title: Директива на Съвета от 28 юни 1977 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно фаровете за заден ход на моторни превозни средства и на ремаркетата за тях

text:
Важна правна забележка

|

31977L0539

Официален вестник n° L 220 , 29/08/1977 стр. 0072 - 0082 специално финландско издание: глава 13 том 7 стр. 0212  специално гръцко издание: глава 13 том 6 стр. 0211  специално шведско издание: глава 13 том 7 стр. 0212  специално испанско издание: глава 13 том 7 стр. 0224  специално португалско издание глава 13 том 7 стр. 0224  специално чешко издание глава 13 том 004 стр. 212  - 222 специално испанско издание глава 13 том 004 стр. 212  - 222 специално унгарско издание глава 13 том 004 стр. 212  - 222 специално литвийско издание глава 13 том 004 стр. 212  - 222 LV.ES глава 13 том 004 стр. 212  - 222 MT.ES глава 13 том 004 стр. 212  - 222 PL.ES глава 13 том 004 стр. 212  - 222 SK.ES глава 13 том 004 стр. 212  - 222 специално словенско издание глава 13 том 004 стр. 212  - 222

		19770628Директива на Съветаот 28 юни 1977 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно фаровете за заден ход на моторни превозни средства и на ремаркетата за тях(77/539/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че техническите изисквания, на които моторните превозни средства трябва да отговарят съгласно националните законодателства, наред с другото се отнасят и за техните фарове за заден ход;като има предвид, че тези изисквания се различават в различните държави-членки; че поради това е необходимо всички държави-членки да приемат едни и същи изисквания в или в допълнение към, или на мястото на съществуващите при тях правила, по-специално за да може процедурата за типово одобрение на ЕИО, която е предмет на Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г., за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркетата, да се въведе за всички типове превозни средства [3];като има предвид, че с Директива 76/756/ЕИО [4] Съветът постанови общите изисквания за инсталирането на светлинни и светлинно-сигнални устройства на моторни превозни средства и на техните ремаркета;като има предвид, че една хармонизирана процедура за типово одобрение за компонент на фарове за заден ход позволява всяка държава-членка да проверява съответствието с общите конструктивни и изпитвателни изисквания и да информира останалите държави-членки за своите констатации чрез изпращане на копие от попълненото за всеки тип фар за заден ход сертификат за типово одобрение за компонент, като има предвид, че поставянето на знак за типово одобрение на ЕИО за компонент върху всички фарове за заден ход, които са произведени в съответствие с одобрения тип, премахва необходимостта от технически проверки на тези фарове в другите държави-членки;като има предвид, че е желателно да се вземат под внимание техническите изисквания, възприети от Икономическата комисия за Европа на Обединените нации в нейния Регламент № 23 ("Единни разпоредби относно одобрението на фарове за заден ход за моторни превозни средства и техните ремаркета") [5], който е приложен към Споразумението от 20 март 1958 г. относно приемането на единни условия за одобрение и взаимно признаване на одобрение за оборудване и части за моторни превозни средства;като има предвид, че сближаването на националните законодателства относно моторните превозни средства предполага взаимното признаване от държавите-членки на провежданите от всяка от тях изпитвания въз основа на общите правила,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Всяка държава-членка издава типово одобрение на ЕИО за компонент за всеки тип фар за заден ход, който отговаря на определените в приложения 0, II, III и IV конструктивни и изпитвателни изисквания.2. Държавата-членка, която е издала типово одобрение на ЕИО за компонент, предприема необходимите мерки за извършване на проверка на съответствието на производството и одобрения модел, доколкото е необходимо, и при нужда в сътрудничество с компетентните органи на другите държави-членки. Тази проверка се ограничава до извършване на проверки на място.Член 2За всеки тип фар за заден ход, който държавите-членки одобряват съгласно член 1, същите издават на производителя или на негов упълномощен представител знак за типово одобрение на ЕИО за компонент, съгласно посочения в приложение II образец.Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да предотвратят използването на знаци, които могат да предизвикат объркване между фарове за заден ход, които са типово одобрени съгласно член 1, и други устройства.Член 31. Никоя държава-членка не може да забранява пускането на пазара на фарове на основания, свързани с тяхната конструкция или метод на функциониране, ако те са обозначени със знак за типово одобрение на ЕИО за компонент.2. Въпреки това държава-членка може да забранява пускането на пазара на фарове за заден ход, обозначени със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент, които системно не съответстват на одобрения тип.Тази държавата-членка незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за предприетите мерки, като посочва основанията за своето решение.Член 4В срок от един месец компетентните органи на всяка държава-членка изпращат до компетентните органи на останалите държави-членки копие от сертификатите за типово одобрение за компонент, образец за които е даден в приложение I, попълнени за всеки тип фарове за заден ход, който те одобряват или отказват да одобрят.Член 51. Ако държавата-членка, която е издала типово одобрение на ЕИО за компонент, установи че определен брой фарове за заден ход, обозначени с един и същи знак за типово одобрение на ЕИО за компонент, не съответстват на типа, който тя е одобрила, съответната държава-членка предприема необходимите мерки, с които да гарантира съответствието на производството и одобрения тип. Компетентните органи на въпросната държава уведомяват тези на останалите държави-членки за предприетите мерки, които при системно несъответствие могат да стигнат до отнемане на типово одобрение на ЕИО за компонент. При получаване на информация от компетентните органи на друга държава-членка за такова несъответствие, споменатите органи предприемат същите мерки.2. Компетентните органи на държавите-членки взаимно се информират в срок от един месец за всяко отнемане на типово одобрение на ЕИО за компонент, както и за основанията за тази мярка.Член 6Във всяко решение, което е взето съгласно приетите в изпълнение на настоящата директива разпоредби, за отказ за издаване или за отнемане типово одобрение на ЕИО за компонент за фар за заден ход или за забрана за неговото пускане на пазара или употреба, подробно се посочват причините, на които се основава съответното решение. Заинтересованата страна се уведомява за тези решения, като същевременно се информира за средствата за правна защита, с които разполага съгласно действащото законодателство в държавите-членки, както и за разрешените срокове за упражняване на тези средства за правна защита.Член 7Никоя държава-членка не може да отказва да издава типово одобрение на ЕИО или национално типово одобрение на превозно средство на основания, свързани с неговите фарове за заден ход, ако същите са обозначени със знак за типово одобрение на ЕИО за компонент и са монтирани в съответствие с предвидените в Директива 76/756/ЕИО изисквания.Член 8Никоя държава-членка не може да отказва или да забранява продажбата, регистрацията, въвеждането в експлоатация или употребата на превозно средство на основания, свързани с неговите фарове за заден ход, ако същите са обозначени със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент и са монтирани в съответствие с изложените в Директива 76/756/ЕИО изисквания.Член 9По смисъла на настоящата директива "превозно средство" означава всяко моторно превозно средство, което е предназначено за употреба по пътищата, с или без каросерия, най-малко с четири колела и максимална проектна скорост над 25 км/ч, както и неговите ремаркета, с изключение на превозни средства, които се движат по релси, селскостопански и горски трактори и машини, и строителна техника.Член 10Всички изменения и допълнения, които са необходими за коригиране на изискванията на приложенията, за да се отчете техническият прогрес, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 13 от Директива 70/156/ЕИО на Съвета.Член 111. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от осемнадесет месеца от нейното нотифициране и незабавно уведомяват Комисията за това.2. Държавите-членки следят за това Комисията да бъде уведомена за текста на основните разпоредби от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 12Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 28 юни 1977 година.За СъветаПредседателW. Rodgers[1] ОВ C 118, 16.5.1977 г., стр. 29.[2] ОВ С 114, 11.5.1977 г., стр. 3.[3] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.[4] ОВ L 262, 27.9.1976, стр. 1.[5] Документ на Икономическата комисия за Европа, Е/ЕСЕ/324/Е/ЕСЕ/TRANS/505/Rev. 1/Add 22, 20.8.1971.--------------------------------------------------19770628СПИСЪК НА ПРИЛОЖЕНИЯТАПРИЛОЖЕНИЕ 0: [1] Определения, общи технически условия, интензитет на светлинно излъчване, цвят на излъчената светлина, съответствие на производствотоПРИЛОЖЕНИЕ I: Образец на сертификат за типово одобрение на ЕИО за компонентПРИЛОЖЕНИЕ II: Изисквания за типово одобрение на ЕИО за компонент и маркировкаПРИЛОЖЕНИЕ III [1]: Фотометрични измерванияПРИЛОЖЕНИЕ IV [1]: Цвят на излъчваната светлина, трицветни координати[1] Техническите изисквания в настоящото приложение са сходни с тези в Регламент № 23 на Икономическата комисия за Европа. По-специално разделянето на точки е едно и също. Поради това, когато дадена точка от Регламент № 23 няма аналог в настоящата директива, номерът ѝ е даден в скоби за сведение.--------------------------------------------------19770628ПРИЛОЖЕНИЕ 0ОПРЕДЕЛЕНИЯ, ОБЩИ ТЕХНИЧЕСКИ УСЛОВИЯ, ИНТЕНЗИТЕТ НА СВЕТЛИННО ИЗЛЪЧВАНЕ, ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ, ЦВЯТ НА ИЗЛЪЧВАНАТА СВЕТЛИНА, СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ1.1. "Фар за заден ход" означава фара, който се използва за осветяването на пътя зад превозното средство и за указване на останалите участници в пътното движение, че превозното средство се движи на заден ход или че възнамерява да тръгне на заден ход.1.2. "Еталонна ос" означава характерната ос на светлинния сигнал, която производителят е определил като еталонна посока (H = 0°, V = 0°). Тя е необходима за провеждането на фотометричните измервания и при монтаж на фара на превозното средство.1.3. "Еталонен център" означава пресичане на еталонната ос с външната светлинно-излъчваща повърхност. Еталонният център се определя от производителя на фара.1.4. "Тип фар за заден ход" означава фарове за заден ход, които не се различават по такива съществени аспекти като:1.4.1. търговското наименование или марка;1.4.2. характеристиките на оптичната система;1.4.3. добавянето на компоненти, които могат да изменят оптичните ефекти на фаровете за заден ход чрез отразяване, пречупване или поглъщане на светлината;1.4.4. типът лампа с нажежаема жичка.