title: Директива 2003/53/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2003 година относно двадесет и шесто изменение на Директива 76/769/ЕИО на Съвета относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (нонилфенол, нонилфенол етоксилат и цимент)Текст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32003L0053

Официален вестник n° L 178 , 17/07/2003 стр. 0024 - 0027 специално чешко издание глава 13 том 31 стр. 392  - 395 специално испанско издание глава 13 том 31 стр. 392  - 395 специално унгарско издание глава 13 том 31 стр. 392  - 395 специално литвийско издание глава 13 том 31 стр. 392  - 395 LV.ES глава 13 том 31 стр. 392  - 395 MT.ES глава 13 том 31 стр. 392  - 395 PL.ES глава 13 том 31 стр. 392  - 395 SK.ES глава 13 том 31 стр. 392  - 395 специално словенско издание глава 13 том 31 стр. 392  - 395

		20030618Директива 2003/53/ЕO на Европейския парламент и на Съветаот 18 юни 2003 годинаотносно двадесет и шесто изменение на Директива 76/769/ЕИО на Съвета относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (нонилфенол, нонилфенол етоксилат и цимент)(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската Общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 на Договора [3],като имат предвид, че(1) Рискът, който представляват за околната среда нонилфенолът (NP) и нонилфенол етоксилатът (NPE), е оценен в съответствие с Регламент(ЕИО) № 793/93 на Съвета от 23 март 1993 година относно оценката и контрола на рисковете на съществуващи вещества [4]. Оценката идентифицира необходимостта да се намалят тези рискове и, в своето становище от 6 и 7 март 2001 г., Научният комитет по токсикология, екотоксикология и околна среда (НКТЕОС) потвърди това заключение.(2) NP е класифициран като "опасно вещество с приоритетно значение" в Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г., за установяване на рамката за действие на Общността в областта на политиката по отношение на водите [5]. В съответствие с член 16, параграф 6 на тази директива, Комисията е задължена да представи предложения за контрола на спирането или постепенното преустановяване на изпускането, емитирането и загубите на такива вещества.(3) Препоръката 2001/838/ЕО на Комисията от 7 ноември 2001 година относно резултатите от оценката на риска и стратегиите за намаляване на риска при веществата: акрилалдехид, диметил сулфат, нонилфенол, 4-нонилфенол, разклонен, терт-бутил метил етер [6], приета в рамките на Регламент (ЕИО) № 793/93, предлага стратегия за ограничаване на риска за NP и NPЕ, като препоръчва по-специално да бъдат поставени ограничения при тяхното пускане на пазара и при тяхната употреба.(4) За да се опази околната среда, Комисията е поканена да обмисли изменение на Директива 86/278/ЕИО на Съвета от 12 юни 1986 година относно опазването на околната среда, и по-специално на почвата, когато в земеделието се използват утайки, получени при пречистването на отпадни води [7], за да се установят граници на концентрация на NP и NPЕ в утайките, получени при пречистването на отпадни води, които са предназначени за обогатяване на почвата.(5) С оглед на по-нататъшната защита на околната среда, при пускането на пазара и използването на NP и NPЕ следва да бъдат ограничени техните специфични приложения, които довеждат до изпускане, емитиране и загуби в околната среда. Все пак, ограничението, отнасящо се до коформулантите в пестициди и биоциди, следва да бъде въведено, без да се нарушава валидността на съществуващите национални разрешения за пестицидни и биоцидни продукти, съдържащи NPЕ като коформулант, които са били издадени преди влизането в сила на настоящата директива, до изтичане на периода на валидност на разрешенията.(6) Научни изследвания показват, също така, че циментови препарати, съдържащи хром VI, могат да предизвикат алергични реакции при определени обстоятелства, ако са в непосредствен и продължителен контакт с човешка кожа. Всички употреби на цимент водят до риск от непосредствен и продължителен контакт с човешката кожа, с изключение на контролирани, затворени и изцяло автоматизирани процеси.(7) НКТЕОС потвърди вредните ефекти върху здравето на хром VI в цимента.(8) Индивидуалните защитни мерки са необходими, но не достатъчни, за да предотвратят контакта на кожата с цимента. Нещо повече, съгласно йерархията на разпоредбите за защита, съдържащи се в Директива 98/24/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г. за опазване на здравето и безопасността на работниците от рискове, свързани с химични агенти на работното място (четиринадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) [8], работодателят е длъжен да осигури като приоритет намаляване до възможния минимум на равнището на експозиция, когато заместването е невъзможно, и да приложи индивидуални защитни мерки само когато експозицията не може да бъде избегната с други мерки.(9) Следователно, за да се запази човешкото здраве е необходимо да се ограничи пускането на пазара и употребата на цимент. По-специално, пускането на пазара и употребата на цимент и циментови препарати, съдържащи повече от 2 ppm хром VI, следва да бъде ограничено при дейности, при които съществува възможност от контакт с кожата. При контролирани, затворени и изцяло автоматизирани процеси такава възможност не съществува и следователно в тези случаи ограниченията не следва да се прилагат. Следва да се използват редукционно действащи агенти на най-ранния възможен етап, т. е. при производството на цимента.(10) За да се защити човешкото здраве и на по-следващ етап, Комисията е поканена да обмисли изменение на приложение I на Директива 98/24/ЕО, така че да се установи задължителна гранична стойност на професионална експозиция на циментовия прах.(11) Използването на хром VI вече е забранено от Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 година относно края на живота на превозните средства [9] и от Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 година относно ограничаването на употребата на някои опасни вещества в електрическото и електронното оборудване [10]. Други употреби на хром VI понастоящем са обект на изследване с оглед оценка на риска и Комисията е поканена колкото е възможно по-скоро да предложи адекватно законодателство, което да бъде насочено към идентифицираните рискове.(12) Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати [11] следва да бъде съответно изменена.(13) Целта на настоящата директива е да въведе хармонизирани разпоредби по отношение на NP, NPЕ и цимента, за да предпази по този начин вътрешния пазар, като в същото време осигури високо равнище на опазване на здравето и на околната среда в съответствие с изискванията на член 95 на Договора.(14) Приемането на хармонизиран метод за изпитване е желателно за приемането на настоящата директива по отношение съдържанието на хром VI в цимента, но не следва да забави влизането в сила на настоящата директива. Следователно, Комисията, в съответствие с член 2а на Директива 76/769/ЕИО, следва да установи такъв метод. За предпочитане е методът за изпитване да бъде разработен на европейско ниво, по възможност от Европейския комитет за стандартизация (CEN).(15) Настоящата директива не засяга законодателството на Общността, установяващо минимални изисквания за защитата на работниците, като Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [12] и базираните на нея специални директиви, и по-конкретно Директива 90/394/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозиция на канцерогени по време на работа (шеста специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) [13] и Директива 98/24/ЕО,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Приложение I към Директива 76/769/ЕИО се изменя в съответствие с приложението към настоящата Директива.2. Валидността на съществуващите национални разрешения относно пестицидни и биоцидни продукти, съдържащи NPЕ като коформулант, които са били издадени преди влизането в сила на настоящата директива, не се засяга от настоящата директива до изтичане на периода на валидността им.Член 2Хармонизиран метод на изпитване за прилагане на точка 47, цимент, на приложение I към Директива 76/769/ЕИО следва да бъде приет от Комисията в съответствие с процедурата, установена в член 2а на тази директива.Член 3Преди 17 юли 2004 г. държавите-членки приемат и публикуват разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.Те прилагат тези разпоредби, считано от 17 януари 2005 година.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 4Настоящата директива влиза в сила в деня на нейното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 18 юни 2003 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателG. Drys[1] Предложение от 16 август 2002 година (все още непубликувано в Официален вестник).[2] ОВ С 133, 6.6.2003 г., стр. 13.[3] Становище на Европейския парламент от 27 март 2003 година (още непубликувано в Официалния вестник) и Решение на Съвета от 19 май 2003 година.[4] ОВ L 84, 5.4.1993 г., стр. 1.[5] ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1. Директива, изменена с Решение № 2455/2001/ЕО (ОВ L 331, 15.12 2001 г., стр. 1).[6] ОВ L 319, 4.12.2001 г., стр. 30.[7] ОВ L 181, 4.7.1986 г., стр. 6. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.[8] ОВ L 131, 5.5.1998 г., стр. 11.[9] ОВ L 269, 21.10.2000 г., стр. 34. Директива, изменена с Решение на Комисията 2002/525/ЕО (ОВ L 170, 29.6.2002 г., стр. 81).[10] ОВ L 37, 13.2.2003 г., стр. 19.[11] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201. Директива, последно изменена с Директива 2003/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 26).[12] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[13] ОВ L 196, 26.7.1990 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 1999/38/ЕО (ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 66).--------------------------------------------------20030618ПРИЛОЖЕНИЕСледните точки 46 и 47 се добавят към приложение I на Директива 76/769/ЕИО:"46.(1)Нонилфенол C6H4(OH)C9H19(2)Нонилфенол етоксилат (C2H4O)nC15H24O | Не могат да бъдат пускани на пазара или употребявани като вещество или съставна част на препарати в концентрации, равни или по-големи от 0,1 % по маса за следните цели: (1)промишлени или институционални почистващи устройства с изключение на:контролирани затворени системи за химическо чистене, в които почистващата течност се рециклира или изгаря,почистващи системи за специална обработка, при които перящата течност се рециклира или изгаря;(2)домашно чистене;(3)обработка на текстил и кожа с изключение на:обработка без изпускане на отпадни води,системи за специална обработка, при които използваната вода се подлага на допълнителна обработка, с която органичната фракция се отстранява изцяло преди биологичната обработка на отпадните води (обезмасляване на овчи кожи);(4)емулсификатор в селскостопански разтвори за дезинфекциране на вимета,(5)обработка на метал с изключение на:употреба в контролирани затворени системи, при които почистващата течност се рециклира или изгаря;(6)производство на целулоза и хартия;(7)козметични продукти;(8)други продукти за индивидуално използване с изключение на:спермициди;(9)коформуланти в пестициди и биоциди. |47.Цимент | (1)Цимент и препарати, съдържащи цимент, не могат да бъдат употребявани или пускани на пазара, ако съдържат, когато са хидратирани, повече от 0,0002 % разтворим хром VI от общото сухо тегло на цимента.(2)Ако се използват редукционно действащи агенти, то, без да се засяга прилагането на други разпоредби на Общността относно класифицирането, опаковането и етикетирането на опасни вещества и препарати, на опаковката на цимента и на препаратите, съдържащи цимент, трябва да бъде дадена четливо и неизличимо информация относно датата на опаковане, условията на съхранение и периода на съхранение, който осигурява поддържането на активността на редукционно действащия агент и задържането на съдържанието на разтворим хром VI под границата, указана в параграф 1.(3)Чрез дерогация, параграфи 1 и 2 няма да се прилагат при пускането на пазара с цел, и употребата в, контролирани затворени и изцяло автоматизирани процеси, при които с цимента и препаратите, съдържащи цимент, се борави само с машини и при които няма възможност за контакт с кожата." |--------------------------------------------------


