title: Council Directive 92/66/EEC of 14 July 1992 introducing Community measures for the control of Newcastle disease

text:
Важна правна забележка

|

31992L0066

Официален вестник n° L 260 , 05/09/1992 стр. 0001 - 0020 специално финландско издание: глава 3 том 44 стр. 0216  специално шведско издание: глава 3 том 44 стр. 0216  специално чешко издание глава 3 том 13 стр. 83  - 102 специално испанско издание глава 3 том 13 стр. 83  - 102 специално унгарско издание глава 3 том 13 стр. 83  - 102 специално литвийско издание глава 3 том 13 стр. 83  - 102 LV.ES глава 3 том 13 стр. 83  - 102 MT.ES глава 3 том 13 стр. 83  - 102 PL.ES глава 3 том 13 стр. 83  - 102 SK.ES глава 3 том 13 стр. 83  - 102 специално словенско издание глава 3 том 13 стр. 83  - 102

		19920714Директива 92/66/ЕИО на Съветаот 14 юли 1992 годиназа въвеждането на мерки на Общността за борба с нюкасълската болестСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че домашните птици са изброени в приложение II към Договора; като има предвид, че търговията с домашни птици представлява важен източник на доходи за населението, което се занимава със земеделие;като има предвид, че е необходимо да се установят на общностно ниво мерките за борба, които трябва да бъдат вземани в случай на възникване на нюкасълска болест, за да се осигури развитието на птицевъдството на национално ниво и за да се допринесе за защитата на здравето на животните в Общността;като има предвид, че минимални общностни мерки за контрол следва освен това да бъдат предвидени срещу нюкасълската болест, за да се прилагат към определени други видове;като има предвид, че избухването на нюкасълска болест може бързо да придобие епизоотични размери, да причини смъртност и загуби, които да доведат до рязко спадане на печалбите на птицевъдството и на земеделието като цяло;като има предвид, че възможно най-бързо трябва да се предприемат действия, когато съществува съмнение за наличието на болестта, така че незабавни и ефективни мерки за контрол да могат да бъдат приложени, когато се потвърди нейното наличие; като има предвид, че такива мерки трябва да бъдат изменяни от компетентните органи, като се вземе предвид дали страната изпълнява или не програма за профилактична ваксинация на цялата си територия или на част от нея;като има предвид, че е необходимо да се предотврати разпространението на болестта, още щом тя се появи, чрез стриктен контрол върху движението на животни и използването на продукти, за които се счита, че могат да бъдат заразени, и когато е необходимо, да се извършва и ваксинация;като има предвид, че поставянето на диагноза на болестта трябва да бъде извършено под контрола на националните лаборатории, отговорни за това, като координацията между тях трябва да се гарантира от референтната лаборатория на Общността;като има предвид, че е необходимо да се изготви разпоредба за държавите-членки, които ваксинират, да съставят планове за ваксинация и да информират Комисията и другите държави-членки за тези планове;като има предвид, че член 4 от Директива 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област [4] се прилага в случай на възникване на нюкасълска болест;като има предвид, че е подходящо да се повери на Комисията задачата за вземане на необходимите мерки за прилагане,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Без да се засягат разпоредбите на Общността, регулиращи търговията в рамките на Общността, настоящата директива определя мерките за борба на Общността, които трябва да се прилагат в случай на възникване на нюкасълска болест при:а) домашните птици;б) състезателни гълъби и други птици, отглеждани в затворени помещения.Настоящата директива не се прилага, когато нюкасълска болест е открита при диви птици, живеещи на свобода; въпреки това в този случай съответната държава-членка информира Комисията за всички мерки, които взема.Член 2За целите на настоящата директива определенията в член 2 от Директива 90/539/ЕИО на Съвета от 15 октомври 1990 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за търговията в Общността и вноса от трети страни на домашни птици и яйца за люпене [5] се прилагат при необходимост.Следните определения също се прилагат:а) "заразени домашни птици" са всички домашни птици:- при които официално е потвърдено наличието на нюкасълска болест след проверка от одобрена лаборатория, или- в случай на вторично или последващо възникване на заболяването са установени клинични признаци или патологоанатомични изменения, присъщи на нюкасълската болест;б) "домашни птици, съмнителни за заболяване" са всички домашни птици, показващи клинични признаци или патологоанатомични изменения от такова естество, че съществува основателно съмнение за наличието на нюкасълска болест;в) "домашни птици, съмнителни за заразяване" са всички домашни птици, за които има данни за пряк или непряк контакт с вируса на нюкасълската болест;г) "кухненски отпадъци" са отпадъци от кухни, столове, ресторанти или където е приложимо — от предприятия, преработващи месо;д) "компетентен орган" е компетентният орган по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО [6];е) "официален ветеринарен лекар" е ветеринарният лекар, определен от компетентния орган;ж) "състезателни гълъби" са гълъби, транспортирани или предназначени да бъдат транспортирани от мястото им за отглеждане, за да бъдат пуснати, така че да долетят обратно до мястото им за отглеждане или до всяко друго определено място;з) "място за отглеждане на гълъби" е съоръжение за отглеждане и развъждане на състезателни гълъби.Член 3Държавите-членки гарантират задължителното и незабавно обявяване пред компетентния орган на съмнение за наличие на нюкасълска болест.Член 41. Когато в дадено стопанство се намират домашни птици, съмнителни за заболяване или заразяване с нюкасълска болест, държавите-членки гарантират, че официалните ветеринарни лекари ще предприемат официални разследвания, целящи да потвърдят или изключат наличието на болестта, и в частност че ще вземат необходимите проби за лабораторни изследвания.2. От момента на обявяването на съмнението, компетентният орган поставя стопанството под официален надзор и изисква по-специално:а) списък на всички категории домашни птици в стопанството, от който да е видно колко птици от всяка категория са умрели, колко показват клинични признаци на заболяване и колко не показват такива признаци; този списък се актуализира, като в него се включват птиците, които са излюпени, или тези от тях, които са умрели през въпросния период; информацията в този списък трябва винаги да бъде актуална, да бъде предоставяна при поискване, като тя може да бъде проверявана при всяко посещение;б) всички домашни птици от това стопанство да бъдат държани там, където те се отглеждат, или на друго ограничено място, където те могат да бъдат държани изолирани и без досег с други домашни птици;в) домашните птици да не влизат или да излизат от стопанството;г) всяко движение:- на лица, други животни и превозни средства от и за стопанството,- на месо от домашни птици или на трупове на умрели птици, на храна за животни, на материали, отпадъците, фуражите и торовата постеля или на всичко, което може да пренася зараза от нюкасълска болест, да може да бъде извършвано само с разрешение на компетентния орган;д) яйцата да не могат да бъдат изнасяни от