите разтвори реагират при наличие на 2 % глюкоза в пробата.МЕТОД 12ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЛЕТЛИВИТЕ КИСЕЛИНИ В ОРТОФОСФОРНАТА КИСЕЛИНА (Е 338)1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определят летливите киселини, извлечени като оцетна киселина в ортофосфорната киселина (338).2. Дефиниция"Съдържание на летливите киселини": съдържанието на летливите киселини, изразени като оцетна киселина, се определят с помощта на долуописания метод.3. ПринципДобавя се вода към пробата и разтворът се дестилира. Дестилатът се титрува със стандартен разтвор от натриев хидроокис като киселинността се изчислява и изразява в оцетна киселина.4. Реактиви4.1. Фенолфталеинов разтвор 1 % (м/v) в етанол.4.2. Натриев хидроокис 0,01 мол/л.5. Апаратура5.1. Дестилационен апарат със спрей.6. ПроцедураПретеглят се с точност до 50 мг около 60 г проба и така претеглената проба и 75 мл преварена изстудена вода се поставят в дестилационната колба, на която е монтиран спрей (5.1). Смесва се; около 50 мл се дестилира.Дестилатът се титрува със стандартен 0,01 мол/л натриев хидроокис (4.2) и фенолфталеинов разтвор (4.1) като индикатор. Титруването продължава докато червеното оцветяване на разтвора се задържи 10 секунди.7. Изразяване на резултатите7.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на летливи киселини, изразено в мг на килограм оцетна киселина, се представя както следва:mкъдето:V = обема в милилитри 0.01 мол/л разтвор натриев хидроокис за неутрализиране,m0 = маса в грамове от ортофосфорна киселинна проба.7.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите между две паралелни определяния, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 1 мг за 100 г проба.МЕТОД 13ГРАНИЧЕН ТЕСТ ЗА НИТРАТИ В ОРТОФОСФОРНАТА КИСЕЛИНА (Е 338)1. Предмет и приложно полеТози метод позволява да се определят нитратите в ортофосфорната киселина (Е 338).2. Дефиниция"Съдържание на нитрати": съдържанието на нитрати, изразено като натриев нитрат, се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципПробата се прибавя към разтвор от индигокармин в концентрирана сярно киселинна среда. Синьото оцветяване се отстранява от окислители включително и нитрати.4. Реактиви4.1. Индигокарминов разтвор 0,18 % (м/v): 0,18 г натриево индигова сол се разтваря във вода и се долива 100 мл вода.4.2. Разтвор от натриев хлорид 0,05 % (м/v).4.3. Концентрирана сярна киселина (ρ20 = 1,84 г/мл).5. ПроцедураПремерват се 2 мл проба и се разтварят до 10 мл с разтвор от натриев хлорид (4.2). Добавя се 0,1 мл разтвор от индигрокармин (4.1), бавно се добавя 10 мл концентрирана сярна киселина (4.3), като същевременно се охлажда. Отбелязва се дали оцветяването на разтвора в синьо се задържа пет минути.6. Изразяване на резултатите6.1. Интерпретация на граничния тестАко синьото оцветяване се изличи след пет минути, тестът е положителен и съдържанието на окислители, изразено като натриев нитрат, надвишава 5 мг/кг.6.2. Наблюдения6.2.1. Осъществява се контролен тест с празна проба.6.2.2. Резултатите от две паралелни определяния, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, трябва да бъдат идентични.6.2.3. Използва се разтвор от индигрокармин, произведен преди по-малко от 60 дни.6.2.4. Ако резултатът е положителен, пробата може да съдържа нитрати и други окислители и тестът трябва да се повтори с помощта на Метод 3709 ISO (1976 г.) "Фосфорна киселина за промишлени нужди (включително храни) — определяне на окиси с азотно съдържание — 3,4 ксиленол спектрометричен метод".МЕТОД 14ОПРЕДЕЛЯНЕ НА НЕРАЗТВОРИМИТЕ ВЪВ ВОДА ВЕЩЕСТВА В МОНО- БИ- И ТРИ- НАТРИЕВИ ОРТОФОСФАТИ И МОНО-, БИ- И ТРИ- КАЛИЕВИ ОРТОФОСФАТИ (Е 339 i), Е 339 ii), 339 iii), Е 340i), Е 340 ii) И Е 340iii))1. Предмет и приложно полеМетодът позволява да се определят неразтворимите във вода вещества, намиращи се в:- моно-натриевия ортофосфат (Е 339 i)),- би-натриевия ортофосфат (Е 339 ii)),- три-натриевия ортофосфат (Е 339 iii)),- моно-калиевия ортофосфат (Е 340 i)),- би-натриевия ортофосфат (Е 340 ii)),- три-натриевия ортофосфат (Е 340 iii)).2. ДефиницияСъдържанието на неразтворимите във вода вещества се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципПробата се разтваря във вода и се филтрира в подходящ порцеланов съд. След измиване и изсушаване, остатъкът се измерва и изчислява като неразтворими във вода вещества.4. Апаратура4.1. Синтерован