title: Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственостТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32004L0048

Официален вестник n° L 157 , 30/04/2004 стр. 0045 - 0086 специално чешко издание глава 17 том 02 стр. 32  - 39 специално испанско издание глава 17 том 02 стр. 32  - 39 специално унгарско издание глава 17 том 02 стр. 32  - 39 специално литвийско издание глава 17 том 02 стр. 32  - 39 LV.ES глава 17 том 02 стр. 32  - 39 MT.ES глава 17 том 02 стр. 32  - 39 PL.ES глава 17 том 02 стр. 32  - 39 SK.ES глава 17 том 02 стр. 32  - 39 специално словенско издание глава 17 том 02 стр. 32  - 39

		20040429Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 29 април 2004 годинаотносно упражняването на права върху интелектуалната собственост(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [1],след консултация с Комитета на регионите,в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [2],като имат предвид, че:(1) Изграждането на вътрешен пазар е свързано с премахване на ограниченията на свободата на движение и нарушаването на конкуренцията, като в същото време се създава благоприятна среда за обновяване и инвестиране. В този смисъл защитата на интелектуалната собственост представлява съществен елемент за успеха на вътрешния пазар. Защитата на интелектуалната собственост е от значение не само за насърчаване на обновяването и творчеството, но също така и за развитие на трудовата заетост и повишаване на конкурентоспособността.(2) Защитата на интелектуалната собственост следва да позволи на откривателя или изобретателя да извлече законна печалба от своето откритие или изобретение. Тя също така следва да позволява възможно най-широко разпространение на произведения, идеи и ново ноу-хау. Същевременно тя следва да не възпрепятства свободата на словото, свободното движение на информацията или защитата на личните данни, включително и по Интернет.(3) Въпреки това липсата на ефективни средства за изпълнение на права върху интелектуална собственост обезкуражава обновяването и творчеството, намаляват и инвестициите. Следователно е необходимо да се гарантира, че материалното право върху интелектуалната собственост, което понастоящем до голяма степен представлява част от достиженията на правото на ЕС (acquis communautaire), се прилага ефективно в Общността. В тази връзка средствата за упражняване на правата върху интелектуална собственост са от първостепенно значение за успеха на вътрешния пазар.(4) На международно ниво всички държави-членки, както и самата Общност по отношение на въпросите от нейна компетентност, са задължени да съблюдават споразумението за търговските аспекти на интелектуалната собственост (Споразумението TRIPs), прието като част от Уругвайския кръг многостранни търговски преговори с Решение 94/800/ЕО на Съвета [3] и сключено в рамките на Световната търговска организация.(5) По-специално, в Споразумението TRIPs се съдържат разпоредби относно средствата за изпълнение на правата върху интелектуалната собственост, които представляват общи стандарти, които се прилагат на международно ниво и се изпълняват във всички държави-членки. Настоящата директива следва да не накърнява международните задължения на държавите-членки, включително тези, определени в Споразумението TRIPs.(6) Съществуват също така и международни конвенции, по които всички държави-членки са страни и в които се съдържат също така и разпоредби относно средствата за упражняване на права върху интелектуална собственост. Това включва по-специално Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост, Бернската конвенция за закрила на литературните и художествените произведения и Римската конвенция за закрила на артистите изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации.(7) От консултациите, проведени от Комисията по този въпрос, се оказва, че в държавите-членки, въпреки Споразумението TRIPs, все още има големи несъответствия по отношение на средствата за упражняване на правата върху интелектуална собственост. Така например договореностите за прилагане на временни мерки, които се използват по-конкретно за съхраняване на доказателства, оценяването на щетите или договореностите за прилагане на забранителни действия са обект на големи различия между отделните държави-членки. В някои държави-членки няма мерки, процедури или средства за защита, като например правото на информация и отмяната за сметка на нарушителя на стоките, пуснати неправомерно на пазара.(8) Несъответствията между системите на държавите-членки по отношение на средствата за упражняване на правата върху интелектуална собственост накърняват правилното функциониране на вътрешния пазар и поради това е невъзможно да се гарантира, че правата върху интелектуалната собственост се ползват от равностойна закрила в Общността. Това положение не насърчава свободното движение в рамките на вътрешния пазар, нито създава благоприятна среда за лоялна конкуренция.(9) Сегашните различия водят също така до изоставане в правната уредба на материалното право върху интелектуалната собственост и до разпокъсване на вътрешния пазар в това отношение. Това води до загуба на доверие сред стопанските среди към вътрешния пазар, последвано от намаляване на инвестициите в нововъведения и изобретения. Нарушенията на правата върху интелектуалната собственост се оказват все по-тясно свързани с организираната престъпност. Все по-широкото използване на Интернет способства мигновеното разпространение на пиратски продукти по целия свят. Следва да се гарантира ефективното упражняване на материалното право върху интелектуалната собственост посредством конкретни действия на общностно ниво. Ето защо сближаването на законодателството на държавите-членки в тази област е съществена предпоставка за правилното функциониране на вътрешния пазар.(10) Настоящата директива има за цел да сближи законодателните системи, за да се гарантира висока, равностойна и еднаква степен на закрила във вътрешния пазар.(11) Настоящата директива няма за цел въвеждане на хармонизирани правила за съдебно сътрудничество, юрисдикция, признаване и въвеждане в сила на решения по граждански и търговски въпроси, нито се занимава с приложимото законодателство. Съществуват инструменти на Общността, с които подобни въпроси се уреждат най-общо и по принцип са еднакво приложими за интелектуалната собственост.(12) Настоящата директива следва да не накърнява прилагането на правилата за конкуренцията, и по-специално членове 81 и 82 от Договора. Мерките, предвидени в настоящата директива, следва да не се използват за ненужно ограничаване на конкуренцията по начин, който противоречи на Договора.(13) Необходимо е приложното поле на настоящата директива да се определи във възможно най-широк мащаб, за да се обхванат всички права върху интелектуална собственост, регулирани от разпоредбите на Общността в тази област, и/или от националното законодателство на съответната държава-членка. Независимо от това, такова изискване не засяга възможността за разширяване на разпоредбите на настоящата директива за вътрешни цели от страна на държавите-членки, желаещи това, за да се включат актове, които не включват нелоялна конкуренция, включително пиратски копия или подобни действия.(14) Мерките, предвидени в член 6, параграф 2, член 8, параграф 1 и член 9, параграф 2, трябва да се прилагат единствено по отношение на действия от търговски мащаб. Това не накърнява възможността държавите-членки да прилагат тези мерки по отношение и на други действия. Действия, извършени в търговски мащаб, са действията, извършени за извличане на пряко или непряко икономическо или търговско предимство; това обикновено изключва действията, извършени от крайни потребители, които постъпват добросъвестно.(15) Настоящата директива не засяга материалното право в областта на интелектуалната собственост, Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защитата на физическите лица при обработването на лични данни и свободното движение на тези данни [4], Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи [5] и Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 г. за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар [6].(16) Разпоредбите на настоящата директива следва да не накърняват конкретните разпоредби за упражняването на права и за изключенията в областта на авторското право и сродните му права, установени в инструментите на Общността, и особено онези, които се съдържат в Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 г. относно правната защита на компютърните програми [7] или в Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество [8].(17) Мерките, процедурите и средствата за защита, предвидени в настоящата директива, следва да се определят във всеки случай по такъв начин, че надлежно да се отчитат специфичните особености на случая, вклчително специфичните характеристики на всяко право върху интелектуална собственост, а когато е уместно, умишленият или непредумишленият характер на нарушението.(18) Лицата, които имат право да поискат прилагането на тези мерки, процедури и средства за защита, следва да не бъдат само притежателите на правата, но също и лица, които имат пряк интерес и правен статут, доколкото е разрешен и е в съответствие с приложимото законодателство, което може да вклчва професионални организации, на които е възложено управлението на тези права или защитата на поверените им колективни и индивидуални интереси.(19) Тъй като авторското право съществува от момента на създаване на дадено произведение и не изисква официална регистрация, подходящо е да се приеме правилото, установено в член 15 от Бернската конвенция, с което се установява презумпцията, по силата на която авторът на литературно или художествено произведение се възприема за такъв, ако неговото име фигурира върху произведението. Подобна презумпция следва да се прилага за носителите на сродни права, тъй като често пъти именно притежателят на сродно право, като например продуцент на фонограма, търси защита на права и предприема борба срещу пиратството.(20) Предвид че доказателството е елемент от първостепенно значение за установяване на нарушения на правата върху интелектуалната собственост, уместно е да се гарантира наличието на ефикасни средства за представяне, получаване и съхраняване на доказателства. Процедурите следва да съблюдават правата на защитата и да предвиждат необходимите гаранции, включително опазване на поверителна информация. За нарушения, извършени в търговски мащаб, е важно също така съдилищата да могат да постановяват достъп, когато е подходящо, до банкови, финансови или търговски документи, които са под контрола на предполагаемия нарушител.(21) В някои държави-членки съществуват и други мерки, разработени с цел да се гарантира висока степен на защита, и те следва да са на разположение във всички държави-членки. Това е така по отношение на правото на информация, която трябва да бъде получена относно произхода на стоките или услугите, предмет на нарушението, каналите за разпространение и самоличността на всички трети страни, участвали в нарушението.(22) От съществено значение е също така да се предвидят временни мерки за незабавно прекратяване на нарушенията, без да се чака определението по съществото на случая, като се съблюдават правата на защитата, като гарантират съответно пропорционалността на временните мерки спрямо спецификата на въпросния случай и като гарантират необходимите гаранции за покриване на разходите и вредите, причинени на ответника поради неоснователен иск. Такива мерки са оправдани, особено когато всяко забавяне би причинило непоправима щета на притежателя на право върху интелектуална собственост.(23) Без да се засягат останалите мерки, процедури и средства за защита, притежателите на права следва да имат възможност да поискат налагане на забрана на посредник, чиито услуги се ползват от трета страна за нарушаване на правото на притежателя върху индустриална собственост. Условията и редът за такива възбрани следва да се оставят за уреждане от националното законодателство на държавите-членки. По отношение на нарушенията на авторското право и сродните му права вече е предвидена всеобхватна степен на хармонизация в Директива 2001/29/ЕО. Следователно член 8, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО следва да не се засяга от настоящата директива.(24) В зависимост от конкретния случай и ако обстоятелствата го оправдават, мерките, процедурите и средствата за защита, които трябва да бъдат предвидени, следва да включват забранителни мерки, насочени към предотвратяване на по-нататъшни нарушения на правата върху интелектуалната собственост. Освен това е необходимо да има поправителни мерки, когато е уместно за сметка на нарушителя, като например отмяна и окончателно изваждане от каналите за търговия или унищожаване на стоките, предмет на нарушението, а в съответните случаи, на материалите и пособията, които основно са били използвани за създаване или направа на тези стоки. С тези поправителни мерки следва да се отчитат интересите на трети страни включително, и по-специално на потребителите и частните лица, които действат добросъвестно.