(2.) (3.) (4.) 5. ОБЩИ ТЕХНИЧЕСКИ УСЛОВИЯ5.1. Всеки от визираните в точка 1.2.3 на приложение II образци трябва да отговаря на техническите изисквания, посочени в следващите по-долу точки.5.2. Фаровете за заден ход трябва да са проектирани и изработени така, че при нормални условия на употреба, независимо от всички вибрации, на които могат да бъдат подложени при такава употреба, да продължат да функционират задоволително и да запазят предписаните в настоящата директива характеристики.6. ИНТЕНЗИТЕТ НА ИЗЛЪЧВАНАТА СВЕТЛИНА6.1. Излъчваната светлина от всеки от двата образеца, визирани в точка 1.2.3. на приложение II, трябва да е не по-малко от минималния интензитет и не повече от максималния интензитет, които са посочени по-долу, и се измерва спрямо еталонната ос в указаните по-долу посоки (изразена в градуси спрямо еталонната ос).6.2. Интензитетът по протежение на еталонната ос трябва да бъде най-малко 80 cd.6.3. Интензитетът на излъчваната светлината във всички посоки, от които фарът може да бъде наблюдаван, не трябва да надвишава:- 300 cd по посоки в или над хоризонталната равнина;- 600 cd по посоки под хоризонталната равнина.6.4. Във всяка друга указана в приложение III посока на измерване светлинният интензитет не трябва да бъде по-малък от посочените в посоченото приложение минимални стойности.7. ПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕВсички измервания трябва да се извършват със стандартна безцветна лампа с нажежаема жичка от препоръчвания за фара за заден ход тип, която трябва да е регулирана така, че да произвежда предписания за този тип фар нормален светлинен поток.8. ЦВЯТ НА ИЗЛЪЧВАНАТА СВЕТЛИНАЦветът на излъчваната светлина трябва да бъде бял. При съмнение цветът може да се провери на базата на даденото в приложение IV определение за цвета на бялата светлина.9. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТОВсеки фар за заден ход, който е обозначен със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент, трябва да съответства на одобрения тип и да отговаря на определените в точки 6 и 8 фотометрични условия. Независимо от това, при произволно взет от серийното производство фар за заден ход, изискванията за минимален интензитет на излъчваната светлина (измерен с посочената в точка 7 стандартна лампа с нажежаема жичка) във всяка съответна посока се ограничава до 80 % от определените в точка 6 минимални стойности.--------------------------------------------------19770628ПРИЛОЖЕНИЕ IОБРАЗЕЦ НА СЕРТИФИКАТ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ(Максимален формат: А4 (210 × 297 cm)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19770628ПРИЛОЖЕНИЕ IIИЗИСКВАНИЯ ЗА ТИПОВОТО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ И МАРКИРОВКА1. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ1.1. Заявлението за типово одобрение на ЕИО за компонент се подава от притежателя на търговското наименование или марка или от негов упълномощен представител.1.2. За всеки тип фар за заден ход заявлението се придружава от:1.2.1. кратко техническо описание, указващо в частност типа/овете препоръчана/и лампа/и с нажежаема жичка, която трябва да отговаря на изискванията на Международната електротехническа комисия (IEC)1.2.2. достатъчно подробни скици (в три екземпляра), които да позволят идентификацията на типа на фара за заден ход и да показват геометричното положение, в което фарът за заден ход трябва да се монтира на превозното средство, оста на наблюдение, която при изпитване трябва да се приеме за еталонна ос (хоризонтален ъгъл Н = 0°, вертикален ъгъл V = 0°) и точката, която при споменатите изпитвания трябва да се приеме за еталонен център;1.2.3. два образеца.2. МАРКИРОВКИ2.1. Върху образците на тип фар за заден ход, които са представени за типово одобрение на ЕИО за компонент, трябва да бъде обозначено:2.1.1. търговското наименование или марка на заявителя, които да са ясно четливи и незаличими;2.1.2. ясно четлива и незаличима маркировка, указваща препоръчителния тип или типове лампа/и с нажежаема жичка;2.1.3. при необходимост, за да се предотвратят всякакви грешки при монтирането на фара за заден ход на превозното средство, обозначението "ТОР" се поставя хоризонтално върху най-горната част на оптичните стъкла на фара;2.1.4. и да е оставено достатъчно голямо пространство за поместване на знака за типово одобрение на ЕИО за компонент и предписаните в точка 4 допълнителни символи; това пространство се указва в посочените в точка 1.2.2 чертежи.3. ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ3.1. Ако двата образеца, представени в съответствие с точка 1, отговарят на изискванията на приложения 0, II, III и IV, се издава типово одобрение на ЕИО за компонент и се определя номер на типовото одобрение на ЕИО за компонент;3.2. Този номер не се определя за никой друг тип фар за заден ход.3.3. Когато е заявено искане за типово одобрение на ЕИО за компонент за даден тип светлинно и светлинно-сигнално устройство, състоящо се от фарове за заден ход и други лампи, може да бъде издаден единичен знак за типово одобрение на ЕИО за компонент, при условие че фарът за заден ход отговаря на изискванията на настоящата директива и че всяка от другите лампи, съставна част на светлинно и светлинно-сигналното устройство, за което се изисква типово одобрение на ЕИО за компонент, съответства на изискванията на конкретно приложимата за нея директива.4. МАРКИРОВКА4.1. Всеки фар за заден ход, който съответства на одобрен съгласно настоящата директива тип, се обозначава със знак за типово одобрение на ЕИО за компонент.4.2. Този знак трябва да се състои от правоъгълник, ограждащ малката буква "е", последван от отличителен номер или буква/букви на държавата-членка, издала типовото одобрение за съставни елементи:1  за Германия,2  за Франция,3  за Италия,4  за Нидерландия,6  за Белгия,11  за Обединеното кралство,13  за Люксембург,18  за Дания,IRL  за ИрландияЗнакът трябва да включва и номера на типовото одобрение на ЕИО за компонент, който да съответства на издадения за въпросния тип фар за заден ход сертификат за типово одобрение на ЕИО за компонент.4.3. Знакът за типово одобрение на ЕИО за компонент се допълва от допълнителния символ "AR".4.4. Номерът на типовото одобрение на ЕИО за компонент трябва да е поставен на подходящо място, близо до правоъгълника, обграждащ буквата "е".4.5. Знакът за типово одобрение на ЕИО за компонент и допълнителният/те символ/и, трябва да са положени върху оптичното стъкло на фара или на едно от оптичните стъкла, така че да са незаличими и ясно четливи, дори и когато фарът за заден ход е монтиран на превозното средство.4.6. В допълнението са дадени примерен знак за типово одобрение на ЕИО за компонент и горепосоченият допълнителен символ комбинация от буквите A и R.4.7. При издаване на номер на единично типово одобрение на ЕИО за компонент, както е предвидено в точка 3.3, за тип светлинно и светлинно-сигнално устройство, което се състои от фар за заден ход и от други фарове, може да се положи само един знак за типово одобрение на ЕИО за компонент, състоящ се от:- правоъгълник, обграждащ буквата "е", последван от отличителен номер или буква/и на държавата-членка, която е издала типовото одобрение на ЕИО за компонент,- номер на типово одобрение на ЕИО за компонент,- допълнителните символи, които се изискват от различните директиви, съгласно които е издадено типово одобрение на ЕИО за компонент.4.8. Размерите на различните компоненти на този знак не трябва да са по-малки от най-голямата стойност на размерите за отделните маркировки, определени от директивите, съгласно които е издадено типовото одобрение на ЕИО за компонент.--------------------------------------------------19770628ДопълнениеПРИМЕРЕН ЗНАК ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19770628ПРИЛОЖЕНИЕ IIIФОТОМЕТРИЧНИ ИЗМЕРВАНИЯ1. МЕТОДИ ЗА ИЗМЕРВАНЕ1.1. По време на фотометричните измервания страничните отражения трябва да се предотвратяват чрез подходяща маска.1.2. При оспорване на резултатите от измерванията измерванията се провеждат така, че да са изпълнени следните изисквания:1.2.1. разстоянието за измерване трябва да е такова, че да важи законът за противоположността на квадрата на разстоянието;1.2.2. измервателната апаратура трябва да бъде такава, че ъгловият отвор на приемника, гледан от еталонния център на фара, да е между 10′ и 1°;1.2.3. изискването за интензитет в конкретна посока на наблюдение се счита за изпълнено, ако това изискване е спазено в посока, която се отклонява не повече от 15′ от посоката на наблюдение.2. ТОЧКИ НА ИЗМЕРВАНЕ, ИЗРАЗЕНИ В ГРАДУСИ НА ЪГЪЛА СПРЯМО ЕТАЛОННАТА ОС, И СТОЙНОСТИ НА МИНИМАЛНИЯ ИНТЕНЗИТЕТ НА ИЗЛЪЧВАНАТА СВЕТЛИНА+++++ TIFF +++++2.1. Посоката Н = 0° и V = 0° съответства на еталонната ос, която (при монтиран фар върху превозното средство) трябва да е хоризонтална, успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство и ориентирана в изискваната посока на видимост. Тя преминава през еталонния център. Посочените в таблицата стойности дават за различните посоки на измерване минималните в cd.2.2. Ако при визуална проверка на фара се установят съществени локални промени в интензитета, се извършва проверка, която да гарантира, че нито един от интензитетите, измерени между две от посочените по-горе посоки на измерване, не е под 50 % от най-ниския минимален интензитет от двата, предписани за тези посоки на измерване.--------------------------------------------------19770628ПРИЛОЖЕНИЕ IVЦВЯТ НА ИЗЛЪЧВАНАТА СВЕТЛИНАТРИЦВЕТНИ КООРДИНАТИБЯЛО: | пределна стойност за синьо: | х ≥ 0,310 |пределна стойност за жълто: | х ≤ 0,500 |пределна стойност за зелено: | у ≤ 0,150 + 0,640 х |пределна стойност за зелено: | у ≤ 0,440 |пределна стойност за лилаво: | у ≥ 0,050 + 0,750 х |пределна стойност за червено: | у ≥ 0,382 |За проверка на тези цветометрични характеристики трябва да се използва източник на светлина с температура на оцветяване 2854 К, съответстващ на светлинен източник А съгласно Международната електротехническа комисия (IEC).--------------------------------------------------