порцеланов съд, с порозитет G 3 или еквивалентен.4.2. Ексикатор, съдържащ прясно активиран силикагел с индикатор за влага или еквивалентен дехидратант.4.3. Пещ с термостатно регулирана температура на 103 ± 2 °С.4.4. Полипропиленова чаша, 400 мл.4.5. Вряща водна баня.5. ПроцедураПретеглят се около 10 г проба фосфат с точност до 10 мг и се разрежда с 100 мл топла вода, като се достига кипеж в полипропиленовата чаша (4.4) и се оставя във водната баня (4.5) за около 15 минути. Разтворът се филтрира през предварително изчистен, изсушен и претеглен съд (4.1) Неразтворимият остатък се измива с топла вода. Съдът с остатъка се поставя в пещта (4.3) и се изсуша ва при 103 ± 2 °С в продължение на два часа.Съдът се поставя в ексикатора, за да изстине и се претегля.Сушенето, изстиването и претеглянето се повтарят докато разликата от две поредни измервания не надвишава 0,5 мг. Ако се получи увеличение на масата, в изчисленията се отчита най-ниската измерена стойност.6. Изразяване на резултатите6.1. Формула и начин на изчислениеСъдържанието на неразтворимите във вода вещества в пробата се изразява както следва:× 100където:m1 = масата в грамове на остатъка след изсушаване,m0 = масата в грамове от взетата проба.6.2. ПовтаряемостРазликата в резултатите от две паралелни определяния, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 10 мг за 100 г проба.МЕТОД 15ОПРЕДЕЛЯНЕ НА рН НА ХРАНИТЕЛНИТЕ ДОБАВКИ1. Предмет и приложно полеМетодът дава общите насоки за това как да се определи рН на хранителните добавки.2. ДефинициярН на хранителните добавки: стойността на рН се определя с помощта на долуописания метод.3. ПринципСтойността на рН на воден разтвор от разредена или суспендирана проба обикновено се определя с помощта на стъклен електрод, референтен електрод и рН-метър.4. Реактиви4.1. Инструментът се калибрира с помощта на буферни разтвори:4.1.1. Буферен разтвор рН 6,88 при 20 °С, състоящ се от равни количества 0,05 мол/л натриев фосфатен дихидроводород (КН2Р04) и 0,05 мол/л бинатриев водороден ортофосфатен дихидрат (На2НР04 · 2Н20).4.1.2. Буферен разтвор рН 4 при 20 °С, състоящ се от калиев хидрогенфталат(С8Н5К04).4.1.3. Буферен разтвор рН 9,22 при 20 °С, състоящ се от натриев борат (На2 В4О7 · 10Н20).4.2. Сатуриран или 3 мол/л разтвор от натриев хлорид или подходящ разтвор, предписан от производителя, с който се запълва референтният електрод.4.3. Дестилирана вода, без въглероден двуокис, с рН между 5 и 6.5. Апаратура5.1. рН-метър с точност 0,01 рН единици.5.2. Електроди, или комбиниран стъклен електрод, или единичен стъклен и референтен електрод със съответните грайфери.5.3. Магнетичен смесител с нагревател.5.4. Термометър, разграфен от 0 до 100 °С.6. Процедура6.1. Стандартизация на рН-метъраСтъклените електроди се употребяват съгласно указанията на производителя. Разчитането на рН-електродите се контролира редовно като се сравнява с буферните разтвори, чието рН е известно.Електродите се измиват с вода и внимателно се избърсват в мек плат или се изплакват с вода и след това още два пъти със стандартен разтвор преди да се потопят в следващия стандартен разтвор, който ще се използва.Ако разглежданата проба има киселинен рН, буферните разтвори, използвани за контрол на рН разчитането, трябва да са с рН 4 (4.1.2) и с рН 6,88 (4.1.1). Ако пробата, която се контролира има алкално рН, използваните буферни разтвори трябва да са с рН 9,22 (4.1.3) и рН 6,88 (4.1.1.).6.2. Измерване на пробния разтворКонцентрацията на пробата, която ще се използва, или процедурата за заготовка на пробата трябва да съответстват на Директивата на Общността за хранителните добавки.Пробният разтвор се подготвя според инструкциите, като се използва дестилирана вода (4.3) и се разбърква докато се постигне температура 20 °С. Бъркането се прекратява и в разтвора се поставят стъклените електроди (5.2.); след две минути рН се отчита с помощта на рН-метъра.(5.1).7. Изразяване на резултатите7.1. ПовторяемостРазликата в резултатите от две паралелни определяния, извършени симултанно, при едни и същи условия, от един и същ анализатор, върху същата проба, не трябва да превишава 0,05 рН единици.8. ЗабележкаМетодът се прилага само за рН изискванията, залегнали в директивите на Общността за хранителните добавки, ако хранителните добавки се разтварят или суспендират във вода.--------------------------------------------------