стопанството, с изключение на яйцата, изпращани направо в предприятие за производство и/или преработка на яйца по член 6, параграф 1 от Директива 89/437/ЕИО [7], и които са транспортирани с разрешение, предоставено от компетентния орган; това разрешение трябва да отговаря на изискванията, определени в приложение I;е) използването на подходящи средства за дезинфекция на входовете и изходите на сградите, където се помещават птиците, както и на самото стопанство;ж) извършването на епизоотично проучване съгласно член 7.3. Докато официалните мерки, предвидени в параграф 2, бъдат приложени, собственикът или отговарящият за домашните птици, за които съществува съмнение, че са болни, предприема всички разумни действия, за да гарантира спазването на параграф 2, с изключение на буква ж) от него.4. Компетентният орган може да приложи която и да е от мерките по параграф 2 и за други стопанства в случаите, когато местоположението, конфигурацията или контактите им със стопанството, за което съществува съмнение за наличието на болест, дават основания да се подозира възможно заразяване.5. Мерките по параграфи 1 и 2 не се прекратяват до момента, в който официалният ветеринарен лекар не оттегли съмненията си за наличие на нюкасълска болест.Член 51. Когато наличието на нюкасълска болест за едно стопанство е официално потвърдено, държавите-членки гарантират, че компетентният орган ще изиска в допълнение на мерките по член 4, параграф 2, взимането и на следните мерки:а) незабавното унищожаване в стопанството на всички домашни птици; яйцата на умрелите или унищожените домашни птици също трябва да бъдат унищожени; всички тези действия трябва да бъдат извършени по начин, който намалява риска от разпространение на болестта;б) всяко вещество или отпадък, като храна за животни, торова постеля и друго, което може да бъде заразено, трябва да бъде унищожено или съответно обработено; тази обработка, извършвана съгласно инструкциите на официалния ветеринарен лекар, трябва да гарантира унищожението на всички налични вируси на нюкасълската болест;в) когато домашните птици са били заклани по време на предполагаемия инкубационен период на болестта, месото от тези домашни птици трябва да бъде, доколкото е възможно, проследено и унищожено;г) яйцата за люпене, снесени по време на предполагаемия инкубационен период, трябва да бъдат проследени и унищожени, но птиците, които са се излюпили от такива яйца, трябва да бъдат поставени под официален надзор; яйцата за консумация, снесени по време на предполагаемия инкубационен период, трябва да бъдат отстранени от стопанството и да бъдат проследени и унищожени освен в случаите, когато са били предварително надлежно дезинфекцирани;д) след извършването на действията, предвидени в букви а) и б), сградите, използвани за отглеждане на домашни птици, околните площи, превозните средства и оборудването, които вероятно може да са заразени, трябва да бъдат почистени и дезинфекцирани съгласно разпоредбите на член 11;е) в рамките на 21 дни след приключване на действията по буква д) в това стопанство не трябва да бъдат въвеждани отново домашни птици;ж) епизоотичното проучване се извършва в съответствие с член 7.2. Компетентният орган може да разпростре мерките, предвидени в параграф 1, и върху други съседни стопанства, в случаите когато местоположението, конфигурацията или контактите им със стопанството, в което е потвърдено наличието на болест, дават основания за съмнение за възможно заразяване.3. Когато щам от вирус на нюкасълска болест с ICPI (интрацеребрален патогенен индекс), по-голям от 0,7 и по-малък от 1,2, се изолира в стадо домашни птици, което не проявява клинични признаци на нюкасълска болест, и е било установено от референтната лаборатория на Общността, посочена в член 15, че въпросният изолиран вирус произлиза от отслабена жива ваксина за нюкасълска болест, компетентният орган може да предостави дерогация от изискванията съгласно параграф 1, букви а) — е), при условие че съответното стопанство е поставено под официален надзор за 30 дни и трябва да изисква по-специално:- прилагането на разпоредбите на член 4, параграф 2, букви а), б), г), д) и е),- домашни птици да не могат да напускат стопанството, освен за да бъдат отведени директно в кланицата, определена от компетентния орган.Компетентният орган, отговорен за тази кланица, трябва да бъде информиран за намерението там да се изпращат домашни птици за клане и веднага след пристигането в кланицата те трябва да бъдат държани и клани отделно от другите домашни птици.4. Прясното месо от домашните птици, посочени в параграф 3 от настоящия член, трябва да носи здравната маркировка, предвидена в член 5, параграф 1 от Директива 91/494/ЕИО.5. Разпоредбите, предвидени в параграф 3, подлежат на преразглеждане, като се вземе предвид развитието в научните изследвания с оглед приемане на хармонизирани правила за използването на ваксини за нюкасълската болест в Общността.Член 6В случаите на стопанства, в които има две или повече отделни стада птици, съгласно критериите, определени от Комисията, и съгласно процедурата, предвидена в член 25, компетентният орган може да разреши дерогиране от изискването на член 5, параграф 1 да не се прилага по отношение на здравото стадо, намиращо се в заразено стопанство, при условие че официалният ветеринарен лекар е потвърдил, че проведените там дейности са така извършени, че стадата са напълно отделни, що се отнася до подслона, гледането и храненето им, така че вирусът не може да се пренесе от едното стадо на другото.Член 71. Епизоотичното проучване се отнася до:- периода, през който нюкасълската болест е съществувала в стопанството или в мястото за отглеждане на гълъби;- вероятния произход на нюкасълската болест в стопанството или в мястото за отглеждане на гълъби и определянето на други стопанства или места за отглеждане на гълъби, в които има домашни птици, гълъби или други птици, отглеждани в затворени помещения, които може да са били заразени от същия източник;- движението на лица, домашни птици, гълъби или други птици, отглеждани в затворени помещения, или други животни, превозни средства, яйца, месо или трупове и всички инструменти или други вещества, които може да са пренесли вируса на нюкасълска болест до или от въпросното стопанство или мястото за отглеждане на гълъби.2. С оглед пълна координация на всички мерки, необходими за ликвидирането на нюкасълската болест възможно най-бързо, и с цел извършване на епизоотичното проучване се създава кризисна група.Общите правила за националните кризисни групи и за кризисните групи на Общността се определят с квалифицирано мнозинство от Съвета по предложение на Комисията.