title: Директива 1999/43/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 25 май 1999 година относно седемнадесето изменение на Директива 76/769/ЕИО за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати

text:
Важна правна забележка

|

31999L0043

Официален вестник n° L 166 , 01/07/1999 стр. 0087 - 0090 специално чешко издание глава 13 том 24 стр. 45  - 49 специално испанско издание глава 13 том 24 стр. 45  - 49 специално унгарско издание глава 13 том 24 стр. 45  - 49 специално литвийско издание глава 13 том 24 стр. 45  - 49 LV.ES глава 13 том 24 стр. 45  - 49 MT.ES глава 13 том 24 стр. 45  - 49 PL.ES глава 13 том 24 стр. 45  - 49 SK.ES глава 13 том 24 стр. 45  - 49 специално словенско издание глава 13 том 24 стр. 45  - 49

		19990525Директива 1999/43/ЕО на Европейския парламент и Съветаот 25 май 1999 годинаотносно седемнадесето изменение на Директива 76/769/ЕИО за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препаратиЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището Икономическия и социалния комитет [2],в съответствие с процедурата по член 251 от Договора [3],(1) като имат предвид, че трябва да се приемат необходимите мерки за спокойното функциониране на вътрешния пазар;(2) като имат предвид, че Европейският парламент и Съветът са приели на 29 март 1996 г. Решение № 646/96/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 29 март 1996 г., с което се приема план за действие за борба с рака в рамките на акцията в областта на общественото здраве (1996—2000 г.) [4];(3) като имат предвид, че с цел подобряване защитата на здравето и безопасността на потребителите вещества, класифицирани като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията, както и съдържащите ги препарати, не трябва да се пускат на пазара за употреба от широките маси;(4) като имат предвид, че Директива 94/60/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 20 декември 1994 г. относно четиринадесетото изменение на Директива 76/769/ЕИО за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати [5], във формата на допълнение относно точки 29, 30 и 31 от приложение I към Директива 76/769/ЕИО [6], установява списък на вещества, класифицирани като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията от категория 1 или категория 2; като имат предвид, че такива вещества и препарати не трябва да се пускат на пазара за употреба от широките маси;(5) като имат предвид, че Директива 94/60/ЕО постановява Комисията да представи на Европейския парламент и на Съвета предложение за разширяване на този списък не по-късно от шест месеца след публикуването на адаптирането към техническия прогрес на приложение I към Директива 67/548/ЕИО [7], който съдържа вещества, класифицирани като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията от категория 1 или категория 2;(6) като имат предвид, че Директива 96/54/ЕО [8], двадесет и втора преработка с оглед на техническия прогрес на Директива 67/548/ЕИО, и по-специално приложение I към нея, съдържа 16 новокласифицирани вещества в категория 1 или категория 2 като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията; като имат предвид, че тези вещества трябва да се добавят към точки 29, 30 и 31 от допълнението на приложение I към Директива 76/769/ЕИО, както е консолидирана с Директива 97/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [9] относно шестнадесето изменение на Директива 76/769/ЕИО;(7) като имат предвид, че рисковете и предимствата на веществата, класифицирани за първи път чрез директива 96/54/ЕО като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията в категория 1 или категория 2, са взети под внимание;(8) като имат предвид, че член 1, параграф 1, буква е) на Директива 96/54/ЕО заличава осем рубрики от приложение I към директива 67/548/ЕИО, тъй като веществата в тези рубрики или класификацията им като канцерогенни са оттеглени; като имат предвид, че пет от тези вещества са включени в допълнението към точка 29 на приложение I към Директива 76/769/ЕИО; като имат предвид, че тези рубрики трябва да се заличат в последната директива;(9) като имат предвид, че настоящата директива се прилага без да се засяга законодателството на Общността, формулиращо минималните изисквания за защита на работниците, дадени в Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. относно въвеждането на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [10], както и в базираните на нея специални директиви и в частност Директива 90/394/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозиция на канцерогени по време на работа (шеста специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) [11],ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Веществата, дадени в приложение I към настоящата директива се добавят към тези, дадени в допълнението към точки 29, 30 и 31 на приложение I към Директива 76/769/ЕИО.Член 2Веществата, дадени в приложение II към настоящата директива, се заличават от списъка на веществата в допълнението към точка 29 на приложение I към Директива 76/769/ЕИО.Член 31. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от една година след датата на влизането ѝ в сила. Те незабавно информират Комисията за това.Те прилагат настоящите мерки 18 месеца след влизане в сила на настоящата директива.2. Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.Член 4Настоящата директива влиза в сила в деня на от публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 25 май 1999 година.За Европейския парламентПредседателJ. M. Gil-RoblesЗа СъветаПредседателH. Eichel[1] ОВ C 59, 25.2.1998 г., стр. 5.[2] ОВ C 214, 10.7.1998 г., стр. 73.[3] Становище на Европейския парламент от 18 февруари 1998 г. (ОВ C 80, 16.3.1998 г., стр. 91), Обща позиция на Съвета от 14 декември 1998 г. (ОВ C 18, 22.1.1999 г., стр. 43) и Решение на Европейския парламент от 10 февруари 1999 г. (ОВ C 150, 28.5.1999 г., стр. 60). Решение на Съвета от 10 май 1999 г.[4] ОВ L 95, 16.4.1996 г., стр. 9.[5] ОВ L 365, 31.12.1994 г., стр. 1.[6] Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикирането на опасни вещества (ОВ 196, 16.8.1967 г., стр. 1). Директивата, последно изменена с Директива 97/69/ЕО на Комисията (ОВ L 343, 13.12.1997 г., стр. 19).[7] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201. Директива, последно изменена с Директива 97/64/ЕО на Комисията (ОВ L 315, 19.11.1997 г., стр. 13).[8] ОВ L 248. 30.9.1996 г., стр. 1.[9] ОВ L 333, 4.12.1997 г., стр. 1.[10] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[11] ОВ L 196, 26.7.1990 г., стр. 1.--------------------------------------------------19990525ПРИЛОЖЕНИЕ IТочка 29 — Канцерогени: категория 2Вещества | Индекс номер | ЕО номер | CAS номер | Забележки |Калиев дихромат | 024-002-00-6 | 231-906-6 | 7778-50-9 | |Амониев дихромат | 024-003-00-1 | 232-143-1 | 7789-09-5 | |Натриев дихромат | 024-004-00-7 | 234-190-3 | 10588-01-9 | |Натриев дихромат, дихидрат | 024-004-01-4 | 234-190-3 | 7789-12-0 | |Хромил дихлорид; хромен оксихлорид | 024-005-00-2 | 239-056-8 | 14977-61-8 | |Калиев хромат | 024-006-00-8 | 232-140-5 | 7789-00-6 | |Хромни (VI) съединения, с изключение на бариев хромат и на съединенията, специфицирани на друго място в приложение I към Директива 67/548/ЕИО | 024-017-00-8 | — | — | |Брометилен | 602-024-00-2 | 209-800-6 | 593-60-2 | |5-алил-1,3-бензодиоксид; сафрол | 605-020-00-9 | 202-345-4 | 94-59-7 | |Азо багрила на базата на бензидин; 4,4'-диарилазобифенилни багрила, с изключение на тези, специфицирани на друго място в приложение I към Директива 67/548/ЕИО | 611-024-00-1 | — | — | |Динатрий 4-амино 3[[4'-[(2,4-диаминофенил)азо 1,1'-бифенил]-4-ил]азо]-5-хидрокси-6-(фенилазо)нафталин-2,7-дисулфонат; C.I. Direct Black 38 | 611-025-00-7 | 217-710-3 | 1937-37-7 | |Тетранатрий 