title: Директива на Комисията от 27 юни 1979 година за изменение на Директиви 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 69/208/ЕИО и 70/458/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от фуражни, зърнени, маслодайни, влакнодайни и зеленчукови култури

text:
Важна правна забележка

|

31979L0641

Официален вестник n° L 183 , 19/07/1979 стр. 0013 - 0016 специално гръцко издание: глава 03 том 25 стр. 0230  специално испанско издание: глава 03 том 16 стр. 0163  специално португалско издание глава 03 том 16 стр. 0163  специално финландско издание: глава 3 том 11 стр. 0032  специално шведско издание: глава 3 том 11 стр. 0032  специално чешко издание глава 3 том 04 стр. 85  - 88 специално испанско издание глава 3 том 04 стр. 85  - 88 специално унгарско издание глава 3 том 04 стр. 85  - 88 специално литвийско издание глава 3 том 04 стр. 85  - 88 LV.ES глава 3 том 04 стр. 85  - 88 MT.ES глава 3 том 04 стр. 85  - 88 PL.ES глава 3 том 04 стр. 85  - 88 SK.ES глава 3 том 04 стр. 85  - 88 специално словенско издание глава 3 том 04 стр. 85  - 88

		19790627Директива на Комисиятаот 27 юни 1979 годиназа изменение на Директиви 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 69/208/ЕИО и 70/458/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от фуражни, зърнени, маслодайни, влакнодайни и зеленчукови култури(79/641/ЕИО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни растения [1], последно изменена с Директива 78/1020/ЕИО [2], и по-специално член 2, параграф 1а и член 21а от нея,като взе предвид Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури [3], последно изменена с Директива 78/1020/ЕИО, и по-специално член 2, параграф 1а и член 21а от нея,като взе предвид Директива 69/208/ЕИО на Съвета от 30 юни 1969 г. относно търговията със семена от маслодайни и влакнодайни култури [4], последно изменена с Директива 78/1020/ЕИО, и по-специално член 2, параграф 1а и член 40а от нея,като взе предвид Директива 70/458/ЕИО на Съвета от 29 септември 1970 г., относно търговията със семена от зеленчукови култури [5], последно изменена с Директива 78/692/ЕИО [6], и по-специално член 2, параграф 1а и член 40а от нея,като има предвид, че в светлината на развитието на научните знания, редица ботанически наименования, използвани в директивите за предлагане на пазара на семена, се оказаха неправилни или със съмнителна автентичност;като има предвид, че тази наименования следва да се приведат в съответствие с онези, които са международно приети;като има предвид, че поради това Директиви 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 69/208/ЕИО и 70/458/ЕИО относно търговията със семена от фуражни, зърнени, маслодайни, влакнодайни и зеленчукови култури следва да бъдат изменени;като има предвид, че някои разпоредби от гореспоменатите директиви и от Директива 70/457/ЕИО на Съвета от 29 септември 1970 г. относно общия каталог на сортовете полски култури [7], последно изменена с Директива 78/55/ЕИО на Съвета [8], използват понятието вид, с което определят обхвата на тези разпоредби; като има предвид, че промените в номенклатурата, внесени от настоящата директива, не следва да засягат тълкуването на тези разпоредби;като има предвид, че предвидените в настоящата директива мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет за семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1С настоящото се изменя Директива 66/401/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от фуражни култури, както следва:1. В член 2, параграф 1, част А, буква а) наименованията на следните видове:Agrostis canina L. ssp. canina Hwd. — обикновена полевица,Arrhenatherum elatius (L.) J. et C. Presl. — френски райграс,Phleum bertolinii DC — тимотейка,Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. — заешки овес,се заменят със следното:Agrostis canina L. — обикновена полевица,Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. et K. Presl. — френски райграс (висок овес),Phleum bertolonii DC — тимотейка,Trisetum flavescens (L.) Beauv. — заешки овес.2. В член 2, параграф 1, част А, буква б) наименованията на следните видове:Medicago varia Martyn — люцернаOnobrychis sativa Lam. — еспарзет,Pisum arvense L. — полски грах,Trigonella foenumgraecum L. — тилчец,се заменят със следното:Medicago × varia Martyn — люцерна,Onobrychis viciifolia Scop. — еспарзет,Pisum sativum L. (partim) — полски грах,Trigonella foenum-graecum L. — тилчец.3. В член 2, параграф 1, част А, буква б) наименованията на следните видове:Vicia faba L. ssp. faba var. equina Pers. — бакла,Vicia faba L. var. minor (Peterm.) Bull — бакла,се заменя със следното:Vicia faba L. (partim) — бакла.4. В член 3, параграф 1 наименованията на следните видове:Medicago varia Martyn,Pisum arvense L.,се заменят със следното:Medicago × varia Martyn,Pisum sativum L.5. В приложение I, точка 2, приложение I, точка 4, приложение II, част I, точка 1 и приложение II, част II, точка 1 наименованията на следния вид:Pisum arvense,се заменя със следното:Pisum sativum6. В приложение II, част I, точка 2, А), приложение II, част II, точка 2, А) и приложение III наименованията на следните видове:Agrostis canina ssp. canina,Medicago varia,Onobrychis sativa,Pisum arvense,се заменят със следното:Agrostis canina,Medicago × varia,Onobrychis viciifolia,Pisum sativum.7. В приложение II, част I, точка 2, А), приложение II, част II, точка 2, А) и приложение III наименованията на следните видове:Vicia faba ssp. var. equina,Vicia faba var. minor,се заменят със следното:Vicia faba.8. В приложение II, част I, точка 2, Б), буква д), наименованията на следните видове:Pisum arvense,Vicia faba spp.,се заменят със следното:Pisum sativum,Vicia faba.