Член 81. Когато официалният ветеринарен лекар има основателни съмнения, че домашни птици в дадено стопанство са били заразени в резултат на движението на лица, животни или превозни средства или по някакъв друг начин, то съответното стопанство се поставя под официален контрол съгласно параграф 2.2. Целта на официалния контрол е незабавно да се провери всяко едно съмнение за наличието на нюкасълска болест, да се преброяват домашните птици, да се следи движението им и когато се налага, да се предприеме някое от действията, предвидени в параграф 3.3. Когато едно стопанство е обект на официалния контрол по параграфи 1 и 2, компетентният орган забранява извозването на домашни птици от стопанството освен под официален надзор направо към кланицата, където се пристъпва към незабавно клане. Преди да даде такова разрешение, официалният ветеринарен лекар трябва да е извършил клиничен преглед на всички домашни птици, за да изключи наличието на нюкасълска болест в стопанството. Ограниченията за движение, посочени в настоящия член, се налагат за период от 21 дни, считано от последния ден на потенциалното заразяване. Въпреки това ограниченията от такова естество трябва да се прилагат за период поне от седем дни.4. Когато счете, че условията позволяват, компетентният орган може да ограничи мерките по този член до част от стопанството и до домашните птици, които се намират там, при условие че тези домашни птици са подслонени, гледани и хранени отделно и от отделен персонал.5. Когато официалният ветеринарен лекар има причина да се съмнява за заразяване на състезателни гълъби или на място за отглеждане на гълъби с вируса на нюкасълската болест, той взема всички подходящи мерки, за да гарантира, че мястото за отглеждане на гълъби подлежи на ограничения, включително забрана за всякакво движение на състезателни гълъби извън мястото за отглеждане на гълъби за 21 дни.Член 91. Когато диагнозата за нюкасълска болест се потвърди официално, държавите-членки гарантират, че компетентният орган определя предпазна зона около заразеното стопанство, която трябва да се простира в радиус от поне три километра, като самата тази зона се включва в надзорна зона с радиус от десет километра. Определянето на тези зони трябва да отчита географските, административните, екологичните и епизоотичните фактори, свързани с нюкасълската болест и с оборудването за контрол.2. Мерките, прилагани в предпазната зона, включват:а) идентифициране на всички птицевъдни стопанства в зоната;б) периодични посещения във всички птицевъдни стопанства, клинични прегледи на домашните птици и ако е необходимо, взимането на проби за лабораторни изследвания, като за посещенията и за наблюденията трябва да се води регистър;в) държането на всички домашни птици в помещенията, където живеят, или на друго място, където те могат да бъдат изолирани;г) използването на подходящи средства за дезинфекция на входовете и на изходите на стопанството;д) контрол върху движението на лица, които се занимават с домашни птици, труповете на умрели домашни птици и с яйца, както и върху превозните средства, които транспортират домашни птици, труповете на домашни птици и яйца в рамките на зоната; по принцип транспортът на домашни птици се забранява освен в случаите на транзит по големите магистрали или железопътни пътища;е) забрана за преместване на домашни птици и яйца за люпене от стопанството освен в случаите, когато е дадено разрешение от компетентния орган за транспорт на:i) на домашни птици за незабавно клане в кланица, разположена за предпочитане в заразената зона, или в случаите, когато това не е възможно, в кланица, намираща се извън заразената зона и определена от компетентния орган; върху птичето месо трябва да бъде поставена специалната здравна маркировка, предвидена в член 5, параграф 1 от Директива 91/494/ЕИО [8];ii) на еднодневни пилета или на ярки, готови да снасят, до стопанство в рамките на надзорната зона, в което няма други домашни птици; въпреки това на държавите-членки, които не могат да предоставят транспорт за еднодневни пилета или готови за снасяне ярки в стопанство в рамките на надзорната зона, се разрешава съгласно процедурата, предвидена в член 25, да транспортират посочените пилета и ярки до стопанство извън надзорната зона; тези стопанства трябва да бъдат поставени под официалния контрол, предвиден в член 8, параграф 2;iii) на яйца за люпене до люпилня, посочена от компетентния орган, като преди изпращането им яйцата и опаковката им се подлагат на дезинфекция.Движенията, позволени по i), ii) и iii), се извършват директно, под официален контрол. Те се разрешават само след като официалният ветеринарен лекар е извършил здравна инспекция на стопанството. Използваните превозни средства трябва да бъдат почистени и дезинфекцирани преди и след употреба;ж) забрана за отстраняване или разпръскване на отпадъци или птичи тор без разрешение;з) забрана за организиране на панаири, пазари, представления и други струпвания на домашни или други птици.3. Приложените в предпазната зона мерки траят минимум 21 дни, считано от деня, когато са извършени предварителното почистване и дезинфекцията на заразеното стопанство съгласно член 11, след което предпазната зона става част от надзорната зона.4. Мерките, прилагани в надзорната зона, включват:а) идентифициране на всички птицевъдни стопанства в зоната;б) контрол върху движението в рамките на зоната на домашни птици и на яйца за люпене;в) забрана за изнасяне на домашни птици извън зоната през първите 15 дни с изключение на отвеждането на домашни птици директно до посочената от компетентния орган кланица; върху птичето месо трябва да бъде поставена специалната здравна маркировка, предвидена в член 5 от Директива 91/494/ЕИО;г) забрана за изнасяне на яйца за люпене извън надзорната зона, освен до люпилня, определена от компетентния орган. Преди изпращане яйцата и техните опаковки трябва да бъдат дезинфекцирани;д) забрана за изнасянето на отпадъци или на птичи тор извън зоната;е) забрана за организиране на панаири, пазари, представления и други струпвания на домашни и на други птици;ж) при спазване на разпоредбите на букви а) и б), забрана за транспортиране на домашни птици освен в случаите на транзит по големите магистрали или железопътни пътища.5. Приложените в надзорната зона мерки траят минимум 30 дни, считано от деня, когато са извършени предварителното почистване и дезинфекцията на заразеното стопанство съгласно член 11.6. Когато зоните са разположени на територията на повече от една държава-членка, компетентните органи на съответните държави-членки си сътрудничат при определянето на зоните, описани в параграф 1. Въпреки това при необходимост предпазната зона и надзорната зона се определят по процедурата, предвидена в член 25.7. Когато епизоотичното проучване, посочено в член 7, потвърди, че възникването се дължи на инфекция и когато няма доказателства за странично разпространение, размерът и продължителността на предпазните зони и надзорните зони могат да бъдат намалени съгласно процедурата, определена в член 25.Член 10Държавите-членки гарантират, че:а) компетентният орган определя правилата, за да може да се проследява движението на яйца, домашни птици и птици, отглеждани в затворени помещения;б) собственикът или отговарящият за домашните птици и/или състезателните гълъби, и/или птиците, отглеждани в затворени помещения, при поискване от компетентния орган предоставя информация за домашните птици и яйцата, които влизат или излизат от неговото стопанство, а също и информация за състезанията или изложбите, в които състезателните гълъби са участвали;в) всички лица, ангажирани в транспорта или в търговията на домашни птици, яйца, състезателни гълъби и птици, отглеждани в затворени помещения, могат да предоставят на компетентния орган информация за движение на домашните птици, яйцата, състезателните гълъби и птиците, отглеждани в затворени помещения, които те са транспортирали или чиято търговия са организирали, както и да предоставят всички подробности, свързани с тази информация.