(25) Когато едно нарушение е извършено непреднамерено и без небрежност и когато поправителните мерки или възбраните, предвидени в настоящата директива, биха били непропорционални, държавите-членки следва да разполагат с вариант, при който, в подходящи случаи и като алтернативна мярка, могат да предвидят възможност за присъждане на парично обезщетение на засегнатата страна. Въпреки това, когато търговската употреба на подправени стоки или извършването на услуги представлява нарушаване на закона, различен от този за интелектуалната собственост, или има вероятност да се нанесат вреди на потребители, такава употреба или услуги следва да останат забранени.(26) С цел да се обезщети вредата, понесена в резултат на нарушението, извършено от нарушител, който е предприел действие, знаейки или при разумни основания да знае, че то ще доведе до такова нарушение, с размера на обезщетението, което се присъжда на притежателя на правата, следва да се отчетат всички необходими аспекти, като например загуби на печалби от страна на притежателя на правата или несправедливата печалба, получена от нарушителя, а когато е приложимо, всички морални щети, причинени на притежателя на правата. Като алтернатива, например когато би било трудно да се определи размерът на понесената действителна щета, размерът на обезщетението би могъл да се обвърже с такива елементи като лицензионните или авторските възнаграждения или хонорари, които биха били дължими, в случай че нарушителят е поискал официално разрешение да ползва въпросното право върху интелектуална собственост. Целта не е да се въвежда задължение за предоставяне на наказателни щети, а да се даде възможност за обезщетение, което се основава на обективен критерий, като се вземат предвид извършените разноски от притежателя на правата, като например разходи за идентификация и проучване.(27) Необходимо е да се публикуват съдебните решения относно дела за нарушаване на права върху интелектуална собственост като своеобразно средство за възпиране на бъдещи нарушители и за повишаване на осведомеността на обществото като цяло.(28) Като допълнение на гражданските и административните мерки, процедури и средства за защита, предвидени в настоящата директива, в съответни случаи наказателните санкции също представляват средство за гарантиране спазването на права върху интелектуална собственост.(29) Промишления отрасъл следва да участва активно в борбата срещу пиратството и фалшифицирането. Разработването на кодекси за етично поведение в кръговете на пряко засегнатите е допълнително средство за утвърждаване на регулаторната рамка. Държавите-членки, в сътрудничество с Комисията, следва да насърчават разработването на кодекси за поведение като цяло. Наблюдението на производството на оптически дискове, по-специално посредством вграждане на идентификационен код в дисковете, произвеждани в Общността, помага за ограничаване на нарушенията на правата върху интелектуалната собственост в този сектор, където пиратството е взело големи мащаби. Въпреки това не би следвало да се злоупотребява с тези защитни технически мерки с цел да се защитават пазари и да се предотвратява паралелен внос.(30) С цел да се улесни еднаквото прилагане на настоящата директива, е целесъобразно да се предвидят системи за сътрудничество и обмен на информация между държавите-членки, от една страна, и между държавите-членки и Комисията, от друга, по-конкретно чрез създаване на мрежа от кореспонденти, посочени от държавите-членки, и чрез изготвяне на периодични доклади за оценка на прилагането на настоящата директива и на резултатите от мерките, предприети от различните национални органи.(31) Тъй като поради вече изложените съображения целта на настоящата директива може да бъде постигната на общностно ниво, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, както е установено в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е определено в посочения член, настоящата директива не надвишава необходимото за постигане на тази цел.(32) Настоящата директива спазва основните права и съблюдава принципите, установени по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз. По-специално настоящата директива има за цел да гарантира пълното спазване на интелектуалната собственост в съответствие с член 17, параграф 2 от посочената харта,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IЦЕЛ И ОБХВАТЧлен 1ПредметНастоящата директива се отнася за мерките, процедурите и средствата за защита, които са необходими за гарантиране спазването на правата върху интелектуална собственост. По смисъла на настоящата директива терминът "права върху интелектуална собственост" включва правата върху индустриална собственост.Член 2Обхват1. Без да се засягат средствата, които са или могат да бъдат предвидени в законодателството на Общността или в националното законодателство, доколкото тези средства могат да са по-благоприятни за притежателите на права, мерките, процедурите и средствата за защита, предвидени в настоящата директива, се прилагат в съответствие с член 3 за всички нарушения на права върху интелектуална собственост, както е предвидено в законодателството на Общността и/или в националното законодателство на съответната държава-членка.2. Настоящата директива не накърнява специфичните разпоредби за упражняване на права и за изключения, които се съдържат в законодателството на Общността, което се отнася за авторското право и сродните му права, и по-специално тези, които се срещат в Директива 91/250/ЕИО, и по-специално член 7 от нея, или в Директива 2001/29/ЕО, и по-специално членове 2—6 и член 8 от нея.3. Настоящата директива не засяга:а) разпоредбите на Общността, които регулират материалното право върху интелектуалната собственост, Директива 95/46/ЕО, Директива 1999/93/ЕО или Директива 2000/31/ЕО като цяло, и по-конкретно членове от 12 до 15 от Директива 2000/31/ЕО;б) международните задължения на държавите-членки, а именно тези по Споразумението TRIPs, включително тези, които се отнасят за наказателните процедури и наказания;в) националните разпоредби в държавите-членки, които се отнасят за наказателните процедури и наказания за нарушаване на права върху интелектуална собственост.ГЛАВА IIМЕРКИ, ПРОЦЕДУРИ И СРЕДСТВА ЗА ЗАЩИТАРаздел 1Общи разпоредбиЧлен 3Общо задължение1. Държавите-членки предвиждат мерки, процедури и средства, които са необходими за гарантиране на изпълнението на права върху интелектуалната собственост, обхванати от настоящата директива. Тези мерки, процедури и средства за защита са лоялни и справедливи и не могат да бъдат ненужно сложни или скъпи, нито да са свързани с неразумни срокове или с неоправдани забавяния.2. Също така тези мерки, процедури и средства за защита са ефективни, пропорционални и разубеждаващи и се прилагат по начин, чрез който се избягва създаването на препятствия пред законната търговия и се предвиждат предпазни механизми срещу злоупотреба с тях.Член 4Лица, които имат право да подадат заявление за прилагане на мерките, процедурите и средствата за защита1. Държавите-членки признават следните лица като такива, които имат право да търсят прилагане на тези мерки, процедури и средства за защита, посочени в настоящата глава:а) притежателите на права върху интелектуалната собственост в съответствие с разпоредбите на приложимото законодателство;б) всички други лица, на които официално е разрешено да ползват тези права, по-специално притежатели на лицензии, в съответствие с разпоредбите на приложимото законодателство;в) органите за управление на колективните права върху интелектуалната собственост, които са редовно признати като лица, имащи правото да представляват притежатели на права върху интелектуална собственост, доколкото се разрешава от приложимото законодателство и в съответствие с неговите разпоредби;г) органи за професионална защита, които са редовно признати като лица, имащи правото да представляват притежатели на права върху интелектуална собственост, доколкото се разрешава от приложимото законодателство и в съответствие с разпоредбите на приложимото законодателство.Член 5Презумпция за авторство или собственостЗа целите на прилагането на мерките, процедурите и средствата за защита, предвидени в настоящата директива:а) за да може автор на литературно или художествено произведение, при липса на доказателства за противното, да се счита за такъв и следователно да бъде упълномощен да образува производство за нарушени права, е достатъчно неговото име да фигурира върху произведението по обичайния начин;б) разпоредбата съгласно буква а) се прилага mutatis mutandis за притежателите на права, сродни на авторското право, по отношение на техния защитен предмет.Раздел 2ДоказателстваЧлен 6Доказателства1. Държавите-членки гарантират, че по заявление на страна, която е представила разумно налични доказателства, достатъчни за подкрепа на своите претенции, и при аргументиране на предявените претенции е посочила доказателства, които се намират под контрола на противостоящата страна, компетентните съдебни органи могат да постановят тези доказателства да се представят от противостоящата страна, което подлежи на опазване на поверителната информация. За целите на настоящия параграф държавите-членки могат да предвидят, че компетентните съдебни органи следва да разглеждат разумната извадка от съществен брой екземпляри от произведение или от всеки друг защитен обект като съставляваща разумно доказателство.2. При същите условия в случай на нарушение, извършено в търговски мащаб, държавите-членки предприемат необходимите мерки, с които на компетентните съдебни органи се дава възможност да постановят, когато е приложимо и по искане на страна, съобщаването за банкови, финансови или търговски документи под контрола на противопоставяща се страна, при опазване на поверителния характер на информацията.Член 7Мерки за съхраняване на доказателства1. Държавите-членки гарантират, че още преди началото на производството по съществото на случая компетентните съдебни органи могат по заявление на страна, която е представила разумно налично доказателство в подкрепа на своите претенции, че е нарушено правото ѝ върху интелектуална собственост или предстои да бъде нарушено, да постановят незабавни и ефективни временни мерки за предпазване на съответните доказателства във връзка с предполагаемото нарушение при опазване на поверителната информация. Такива мерки могат да включват подробно описание, със или без вземане на мостри, или физическото конфискуване на стоките, обект на нарушението, а в съответните случаи — материалите и пособията, използвани за производството и/или разпределението на тези стоки, и свързаните с това документи. Тези мерки се предприемат, ако е необходимо, без да е била изслушана другата страна, и по-специално когато всяко забавяне има вероятност да причини непоправими вреди на притежателя на правото или когато има очевиден риск от унищожаване на доказателствата.Когато се предприемат мерки за съхраняване на доказателства, без да е била изслушана другата страна, на засегнатите страни се изпраща известие без забавяне, най-късно след изпълнението на мерките. Преразглеждане, включително правото на изслушване, се осъществява по искане на засегнатите страни в разумен срок след нотифицирането на мерките с оглед решаване на въпроса, дали мерките да бъдат променени, отменени или потвърдени.2. Държавите-членки гарантират, че мерките за съхраняване на доказателства могат да подлежат на внасяне от страна на заявителя на достатъчно обезпечение или равностойна гаранция, предназначена да гарантира обезщетение за всички щети, понесени от ответника, както е предвидено в параграф 4.3. Държавите-членки гарантират, че мерките за съхраняване на доказателства се отменят или по друг начин се прекратява тяхната правна сила, по искане на ответника, без да се накърнява правото на обезщетение за вреди, което може да се предяви, ако ищецът не образува в разумен срок производство пред компетентния съдебен орган, водещо до решение по съществото на случая, като срокът се определя от съдебния орган, постановил мерките, когато това се разрешава от законодателството на държавата-членка, или при липса на такова определение — в срок, който не превишава 20 работни дни, или по-дълъг от 31 календарни дни.4. Когато мерките за съхраняване на доказателства бъдат отменени или отпаднат поради действие или бездействие на заявителя, или когато впоследствие се установи, че няма нарушение или опасност от нарушение на право върху интелектуална собственост, съдебните органи следва да разполагат с правомощия да разпоредят на заявителя, по искане на ответника, да предостави на ответника подходящо обезщетение за всички щети, причинени от тези мерки.5. Държавите-членки могат да предприемат мерки за защита на самоличността на свидетелите.