Член 2Директива 66/402/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от зърнени култури се изменя, както следва:1. В член 2, параграф 1, част А), наименованията на следните видове:Hordeum distichum L. — двуреден ечемик,Hordeum polystichum L. — шестреден ечемик,се заменят със следното:Hordeum vulgare L. — ечемик.2. В член 2, параграф 1, част А), наименованията на следните видове:Triticum aestivum L. — обикновена пшеница,Triticum durum L. — твърда пшеница,са заменят със следното:Triticum aestivum L. emend. Fiori et Paol. — пшеница,Triticum durum Desf. — твърда пшеница.3. В Приложение I, точка 5, част Б), буква а), приложение II, точка 1, част A), приложение II, точка 2, част A) и приложение III наименованията на следните видове:Hordeum distichum,Hordeum polystichum,се заменят със следното:Hordeum vulgare.Член 3Директива 69/208/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от маслодайни и влакнодайни култури се изменя, както следва:1. Наименованията, изброени в член 2, параграф 1, част А) се заменят със следните наименования:Arachis hypogaea L. — фъстък,Brassica juncea (L.) Czern. et Coss. in Czern. — кафяв синап,Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. — рапица,Brassica nigra (L.) W. Koch — черен синап,Brassica rapa L. (partim) — репица,Cannabis sativa L. — коноп,Carum carvi L. — кимион,Glycine max (L.) Merr. — соя,Gossypium spp. — памук,Helianthus annuus L. — слънчоглед,Linum usitatissimum L. — лен, ленено семе,Papaver somniferum L. — културен (сънотворен) мак,Sinapis alba L. — бял синап.2. В член 3, параграф 1, наименованието на видовете Brassica campestris L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk. се заличава.Наименованието Brassica rapa L. (partim) се добавя след наименованието Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk.3. В приложение I, параграф 2, наименованието на видовете Brassica napus oleifera се заменя с Brassica napus ssp. oleifera.4. В приложение II, част I, точка 3, A), наименованието на видовете Brassica campestris ssp. oleifera се заличава.Наименованието Brassica rapa се добавя след наименованието Brassica napus ssp. oleifera.5. В приложение III наименованието на видовете Brassica campestris spp. oleifera се заменя с Brassica rapa.Член 4Директива 70/458/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от зеленчукови култури се изменя, както следва:1. В член 2, параграф 1, част А) наименованието на следните видове:Citrullus vulgaris L. — диня,Daucus carota L. ssp. sativus (Hoffm.) Hayek — морков,Petroselinum hortense Hoffm. — магданоз,Pisum sativum L. (excl. P. arvense L.) — грах,Valerianella locusta (L.) Betcke (V. olitoria Polt.) — полска (кълнова) салата,Vicia faba major L. — бакла,се заменят със следното:Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai — диня,Daucus carota L. — морков,Petroselinum crispum (Mill.) Nym. ex A. W. Hill — магданоз,Pisum sativum L. (partim) — грах, с изключение на полски грах,Valerianella locusta (L.) Laterr. — полска (кълнова) салата,Vicia faba L. (partim) — бакла.2. В член 2, параграф 1, част А, наименованието на видовете Solanum lycopersicum L. (Lycopersicum esculentum Mill.) — домат — се заличава.Наименованието Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farwell — домат — се добавя след наименованието Lactuca sativa L. — маруля.3. В приложение II, параграф 3, буква a) и в приложение III, параграф 2 наименованието на следните видове:Citrullus vulgaris,Petroselinum hortense,Solanum lycopersicum,се заменят със следното:Citrullus lanatus,Petroselinum crispum,Lycopersicon lycopersicum.Член 5Настоящата директива не засяга прилагането на другите разпоредби на Директиви 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 69/208/ЕИО и 70/458/ЕИО и на разпоредбите на Директива 70/457/ЕИО.Член 6Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1980 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.Член 7Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 юни 1979 година.За КомисиятаFinn GundelachЗаместник-председател[1] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2298/66.[2] ОВ L 350, 14.12.1978 г., стр. 27.[3] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2309/66.[4] ОВ L 169, 10.7.1969 г., стр. 3.[5] ОВ L 225, 12.10.1970 г., стр. 7.[6] ОВ L 236, 26.8.1978 г., стр. 13.[7] ОВ L 225, 12.10.1970 г., стр. 1.[8] OB L 16, 20.1.1978 г., cтр. 23.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 26 юли 1971 година относно премахването на ограниченията пред свободата на предоставяне на услуги в областта на обществените поръчки за строителство и за възлагането на обществени поръчки за строителство на предприемачи, действащи посредством агенции или клонове