3,3'-[[1,1'-бифенил]-4,4'-дилбис(азо)]бис[5-амино-4-хидроксинафталин-2,7-дисулфонат]; C.I. Direct Blue 6 | 611-026-00-2 | 220-012-1 | 2602-46-2 | |Динатрий 3,3'-[[1,1'-бифенил]-4,4'-дилбис(азо)]бис[4-аминонафталин-1-сулфонат); C.I. Direct Red 28 | 611-027-00-8 | 209-358-4 | 573-58-0 | |Толуен-2,4-диамониев сулфат | 612-126-00-9 | 265-697-8 | 65321-67-7 | |Точка 30 — Мутагени: категория 2Вещества | Индекс номер | ЕО номер | CAS номер | Забележки |Калиев дихромат | 024-002-00-6 | 231-906-6 | 7778-50-9 | |Амониев дихромат | 024-003-00-1 | 232-143-1 | 7789-09-5 | |Натриев дихромат | 024-004-00-7 | 234-190-3 | 10588-01-9 | |Натриев дихромат, дихидрат | 024-004-01-4 | 234-190-3 | 7789-12-0 | |Хромил дихлорид; хромен оксихлорид | 024-005-00-2 | 239-056-8 | 14977-61-8 | |Калиев хромат | 024-006-00-8 | 232-140-5 | 7789-00-6 | |1,3,5,-трис(оксиранилметил)-1,3,5-триазин-2,4,6(1H,3H,5H)-трион; TGIC | 615-021-00-6 | 219-514-3 | 2451-62-9 | |Точка 31 — Токсични за репродукцията: категория 1Вещества | Индекс номер | ЕО номер | CAS номер | Забележки |1,2-Дибром-3-хлорпропан | 602-021-00-6 | 202-479-3 | 96-12-8 | |Точка 31 — Токсични за репродукцията: категория 2Вещества | Индекс номер | ЕО номер | CAS номер | Забележки |бис(2-Метоксиетил) фталат | 607-228-00-5 | 204-212-6 | 117-82-8 | |--------------------------------------------------19990525ПРИЛОЖЕНИЕ IIВещества | Индекс номер | ЕО номер | CAS номер | Забележки |Ароматни въглеводороди, С8-10; Вторичен дестилат на леко масло, висока точка на кипене | 648-011-00-5 | 292-695-4 | 90989-39-2 | J |Катран, кафяви въглища; Карболово масло (Масло, дестилирано от катран на кафяви каменни въглища. Състои се главно от алифатни, нафтенови и едно- до трипръстенови ароматни въглеводороди, техните алкилни деривати, хетероароматни и едно- и двупръстенови феноли, кипящи в обхвата приблизително от 150 °С до 360 °С (302 °f до 680 °f)). | 648-025-00-1 | 309-885-0 | 101316-83-0 | J |Кокс (каменовъглен катран), високотемпературна смола | 648-157-00-X | | 140203-12-9 | |Кокс (каменовъглен катран), високотемпературна смола на смесени въглища | 648-158-00-5 | | 140203-13-0 | |Кокс (каменовъглен катран), нискотемпературна, високотемпературна смола. | 648-159-00-0 | | 140413-61-2 | |--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 25 юни 1987 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно обикновените съдове под налягане

text:
               13/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               46

         31987L0404

               L 220/48

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 25 юни 1987 година
   за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно обикновените съдове под налягане
   (87/404/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че държавите-членки са задължени да гарантират на своя територия безопасността на хората, на домашните животни и на вещите от гледна точка на опасностите от изтичане на газове или експлозия, които биха могли да се появят в обикновени съдове под налягане;
   като има предвид, че в държавите-членки се определя със задължителни разпоредби по-специално равнището на безопасност, което следва да се съблюдава за обикновените съдове под налягане чрез спецификация на конструкционните и функционалните характеристики, на условията за монтаж и експлоатация, както на процедурите за контрол преди и след пускането им на пазара; като има предвид, че тези задължителни разпоредби не водят задължително до различни равнища на безопасност в отделните страни, но че поради тяхната разнородност създават препятствия за търговията в рамките на Общността;
   като има предвид, че националните разпоредби, които осигуряват тази безопасност, трябва да бъдат хармонизирани, за да гарантират свободното движение на обикновените съдове под налягане, без да понижават съществуващите утвърдени нива на защита в държавите-членки;
   като има предвид, че законодателството на Общността в неговия съвременен вид предвижда, че независимо от едно от основните правила на Общността, каквото е свободното движение на стоки, пречките за движението в рамките на Общността в резултат на различията в националните търговски законодателства следва да се приемат дотолкова, доколкото тези разпоредби могат да бъдат признати като необходими във връзка с определени съществени изисквания; като има предвид, че оттук нататък сближаването на законодателствата в дадения случай трябва да се ограничи единствено до разпоредбите, необходими за изпълнението на съществените изисквания за безопасност, отнасящи се до обикновените съдове под налягане; като има предвид, че тъй като са съществени, тези изисквания трябва да заменят съответстващите национални разпоредби;
   като има предвид, че настоящата директива съдържа единствено задължителните и съществените изисквания; като има предвид, че за да се улесни удостоверяването на съответствието със съществените изисквания, ще бъде необходимо да съществуват хармонизирани стандарти на европейско равнище, а именно по отношение на конструкцията, функционирането и монтажа на обикновените съдове под налягане, стандарти чието съблюдаване е презумпция за съответствие на изделията със съществените изисквания; като има предвид, че тези хармонизирани стандарти на европейско равнище се разработват от частноправни организации и те трябва да запазят своя характер на незадължителни текстове; като има предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация (CEN) и Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (Cenelec) са признати за компетентни органи по приемането на хармонизираните стандарти в съответствие с общите насоки на сътрудничество между Комисията и тези два органа, като има предвид, че по смисъла на настоящата директива хармонизиран стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или хармонизиран документ), приета от един от тези два органа въз основа на възлагане от Комисията в съответствие с разпоредбите на Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. за установяване на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и правила (4) и въз основа на гореспоменатите общи указания;
   като има предвид, че контролът за съблюдаването на въпросните технически предписания е необходим за ефикасната защита на потребителите и трети лица; като има предвид, че съществуващите процедури за контрол се отличават значително в отделните държави-членки; като има предвид, че за да се избегнат многократните проверки, които са пречки за свободното движение на съдовете под налягане, следва да се предвиди взаимно признаване на контрола между държавите-членки; като има предвид, че за да се улесни това признаване на контрола, в Общността следва да се предвидят хармонизирани процедури и критерии за определяне на органите, на които са възложени функциите на изпитване, надзор и проверка;
   като има предвид, че наличието на маркировката ЕО върху един обикновен съд под налягане е основание за неговото съответствие с настоящата директива и следователно прави излишно при неговия внос и пускане в действие да се повтарят вече извършени проверки; като има предвид, че все пак може да се случи обикновени съдове под налягане да застрашат безопасността; като има предвид, че следователно следва да се предвиди процедура за отстраняване на тази опасност,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   ГЛАВА I
   Обхват, пускане на пазара и свободно движение
   Член 1
   1.   Настоящата директива се отнася до обикновените съдове под налягане, произвеждани серийно.
   2.   По смисъла на настоящата директива под „обикновен съд под налягане“ се разбира всеки заварен съд, подложен на вътрешно относително налягане, по-голямо от 0,5 МРа, който е предназначен да съхранява въздух или азот и който не бива да се подлага на открит пламък.
   Освен това:

               —

               елементите и възлите, имащи значение за издръжливостта на налягане на съда, се изработват или от нелегирана стомана, или от нелегиран алуминий, или от алуминиеви сплави, неподлежащи на закаляване,

               —

               съдът се състои:

                           —

                           или от цилиндрична част с кръгло сечение, затворено с изпъкнали навън дъна или с плоски дъна. Дъната имат същата ос на симетрия както цилиндричната част,

                           —

                           или от две изпъкнали дъна, имащи една и съща ос на симетрия,

               —

               максималното работно налягане на съда не надвишава 30 МРа и произведението от това налягане по неговия обем (PS.V) не надвишава 10 000 МРа/L,

               —

               минималната работна температура не трябва да бъде по-ниска от –50 °С и максималната работна температура не бива да бъде по-висока от 300 °С за стоманените съдове или 100 °С за съдовете от алуминий или алуминиеви сплави.

         3.   От обхвата на настоящата директива се изключват следните съдове:

               —

               съдовете, специално разработени за използване в ядрената техника, при чието разрушаване се отделят радиоактивни продукти;

               —

               съдовете, предназначени за инсталиране в плавателни или летателни средства или за задвижването им;

               —

               пожарогасителите.

         Член 2
   1.   Държавите-членки взимат всички необходими мерки съдовете по член 1, наричани по-долу „съдове“, да се пускат на пазара и в действие, когато при правилно монтиране, поддръжка и използване по предназначение не застрашават живота и здравето на хората, безопасността на домашните животни или вещите.
   2.   Разпоредбите на настоящата директива не засягат възможността на държавите-членки да приемат, при надлежно спазване на Договора, разпоредби, които считат за необходими за осигуряване на защитата на работниците при използването на съдовете, при условие че това не включва промяна на съдовете по начин, който не е посочен в настоящата директива.
   Член 3
   1.   Съдовете, чието произведение PS.V e по-голямо от 50 МРа/L, следва да отговарят на съществените изисквания за безопасност, упоменати в приложение I.
   2.   Съдовете, чието произведение PS.V e по-малко или равно на 50 МРа/L следва да бъдат произведени в съответствие с техническите изисквания в тази област, прилагани в една от държавите-членки, и да носят надписите, предвидени в раздел 1 от приложение II, с изключение на маркировката ЕО, упомената в член 16.
   Член 4
   Държавите-членки не могат да възпрепятстват пускането на пазара и пускането в действие на тяхна територия на съдове, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
   Член 5
   1.   Държавите-членки считат за съответстващи на съществените изисквания за безопасност, упоменати в член 3, съдовете с нанесена маркировка ЕО, която указва съответствието им с отнасящите се до тях национални стандарти, които съдържат в себе си хармонизираните стандарти, чиито референтни номера са публикувани в Официален вестник на Европейските общности. Държавите-членки публикуват референтните номера на тези национални стандарти.
   2.   Държавите-членки считат, че съдовете, по отношение на които производителят не е приложил или е приложил само отчасти стандартите, посочени в параграф 1, или при отсъствие на стандарти, отговарят на съществените изисквания, упоменати в член 3, ако са получили сертификат на ЕИО за одобрение на типа и тяхното съответствие с одобрения модел се удостоверява чрез нанасянето на маркировката ЕО.
   Член 6
   1.   Когато държава-членка или Комисията прецени, че хармонизираните стандарти, упоменати в член 5, параграф 1, не удовлетворяват напълно съществените изисквания, упоменати в член 3, Комисията или държавата-членка се обръща към Постоянния комитет, създаден по силата на Директива 83/189/ЕИО, наричан по-долу „Комитетът“, като излага своите съображения. Комитетът незабавно приема становище. Съгласно становището на Комитета, Комисията съобщава на държавите-членки дали е необходимо, или не съответните стандарти да бъдат заличени от публикациите, упоменати в член 5, параграф 1.
   Член 7
   1.   Когато държава-членка установи, че съдове с нанесена маркировка ЕО, използвани по предназначение, могат да застрашат безопасността на хора, на домашни животни или вещи, тя предприема всички необходими мерки за изтегляне на съдовете от продажба и за забрана или ограничаване на пускането им на пазара.
   Държавата-членка информира незабавно Комисията за тази мярка и съобщава причините за своето решение и по-специално дали несъответствието се дължи:

               а)

               на неспазване на съществените изисквания, упоменати в член 3, когато съдът не отговаря на стандартите, упоменати в член 5, параграф 1;

               б)

               на неправилно прилагане на стандартите, упоменати в член 5, параграф 1;

               в)

               недостатъци в самите стандарти, упоменати в член 5, параграф 1.

         2.   В най-кратък срок Комисията се консултира със заинтересованите страни. Когато след тези консултации Комисията констатира, че мярката, упомената в параграф 1, е обоснована, тя незабавно информира за това държавата-членка, предприела действието, както и другите държави-членки. Когато решението, упоменато в параграф 1, е мотивирано с недостатъци в стандартите, Комисията, след консултация със заинтересованите страни и ако държавата-членка, предприела мерките, ги поддържа, в срок от два месеца се обръща към Комитета и предприема процедурите по член 6.
   3.   Когато съд, който не отговаря на изискванията, е с нанесена маркировка ЕО, компетентната държава-членка предприема по отношение на този, които е нанесъл маркировката, съответните мерки и информира Комисията и другите държави-членки за това.
   4.   Комисията следва да гарантира, че държавите-членки са информирани редовно за напредъка и за резултатите от тази процедура.
   ГЛАВА II
   Процедури по сертифициране
   Член 8
   1.   Преди изграждането на съдове, чието произведение PS.V е по-голямо от 50 МРа/L, произвеждани:

               а)

               съгласно стандартите, упоменати в член 5, параграф 1, производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, по свой избор:

                           —

                           информира одобрения контролен орган, упоменат в член 9, който след като подложи на експертиза конструкторската техническа документация и производствения план, упоменати в приложение II 3, изготвя сертификат за съответствие на плана, или

                           —

                           представя образец на съда за типово изследване на ЕО, упоменато в член 10;

               б)

               ако не се съобразява или се съобразява само частично със стандартите, упоменати в член 5, параграф 1, производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, трябва да представи образец на съда за типовото изследване на ЕО, упоменато в член 10.

         2.   Съдовете, произведени в съответствие със стандартите, упоменати в член 5, параграф 1, или с одобрения модел, преди пускането им на пазара подлежат на:

               а)

               когато произведението PS.V е по-голямо от 3 000 МРа/L, на процедура на ЕО за проверка, съгласно член 11;

               б)

               когато произведението PS.V не надвишава 3 000 МРа/L, но е по-голямо от 50 МРа/L, по избор на производителя:

                           —

                           или на издаване на декларация на ЕО за съответствие, упомената в член 12,

                           —

                           или на процедура на ЕО за проверка, упомената в член 11.

         3.   Записите и кореспонденцията, свързани с процедурите по сертифициране, упоменати в параграфи 1 и 2, се изготвят на официалния език на държавата-членка, в която е учреден одобреният орган, или на езика, приет от този орган.
   Член 9
   1.   Всяка държава-членка уведомява Комисията и другите държави-членки за органите, одобрени да извършват процедурите по сертифициране, упоменати в член 8, параграфи 1 и 2. Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на тези органи, включващ и предоставения им от нея идентификационен номер, като осигурява актуализирането на този списък.
   2.   Приложение III посочва минималните критерии, на които държавите-членки трябва да отговарят при одобрението на горепосочените органи.
   3.   Държава-членка, която е одобрила даден орган, трябва да оттегли одобрението, ако установи, че този орган вече не отговаря на критериите, изброени в приложение III. За горното тя незабавно информира Комисията и другите държави-членки.
   Типово изследване на ЕО
   Член 10
   1.   Типовото изследване на ЕО е процедурата, чрез която одобрен контролен орган установява и удостоверява, че моделът на даден съд отговаря на разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се за него.
   2.   Заявлението за типово изследване на ЕО се подава от производителя или от неговия упълномощен представител до един-единствен одобрен контролен орган по отношение на определен модел на съд или за модел, представителен за група съдове. Упълномощеният представител трябва да е установен в Общността.
   Заявлението съдържа:

               —

               името и адреса на производителя или на неговия упълномощен представител, както и мястото на производството на съдовете,

               —

               техническата конструкторска документация и производствения план, упоменати в приложение II 3.