Раздел 3Право на информацияЧлен 8Право на информация1. Държавите-членки гарантират, че във връзка с производството за нарушаване на право върху интелектуална собственост и в отговор на основателно и пропорционално искане на предявителя компетентните съдебни органи могат да постановят информацията за произхода и мрежите за разпространение на стоките или услугите, с които се нарушава правото върху интелектуална собственост, да се предостави от нарушителя и/или от всеки друг, за когото:а) е установено, че притежава в търговски мащаб стоките, обект на нарушението;б) е установено, че използва в търговски мащаб услугите, обект на нарушението;в) е установено, че в търговски мащаб оказва услугите, използвани за действията по извършване на нарушение; илиг) е посочено от лицето, посочено в букви а), б) или в), като участващо в изработването, производството или разпространението на стоките или предоставянето на услугите.2. Информацията, посочена в алинея 1, съдържа съответно:а) имената и адресите на производителите, фабрикантите, разпространителите, доставчиците и други предишни държатели на стоките или услугите, както и предполагаемите търговци на едро и дребно;б) сведения за количествата изработени, произведени, доставени, получени или поръчани, както и получената цена за въпросните стоки или услуги.3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се накърняват други законови разпоредби, с които:а) на притежателя на права се предоставят права да получи по-пълна информация;б) се урежда използването на информацията, съобщена по реда на настоящия член, в граждански и наказателни производства;в) се урежда отговорността за злоупотреба с правото на информация; илиг) се дава възможност за отказ да се предостави информация, която би принудила лицето, посочено в параграф 1, да признае собственото си участие или това на негови близки роднини в нарушаване на право върху интелектуална собственост; илид) се урежда опазването на поверителния характер на източниците на информация или на обработването на лични данни.Раздел 4Временни и предпазни меркиЧлен 9Временни и предпазни мерки1. Държавите-членки гарантират, че по искане на заявителя съдебните органи могат:а) да постановят неокончателна забрана на предполагаемия нарушител, чието предназначение е да се предотврати всяко неминуемо нарушение на право върху интелектуална собственост, или да се забрани, на временни начала и при заплащане, когато е приложимо, на парична глоба, когато това е предвидено в националното законодателство, продължаването на предполагаемите нарушения на това право или това продължаване да стане обект на внасяне на гаранции с цел да се гарантира обезщетение за притежателя на правото. Неокончателна забрана може също така да се постанови при същите условия за посредник, чиито услуги се ползват от трета страна за нарушаване на право върху интелектуална собственост. Забраните спрямо посредници, чиито услуги се използват от трета страна за нарушаване на авторско право или на сродно на него право, са обхванати от Директива 2001/29/ЕО;б) да разпоредят конфискация или предаване на стоките, за които има съмнения, че нарушават право върху интелектуална собственост, за да се предотврати тяхното навлизане или движение по каналите за търговия.2. В случай на нарушение, извършено в търговски мащаб, държавите-членки гарантират, че ако ощетената страна покаже обстоятелства, които могат да бъдат пречка при покриване на обезщетението, съдебните органи могат да постановят предохранително конфискуване на движимото и недвижимото имущество на предполагаемия извършител, включително блокиране на неговите банкови сметки и други активи. За тази цел компетентните органи могат да разпоредят да се съобщи за банкови, финансови или търговски документи или да се даде подходящ достъп до съответната информация.3. По отношение на мерките, упоменати в параграфи 1 и 2, съдебните органи следва да разполагат с правомощия да изискват от заявителя да предостави всички основателни налични доказателства, за да се уверят със сигурност в това, че заявителят е притежател на правото и че правото на заявителя се нарушава, или че това нарушение е неминуемо.4. Държавите-членки гарантират, че временните мерки, посочени в параграфи 1 и 2, в уместни случаи могат да се предприемат, без да е изслушан ответникът, по-специално когато всяко забавяне би причинило непоправима вреда за притежателя на правото. В такъв случай страните се уведомяват за това без забавяне най-късно след изпълнение на мерките.Преразглеждане, включително правото на изслушване, се осъществява по искане на ответника в разумен срок след нотифицирането на мерките с оглед на решаване на въпроса, дали мерките да бъдат променени, отменени или потвърдени.5. Държавите-членки гарантират, че временните мерки, посочени в параграфи 1 и 2, се отменят или по друг начин се прекратява тяхната правна сила по искане на ответника, ако ищецът не образува в разумен срок производство пред компетентния съдебен орган, водещо до решение по съществото на случая, като срокът се определя от съдебния орган, постановил мерките, когато това се разрешава от законодателството на държавата-членка, или при липса на такова определение, в срок, който не превишава 20 работни дни, или 31 календарни дни, в зависимост от това, кой е по-дълъг.6. Компетентните съдебни органи могат да постановят, че временните мерки, посочени в параграфи 1 и 2, подлежат на внасяне от страна на ищеца на достатъчно обезпечение или равностойна гаранция, предназначена да гарантира обезщетение за всички щети, понесени от ответника, както е предвидено в параграф 7.7. Когато временните мерки бъдат отменени или отпаднат поради действие или бездействие на заявителя или когато впоследствие се установи, че няма нарушение или опасност от нарушение на права върху интелектуална собственост, съдебният орган разполага с правомощията да разпореди на заявителя, по искане на ответника, да предостави на ответника подходящо обезщетение за всички щети, причинени от тези мерки.Раздел 5Мерки, които произтичат от решение по съществото на случаяЧлен 10Поправителни мерки1. Без да се засяга правото на обезщетениe за нарушените права на притежателя и без никакви компенсации държавите-членки гарантират, че компетентните съдебни органи могат, по искане на заявителя, да постановят предприемане на подходящи мерки по отношение на стоките, за които те са установили, че нарушават правото върху интелектуална собственост, и когато е уместно, по отношение на материалите и пособията, използвани основно за създаването или производството на тези стоки. Тези мерки включват:а) изтегляне от каналите за търговия;б) окончателно изваждане от каналите за търговия; илив) унищожаване.2. Съдебните органи постановяват, че изпълнението на тези мерки е за сметка на нарушителя, освен ако не се посочат конкретни основания за неизпълнение на предходното.3. Когато се разглежда искане за поправителни мерки, следва да се вземе предвид необходимостта от пропорционалност между тежестта на нарушението и постановените средства за възстановяване на нарушени права, както и интересите на трети страни.Член 11ЗабраниДържавите-членки гарантират, че когато съдебните органи излизат със съдебно решение, чрез което се установява нарушение на право върху интелектуална собственост, те могат да постановят съдебна забрана на нарушителя, чиято цел е да се забрани по-нататъшно извършване на нарушението. Когато е предвидено в националното законодателство, неспазването на съдебната забрана, когато е уместно, следва да подлежи на плащане на парични глоби с цел да гарантира спазването ѝ. Държавите-членки също така гарантират, че притежателите на права могат да внасят искове за съдебна забрана срещу посредници, чиито услуги се ползват от трети страни за нарушаване на правото върху интелектуална собственост, без да се накърнява член 8, параграф 3 от Директива 2001/29/ЕО.Член 12Алтернативни меркиДържавите-членки могат да предвидят, че в необходимите случаи и по молба на лицето, което може да подлежи на мерките, предвидени в настоящия раздел, компетентните съдебни органи могат да постановят заплащане на парично обезщетение на засегнатата страна вместо прилагане на мерките, предвидени в настоящия раздел, в случай че лицето е действало непреднамерено и без небрежност, ако изпълнението на въпросните мерки би му причинило несъразмерни вреди и ако паричното обезщетение за потърпевшата страна се прецени за разумно удовлетворително.Раздел 6Обезщетение за вреди и съдебни разноскиЧлен 13Обезщетение за вреди1. Държавите-членки гарантират, че по заявление на увредената страна компетентните съдебни органи постановяват на нарушителя, който съзнателно или при разумни основания да съзнава това е предприел действия, с които е нарушил права, да заплати на притежателя на правата обезщетение съобразно действителните вреди, понесени от последния в резултат на нарушението.Когато съдебните органи определят обезщетението:а) те вземат предвид всички приложими аспекти, като например отрицателните икономически последствия, включително пропусната печалба, които увредената страна е понесла, цялата несправедливо получена печалба от нарушителя, а когато е уместно, елементи, които са различни от стопанските фактори, като например моралната щета, причинена на притежателя на правото поради нарушението;илиб) като алтернатива на посоченото в буква а) те могат, когато е уместно, да определят обезщетението като еднократна сума въз основа на следните елементи: най-малкото размера на лицензионните и авторските възнаграждения и хонорари, които биха били дължими, в случаи че нарушителят е поискал официално разрешение да ползва въпросното право върху интелектуална собственост.2. Когато нарушителят несъзнателно или без разумни основания да е съзнавал това е предприел действия, с които е нарушил права, държавите-членки могат да установят, че съдебните органи могат да постановят да се възстанови печалбата или платимото обезщетение, които могат предварително да бъдат установени.Член 14Съдебни разноскиДържавите-членки гарантират, че понесените от печелившата страна разумни и пропорционални съдебни разноски и други разходи са за сметка на губещата страна, освен ако това не се позволява от съображения за справедливост.Раздел 7Мерки за информиране на общественосттаЧлен 15Публикуване на съдебни решенияДържавите-членки гарантират, че при съдебни производства, образувани за нарушаване на право върху интелектуална собственост, съдебните органи могат да постановят по искане на ищеца и за сметка на нарушителя подходящи мерки за разпространение на информацията за решението, включително показване на решението и неговото цялостно или частично публикуване. Държавите-членки могат да предвидят други допълнителни мерки за информиране на обществеността, които са подходящи за конкретните обстоятелства, включително явна реклама.ГЛАВА IIIСАНКЦИИ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИЧлен 16Санкции от държавите-членкиБез да се накърняват гражданските и административните мерки, процедури и средства за съдебна защита, установени в настоящата директива, държавите-членки могат да прилагат други подходящи санкции в случаите, когато са нарушени права върху интелектуална собственост.ГЛАВА IVЕТИЧНИ КОДЕКСИ И АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВОЧлен 17Етични кодексиДържавите-членки насърчават:а) разработването на етични кодекси от браншови и професионални сдружения и организации на общностно ниво с цел да се окаже принос за изпълнение на правата върху интелектуална собственост, по-специално като се препоръча използването на код върху оптичните дискове, чрез който може да се установи произходът на техния производител;б) внасянето в Комисията на проекти на етични кодекси на национално ниво и на общностно ниво, както и на всякакви оценки за прилагането на тези етични кодекси.Член 18Оценка1. Три години след датата, установена в член 20, параграф 1, всяка държава-членка внася в Комисията доклад за изпълнението на настоящата директива.Въз основа на тези доклади Комисията изготвя доклад за прилагането на настоящата директива с оценка за ефикасността на предприетите марки, включително и оценка на нейното въздействие върху обновяването и развитието на информационното общество. След това този доклад се предава на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет. Към него се прилагат, ако е необходимо и в светлината на развитието на правния ред в Общността, предложения за изменения на настоящата директива.2. Държавите-членки оказват на Комисията цялата помощ и съдействие, от които тя може да се нуждае за изготвяне на доклада, посочен в параграф 1, втора алинея.Член 19Обмен на информация и кореспондентиС цел да се насърчи сътрудничеството, както и обменът на информация между отделните държави-членки и между държавите-членки и Комисията, всяка държава-членка определя един или повече кореспонденти, отговорни за всички въпроси, свързани с изпълнението на мерките, предвидени в настоящата директива. Тя съобщава на останалите държави-членки и на Комисията координатите на националния/те кореспондент/и.ГЛАВА VЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 20Изпълнение1. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 29 април 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държави-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и начинът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 21Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 22АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Страсбург на 29 април 2004 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателM. McDowell[1] ОВ С 32, 5.2.2004 г., стр. 15.[2] Становище на Европейския парламент от 9 март 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 26 април 2004 г.[3] ОВ L 336, 23.12.1994 г., стр. 1.[4] ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31. Директива, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).[5] ОВ L 13, 19.1.2000 г., стр. 12.[6] ОВ L 178, 17.7.2000 г., стр. 1.[7] ОВ L 122, 17.5.1991 г., стр. 42, Директива, изменена с Директива 93/98/ЕИО (ОВ L 290, 24.11.1993 г., стр. 9).[8] ОВ L 167, 22.6.2001 г., стр. 10.--------------------------------------------------