text:
Важна правна забележка

|

31971L0304

Официален вестник n° L 185 , 16/08/1971 стр. 0001 - 0004 специално финландско издание: глава 6 том 1 стр. 0107  специално датско издание поредица I глава 1971(II) стр. 0610  специално шведско издание: глава 6 том 1 стр. 0107  специално английско издание: поредица I глава 1971(II) стр. 0678  специално гръцко издание: глава 17 том 1 стр. 0003  специално испанско издание: глава 06 том 1 стр. 0129  специално португалско издание глава 06 том 1 стр. 0129  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 7  - 9 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 7  - 9 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 7  - 9 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 7  - 9 LV.ES глава 06 том 01 стр. 7  - 9 MT.ES глава 06 том 01 стр. 7  - 9 PL.ES глава 06 том 01 стр. 7  - 9 SK.ES глава 06 том 01 стр. 7  - 9 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 7  - 9

		19710726Директива на Съветаот 26 юли 1971 годинаотносно премахването на ограниченията пред свободата на предоставяне на услуги в областта на обществените поръчки за строителство и за възлагането на обществени поръчки за строителство на предприемачи, действащи посредством агенции или клонове(C 71/304/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 54, параграф 2 и член 63, параграф 2 от него,като взе предвид общата програма за премахването на ограниченията пред свободата на установяване [1], и по-специално дял IV Б от нея,като взе предвид общата програма за премахването на ограниченията пред свободата на предоставяне на услуги [2], и по-специално дял V В, д) 1 от нея,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [3],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [4],като има предвид, че подробните разпоредби за достигането на свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги и подробните разпоредби, отнасящи се до временни мерки, вече са били фиксирани по отношение на дейностите на незаетите лица, които попадат в рамките на Главна група 40 от МСПК от Директиви № 64/427/ЕИО и 64/429/ЕИО на Съвета от 7 юли 1964 г. [5]; като има предвид, че в съответствие с тези директиви, възложителите не могат да прилагат спрямо физическите или юридически лица на частното право, на които е възложен договор, никаква дискриминация, основаваща се на националността на подизпълнителите; като има предвид, че временно се допускат ограничения единствено по отношение на възлагането на обществени поръчки за строителство, когато те касаят участието в обществени поръчки за строителство посредством предоставянето на услуги или чрез агенции или клонове; като има предвид, следователно, че разпоредбите на горепосочените директиви, имат общо приложение, което прави излишно тяхното повтаряне в настоящата директива;като има предвид, че поръчките за строителство, попадащи в рамките на Главна група 40 от МСПК, могат да бъдат възложени на или изпълнени от органи, които имат концесии, предоставени от държавата, от регионалните или местни власти или от други юридически лица, регулирани от публичното право; като има предвид, че настоящата директива трябва, следователно, да включва такива поръчки в приложното си поле, които представляват значителен обем строителство; като има предвид, от друга страна, че приложното ѝ поле би било значително ограничено;като има предвид, че Договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия съдържа в член 97 специална разпоредба, отнасяща се до изграждането на ядрени инсталации от научно и промишлено естество; като има предвид, че в съответствие с член 232 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност, такива случаи трябва да бъдат изключени от приложното поле на настоящата директива;като има предвид, че след приемането на общите програми, Европейската икономическа общност състави своя собствена номенклатура от промишлени дейности, наречена "Номенклатура на промишленостите в Европейските общности" (НПЕО); като има предвид, че тази номенклатура, която съдържа позовавания на националните номенклатури, е следователно по-добре адаптирана към нуждите на държавите-членки, отколкото номенклатурата МСПК (Международна стандартна промишлена класификация на всички икономически дейности); като има предвид, че номенклатурата НПЕО би следвало следователно да бъде използвана, при условие че това няма да измени графика, посочен в общите програми, който се отнася до номенклатурата МСПК; като има предвид, че използването на номенклатурата НПЕО в настоящата директива, не може да има такъв ефект;като има предвид, че често се прави позоваване на техническите спецификации при обществените поръчки за строителство; като има предвид, че Съветът, в декларацията си, направена при приемането на общите програми, уточнява, че техническите спецификации не трябва да съдържат никаква дискриминационна клауза; като има предвид, следователно, че е важно да се включат определени уточнения в това отношение в директивата;като има предвид, че разпоредбите, приложими за всички дейности на незаети лица и свързани с движението и пребиваването на лица, ползващи се от свободата на установяване и от свободата на предоставяне на услуги, са или ще бъдат предмет на отделни директиви; като има предвид, че системата, приложима за заетите лица, които придружават лицето, предоставящо услуги или действат за негова сметка, се регулира от разпоредбите, приети съгласно член 48 и 49 на договора,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Държавите-членки премахват, по отношение на физическите лица и дружествата, обхванати от дял 1 от общите програми, и предоставящи услуги или действащи посредством агенции и клонове (наричани по-долу "бенефициенти"), ограниченията, упоменати в дял III на тези общи програми, засягащи правото на достъп до, възлагане на, изпълнение или участие в изпълнението на обществени поръчки за строителство за сметка на държавата, или на регионални или местни власти, или на юридически лица, регулирани от публичното право.