         То се придружава от един съд, представителен за съответното планирано производство.
   3.   Одобреният орган извършва процедурата за типово изследване на ЕО по начина, посочен по-долу.
   Той изследва не само техническата конструкторска документация и производствения план, за да провери тяхното съответствие, но също и предоставения съд.
   При изследването на съда органът:

               а)

               се уверява, че той е бил произведен съгласно техническата конструкторска документация и производствения план и може да бъде използван без опасност при предвидените условия на експлоатация;

               б)

               извършва съответните проверки и изпитвания, за да провери съответствието на съдовете със съществените изисквания, отнасящи се до тях.

         4.   Ако моделът отговаря на разпоредбите, отнасящи се до него, органът издава сертификат за типово изследване на ЕО, който се изпраща на заявителя. Този сертификат съдържа заключенията от изследването, евентуалните условия за издаването му, както и необходимите описания и чертежи за идентифициране на одобрения модел.
   Комисията, другите одобрени органи и другите държави-членки могат да получат копие от сертификата и при обосновано искане, копие от техническата конструкторска документация и производствения план, както и отчетите от извършените изследвания и изпитвания.
   5.   Орган, който отказва да издаде сертификат за типово изследване на ЕО, информира за това другите одобрени органи. Органът, който оттегля сертификат за типово изследване на ЕО, информира за това държавата-членка, която го е одобрила. Последната информира за това останалите държави-членки и Комисията, като излага мотивите за това решение.
   Проверка на ЕО
   Член 11
   1.   Проверката на ЕО има за цел да се провери и да се удостовери съответствието на серийно произведените съдове със стандартите, упоменати в член 5, параграф 1 или с одобрения модел. Тя се извършва от одобрен контролен орган съгласно разпоредбите, дадени по-долу. Този орган издава сертификат за проверка на ЕО и нанася маркировката за съответствие, предвидена в член 16.
   2.   Проверката се извършва върху партидите, представени от производителя или от неговия упълномощен представител, установен в Общността. Тези партиди се придружават от сертификата за типово изследване на ЕО, упоменат в член 10, или когато съдовете не са произведени в съответствие с одобрен модел, от техническата конструкторска документация, упомената в раздел 3 от приложение II. В последния случай одобреният орган проверява съответствието на техническата документация, преди да извърши проверка на ЕО.
   3.   При изследването на дадена партида органът се уверява, че съдовете са били изработени и проверени в съответствие с техническата конструкторска документация и извършва за всички съдове от партидата хидравлична проба или равностойно пневматично изпитване при налягане Ph равно на 1,5 пъти изчислителното налягане, за да провери плътността им. Пневматичното изпитване се извършва, при условие че държавата-членка, в която се извършва изпитването, е одобрила процедурите за безопасност. Освен това органът извършва изпитване на епруветки, взети по избор на производителя, от пробен образец или от един съд, с цел да се провери качеството на заварките. Изпитванията засягат надлъжните заварки. Когато обаче за надлъжните и напречните заварки с прилага различен процес на заваряване, същото изпитване се повтаря за напречните заварки.
   4.   За съдовете, упоменати в раздел 2.1.2 от приложение I, тези изпитвания на епруветки се заменят с хидравлична проба на пет съда, случайно избрани от всяка партида, за да се провери съблюдаването на изискванията на раздел 2.1.2 от приложение I.
   Декларация за съответствие на ЕО
   Член 12
   1.   Производителят, който е изпълнил задълженията, произтичащи от член 13, нанася върху съдовете маркировката ЕО, упомената в член 16, и декларира тяхното съответствие със стандартите, упоменати в член 5, параграф 1, или с одобрения модел. Чрез процедурата за деклариране на съответствие на ЕО производителят подлежи на надзор на ЕО, в случай че произведението PS.V е по-голямо от 200 МРа/L.
   2.   Надзорът на ЕО има за цел да следи, както се изисква в член 14, параграф 2, за правилното изпълнение от производителя на задълженията, произтичащи от член 13, параграф 2. Надзорът се осъществява от одобрения орган, който е издал сертификата за типово изследване на ЕО, упоменат в член 10, в случаите, когато съдовете са произведени в съответствие с одобрен модел, а в противен случай — от този, на когото е представена техническата конструкторска документация съгласно член 8, параграф 1, буква а), първо тире.
   Член 13
   1.   Когато производителят прибягва до процедурата по член 12 преди началото на производството, той трябва да представи на одобрения орган, издал сертификата за типово изследване на ЕО или сертификата за съответствие, документ, описващ производствената технология и всички предварителни и систематични мерки, които ще бъдат предприети за гарантиране на съответствието на съдовете със стандартите, упоменати в член 5, параграф 1, или с одобрения модел.
   Този документ съдържа:

               а)

               описание на средствата за производство и контрол, използвани при изпълнението на съдовете;

               б)

               досие за контрола, описващо подходящите проверки и изпитвания, които да се извършват по време на производството, както и условията и честотата на извършването им;

               в)

               задължението за извършване на проверките и изпитванията, съгласно досието за контрол, упоменато по-горе, и за изпълнението на хидравлична проба или при съгласие от държавата-членка, на пневматично изпитване на всеки произведен съд при налягане, равно на 1,5 пъти изчислителното налягане.
               Тези проверки и изпитвания се извършват под контрола на длъжностни лица с необходимата квалификация и с достатъчна независимост от службите, заети с производството, и за тях се изготвя отчет;

               г)

               адресите на местата на производство и на складиране, както и датата на началото на производството.

         2.   Освен това, когато произведението PS.V надвишава 200 МРа/L, производителят допуска, за нуждите на контрола, на мястото на производство и на складиране представители на органа, извършващ надзора на ЕО, за вземане на пробни образци и им предоставя всички необходими сведения, а именно:

               —

               техническата конструкторска документация;

               —

               досието за контрола;

               —

               сертификатът за типово изследване на ЕО или сертификатът за съответствие, когато е подходящо,

               —

               отчет за извършените проби и изпитвания.

         Член 14
   1.   Одобреният орган, издал сертификата за типово изследване на ЕО или сертификата за съответствие, трябва преди началото на каквото и да било производство да проучи документа, посочен в член 13, параграф 1, и когато съдовете не се произвеждат по одобрен модел, техническата конструкторска документация, упомената в приложение II, раздел 3, с цел да се увери в неговото съответствие.
   2.   Освен това, когато произведението PS.V e по-голямо от 200 МРа/L, одобреният орган трябва по време на производството:

               —

               да се увери, че производителят действително проверява серийно произвежданите съдове съгласно член 13, параграф 1, буква в),

               —

               да взема от мястото на производство и на складиране случайни проби от съдове за нуждите на контрола.

         Органът представя на държавата-членка, която го е акредитирала и при поискване — на другите одобрени органи от останалите държави-членки и на Комисията копие от протоколите за контрола.
   ГЛАВА III
   Маркировка ЕО
   Член 15
   Когато се установи, че маркировката ЕО е поставена неправилно върху съдове:

               —

               които не съответстват на одобрения модел;

               —

               които съответстват на одобрен модел, който обаче не отговаря на съществените изисквания, упоменати в член 3,

               —

               които не съответстват, по отношение на съдовете, упоменати в член 8, параграф 1, буква а), на съответните стандарти, упоменати в член 5, параграф 1,

               —

               за които производителят не е изпълнил задълженията си по член 13,

         органът, натоварен с надзора на ЕО, трябва да изготви доклад до заинтересованата държава-членка и при необходимост, да отнеме сертификата за типово изследване на ЕО.
   Член 16
   1.   Маркировката ЕО и надписите, предвидени в приложение II, раздел 1, се поставят по видим, четлив и незаличим начин върху съда или върху табелка, неподвижно закрепена върху него.
   Маркировката ЕО се състои от символа, двете последни цифри на годината, в която е нанесена маркировката, и идентификационния номер, упоменат в член 9, параграф 1, на одобрения контролен орган, натоварен с проверката или надзора на ЕО.
   2.   Забранява се нанасянето върху съдовете на маркировки или надписи, които биха могли да се объркат с маркировката ЕО.
   ГЛАВА IV
   Заключителни разпоредби
   Член 17
   Всяко решение, взето съгласно настоящата директива и водещо до ограничаване на пускането на пазара и/или пускането в действие на даден съд, следва да бъде прецизно мотивирано. Подобно решение се нотифицира незабавно на заинтересованата страна, като се посочат средствата за обжалване по действащото законодателство в съответната държава-членка и сроковете, в които следва да се извърши обжалването.
   Член 18
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват, не по-късно от 1 януари 1990 г., законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 юли 1990 г.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 19
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Люксембург на 25 юни 1987 година.