title: Директива (ЕС) 2015/2117 на Комисията от 23 ноември 2015 година за изменение, с цел приемане на специфични гранични стойности за химикали, използвани в детски играчки, на допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки, по отношение на химикалите хлорметилизотиазолинон и метилизотиазолинон, както поотделно, така и в съотношение 3:1 (Текст от значение за ЕИП)

text:
               24.11.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 306/23

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2117 НА КОМИСИЯТА
   от 23 ноември 2015 година
   за изменение, с цел приемане на специфични гранични стойности за химикали, използвани в детски играчки, на допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки, по отношение на химикалите хлорметилизотиазолинон и метилизотиазолинон, както поотделно, така и в съотношение 3:1
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно безопасността на детските играчки (1), и по-специално член 46, параграф 2 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С цел да се осигури висока степен на защита на децата срещу рискове, причинени от химически вещества в детските играчки, с Директива 2009/48/ЕО се въвеждат определени изисквания по отношение на химически вещества като например тези, които са класифицирани като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията (CMR) съгласно Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета (2), алергенните аромати и някои елементи. Освен това с Директива 2009/48/ЕО се оправомощава Комисията да приеме специфични гранични стойности за химикали, използвани в играчки, предназначени за употреба от деца на възраст под 36 месеца, и в други детски играчки, предназначени да бъдат слагани в устата, с цел да се осигури подходяща защита в случай на играчки, при които има висока степен на излагане на тяхното въздействие. Приемането на такива гранични стойности става под формата на включване в допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО.

               (2)

               По отношение на определен брой химикали прилаганите понастоящем гранични стойности са или твърде високи с оглед на наличните научни доказателства, или изобщо не се прилагат гранични стойности. Поради това за тях следва да се приемат специфични гранични стойности, като се вземат предвид изискванията за опаковане на храни, както и разликите между детски играчки и материали, които са предназначени да влизат в контакт с храни.

               (3)

               С цел да консултира Европейската комисия при подготовката на законодателни предложения и инициативи, свързани с политиката в областта на безопасността на детските играчки, Комисията създаде експертна група по въпросите на безопасността на детските играчки. Мисията на нейната подгрупа „Химикали“ е да предоставя подобни съвети във връзка с химическите вещества, които е възможно да се използват в детските играчки.