Член 21. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат за дейностите на самостоятелно заети лица, които са обхванати от Главна група 40 в Приложение I към Общата програма за премахването на ограниченията пред свободата на установяване. Такива дейности съответстват на онези, които попадат в рамките на Главна група 40 от "Номенклатурата на промишленостите в Европейските общности" (НПЕО); те са дадени в приложението към настоящата директива.2. Директивата не се прилага за:а) промишлени инсталации от механично, електрическо или енергийно естество, с изключение на всяка част от тези инсталации, отнасяща се до техниката на строително инженерство;б) строителството на ядрени инсталации от научно или индустриално естество;в) изкопни работи, изкопаване на шахти, изваждане и изхвърляне на строителни отпадъци, извършвани във връзка с добива на минерали (добивни промишлености).Член 31. Държавите-членки премахват, по-специално, следните ограничения:а) онези, които пречат на бенефициентите да предоставят услуги по същите условия и със същите права, като гражданите на тази страна; ограниченията, които трябва да бъдат премахнати, включват по-специално законови, подзаконови или административни разпоредби и онези административни практики, които налагат или допускат прилагането на дискриминационно третиране спрямо бенефициентите, от физически или юридически лица, на които е била възложена поръчка за изпълнението или управлението на строителни работи, или за управлението на обществени услуги посредством предоставянето на специални или изключителни права, по отношение на договори, по които тези лица могат на свой ред да възложат изпълнението на такива строителни работи;б) онези, които са резултат от административни практики, състоящи се в третиране, прилагано по отношение на бенефициентите, което е дискриминационно в сравнение с онова, прилагано по отношение на гражданите;в) онези, които са резултат от разпоредби или от практики, които въпреки че се прилагат независимо от националността, спъват изключително или главно професионалните или търговски дейности на гражданите на други държави-членки; дискриминационните технически спецификации, по-специално, са сред ограниченията, които трябва да бъдат премахнати; въпреки това, те не се считат за дискриминационни, когато са оправдани от предмета на договора.2. Държавите-членки осигуряват, по-специално, че:а) бенефициентите могат, при същите условия както гражданите, да получат за извършването на строителство на тяхната територия различни форми на кредит, помощ и субсидии, предвидени за целта от публичните власти;б) бенефициентите имат достъп, без ограничение и при всички случаи при същите условия както гражданите, до улесненията за доставка, които държавата е в позиция да контролира и от които се нуждаят за изпълнението на тяхната поръчка.Член 4Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в рамките на дванадесет месеца от отправянето на уведомлението за нея и незабавно уведомяват Комисията за това.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 26 юли 1971 годинаЗа СъветаПредседателA. Moro[1] ОВ 2, 15.1.1962 г., стр. 36/62.[2] ОВ 2, 15.1.1962 г., стр. 36/62.[3] ОВ 62, 12.4.1965 г., стр. 883/65.[4] ОВ 13, 29.1.1965 г., стр. 158/65.[5] ОВ 117, 23.7.1964 г., стр. 1863/64 и стр.1880/64.--------------------------------------------------19710726ПРИЛОЖЕНИЕСПИСЪК НА ПРОФЕСИОНАЛНИТЕ ТЪРГОВСКИ ДЕЙНОСТИ,kакто са определени в Номенклатурата на промишленостите в европейските общности(НПЕО) |Главна група | Група | |40 | | СТРОИТЕЛСТВО |400 | | Строителство (неспециализирано); Разрушаване |400.1 | Неспециализирано строителство |400.2 | Разрушаване |401 | | Строителство на сгради (жилищни или други) |401.1 | Общо строителство по сгради |401.2 | Покриване на покриви |401.3 | Строителство на комини и пещи |401.4 | Импрегниране |401.5 | Възстановяване и поддържане на фасади |401.6 | Правене на скеле |401.7 | Други строителни дейности (включително структурно строителство) |402 | | Строително инженерство; Изграждане на пътища, мостове, железопътни линии и други |402.1 | Строително предприятие |402.2 | Предприятие за изкопни работи на открито |402.3 | Предприятие за земни и строителни работи на открито (открити изкопи или тунелно строителство) |402.4 | Строителство на речни и морски съоръжения |402.5 | Пътно строителство (вкл. строителство на специални летищни съоръжения) |402.6 | Предприятия, специализирани в други дейности от областта на строителството (вкл. предприятия за пътна и морска сигнализация и предприятия специализирани в областта на полагане на газопроводи, водопроводи, нефтопроводи или линии за пренос на електрическа енергия или за далекосъобщения) |403 | | Инсталационни работи |403.1 | Предприятие за инсталационни работи |403.2 | Вътрешни инсталации (за газоснабдяване, ВиК и санитарни уреди) |403.3 | ОВИ (топлофикация, климатизация и вентилация) |403.4 | Топло-, звуко- и антивибрационна изолация |403.5 | Електрическа инсталация |403.6 | Антенни, гръмоотводни, телефонни и други инсталации |404 | | Обзавеждане |404.1 | Общо вътрешно оформление и довършителни работи |404.2 | Гипсови шпакловки |404.3 | Дървена дограма, основно за монтаж (вкл. монтаж на паркет) |404.4 | Бояджийски работи и остъкляване, лепене на тапети |404.5 | Изпълнение на подови и стенни покрития (поставяне на плочки, други подови покрития и залепени облицовки) |404.6 | Други довършителни работи (изпълнение на фаянсови камини и др.). |--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 21 декември 1982 година относно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността

text:
Важна правна забележка

|

31982L0894

Официален вестник n° L 378 , 31/12/1982 стр. 0058 - 0062 специално финландско издание: глава 3 том 15 стр. 0215  специално испанско издание: глава 03 том 26 стр. 0227  специално шведско издание: глава 3 том 15 стр. 0215  специално португалско издание глава 03 том 26 стр. 0227  специално чешко издание глава 03 том 05 стр. 191  - 195 специално испанско издание глава 03 том 05 стр. 191  - 195 специално унгарско издание глава 03 том 05 стр. 191  - 195 специално литвийско издание глава 03 том 05 стр. 191  - 195 LV.ES глава 03 том 05 стр. 191  - 195 MT.ES глава 03 том 05 стр. 191  - 195 PL.ES глава 03 том 05 стр. 191  - 195 SK.ES глава 03 том 05 стр. 191  - 195 специално словенско издание глава 03 том 05 стр. 191  - 195

		19821221Директива на Съветаот 21 декември 1982 годинаотносно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността(82/894/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че Общността е приела разпоредби по отношение на здравните изисквания за търговия в Общността с говеда и свине, прясно месо, прясно птиче месо и месни продукти;като има предвид, че възникването или наличието на някои заразни болести по животните представлява риск за поголовието в Общността, а именно от разпространението им в резултат на търговията в рамките на Общността; като има предвид, че бързата и точна информация е съществена за прилагането на различните защитни мерки, предвидени в разпоредби на Общността;като има предвид, че задължение на всяка държава-членка е да осведомява всяка друга държава-членка и Комисията за възникването и изчезването на някои болести по животните на територията ѝ в съответствие с член 9 от Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине [3], последно изменена с Директива 80/1274/ЕИО на Съвета [4], член 11 от Директива 71/118/ЕИО на Съвета от 15 февруари 1971 г. относно здравните проблеми, засягащи търговията с прясно птиче месо [5], последно изменена с Директива 80/216/ЕИО на Съвета [6], член 7 от Директива 72/461/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно здравните проблеми, засягащи търговията в Общността с прясно месо [7], последно изменена с Директива 80/1099/ЕИО на Съвета [8], и член 7 от Директива 80/215/ЕИО на Съвета от 22 януари 1980 г. относно проблемите, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с месни продукти [9], последно изменена с Директива 80/1100/ЕИО на Съвета [10];като има предвид, че методът за обявяване и болестите, които трябва да бъдат съобщени, изискват да бъдат специално изложени; като има предвид, че в частност трябва да има периодичен преглед на ситуацията във всяка държава-членка;като има предвид, че в светлината на натрупания опит от горепосоченото обявяване, ще се осъществи адаптиране към техническите потребности в съответствие с процедура, изискваща тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Настоящата директива се отнася до обявяването на:- възникване на някоя от болестите, изброени в приложение I,- премахване — след ликвидиране на последното огнище — на ограниченията по отношение на възникването на някои болести, изброени в приложение I.2. Настоящата директива се прилага, без да се засягат специалните разпоредби за информация по отношение на хармонизирането на ликвидирането и/или профилактиката на болестите по животните.Член 2За целите на настоящата директива:а) "стопанство" означава всяко предприятие (селскостопанско или друго), разположено на територията на държава-членка, в което се развъждат или отглеждат животни;б) "случай" означава официалното потвърждение за някоя от болестите, изброени в приложение I, при някое животно или кланичен труп;в) "огнище" означава стопанството или мястото, разположено на територията на Общността, където животните са събрани и където са официално потвърдени един или повече случаи;г) "първично огнище" означава всяко огнище, което не е свързано епизоотично с предишно огнище в същия регион на държава-членка, така, както е определен в член 2 от Директива 64/432/ЕИО, или първо възникване в различен регион на същата държава-членка.Член 31. Всяка държава-членка обявява директно както пред Комисията, така и пред другите държави-членки в рамките на 24 часа:- първично огнище на някоя от болестите, изброени в приложение I, която е потвърдена на територията ѝ;- премахване — след ликвидиране на последното огнище — на ограниченията на територията ѝ по отношение на възникването на някоя от болестите, изброени в приложение I.2. Обявяването, посочено в параграф 1, включва информацията, посочена в приложение II и се изпраща по телекс.3. В случай на класическа чума по свинете информацията, предвидена в Директива 80/217/ЕИО на Съвета от 22 януари 1980 г. относно въвеждане на мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете [11], последно изменена с Директива 80/1274/ЕИО [4], се счита за достатъчна.