Член 11Държавите-членки гарантират, че:а) използваните дезинфектанти и техните концентрати са официално одобрени от компетентния орган;б) действията по почистване и дезинфекция са извършвани под официален надзор в съответствие със:(i) указанията, дадени от официалния ветеринарен лекар;(ii) процедурата по почистване и дезинфекциране на заразено стопанство, така както е изложена в приложение II.Член 12Вземането на проби и лабораторните тестове за определяне наличието на нюкасълска болест се извършват съгласно приложение III.Член 13Държавите-членки гарантират, че компетентният орган взема всички необходими мерки относно това лицата, установени в предпазната зона и надзорната зона, да са информирани относно действащите ограничения и създава всички необходими разпоредби за надлежното прилагане на въпросните мерки.Член 141. Държавите-членки гарантират, че във всяка държава-членка са определени:а) национална лаборатория, в която има необходимото оборудване и експертен персонал, за да се позволи пълно антигенно и биологично записване на вируса на нюкасълската болест по всяко време и за да се потвърждават резултатите, получени в регионалните диагностични лаборатории;б) национална лаборатория, в която се тестват реагентите за употреба в регионалните лаборатории;в) национален институт или лаборатория, където ваксините, позволени за профилактична употреба в страната или складирани за употреба по спешност, могат да бъдат тествани за ефикасност, действие и чистота.2. Националните лаборатории, изброени в приложение IV, отговарят за координиране на стандартите и методите за диагностициране, употребата на реагенти и тестването на ваксини.3. Националните лаборатории, изброени в приложение IV, отговарят за координиране на стандартите и методите за диагностициране, определени във всяка лаборатория за диагностика на нюкасълска болест на територията на държавата-членка. За тази цел:а) те могат да предоставят на националните лаборатории реагенти за диагностициране;б) те упражняват контрол за качеството на всички реагенти за диагностициране, използвани в държавата-членка;в) те периодично провеждат сравнителни тестове;г) те притежават проби от вируса на нюкасълската болест от случаи, потвърдени в държавата-членка;д) те гарантират потвърждаването на положителни резултати, получени в регионалните диагностични лаборатории.4. Националните лаборатории, изброени в приложение IV, поддържат връзка с референтната лаборатория на Общността, посочена в член 15.Член 15Референтната лаборатория на Общността за нюкасълска болест е посочената в приложение V. Без да се засягат разпоредбите на Решение 90/424/ЕИО [9], и по-специално член 28 от него, правомощията и задълженията на лабораторията са тези, които са изброени във въпросното приложение.Член 161. Държавите-членки гарантират, че:а) ваксинация срещу нюкасълска болест с ваксини, разрешени от компетентния орган, може да бъде използвана за профилактични цели или за да се допълнят мерките за борба, взети при появата на болестта;б) единствените разрешени ваксини са тези, които са получили разрешение за търговия от компетентния орган на държавата-членка, в която се използва ваксината.2. Допълнителни критерии за използването на ваксини срещу нюкасълска болест могат да бъдат установявани съгласно процедурата, предвидена в член 25.Член 171. Държава-членка, в която се извършва доброволна или задължителна профилактична ваксинация срещу нюкасълска болест, информира Комисията и другите държави-членки.2. Информацията, предоставена съгласно параграф 1, трябва да определя:- характеристиките и състава на ваксината, която се използва,- процедурите за надзор на разпределението, съхранението и употребата на ваксините,- видовете и категориите домашни птици, които могат или подлежат на ваксинация,- зоните, в които ваксинация би могла или се извършва,- причините, поради които се извършва ваксинация.3. Държавите-членки могат да предвидят създаване на програма за ваксиниране на състезателни гълъби. В този случай те трябва да информират Комисията. Без да се засяга подобна програма, държавите-членки гарантират, че организаторите на състезания и изложби предприемат необходимите мерки, така че само състезателни гълъби, които са ваксинирани срещу нюкасълска болест, да могат да участват в състезания и изложби.4. Подробните правила за прилагане на настоящия член, по-специално относно критериите, които трябва да се приемат, и всякакви дерогации, които могат да бъдат правени с оглед здравния статус на държавите-членки, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 25.Член 181. Държавите-членки гарантират, че когато се потвърди нюкасълска болест, компетентният орган, за да допълни другите мерки за борба, предвидени в настоящия регламент, може да определи териториалната зона и периода, в който се извършва своевременна и систематична ваксинация (спешна ваксинация) на определените видове домашни птици под официален контрол. Държавата-членка, прилагаща спешна ваксинация, информира Комисията и другите държави-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО [10], за положението с нюкасълската болест и спешната програма за ваксинация.2. В случая, посочен в параграф 1, се забранява ваксинацията или реваксинацията на домашни птици в стопанството, подлежащо на ограниченията, посочени в член 4.3. В случая, посочен в параграф 1:а) определените видове домашни птици се ваксинират колкото е възможно по-бързо;б) всички домашни птици от определените видове, родени или пренесени в стопанство вътре в зоната за ваксиниране, трябва да бъдат или да са били ваксинирани;в) по време на операцията по ваксинирането, предвидена в параграф 1, всички домашни птици от определените видове, държани в стопанства вътре в зоната за ваксиниране, трябва да останат там освен:- еднодневни пилета, преместени в стопанство вътре в зоната за ваксиниране, където се ваксинират;- домашни птици, преместени директно в кланица за незабавно клане; ако кланицата се намира извън зоната за ваксиниране, движението на домашни птици следва да се разреши само след като официалният ветеринарен лекар е извършил здравна инспекция на стопанството;г) когато операциите по ваксинирането, предвидени в буква а), са завършени, движение извън зоната за ваксиниране може да бъде разрешено за:- еднодневни пилета, предназначени за производство на месо, които могат да бъдат преместени в стопанство, където да бъдат ваксинирани; въпросното стопанство трябва да бъде под наблюдение, докато домашните птици, които са преместени, бъдат заклани,- домашни птици, ваксинирани преди повече от 21 дни и предназначени за незабавно клане,- яйца за люпене, които произхождат от домашни птици за развъждане, ваксинирани поне 21 дни предварително; яйцата и техните опаковки трябва да бъдат дезинфекцирани преди преместването.4. Мерките, предвидени в букви б) и г) от параграф 3, се прилагат за период от три месеца след завършването на операциите по ваксинирането, предвидени в параграф 1; те могат да бъдат разширени за един или повече допълнителни периода от три месеца.5. Чрез дерогация от букви а) и б) от параграф 3 компетентните органи могат да освободят определени стада със специфична научна стойност от систематичната ваксинация, при условие че всички необходими мерки са взети от компетентния орган, за да се гарантира защитата на тяхното здраве и че са подложени на периодични серологични проверки.6. Комисията проследява развитието на ситуацията на болестта и ако е необходимо, може съгласно процедурата, предвидена в член 25, да вземе решение, по-специално във връзка с контрола на движение и ваксинацията.