               (4)

               Сместа от 5-хлоро-2-метилизотиазолин-3(2H)-он (CMI) и 2-метилизотиазолин-3(2H)-он (MI) в съотношение 3:1 (CAS № 55965-84-9) (3), както и отделните ѝ съставки CMI (CAS № 26172-55-4) и MI (CAS № 2682-20-4), се използват като консерванти в съдържащи вода детски играчки (4), включително в боите за любителски цели, боите за рисуване с пръсти, прозоречните/стъкларските бои, лепилата и сапунените мехури (5).

               (5)

               Подгрупа „Химикали“ възприе като основа за разискванията си във връзка със сместа от CMI и MI в съотношение 3:1, както и във връзка с отделните ѝ съставки (CMI и MI), съответното становище на Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС), в което се отбелязва, че за употреба в детски играчки не се препоръчват нито сместа от CMI и MI в съотношение 3:1, нито отделните ѝ съставки CMI или MI поради наблюдавани алергични реакции вследствие на контакт с тези вещества в козметични продукти (6). Подгрупа „Химикали“ също така взе под внимание свързаното с този въпрос становище на НКБП, според което сместа от CMI и MI в съотношение 3:1 се счита за изключително мощен контактен алерген при хората, което е видно от наличните данни (7).

               (6)

               Сместа от CMI и MI в съотношение 3:1 е класифицирана по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008 като кожен сенсибилизатор; CMI и MI поотделно не са класифицирани по силата на посочения регламент. Понастоящем в Директива 2009/48/ЕО не е посочена специфична гранична стойност за CMI/MI 3:1, нито за отделните съставки CMI и MI, нито обща гранична стойност за сенсибилизаторите.

               (7)

               С оглед на гореизложеното подгрупа „Химикали“ препоръча на заседанието си от 15 февруари 2012 г. да се забрани употребата на сместа от CMI и MI в съотношение 3:1 в детски играчки.

               (8)

               Според Германския федерален институт за оценка на риска (BfR Bundesinstitut für Risikobewertung) (8) граничните стойности за CMI и MI, които са силно алергенни, следва да съответстват на концентрация, считана за безопасна при вече сенсибилизирани лица. Този подход за ограничаване на алергените се определя като най-стриктен, тъй като алергична реакция при вече сенсибилизирани лица е възможна дори при най-ниски концентрации на алергена. В съответствие с гореспоменатото становище на НКБП за безопасна се счита концентрацията под 2 mg/kg (9).

               (9)

               Според BfR надзорът на пазара е в състояние рутинно да определя количеството на CMI до 0,75 mg/kg и на MI — до 0,25 mg/kg (10) (граници на количествено определяне, ГКО).

               (10)

               С оглед на гореизложеното експертната група по въпросите на безопасността на детските играчки препоръча на заседанието си от 23 май 2014 г. да се ограничи също така употребата на отделните съставки CMI и MI до техните ГКО.

               (11)

               При все че съществува специфична допустима граница на миграция при самостоятелната употреба на MI като добавка в определени материали, предназначени да влизат в контакт с храни, изходните хипотези при определяне на тази допустима граница на миграция се различават от тези за граничната стойност на съдържанието на MI в детските играчки. Употребата на CMI и MI в съотношение 3:1, както и самостоятелната употреба на CMI, не са регламентирани по отношение на материалите, предназначени да влизат в контакт с храни.

               (12)

               С оглед на гореизложеното допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО следва да бъде изменено, като в него се включат гранични стойности на съдържанието за сместа от CMI и MI в съотношение 3:1, както и за CMI и MI поотделно, в детските играчки.

               (13)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 47 от Директива 2009/48/ЕО,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО се добавят следните вписвания:

                  Вещество

                  CAS №

                  Гранична стойност

                  „реакционна маса на: 5-хлоро-2-метил-4-изотиазолин-3-он [ЕО № 247-500-7] и 2-метил-2H-изотиазол-3-он (ЕО № 220-239-6) (3:1)

                  55965-84-9

                  1 mg/kg (гранична стойност на съдържанието) във воднисти материали за детски играчки

                  5-хлоро-2-метил-изотиазолин-3(2H)-он

                  26172-55-4

                  0,75 mg/kg (гранична стойност на съдържанието) във воднисти материали за детски играчки

                  2-метилизотиазолин-3(2H)-он

                  2682-20-4

                  0,25 mg/kg (гранична стойност на съдържанието) във воднисти материали за детски играчки“

   Член 2
   1.   Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от 24 ноември 2017 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Те прилагат тези разпоредби от 24 ноември 2017 г.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 23 ноември 2015 година.

            За Комисията

            Председател

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ОВ L 170, 30.6.2009 г., стр. 1.

      (2)  Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 (ОВ L 353, 31.12.2008 г., стр. 1).

      (3)  Търговските наименования са Kathon, Acticide, Microcare и др. съгласно Научния комитет по безопасност на потребителите (НКБП) в становището му „Opinion on the mixture of 5-chloro-2-methylisothiazolin-3(2H)-one and 2-methylisothiazolin-3(2H)-one“ („Становище относно сместа от 5-хлоро-2-метилизотиазолин- 3(2Н)-он и 2-метилизотиазолин-3(2Н)-он“). Становище, прието на 8 декември 2009 г., стр. 6.

      (4)  Датска агенция за опазване на околната среда (2014), Survey and health assessment of preservatives in toys (Проучване и здравна оценка на консерванти в детските играчки). Survey of chemical substances in consumer products (Проучване на химически вещества в потребителските продукти) № 124, 2014 г., таблица 24 на стр. 56.

      (5)  Датска агенция за опазване на околната среда (2014), Survey and health assessment of preservatives in toys (Проучване и здравна оценка на консерванти в детските играчки). Survey of chemical substances in consumer products (Проучване на химически вещества в потребителските продукти) № 124, 2014 г., стр. 38—39.

      (6)  Научен комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС), Opinion on „CEN's response to the opinion of the CSTEE on the assessment of CEN report on the risk assessment of organic chemicals in toys“ (становище относно „Реакцията на CEN в отговор на становището на CSTEE по оценката в доклада на CEN относно оценката на риска от органични химикали в детските играчки“), прието на 29 май 2007 г., стр. 8 и таблица 1 на стр. 9.

      (7)  Вж. становището на НКБП в бележка под линия 3, стр. 35.

      (8)  Документ във връзка с позицията на Германския федерален институт за оценка на риска (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) от 24.9.2012 г., стр. 4.

      (9)  Вж. становището на НКБП в бележка под линия 3, стр. 33.

      (10)  Вж. бележка под линия 8.


title: Директива 2005/13/ЕО на Комисията от 21 февруари 2005 година за изменение на Директива 2000/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно емисията на замърсители във вид на газове и частици от двигатели, предназначени за селскостопански и горски трактори, и за изменение на приложение I към Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори (текст от значение за ЕИП)

text:
               13/ 48

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               244

         32005L0013

               L 055/35

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 2005/13/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 21 февруари 2005 година
   за изменение на Директива 2000/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно емисията на замърсители във вид на газове и частици от двигатели, предназначени за селскостопански и горски трактори, и за изменение на приложение I към Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 2000/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2000 г. относно действията, които следва бъдат предприети срещу емисията на замърсители във вид на газове и частици от двигатели, предназначени за селскостопански или горски трактори, изменена с Директива 74/150/ЕИО на Съвета (1), и по-специално членове 6 и 7 от нея,
   като взе предвид Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, техните ремаркета и взаимозаменяем прикачен инвентар, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли, и за отмяна на Директива 74/150/ЕИО (2), и по-специално член 19, параграф 1, буква а) от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките срещу емисията на замърсители във вид на газове и частици от двигатели с вътрешно горене, предназначени за мобилна техника, използвана в извънпътни условия (3), изменена с Директива 2004/26/ЕО, установява по-строги изисквания към емисиите на двигатели, предназначени за мобилна техника, използвана в извънпътни условия, и въвежда три нови фази за емисионните граници.

               (2)

               Директива 2000/25/ЕО, която е една от специалните директиви в рамките на процедурата за типово одобрение съгласно Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на колесни селскостопански или горски трактори (4), трябва да бъде съгласувана с Директива 97/68/ЕО, изменена с Директива 2004/26/ЕО, по-специално по отношение на въвеждането на механизма на гъвкавост, предвиден в последната директива.

               (3)

               Приложения I и II към Директива 2000/25/ЕО следва да бъдат адаптирани, за да се вземе предвид въвеждането чрез Директива 97/68/ЕО, изменена с Директива 2004/26/ЕО, на нови граници за емисиите за комбинирана емисия на хидрокарбони и азотни оксиди. В тези приложения следва да бъдат направени и други промени, за да се осигури съответствие между разпоредбите за информационните документи, установени в Директиви 2000/25/ЕО, 97/68/ЕО и 2003/37/ЕО. В допълнение приложение III към Директива 2000/25/ЕО следва да бъде адаптирано, за да се добавят алтернативните типови одобрения, които се признават за новите фази III А, III Б и IV.

               (4)

               Необходимо е също така да се адаптира приложение I към Директива 2003/37/ЕО, за да се осигури съответствие между разпоредбите за информационните документи, установени в Директиви 2000/25/ЕО, 97/68/ЕО и 2003/37/ЕО. По-специално, различията в терминологията следва да бъдат отстранени в интерес на яснотата.