Член 41. Без да се засягат разпоредбите, посочени в член 1, параграф 2, всяка държава-членка обявява директно пред Комисията най-малко през първия работен ден на всяка седмица наличието на вторични огнища на някои от болестите, изброени в приложение I, които са потвърдени на нейна територия.Горепосоченото обявяване обхваща седмицата, която свършва в полунощ на неделята преди обявяването.Комисията съпоставя различната информация, която предава на ветеринарните служби на всяка държава-членка.2. Ако до Комисията не е подадена информация, това означава, че не са възникнали вторични огнища през периода, посочен в параграф 1, втора алинея.3. Обявяването, посочено в параграф 1, съдържа информацията, посочена в приложение II и се извършва по телекс.Член 51. Стандартизираната форма, по която информацията, посочена в приложение II, трябва да се изпрати, се определя съобразно процедурата, посочена в член 6, и преди изпълнението на настоящата директива.2. В съответствие с процедурата, посочена в член 6, може да се вземе решение:- да се допълнят или изменят приложенията,- без да се засяга член 4, обхватът, съдържанието и честотата на обявяването могат да бъдат временно изменени предвид въпросната болест и специфичното ѝ епизоотично разпространение.Член 61. Когато трябва да се следва процедурата, посочена в настоящия член, въпросът се отнася незабавно от председателя по негова собствена инициатива или по молба на държава-членка, до Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу "Комитетът"), създаден с Решение на Съвета от 15 октомври 1968 г.2. В Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.3. Представителят на Комисията представя проект с мерки, които следва да бъдат приети. Комитетът представя становището си по тези мерки в рамките на срок, определен от председателя в зависимост от неотложността на разглежданите въпроси. За формиране на становище е необходимо мнозинство от 45 гласа.4. Комисията приема мерките и ги прилага незабавно, когато са в съответствие със становището на Комитета. Когато предвижданите мерки не са в съответствие със становището на Комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение по мерките, които да бъдат взети. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.Ако Съветът не е приел мерки в рамките на три месеца от датата, когато е бил сезиран, Комисията приема предложените мерки и ги прилага незабавно, освен ако Съветът е гласувал против посочените мерки с обикновено мнозинство.Член 7Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1984 г. и незабавно информират Комисията за това.Член 8Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 21 декември 1982 година.За СъветаПредседателO. Møller[1] Становище от 12/ 13 април 1982 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] ОВ С 112, 3.5.1982 г., стр. 4.[3] ОВ 121, 29.7.1964 г., стр. 1977/64.[4] ОВ L 375, 31.12.1980 г., стр. 75.[5] ОВ L 55, 8.3.1971 г., стр. 23.[6] ОВ L 47, 21.2.1980 г., стр. 8.[7] ОВ L 302, 31.12.1972 г., стр. 24.[8] ОВ L 325, 1.12.1980 г., стр. 14.[9] ОВ L 47, 21.2.1980 г., стр. 4.[10] ОВ L 325, 1.12.1980 г., стр. 16.[11] ОВ L 47, 21.2.1980 г., стр. 11.--------------------------------------------------19821221ПРИЛОЖЕНИЕ IЗаболявания, които подлежат на обявяванеШапЧума по говедатаЗаразна плевропневмония по говедатаСин езикВезикулозна болест по свинетеКласическа чума по свинетеАфриканска чума по свинетеЗаразна парализа по свинете (Тешенска болест)Чума по птицитеНюкасълска болест--------------------------------------------------19821221ПРИЛОЖЕНИЕ IIИнформация, която се предоставя при обявяването1. Информация, изисквана по член 3 във връзка с поява на първични огнища на болестите, изброени в приложение I:1. Дата на изпращане2. Час на изпращане3. Име на държава-членка4. а) Наименование на заболяванетоб) Тип на вируса, когато е необходимо5. Дата на потвърждаване6. Географско местонахождение на стопанството7. Брой на възприемчивите животни в помещенията: а) говеда, б) свине, в) овце, г) кози, д) птици8. Брой на закланите животни: а) говеда, б) свине, в) овце, г) кози, д) птици9. Брой на унищожените трупове: а) говеда, б) свине, в) овце, г) кози, д) птици2. Информация, изисквана по член 4 във връзка с вторична поява на огнища на заболяванията, изброени в приложение I:1. Дата на изпращане2. Час на изпращане3. Име на държавата-членка4. За всяко обявено заболяване:а) наименование на заболяванетоб) брой на огнищата3. Информация, изисквана по член 3, във връзка с премахване на ограниченията, наложени в дадена държава-членка след ликвидиране на последното огнище на някое от заболяванията, изброени в приложение I:1. Дата на изпращане2. Час на изпращане3. Име на държава-членка4. Наименование на заболяването5. Дата на премахване на ограниченията--------------------------------------------------