Член 191. Когато по отношение на пощенски гълъби или птици, отглеждани в затворени помещения, съществува съмнение, че са заболели от нюкасълска болест, държавите-членки гарантират, че официалният ветеринарен лекар незабавно предприема официално разследване за потвърждаване или уведомяване за наличието на болестта; по-специално той взема подходящи проби за лабораторно изследване или проследява, че те са взети.2. Веднага след обявяването на съмнението компетентният орган поставя стопанството или мястото за отглеждане на гълъби под официален надзор, за да не може гълъб или птица, отглеждани в затворени помещения, и никакъв обект, който може да пренесе нюкасълската болест, да напусне мястото за отглеждане на гълъби или стопанството.3. Мерките, предвидени в параграфи 1 и 2, не се отменят, докато съмнението за нюкасълска болест не се отмени от официалния ветеринарен лекар.4. Веднага след официалното потвърждаване на наличието на нюкасълска болест компетентният орган, inter alia, налага:а) прилагането на контрол и мерки за ликвидиране, предвидени в член 5, параграф 1, букви а), б), д) и е), спрямо пощенски гълъби или птици, отглеждани в затворени помещения и места за отглеждане на гълъби, заразени с нюкасълска болест; илиб) най-малко:i) забрана за движение на гълъби или птици, отглеждани в затворени помещения, извън мястото за отглеждане на гълъби или стопанството за поне 60 дни след изчезването на клиничните признаци на нюкасълската болест;ii) разрушаване или третиране на всяка материя или отпадък, които може да са заразени; третирането трябва да гарантира разрушаването на всякакъв наличен вирус на нюкасълската болест и всички отпадъци, събрани по време на 60-дневния период, посочен в i);в) епизоотичното проучване в съответствие с член 7.5. До степента, която се изисква за правилното прилагане на разпоредбите, посочени в настоящия член, държавите-членки предоставят на Комисията в рамките на Постоянния ветеринарен комитет информация за ситуацията във връзка с болестта и контролните мерки, прилагани съгласно образеца, посочен в приложение VI.Член 201. Използването на кухненски отпадъци от средства за международен транспорт, като кораби, наземни или въздушни превозни средства се забранява за хранене на домашни птици; такива кухненски отпадъци се събират и унищожават под официален контрол.2. Употребата на кухненски отпадъци, различни от тези, определени в параграф 1, или парчета от домашни птици може да бъде разрешена за хранене на домашни птици само след топлинна обработка в подходящи съоръжения, гарантираща, че болестта не се пренася и вирусът на нюкасълската болест е унищожен.3. Ако е необходимо, Комисията съгласно процедурата, предвидена в член 25, определя подробните правила за прилагане на параграф 2.Член 211. Всяка държава-членка изготвя план за действие в извънредни ситуации, в който определя националните мерки, които ще бъдат приложени в случай на възникване на нюкасълска болест.Този план трябва да позволява достъп до съоръженията, оборудването и персонала, както и до всички други подходящи материали с оглед бързото и ефикасно ликвидиране на болестта. Той трябва да даде точно описание на нуждите от ваксини, с които всяка държава-членка счита, че трябва да разполага при спешна ваксинация.2. Критериите, приложими за изготвянето на този план, са установени в приложение VII.3. Плановете, изготвени съгласно критериите по приложение VII, се представят на Комисията в шестмесечен срок от започването на прилагането на настоящата директива.4. Комисията разглежда плановете, за да провери дали те позволяват достигането на желаната цел, и предлага на съответната държава-членка изменения с оглед съгласуването с плановете на останалите държави-членки.Комисията одобрява плановете, ако е необходимо, след като са изменени, съгласно процедурата, предвидена в член 25.Впоследствие плановете могат да бъдат изменяни или допълвани съгласно същата процедура, за да се отчете развитието на обстановката.Член 22С оглед еднаквото приложение на настоящата директива и в сътрудничество с компетентните органи експерти на Комисията могат да извършват проверки на място. С тази цел те могат да проверят представителен процент стопанства, за да установят дали компетентните органи проверяват дали тези стопанства спазват изискванията на настоящата директива. Комисията уведомява държавите членки за резултата от тези проверки.Държавата членка, на територията на която се извършва проверката, трябва да окаже цялото необходимо съдействие на експертите при изпълнение на задачите им.Общите разпоредби за приложението на този член се определят съгласно процедурата, установена в член 25.Член 23Подробните условия, регулиращи финансовото участие на Общността в мерките, свързани с прилагането на настоящата директива, са установени в Решение 90/424/ЕИО.Член 24Приложенията се изменят, ако и когато е необходимо, от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, в частност за да се отчете развитието в изследователската дейност и в процедурите по диагностициране.Член 251. Когато се предвижда следването на процедурата, предвидена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, учреден с Решение 68/361/ЕИО, наричан по-долу "Комитетът", трябва да бъде информиран незабавно от своя председател, по инициатива на същия или по искане на представителя на държава-членка.2. Представителят на Комисията представя в Комитета проект на мерките, които следва да бъдат взети. Комитетът приема становище относно проекта на мерките в срок, определен от председателя с оглед спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинство, установено в член 148, параграф 2 от Договора, в случаите, когато се взема решение от Съвета по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държави-членки в Комитета се претеглят по начина, посочен в този член. Председателят не гласува.3. а) Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.б) Ако предложените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или в случаите на липса на такова становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерките, които следва да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.Ако след изтичането на три месеца от деня на отнасяне на въпроса до Съвета същият не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията, освен когато Съветът се произнесе срещу тези мерки с обикновено мнозинство.Член 261. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 октомври 1993 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното законодателство в областта, уредена с настоящата директива.Член 27Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 14 юли 1992 година.За СъветаПредседателJ. Gummer[1] ОВ C 146, 5.6.1991 г., стр. 12.[2] ОВ C 280, 28.10.1991 г., стр. 174.[3] ОВ C 339, 31.12.1991 г., стр. 14.[4] ОВ L 224, 18. 8. 1990 г., стр. 19. Решение, изменено с Решение 91/133/ЕИО (ОВ L 66, 13.3.1991 г., стр. 18).[5] ОВ L 303, 31.10.1990 г., стр. 6. Директива, последно изменена с Директива 91/496/ЕИО (ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56).