            За Съвета

            Председател

         H. DE CROO

      (1)  ОВ C 89, 15.4.1986 г., стр. 2.

      (2)  ОВ C 190, 20.7.1987 г.

      (3)  ОВ C 328, 22.12.1986 г., стр. 20.

      (4)  ОВ L 109, 26.4.1983 г., стр. 8.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   Съществените изисквания за безопасност на съдовете са посочени по-долу:
   1.   MАТЕРИАЛИ
   Материалите трябва да се подбират в зависимост от предвидената употреба на съдовете и в съответствие с раздели от 1.1 до 1.4.
   1.1.   Елементи под налягане
   Материалите, упоменати в член 1, използвани за изработване на елементите под налягане, трябва да са:

               —

               заваряеми,

               —

               пластични и жилави, така че при минимална работна температура да не се получи крехко разрушаване,

               —

               устойчиви на стареене.

         Освен това материалите за съдовете от стомана трябва да отговарят на изискванията, указани в раздел 1.1.1, и за съдовете от алуминий или алуминиеви сплави — на изисквания в раздел 1.1.2.
   Тези материали трябва да се придружават от протокол за контрол, съставен от производителя на материалите, както е описано в приложение II.
   1.1.1.   Стоманени съдове
   Нелегираните стомани следва да отговарят на следните изисквания:

               а)

               трябва да не са кипящи и да се доставят след нормализация или в еквивалентно състояние;

               б)

               Съдържанието на въглерод в нелегираните стомани трябва да е по-малко от 0,25 %, а на сяра и фосфор — по-малко от 0,05 % за всеки елемент;

               в)

               трябва да имат следните механични свойства за всеки продукт:

                           —

                           максималната стойност на якост на опън Rm,max трябва да бъде по-малка от 580 N/mm2,

                           —

                           удължението след разрушаване трябва да бъде:

                                       —

                                       при пробни тела, изрязани по посоката на валцуване:

                                                   дебелина ≥ 3 mm:

                                                   A

                                                   ≥ 22 %,

                                                   дебелина < 3 mm:

                                                   A80 mm

                                                   ≥17 %,

                                       —

                                       при пробни тела, изрязани напречно на посоката на валцуване:

                                                   дебелина ≥ 3 mm:

                                                   A

                                                   ≥ 20 %,

                                                   дебелина < 3 mm:

                                                   A80 mm

                                                   ≥ 15 %,

                           —

                           средната стойност на ударната жилавост на образец KCV при изпитване на три пробни тела при минимална работна температура да не е по-малка от 35 J/cm2, като се допуска една от получените стойности да е по-малка от 35 J/cm2, но не по-малка от 25 J/cm2;
                           По отношение на стомани, предназначени за производството на съдове, чиято минимална работна температура е по-ниска от –10 °C и дебелината на стените е по-голяма от 5 mm, проверката на тази характеристика е задължителна.

         1.1.2.   Съдове от алуминий
   Нелегираният алуминий трябва да има съдържание на алуминий най-малко равно на 99,5 % и сплавите, упоменати в член 1, параграф 2, трябва да имат достатъчно съпротивление на междукристална корозия при максималната работна температура.
   Освен това тези материали трябва да отговарят на следните условия:

               a)

               да се достaвят в закaлено състoяние

               б)

               да имат механични свойства, както следва:

                           —

                           максималната якост на опън Rm,max трябва да бъде по-малка или равна на 350 N/mm2,

                           —

                           удължението след разрушаване трябва да бъде:

                                       —

                                       A ≥16 % при пробно тяло, изрязано по посоката на валцуване;

                                       —

                                       A ≥14 % при пробно тяло, изрязано напречно на посоката на валцуване.

         1.2.   Заваръчни материали
   Заваръчните материали, използвани за изпълнението на заварките на съда под налягане, трябва да бъдат подходящи и съвместими със заваряваните материали.
   1.3.   Крепежни елементи, които допринасят за якостта на съда
   Тези елементи (например болтове и гайки) трябва да бъдат изработени или от материали, отговарящи на изискванията в раздел 1.1, или от други подходящи видове стомана, алуминий или алуминиеви сплави, съвместими с материалите, използвани за производството на елементите под налягане.
   Тези материали трябва да имат при минималната работна температура подходящо удължаване след разрушаване и якост.
   1.4.   Части, които не са под налягане
   Всички части на съдовете, които не са под налягане и са свързани чрез заваряване, трябва да бъдат от материал, съвместим с материала на компонента, към който са заварени.
   2.   КОНСТРУИРАНЕ НА СЪДОВЕТЕ
   При конструирането на съдовете и в зависимост от предназначението им производителят трябва да определи следните характеристики:

               —

               минимална работна температура Tmin,

               —

               максимална работна температура Tmax,

               —

               максимално допустимо налягане PS.

         Когато минималната работна температура е по-висока от –10 °С, механичните свойства на материала се определят при температура –10 °С.
   Освен това производителят трябва да има предвид и следните разпоредби:

               —

               да има възможност за извършване на вътрешен оглед на съдовете,

               —

               да има възможност за тяхното изпразване,

               —

               механичните свойства на материала да се запазят през целия период на експлоатация на съда, когато той се използва според предназначението му,

               —

               да са защитени срещу корозия съобразно предвидените условия на експлоатация,

         както и при предвидените условия на експлоатация:

               —

               съдовете не трябва да бъдат подлагани на натоварвания, които оказват влияние върху безопасната им експлоатация,

               —

               вътрешно налягане на съда, което превишава максимално допустимото налягане PS, като се допуска краткотрайно превишаване до 10 %.

         Надлъжните и напречните заваръчни шевове трябва да се изпълняват с пълно проваряване или чрез шевове с еквивалентен ефект. Изпъкналите дъна, с изключение на полусферичните, трябва да имат цилиндричен борд.
   2.1.   Дебелина на стените
   Ако произведението PS.V e по-малко или равно на 3 000 МРа/L, дебелината на стените на съдовете трябва да се определи по избор на производителя, чрез един от методите, описани в раздели 2.1.1 и 2.1.2; ако произведението PS.V e по-голямо от 3 000 МРа/L или ако максималната работна температура надвишава 100 °C, дебелината се определя по метода, описан в раздел 2.1.1.
   Действителната дебелина обаче на стените на цилиндрите и на дъната трябва да бъде най-малко равна на 2 mm за съдовете от стомана и на 3 mm за съдовете от алуминий и алуминиеви сплави.
   2.1.1.   Метод на изчисление
   Минималната дебелина на стената на частите под налягане трябва да се изчисли, като се имат предвид следните напрежения и изисквания:

               —

               изчислителното налягане, което се взема под внимание, трябва да бъде по-голямо или равно на избраното максимално допустимо налягане,

               —

               общото допустимо мембранно напрежение трябва да бъде по-малко или равно на по-малката от стойностите 0,6 RЕТ или 0,3 Rm. За определяне на допустимото напрежение производителят трябва да използва минималните стойности на RЕТ или Rm, гарантирани от производителя на материалите.