               (5)

               Директиви 2000/25/ЕО и 2003/37/ЕО следва да бъдат съответно изменени.

               (6)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 20, параграф 1 от Директива 2003/37/ЕО,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2000/25/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               В член 1 се добавя следното тире:

                           „—

                           „двигател за замяна“ означава нов двигател, който заменя двигател в машина и който е бил доставен единствено с тази цел;“

               2.

               В член 3 се добавя следният параграф:
               „3.   Двигателите за замяна биват съобразявани с пределните стойности, на които е следвало да отговаря двигателят, който бива заменен, към момента, когато е бил първоначално пуснат на пазара.
               Текстът „ДВИГАТЕЛ ЗА ЗАМЯНА“ се поставя на етикета на двигателя или се добавя към ръководството за потребителя;“

               3.

               Добавя се следният член 3а:
               „Член 3а
               Механизъм на гъвкавост
               Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 държавите-членки предвиждат, че по искане на производителя на трактори и при разрешение, дадено от одобряващия орган, производителят на двигатели може по време на периода между две последователни фази на пределните стойности да пуска на пазара ограничен брой двигатели, които отговарят единствено на фазата на нормата за допустими емисии, непосредствено предшестваща текущата приложима фаза или трактори с такива двигатели, при условие че бива съобразен с процедурата, установена в приложение IV.“;

               4.

               Член 4 се изменя, както следва:

                           а)

                           В параграф 2 се добавят следните букви в), г) и д):

                                       „в)

                                       във фаза III А

                                                   —

                                                   след 31 декември 2005 г. за двигатели от категории H, I и К (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3а от Директива 97/68/ЕО),

                                                   —

                                                   след 31 декември 2006 г. за двигатели от категория J (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3а от Директива 97/68/ЕО);

                                       г)

                                       във фаза III Б

                                                   —

                                                   след 31 декември 2009 г. за двигатели от категория L (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3в от Директива 97/68/ЕО),

                                                   —

                                                   след 31 декември 2010 г. за двигатели от категории М и N (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3в от Директива 97/68/ЕО),

                                                   —

                                                   след 31 декември 2011 г. за двигатели от категория Р (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3в от Директива 97/68/ЕО);

                                       д)

                                       във фаза IV

                                                   —

                                                   след 31 декември 2012 г. за двигатели от категория Q (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3г от Директива 97/68/ЕО),

                                                   —

                                                   след 30 септември 2013 г. за двигатели от категория R (диапазон на мощност, както е дефиниран в член 9, параграф 3г от Директива 97/68/ЕО).“;

                           b)

                           в параграф 3 се добавят следните тирета:

                                       „—

                                       след 31 декември 2005 г. за двигатели от категория Н,

                                       —

                                       след 31 декември 2006 г. за двигатели от категория I,

                                       —

                                       след 31 декември 2006 г. за двигатели от категория К,

                                       —

                                       след 31 декември 2007 г. за двигатели от категория J,

                                       —

                                       след 31 декември 2010 г. за двигатели от категория L,

                                       —

                                       след 31 декември 2011 г за двигатели от категория M,

                                       —

                                       след 31 декември 2011 г. за двигатели от категория N,

                                       —

                                       след 31 декември 2012 г. за двигатели от категория P,

                                       —

                                       след 31 декември 2013 г. за двигатели от категория Q,

                                       —

                                       след 30 септември 2014 г. за двигатели от категория R.“;

                           в)

                           параграф 5 се заменя със следното:
                           „5.   За двигатели от категории от А до G държавите-членки могат да отложат датите, установени в параграф 3, с две години по отношение на двигатели, чиято дата на производство предхожда споменатата дата. Те могат да предоставят други освобождавания при спазване на условията, установени в член 10 от Директива 97/68/ЕО.“;

                           г)

                           добавят се следните параграфи 6, 7 и 8:
                           „6.   За двигатели от категории от Н до R, датите, установени в параграф 3, се отлагат с две години по отношение на двигатели, чиято дата на производство предхожда споменатата дата.
                           7.   За типове двигатели или семейства двигатели, които отговарят на пределните стойности, установени в таблицата в раздели 4.1.2.4, 4.1.2.5 и 4.1.2.6 от приложение I към Директива 97/68/ЕО, преди датите, фигуриращи в параграф 3 от настоящия член, държавите-членки позволяват специално етикетиране и маркиране, които да показват, че въпросното оборудване отговаря на изискваните пределни стойности преди установените дати.
                           8.   В съответствие с процедурата по член 20, параграф 2 от Директива 2003/37/ЕО, Комисията изравнява пределните стойности и датите за фази III Б и IV с пределните стойности и датите, определени в резултат на процедурата за преразглеждане, предвидена в член 2, буква б) от Директива 2004/26/ЕО, с оглед на нуждите от селскостопански или горски трактори, и по-специално трактори от категории Т2, Т4.1 и С2.“;

               5.

               Приложения I, II и III се изменят в съответствие с приложение I към настоящата директива.

               6.

               Добавя се приложение IV, чийто текст е даден в приложение II към настоящата директива.

         Член 2
   Приложение I към Директива 2003/37/ЕО се изменя в съответствие с приложение III към настоящата директива.
   Член 3
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила и публикуват законовите, подзаконовите и нормативните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 2005 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2006 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 21 февруари 2005 година.

            За Комисията

         Günter VERHEUGEN

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 173, 12.7.2000 г., стр. 1. Директива, изменена, с Акта за присъединяване от 2003 година.

      (2)  ОВ L 171, 9.7.2003 г., стр. 1. Директива, изменена с Директива 2004/66/ЕО на Съвета (ОВ L 168, 1.5.2004, стр. 35).

      (3)  ОВ L 59, 27.2.1998, стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2004/26/ЕО (ОВ L 146, 30.4.2004, стр. 1).

      (4)  ОВ L 84, 28.3.1974, стр. 10. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 807/2003 (ОВ L 122, 16.5.2003, стр. 36).
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   Приложения I, II и III към Директива 2000/25/ЕО се изменят, както следва:

               1.

               Приложение I се изменя, както следва:

                           а)

                           Допълнение 1 се заменя със следното:

                              „Допълнение 1
                              Информационен документ
                              за типово одобрение на ЕО на базов двигател за монтиране на трактор като обособен технически възел по отношение на емисиите на замърсители

                           б)

                           в Допълнение 2, раздел II, подраздел 2.4 се заменя със следното:
                           „2.4.   Резултати от изпитването
                           Измерени в съответствие с изискванията на Директива 97/68/ЕО

               2.

               Приложение II се изменя, както следва:

                           а)

                           допълнение 1 се изменя, както следва:

                                       i)

                                       раздел 2, подраздели 2.1.17 и 2.1.18 се заменят със следното:

                                                   „2.1.17.

                                                   Всмукателна система: максимално допустимо разреждане при всмукване при номинална честота на въртене и при 100 % натоварване на двигателя: … kPa

                                                   2.1.18.

                                                   Изпускателна система: максимално допустимо противоналягане на отработените газове при номинална честота на въртене и при 100 % натоварване на двигателя: … kPa“;

                                       ii)

                                       следното се добавя:
                                       „2.6.   Конфигурация на отворите

                                                   2.6.1.

                                                   Местонахождение, размер и брой“;

                           б)

                           в допълнение 2, раздел 2, подраздел 2.2.4 се заменя със следното:
                           „2.2.4.   Резултати от изпитването
                           Измерени в съответствие с изискванията на Директива 97/68/ЕО

               3.

               Приложение III се заменя със следното:

                  „ПРИЛОЖЕНИЕ III
                  ПРИЗНАВАНЕ НА АЛТЕРНАТИВНИ ТИПОВИ ОДОБРЕНИЯ

                              1.

                              За фаза I следните сертификати за типово одобрение се признават като еквивалентни за двигатели от категории А, В и С, както са дефинирани в Директива 97/68/ЕО:

                                          1.1.

                                          сертификати за типово одобрение съгласно Директива 97/68/ЕО;

                                          1.2.

                                          сертификати за типово одобрение съгласно Директива 88/77/ЕИО, отговарящи на изискванията на фаза А или В по отношение на член 2,раздел 6.2.1 от приложение I към, Директива 88/77/ЕИО, изменена с Директива 91/542/ЕИО, с поправка I/2 от поредицата от изменения на Регламент 49.02 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации;

                                          1.3.

                                          сертификати за типово одобрение в съответствие с Регламент 96 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации.

                              2.

                              За фаза II следните сертификати за типово одобрение се признават като еквивалентни:

                                          2.1.

                                          сертификати за типово одобрение съгласно Директива 97/68/ЕО, фаза II за двигатели от категории D, E, F и G;

                                          2.2.

                                          типово одобрение съгласно Директива 88/77/ЕИО, изменена с Директива 99/96/ЕО, които са в съответствие с фази А, В1, В2 или С, предвидени в член 2, раздел 6.2.1 от приложение I;

                                          2.3.

                                          поредицата от изменения на Регламент 49.03 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации;

                                          2.4.

                                          одобрения съгласно фаза В на Регламент 96 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации, в съответствие с параграф 5.2.1 на серия 01 на поредицата изменения на Регламент 96.

                              3.

                              За фаза III А следните сертификати за типово одобрение се признават като еквивалентни:
                              сертификати за типово одобрение съгласно Директива 97/68/ЕО, фаза III А за двигатели от категории H, I, J и K.

                              4.

                              За фаза III В следните сертификати за типово одобрение се признават като еквивалентни:
                              сертификати за типово одобрение съгласно Директива 97/68/ЕО, фаза III В за двигатели от категории L, M, N и Р.