[6] Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29). Директива, последно изменена с Директива 91/496/ЕИО (ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56).[7] Директива 89/437/ЕИО на Съвета от 20 юни 1989 г. относно хигиенните и санитарните проблеми, свързани с производството и предлагането на пазара на яйчни продукти (ОВ L 272, 22.7.1989 г., стр. 87). Директива, последно изменена с Директива 89/662/EИО (ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13).[8] Директива 91/494/ЕИО на Съвета от 26 юни 1991 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи търговията в Общността и вноса от трети страни на прясно птиче месо (ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 35).[9] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 19.[10] ОВ L 255, 18.10.1968 г., стр. 23.--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ IРАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗНАСЯНЕТО НА ЯЙЦА ОТ СТОПАНСТВО, КОЕТО Е ОБЕКТ НА УСЛОВИЯТА ПО ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 2, БУКВА Д) ОТ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВАИздаденото от компетентния орган разрешение за изнасянето на яйца от стопанство, за което съществуват съмнения, обект на разпоредбите по член 4, параграф 2, буква д), до предприятие, одобрено за производството и преработката на яйчни продукти съгласно разпоредбите на член 6, параграф 1 от Директива 89/437/ЕИО, наричано по-долу "определено предприятие", трябва да отговаря на следните условия:1. за да бъде позволено да напуснат стопанството, за което съществуват съмнения, яйцата трябва:а) да отговарят на изискванията, предвидени в глава IV от приложението към Директива 89/437/ЕИО;б) да бъдат изпратени директно от стопанството, за което съществуват съмнения, до определеното предприятие, като преди изпращането всяка партида трябва да бъде запечатана от официалния ветеринарен лекар, отговарящ за стопанството, за което съществуват съмнения, и трябва да остане запечатана през целия период на транспорта до посоченото предприятие;2. официалният ветеринарен лекар на съответното стопанство трябва да осведоми компетентния орган на определеното предприятие за намерението си да изпрати яйца там;3. компетентният орган на определеното предприятие трябва да гарантира:а) яйцата, посочени в точка 1, буква б), да бъдат държани отделно от момента на пристигането им до момента на преработката им;б) черупките на тези яйца да се разглеждат като високорисков материал съгласно член 2, параграф 2 от Директива 90/667/ЕИО [1] и те да бъдат обработвани съгласно изискванията на глава II от посочената директива;в) опаковъчният материал, транспортните средства, използвани за транспортирането на яйца, посочени в точка 1, буква б), и всички помещения, с които яйцата влизат в досег, да се почистват и дезинфекцират по такъв начин, че да се унищожават всички вируси на нюкасълската болест;г) официалният ветеринарен лекар на стопанството, за което съществуват съмнения, да бъде информиран за всички партиди с преработени яйца.[1] Директива 90/667/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно ветеринарните правила за унищожаване и преработка на животински отпадъци, тяхното пускане на пазара и предотвратяване на патогени във фуражите от животински или рибен произход, и за изменение на Директива 90/425/ЕИО (ОВ L 363, 27.12.1990 г., стр. 51).--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ IIПРОЦЕДУРА ЗА ПОЧИСТВАНЕ И ДЕЗИНФЕКЦИРАНЕ НА ЗАРАЗЕНО СТОПАНСТВОI. Предварително почистване и дезинфекциранеа) След като труповете на домашни птици са отстранени за унищожаване, тези части от помещенията, където са били подслонени домашните птици, и другите части от сградите, от дворовете и други, които са заразени по време на клане и по време на следкланичен преглед, трябва да бъдат напръскани с одобрени за употреба дезинфектанти съгласно член 11 от настоящата директива.б) Всяка тъкан от домашна птица или от яйца, която може да зарази сградите, дворовете, инструментите и други, следва да бъде внимателно събрана и унищожена заедно с труповете.в) Използваният дезинфектант трябва да се задържи върху повърхностите в продължение на поне 24 часа.II. Окончателно почистване и дезинфекцияа) Мазнините и мръсотията следва да бъдат отстранени от всички повърхности посредством обезмаслител и да бъдат изплакнати с вода.б) След изплакването с вода, както е описано в буква а), следва отново да се напръска с дезинфектант.в) След изтичането на седем дни помещенията следва да бъдат обработени с обезмаслител, да бъдат изплакнати със студена вода, да бъдат напръскани с дезинфектант и след това отново да бъдат изплакнати с вода.г) Отпадъците и торът следва да бъдат обработени по начин, при който се унищожава вирусът. Този метод трябва да включва една от следните практики:i) изгаряне или обработка на пара при температура от 70 °С;ii) достатъчно дълбоко закопаване в земята, за да се избегне достъпът на вредители и диви птици;iii) струпването и овлажняването (ако е необходимо за ускоряване на ферментацията), покриването, за да се запази температурата, като трябва да се поддържа температура от 20 °С и да се оставят така в продължение на 42 дни, за да се избегне достъпът на вредители и диви птици.--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ IIIДИАГНОСТИЧНИ ПРОЦЕДУРИ ЗА ПОТВЪРЖДАВАНЕ И ДИФЕРЕНЦИАЛНА ДИАГНОЗА НА НЮКАСЪЛСКА БОЛЕСТИзброените по-долу процедури за изолация и характеризиране на вирусите на нюкасълска болест трябва да бъдат разглеждани като насоки и минимални изисквания, които следва да бъдат прилагани при диагностицирането на болестта.Вирусът, отговорен за нюкасълската болест, е прототипният вирус на Paramyxoviridae. Понастоящем съществуват девет серологично различими групи парамиксовируси по птиците, които са открити, от PMV-1 до PMV-9. Всички вируси на нюкасълската болест се намират в групата PMV-1. За целите на диагностични процедури за потвърждаване и диференциална диагноза на нюкасълска болест е приложимо следното определение:"нюкасълска болест" е инфекция на домашни птици, причинена от всеки щам на парамиксовирус 1 по птиците с интрацеребрален патогенен индекс (ICPI), при еднодневни пилета, по-голям от 0,7.ГЛАВА IВземане и обработка на проби1. ПробиВзети с памук клоакални смивки (или проби от изпражненията) и от трахеята на болни птици, изпражнения, вътрешности, трахеи, бели дробове, черен дроб, далак или от други видимо засегнати органи от наскоро умрели птици.2. Разработване на материалитеОрганите и тъканите по параграф 1 могат да бъдат сборни, но при всички случаи фекалиите са в отделна проба. Смивките се поставят в среда с антибиотици, осигуряваща пълното им потапяне. Пробите се хомогенизират чрез стриване или в хаван с пестик и стерилен пясък, или чрез хомогенизатор. Изготвя се 10 — 20 % w/v суспензия в антибиотична среда. Суспензията се инкубира за около 2 часа при стайна температура или на 4 °С за 12 — 24 часа. Грубите съставки в суспензията се отстраняват чрез центрофугиране на 800 — 1000 г за 10 мин.3. Антибиотична средаРазличните лаборатории са използвали успешно различни разтвори на антибиотици и лабораториите, посочени в приложение II, могат да предоставят съвет на някоя страна. За фекални проби се изисква висока концентрация на антибиотици — най-често 10000 международни единици пеницилин, 10 мг стрептомицин, 0,25 мг гентамицин и 5000 единици микостатин за 1 мл суспензия във фосфатен буферен разтвор (PBS). Тези нива на антибиотици могат да бъдат намалени 5-кратно за останалите тъкани и трахеалните смивки. Хламидиите се обезвреждат чрез добавка на 50 мг/мл окситетрациклин. Абсолютно задължително е киселинността (рН) на средата след прибавяне на антибиотици да се коригира до 7,0 — 7,4.