         Когато обаче цилиндричната част на съда има един или повече надлъжни заваръчни шева, изпълнени чрез ръчно заваряване, стойността на дебелината на стената, определена по горните точни методи, трябва да се умножи по коефициент 1,15.
   2.1.2.   Експериментален метод
   Дебелината на стените трябва да се определи по такъв начин, че съдовете да издържат при температура на околната среда и налягане, което е най-малко 5 пъти максималното допустимо налягане с остатъчна деформация на окръжността по-малка или равна на 1 %.
   3.   ПРОИЗВОДСТВЕНИ ПРОЦЕСИ
   Съдовете трябва да бъдат изпълнени и подложени на производствен контрол съгласно техническата конструкторска документация, упомената в приложение II, раздел 3.
   3.1.   Оформяне на съставните части
   При оформянето на съставните части (например чрез пластична деформация или при подготовка на краищата им) не бива да се създават повърхностни дефекти, пукнатини или изменения на механичните свойства на тези части, които биха могли да окажат влияние върху безопасността на съдовете.
   3.2.   Заварки на частите под налягане
   Заваръчните шевове и прилежащите им зони трябва да имат механични свойства, близки до свойствата на завареното съединение. Заваръчните шевове и прилежащите им зони не трябва да имат повърхностни или вътрешни дефекти, които могат да окажат влияние на безопасността на съда.
   Заварките трябва да се изпълняват от заварчици с подходяща квалификация, съгласно утвърдените правила за заваряване. Сертификацията и подготовката на заварчиците трябва да се извършват от упълномощени контролни органи.
   Освен това в процеса на производство на съдовете производителят трябва да извършва контрол за спазване на процедурите за заваряването и за качеството на заварените съединения. За резултатите от контрола трябва да се съставят протоколи.
   4.   ПУСКАНЕ В ДЕЙСТВИЕ НА СЪДОВЕТЕ
   Съдовете трябва да се придружават от упътване за работа, съставено от производителя, съгласно приложение II, раздел 2.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II
   1.   МАРКИРОВКА ЕО И НАДПИСИ
   Съдът или табелката му трябва да бъдат с нанесена маркировка ЕО, предвидена в член 16, заедно с най-малко следната информация:

                           -

                           максимално допустимо налягане

               PS в МРа,

                           -

                           максимална работна температура

               Tmax в °C,

                           -

                           минимална работна температура

               Tmin в °C,

                           -

                           вместимост на съда

               V в l,

                           -

                           име и фабрична марка на производителя,

                           -

                           тип и идентификация на серията или на партидата на съда.

         Когато се използва табелка, тя трябва да бъде изпълнена така, че повторната ѝ употреба да бъде невъзможна и да има свободно пространство за записване на други данни.
   2.   УПЪТВАНЕ ЗА РАБОТА
   Упътването за работа трябва да дава следните сведения:

               —

               сведенията, предвидени в раздел 1 по-горе, с изключение на серийния номер на съда,

               —

               предвидената област на използване на съда,

               —

               условията за поддържане и за инсталиране, които са необходими за осигуряването на безопасността на съдовете.

         Тя трябва да бъде съставена на един от официалните езици на държавата-членка, за която е предназначена.
   2.   ТЕХНИЧЕСКА КОНСТРУКТОРСКА ДОКУМЕНТАЦИЯ
   Техническата конструкторска документация трябва да съдържа описание на приетата техника и процедурите, с цел да бъдат изпълнени изискванията по член 3 или стандартите, упоменати в член 5, параграф 1, а именно:

               а)

               подробен чертеж за изпълнението на типа съд;

               б)

               упътване за работа;

               в)

               документ, който описва:

                           —

                           избраните материали,

                           —

                           избраните начини на заваряване,

                           —

                           избраните начини на контрол,

                           —

                           всички подходящи сведения, отнасящи се до конструирането на съдовете.

         Когато са приложени процедурите, предвидени в членове 11 и 14, тази документация трябва да съдържа също:

               i)

               сертификатите за необходимата квалификация на начините на заваряване и на заварчиците или операторите на заваръчни автомати;

               ii)

               отчет за контрола на използваните материали за изготвянето на части и възли, които са от значение за здравината на съдовете под налягане;

               iii)

               доклад за извършените проверки и изпитвания или описание на предвидения контрол.

         4.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ И СИМВОЛИ
   4.1.   Определения

               а)

               Изчислителното налягане „P“ e относителното налягане, прието от производителя и използвано за определяне на дебелината на стените на частите под налягане.

               б)

               Максимално допустимо налягане „PS“ e максималното относително налягане, което може да се приложи при нормални работни условия.

               в)

               Минимална работна температура „Tmin“ е най-ниската стабилизирана температура на стената на съда при нормални работни условия.

               г)

               Максимална работна температура „Tmax“ е най-високата стабилизирана температура на стената на съда при нормални работни условия.

               д)

               Граница на провлачване „RЕТ“ е стойността на максималната работна температура Tmax:

                           —

                           било на горната граница на провлачване ReH на материал, който има горна и долна граница на провлачване,

                           —

                           било на условната граница на провлачване Rp 0,2 ,

                           —

                           било на условната граница на провлачване Rp 1,0 — за нелегиран алуминий.

               е)

               Група от съдове:
               Съдовете са от една и съща група, ако не се различават по модел, по диаметър, доколкото са изпълнени изискванията, посочени в раздел 2.1.1 или 2.1.2 от приложение I, и дължината на цилиндричната им част е в следните граници:

                           —

                           когато моделът се състои освен от дъна от един или няколко цилиндъра, вариантите трябва да съдържат поне един цилиндър,

                           —

                           когато моделът се състои само от две изпъкнали дъна, вариантите не бива да съдържат цилиндри.

                     Вариантите в дължината, водещи до модификации на отверстията и/или на вентилите, трябва да бъдат посочени върху чертежа на всеки вариант.

               ж)

               Една партида от съдове се състои от най-много 3 000 броя съдове от един и същи тип.

               з)

               Серийно производство по смисъла на настоящата директива има, когато множество съдове от един и същи тип се произвеждат при непрекъснат технологичен процес по време на даден период, по единен проект и с еднакви методи на производство.

               и)

               Отчет за контрол: документ, чрез който производителят потвърждава, че доставяните продукти отговарят на изискванията на поръчката и в който той представя резултатите за химическия състав и механичните свойства, изпитванията за текущ контрол в производството, извършван върху продукти от един и същи производствен процес, но задължително отнасящи се за доставените продукти.

         4.2.   Символи

               A

            удължение след разрушаване(
                  )

               %

               A 80 mm

               удължение след разрушаване (Lo = 80)

               %

               KCV

               енергия на разрушаване

               J/cm2

               P

               изчислително налягане

               bar

               PS

               допустимо налягане

               bar

               Ph

               налягане на хидравлична или пневматична проба

               bar

               Rp 0,2

               условна граница на провлачване при 0,2 %

               N/mm2

               RЕТ

               горна граница на провлачване при максимална работна температура

               N/mm2

               ReH

               горна граница на провлачване

               N/mm2

               Rm

               якост на опън

               N/mm2

               Tmax

               максимална работна температура

               °C

               Tmin

               минимална работна температура

               °C

               V

               вместимост на съда

               L

               Rm,max

               максимална якост на опън

               N/mm2

               Rp 1,0

               условна граница на провлачване при 1,0 %

               N/mm2

         ПРИЛОЖЕНИЕ III
   МИНИМАЛНИ КРИТЕРИИ, КОИТО ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ СЛЕДВА ДА ИМАТ ПРЕДВИД ПРИ ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА КОНТРОЛНИ ОРГАНИ
   1.   Контролният орган, на който са възложени операциите по проверката, неговият директор и длъжностни лица, не бива да бъде нито проектант, нито производител, нито доставчик, нито монтажник на съдовете, които са контролирани, нито представител на някое от горните лица. Те не могат да участват нито пряко, нито в качеството на упълномощени лица в проектирането, производството, търговията и поддържането на тези съдове. Това не изключва възможността за обмен на техническа информация между производителя и контролния орган.
   2.   Контролният орган и длъжностните лица, на които е възложен контролът, трябва да извършват операциите по проверката с най-висока професионална етика и най-голяма техническа компетентност и трябва да са свободни от всякакъв натиск и внушения, по-специално от финансово естество, които биха могли да окажат влияние върху преценката или резултатите от техния контрол, произлизащи по-специално от лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от проверката.
   3.   Контролният орган трябва да разполага с необходимия персонал и средства за изпълнението по адекватен начин на техническите и административните задачи, свързани с осъществяването на контрола; той трябва да има също достъп до средствата, необходими за специални проверки.
   4.   Персоналът, на който е възложен контролът, трябва да има:

               —

               добра техническа и професионална подготовка,

               —

               задоволителни познания по отношение на изискванията, отнасящи се до извършвания контрол, и достатъчна практика по него,

               —

               способност за съставяне на сертификати, протоколи и доклади, които представляват материален израз на резултатите от извършения контрол.

         5.   Трябва да бъде осигурена независимостта на длъжностните лица, на които е възложен контролът. Възнаграждението на всеки служител не бива да бъде в зависимост нито от броя на извършените от него прегледи, нито от техния резултат.
   6.   Контролният орган трябва да сключи застраховка „Гражданска отговорност“, освен ако тази отговорност се поема от държавата по силата на националния закон или ако контролните операции се извършват направо от държавата-членка.
   7.   Длъжностните лица на контролния орган трябва да пазят професионална тайна за всичко, което научават при изпълнението на своите функции (освен по отношение на компетентните административни органи на държавата, където контролният орган извършва дейността си) в рамките на настоящата директива и на всяка друга вътрешноправна разпоредба, приета в нейно изпълнение.