                              5.

                              За фаза IV следните сертификати за типово одобрение се признават като еквивалентни:
                              сертификати за типово одобрение съгласно Директива 97/68/ЕО, фаза IV за двигатели от категории Q и R.“

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
   Приложение IV се добавя към Директива 2000/25/ЕО:

         „ПРИЛОЖЕНИЕ IV
         РАЗПОРЕДБИ ЗА ТРАКТОРИ И ДВИГАТЕЛИ, ДОСТАВЕНИ НА ПАЗАРА, В СЪОТВЕТСТВИЕ С МЕХАНИЗМА НА ГЪВКАВОСТ, УСТАНОВЕН В ЧЛЕН 3А
         1.   ДЕЙСТВИЯ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИТЕ НА ДВИГАТЕЛИ И НА ТРАКТОРИ
         1.1.   Производител на трактори, който желае да използва механизма на гъвкавост, следва да поиска разрешение от неговата институция, издаваща одобрения, да получи или да поръча от неговия доставчик на двигатели, в периода между две емисионни фази, количествата двигатели, описани в раздели 1.2 и 1.3, които не отговарят на текущите норми за допустими емисии, но са одобрени за най-близката предишна фаза на емисионни граници.
         1.2.   Броят на двигателите, доставени на пазара на базата на механизма на гъвкавост, във всяка категория двигатели, няма да надвишава 20 % от годишните продажби на производителя на трактори с двигатели от тази категория (изчислени като средноаритметичното на продажбите през последните 5 години на пазара на Европейския съюз). В случай, че производителят на трактори е продавал трактори в Европейския съюз за период по-малко от 5 години, средноаритметичното се изчислява на базата на периода, през който производителят на трактори е продавал трактори в Европейския съюз.
         1.3.   Като алтернативна възможност на точка 1.2 производителят на трактори може да поиска разрешение неговите доставчици на двигатели да доставят на пазара фиксиран брой двигатели на базата на механизма на гъвкавост. Броят на двигателите във всяка категория двигатели не трябва да надхвърля следните стойности:

                     Категория двигатели

                     Брой двигатели

                     19—37 kW

                     200

                     37—75 kW

                     150

                     75—130 kW

                     100

                     130—560 kW

                     50

               1.4.   Производителят на трактори следва да включи в своето заявление до одобряващата институция следната информация:

                     а)

                     образец на етикети, които ще се прикрепят към всеки трактор, чийто двигател е доставен на пазара на базата на механизма на гъвкавост. Етикетът съдържа следния текст: „Трактор №… (последователност от трактори) от… (общ брой трактори в съответния диапазон на мощност) С ДВИГАТЕЛ №… С ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ (Директива 2000/25/ЕО) №…“; и

                     б)

                     образец на допълнителния етикет, който ще се поставя на двигателя, съдържащ текста, посочен в раздел 2.2 на настоящото приложение.

               1.5.   Производителят на трактори предоставя на одобряващата институция всяка информация, свързана с реализацията на механизма на гъвкавост, която одобряващата институция може да поиска и която е необходима, за да може тази институция да вземе решение.
         1.6.   Производителят на трактори предоставя доклад всеки шест месеца на одобряващите институции на всяка държава-членка, където тракторът или двигателят са доставени на пазара, относно реализацията на механизма на гъвкавост, който той използва. Докладът съдържа кумулативни данни относно броя на двигателите и тракторите, доставени на пазара на базата на механизма на гъвкавост, серийните номера на тракторите и двигателите, и държавите-членки, в които тракторите са пуснати в действие. Тази процедура продължава, докато механизмът на гъвкавост е все още действащ.
         2.   ДЕЙСТВИЯ НА ПРОИЗВОДИТЕЛЯ НА ДВИГАТЕЛИ
         2.1.   Производител на двигатели може да доставя двигатели на производител на трактори на базата на механизма на гъвкавост при наличие на разрешение от одобряващата институция в съответствие с раздел 1 от настоящото приложение.
         2.2.   Производителят на двигатели трябва да постави етикет на тези двигатели със следния текст:

            „Двигател, доставен на пазара на базата на механизма на гъвкавост“.

         3.   ДЕЙСТВИЯ НА ОДОБРЯВАЩАТА ИНСТИТУЦИЯ
         Одобряващата институция оценява съдържанието на заявлението за използване на механизма на гъвкавост и приложените документи. Като следствие тя информира производителя на трактори за своето решение да разреши или не използването на механизма на гъвкавост.“

   ПРИЛОЖЕНИЕ III
   В приложение I към Директива 2003/37/ЕО, модел А, раздел 3 „Двигател“ се заменя със следното:


title: Директива 2001/64/ЕО на Съвета от 31 август 2001 година за изменение на Директиви 66/401/ЕИО относно търговията със семена от фуражни култури и 66/402/ЕИО относно търговията със семена от зърнени култури

text:
Важна правна забележка

|

32001L0064

Официален вестник n° L 234 , 01/09/2001 стр. 0060 - 0061 специално чешко издание глава 3 том 33 стр. 339  - 340 специално испанско издание глава 3 том 33 стр. 339  - 340 специално унгарско издание глава 3 том 33 стр. 339  - 340 специално литвийско издание глава 3 том 33 стр. 339  - 340 LV.ES глава 3 том 33 стр. 339  - 340 MT.ES глава 3 том 33 стр. 339  - 340 PL.ES глава 3 том 33 стр. 339  - 340 SK.ES глава 3 том 33 стр. 339  - 340 специално словенско издание глава 3 том 33 стр. 339  - 340

		20010831Директива 2001/64/ЕО на Съветаот 31 август 2001 годиназа изменение на Директиви 66/401/ЕИО относно търговията със семена от фуражни култури и 66/402/ЕИО относно търговията със семена от зърнени културиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че:(1) Поради изложените по-долу съображения Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури [4] и Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури [5] следва да бъдат изменени.(2) Съгласно Решение 94/650/ЕО на Комисията [6] бяха организирани временни експерименти при специфични условия с цел да се прецени дали търговията със семена в насипно състояние до крайния потребител не би имала негативни последици върху качеството на семената в сравнение с равнището на качество, постигнато в рамките на настоящата система съгласно Директиви 66/401/ЕИО и 66/402/ЕИО.(3) Вследствие тези временни опити на трайна основа е целесъобразно да се допусне търговията със семена в насипно състояние до крайния потребител, при условие че се спазват специални условия, а Директиви 66/401/ЕИО и 66/402/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.(4) Необходимите мерки за прилагането на Директиви 66/401/ЕИО и 66/402/ЕИО следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за уреждане на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [7],ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 66/401/ЕИО се изменя, както следва:1. Добавя се следният член:"Член 10г1. Чрез дерогация от членове 8, 9 и 10 държавите-членки могат да предвидят опростяване на разпоредбите, свързани със системата за запечатване и маркиране на опаковките, в случай че по веригата до крайния потребител се търгува със семена в насипно състояние от категорията "сертифицирани семена".2. Условията за прилагане на дерогацията, посочена в параграф 1 по-горе, са определени съгласно процедурата, предвидена в член 21, параграф 2.До приемането на тези мерки са приложими условията, определени в член 2 от Решение 94/650/ЕО на Комисията []2. Член 21 се заменя със следния текст:"Член 211. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство, създаден по силата на член 1 от Решение 66/399/ЕИО на Съвета (наричан по-нататък "Комитета").2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за уреждане на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [].Срокът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО се определя на един месец.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 2Директива 66/402/ЕИО се изменя, както следва:1. Добавя се следният член:"Член 10а1. Чрез дерогация от членове 8, 9 и 10 държавите-членки могат да предвидят опростяване на разпоредбите, свързани със системата за запечатване и маркиране на опаковките, в случай че по веригата до крайния потребител се търгува със семена в насипно състояние от категорията "сертифицирани семена".2. Условията за прилагане на дерогацията, посочена в параграф 1 по-горе, са определени съгласно процедурата, предвидена в член 21, параграф 2.До приемането на тези мерки са приложими условията, посочени в член 2 от Решение 94/650/ЕО на Комисията []2. Член 21 се заменя със следния текст:"Член 211. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство, създаден по силата на член 1 от Решение 66/399/ЕИО на Съвета (наричан по-нататък "Комитета").2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за уреждане на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [].Срокът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО се определя на един месец.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 31. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 март 2002 г. Те информират незабавно Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 4Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 31 август 2001 година.За СъветаПредседателL. Michel[1] ОВ С 212 Е, 31.7.2001 г.[2] Становище, предоставено на 4 юли 2001 г.[3] Становище, предоставено на 11 юли 2001 г.[4] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2298/66. Директива, последно изменена с Директива 98/96/ЕО (ОВ L 25, 1.2.1999 г., стр. 27).[5] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2309/66. Директива, последно изменена с Директива 1999/54/ЕО на Комисията (ОВ L 142, 5.6.1999 г., стр. 30).[6] ОВ L 252, 28.9.1994 г., стр. 15. Решение, последно изменено с Решение 2000/441/ЕО на Комисията (ОВ L 176, 15.7.2000 г., стр. 50).[7] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.[] ОВ L 252, 28.9.1994 г., стр. 15. Решение, последно изменено с Решение 2000/441/ЕО на Комисията (ОВ L 176, 15.7.2000 г., стр. 50.)".[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23."[] ОВ L 252, 28.9.1994 г., стр. 15. Решение, последно изменено с Решение 2000/441/ЕО на Комисията (ОВ L 176, 15.7.2000 г., стр. 50).".[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23."--------------------------------------------------