ГЛАВА 2Изолиране на вирусаИзолиране на вируса в зародишите в яйцатаИзолирането на вируса се извършва в 8—10-дневни кокоши ембриони (КЕ), като обработената суспензия (супернатантът) се инокулира алантоисно в обем 0,1 — 0,2 мл/КЕ. За всяка проба се използват минимум 4 КЕ. Предпочитат се КЕ от стада, свободни от патогенна флора (СПФ). При липса на такива се използват КЕ от стада, които не показват наличие на антитела срещу вируса на нюкасълската болест. Инокулираните ембриони се инкубират на 37 °С и се овоскопират ежедневно. Умрелите и умиращите КЕ и всички останали живи след 6-ия ден на инкубацията се подлагат на охлаждане при 4 °С. Аланто-амнионовите течности се изследват за хемаглутинационна активност (ХА). Ако не се установи хемаглутинация, описаната процедура се повтаря, като за инокулум се използва неразредена аланто-амнионова течност от предходния пасаж.При положителна хемаглутинация трябва да се изключи присъствието в културата на хемаглутиниращи бактерии. При наличие на бактерии течността се пропуска през филтърна мембрана с размер на порите 450 нанометри (nm), след което към нея се добавят антибиотици и с нея се инокулират ембрионите по начин, посочен по-горе.ГЛАВА 3Диференциална диагноза1. Предварителна диференциацияПредвижда се, че всички хемаглутиниращи вируси следва да бъдат представени на националната лаборатория, посочена в приложение II, за пълна идентификация, характеризация и тестове за патогенност. Въпреки това е важно да се прилагат колкото е възможно по-скоро междинни контролни мерки за нюкасълска болест, насочени към ограничаване разпространението на вируса, и регионалните лаборатории следва да са в състояние да идентифицират наличието на вируса на нюкасълската болест. Използват се събраните хемаглутинационни течности и стандартни положителни и отрицателни серуми съгласно глави 5 и 6. Основанията за налагане на временни ограничителни мерки на терена са положителните за нюкасълска болест титри 24 или повече поликлонен антисерум от теренни изолати, които обикновено показват титри 29 и повече.2. Потвърждаваща идентификацияНационалната лаборатория следва да направи пълна диференциална диагноза на всеки хемаглутиниращ агент. Потвърждаването на вирус на нюкасълска болест би било отново чрез инхибиране в инхибиционните хемаглутиниращи тестове с моноспецифичен пилешки антисерум. Тестовете за интрацеребралния патогенен индекс, както са описани в глава 7, следва да бъдат извършени върху всички позитивни изолати. Патогенни индекси, по-големи от 0,7, указват наличието на вирус, изискващ пълното прилагане на контролни мерки.Последните открития при откриване вируси на нюкасълска болест, по-специално техники с моноклонални антитела, са подпомогнали групирането на щамовете и изолатите. По-специално съществуват някои моноклонални антитела, които са специфични за ваксинните щамове, използвани на територията на Общността, и могат да бъдат използвани при единични хемаглутиниращи инхибиционни тестове.Тъй като живи щамове на ваксини могат често да бъдат изолирани от проби от домашни птици, очевидно е преимуществото за тяхното бързо идентифициране в националната лаборатория, посочена в приложение II. Такива моноклонални антитела следва да бъдат получени от референтната лаборатория на Общността, посочена в член 14, и предоставени на националните лаборатории, за да се подпомогне изолирането на ваксинните вируси.Националните лаборатории следва да изпратят на референтната лаборатория на Общността всички хемаглутиниращи агенти.3. Допълнително откриване и характеризация на изолатитеРеферентната лаборатория на Общността следва да получи всички хемаглутиниращи вируси от националните лаборатории за по-нататъшни антигенни и генетични изследвания, за да се подпомогне по-доброто разбиране на епизоотологията на болестта (болестите) в рамките на Общността, с оглед функциите и задълженията на референтната лаборатория.ГЛАВА 4Бързи тестове за откриване на вируса на нюкасълска болест и антителаБързите тестове за откриване вируса на нюкасълска болест във ваксинирани птици и откриване на антитела в неваксинирани птици са изброени по долу:1. Откриване на вируса на нюкасълската болестНяколко бързи теста, които директно откриват антигените на нюкасълската болест, се използват при диагностицирането на инфекциите при ваксинирани птици. Най-често използвани към момента са тестовете за флуоресцентни антитела по надлъжни секции от трахеята и тестове с прекисни антитела на мозъка. Изглежда, че няма причина за съмнение, че други директни тестове за откриване на антитела трябва да се прилагат към инфекциите с вируса на нюкасълската болест.Недостатъкът на подобни тестове е, че не е практично да се изследват всички потенциални места на репликиране на вируса на нюкасълската болест във ваксинирани птици. Така че например липсата на наличие на вирус в трахеята не означава репликиране в червото. Не се препоръчва никакъв директен метод за рутинна употреба при диагностициране на нюкасълска болест, въпреки че при специфични обстоятелства подобни тестове могат да играят полезна роля.2. Откриване на антитела в неваксинирани птициБолшинството лаборатории, включени в диагностицирането на нюкасълска болест, са запознати с хемаглутиниращите инхибиционни тестове и препоръката, описана по долу, се отнася до този тест за измерване на антителата на вируса. Обаче ензим свързан имуносорбентен метод (Елайза) може да бъде успешно използван за откриване на антитела на вируса. Препоръчва се, ако има желание за използване на Елайза тест в регионална лаборатория, тестът да бъде наблюдаван от националната лаборатория, посочена в приложение II.а) ПробиКогато стадото се състои от по-малко от 20 птици, кръвни проби за лабораторно изследване се вземат от подкрилната вена, както следва: от всички птици на стада до 20 бр.; по 20 проби от по-големите по размер стада (това гарантира откриване поне на една положителна проба с вероятност 99 %; при заразеност на 25 % от птиците в стадата този брой проби е достатъчен за сигурно откриване на инфекцията независимо от големината им). След съсирване (коагулация) на кръвта в пробите серумите се съхраняват за изследване.б) Изследване на антителаИндивидуални серумни проби следва да бъдат тествани за тяхната възможност да забранят хемаглутиниращ антиген на вируса на нюкасълската болест в стандартни хемаглутиниращ забранителни тестове, както е определеноно в глава 6.Има спор по въпроса дали за тестовете Н1 за потискане на хемаглутинацията трябва да бъдат използвани 4 или 8 хемаглутинационни единици. По всяка вероятност и двата начина са валидни и изборът трябва да бъде направен по преценка на националните лаборатории. Въпреки това използваният антиген ще засегне нивото, при което един серум се счита за положителен: за 4 НАU положителен серум е всеки с титър 24 или повече, а за 8 НАU положителен серум е всеки с титър23 или повече.ГЛАВА 5Хемаглутинационни (ХА) тестовеРеагенти1. Изотоничен фосфат-буфериран разтвор (0,05М) с рН 7,0—7,4 (PBS).2. Смес от еритроцити, взети от поне три пилета, свободни от специфични патогени (ако това не е възможно, кръв може да бъде взета от птици, които са редовно следени и които нямат антитела срещу вируса на нюкасълската болест), се поставя в равни количества разтвор на Алсевер. Преди употреба клетките трябва да бъдат измити три пъти в PBS. За другия тест се препоръчва 1 % суспензия (обем/обем) в PBS.3. Щам Ulster 2C на вируса на нюкасълската болест се препоръчва да се използва като стандартен антиген.Процедураа) Поставят се 0,025 мл PBS във всяка ямка на микротитрова пластмасова плака (могат да се използват ямки и с V-образно дъно).б) Поставят се 0,025 мл вирусна суспензия (т.е. алантоична течност) в първата ямка.в) Поставя се микропипета за получаване на падащи разреждания (1:2 до 1:4096) на вируса в ямката.г) Поставят се още 0,025 милилитра PBS във всяка ямка.д) Добавят се 0,025 милилитра от 1 % суспензия на червени кръвни телца във всяка ямка.е) Разбърква се с леко потупване и се поставя при температура от 4 °С.ж) Плаките се преглеждат 30—40 минути след като еритроцитите са се утаили. Прегледът се състои в накланянето на плаката и в търсенето на наличие или на отсъствие на потоци от еритроцити под формата на повлекла. В ямките, които нямат хемаглутинин, еритроцитите трябва да се стичат със същата скорост като в контролните ямки, които не съдържат вируси.з) Хемаглутининовият титър е най-голямото разреждане, което причинява слепването на червените кръвни телца. Този разтвор може да бъде разглеждан като съдържащ една хемаглутининова единица (HAU). По-точен метод за определяне на хемаглутининовата титровка е извършването на хемаглутинационни тестове на вирус с близки разреждания на първоначалните разтвори, т.е. 1:3, 1:4, 1:5, 1:6 и т.н. Това се препоръчва за точното приготвяне на антигени за инхибиционни хемаглутининови тестове (виж глава 6).ГЛАВА 6Инхибиционни хемаглутининови тестовеРеагенти (виж глава 5)а) Фосфат-буфериран физиологичен разтвор (PBS).б) Съдържаща вируси алантоична течност, разтворена с PBS, така че да съдържа 4 или 8 единици хемаглутанин в 0,025 милилитра.в) 1 % суспензия от пилешки еритроцити.г) Пилешки серум без антитела (като отрицателна контрола).д) Серум, съдържащ антитела, като положителна контрола.Процедураа) Поставят се 0,025 милилитра PBS във всяка ямка на микротитрова пластмасова плака (с V-образно дъно).б) Поставят се 0,025 милилитра серум в първата ямка на плаката.в) Използва се многоканална пипета за получаване на двукратни разреждания на серума в ямките на плаката.г) Добавят се 0,025 милилитра разредена алантоична течност, съдържаща 4 или 8 единици HAU.д) Разбърква се чрез потупване и плаката се поставя при температура от 4 °С за най-малко 60 минути или на стайна температура за най-малко 30 минути.е) Добавят се 0,025 милилитра 1 % суспензия червени кръвни телца във всички ямки.ж) Разбърква се с леко потупване и се поставя при температура от 4 °С.з) Плаките се преглеждат 30—40 минути след като червените кръвни телца са се утаили. Прегледът се състои в накланянето на плаката и търсенето на наличие или на отсъствие на потоци от червени кръвни телца под формата на сълзи, които се стичат със същата скорост като в контролните ямки, съдържащи само еритроцити (0,025 милилитра) и PBS (0,05 милилитра).и) Титър на анти-хемаглутинините е най-голямото разреждане на изследваните серуми, причиняващо пълно потискане на аглутинацията, причинена от 4 или от 8 единици от вирусния хемаглутинин. Във всеки тест трябва да се включва титриране на хемаглутинина, за да се потвърди присъствието на изискваните хемаглутинационни единици.й) Валидността на резултатите зависи от получаването на титър с по-малко от 23 за 4 хемаглутанинови единици или 24 за 8 хемаглутанинови единици с отрицателен контролен серум и с титър в рамките на едно разреждане около известния титър на положителния контролен серум.ГЛАВА 7Тест за интрацеребрален патогенен индекс1. Инфектирана, прясно получена алантоична течност (HA титърът трябва да е по-голям от 24 и се разрежда 1:10 в стерилен изотоничен физиологичен разтвор (не трябва да се използват антитела).2. 0,05 мл от разредения вирус се инжектират вътремозъчно във всяко от 10-те еднодневни пилета (например 24 часа; 40 часа след излюпването). Пилетата следва да бъдат излюпени от яйца, получени от стадо, свободно от специфични патогени.3. Птиците се преглеждат на всеки 24 часа в продължение на осем дни.4. За всяко наблюдение всяка птица се определя като: 0 = здрава; 1 = болна; 2 = мъртва.5. Индексът се изчислява, както е показано в следния пример:Индексът е средният резултат за птица на наблюдение = 112/80 = 1,4Клинични признаци | Ден след ваксинация (брой птици) |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | общо | резултат |здрави | 10 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 × 0 | = 0 |болни | 0 | 6 | 10 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 20 × 1 | = 20 |мъртви | 0 | 0 | 0 | 6 | 10 | 10 | 10 | 10 | 46 × 2 | = 92 || | | | | | | | | Общо = 112 |ГЛАВА 8Преценка на способността за плакообразуване1. Обикновено е най-добре да се използва разреждане на вируса, което осигурява достатъчно количество петна в клетъчния слой. Достатъчни са десеткратни разреждания до 10-7 в РBS.2. В 5-сантиметрови чинийки на Петри се приготвя сливащ се монослой от подходяща клетъчна линия (например тази на Мадин—Дарби от говежди бъбрек).3. Във всяка от чинийките на Петри се добавят 0,2 милилитра от всеки разтвор на вирус и се оставя да се абсорбира за 30 минути.4. След промиване три пъти с PBS към заразените клетки се добавя съответната среда, която съдържа 1 % w/v агар или 0,01 % милиграма/милилитър трипсин или такава без трипсин. Важно е да не се добавя никакъв серум към надслоената среда.5. След 72-часова инкубация плаките трябва да бъдат достатъчно големи. Те се виждат най-добре след отстраняването на надслоения агар и след оцветяването на клетъчния монослой с кристал-виолет (0,5 % w/v) в 25 % v/v етанол.6. Когато e използван трипсин, всички вируси трябва да дадат ясни плаки. Когато не е добавен трипсин, то тогава само вирулентните за домашните птици вируси ще дадат плаки.--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ IVСПИСЪК НА НАЦИОНАЛНИТЕ ЛАБОРАТОРИИ ЗА НЮКАСЪЛСКА БОЛЕСТБЕЛГИЯ | Institut National de Recherches Vétérinaires Groeselenberg 99 B-1180 Bruxelles |ДАНИЯ | National Veterinary Laboratory Poultry Disease Division Hangøvej 2 DK-8200 Aarhus N. |ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ | Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere Anstaltsteil Riems (Friedrich-Löffler-Institut) D-O-2201 Insel Riems |ФРАНЦИЯ | Centre national d'études vétérinaires et alimentaires, Laboratoire central de recherches agricoles et porcines BP 53 F-22440 Ploufragan |ГЪРЦИЯ | Ινστιτούτο Λοιμωδών και Παρασιτικών Νοσημάτων Νεαπόλεως 25 Αγ. Παρασκευή — Αθήνα, Ελλάδα |ИРЛАНДИЯ | Veterinary Research Laboratory Abbotstown Castleknock, IRL-Dublin 15 |ИТАЛИЯ | Istituto Zooprofilattico Sperimentale di Padova Via G. Orus n. 2 I-35100 Padova |ЛЮКСЕМБУРГ | Institut National de Recherches Vétérinaires Groeselenberg 99 B-1180 Bruxelles |НИДЕРЛАНДИЯ | Centraal Diergeneeskundig Instituut Vestiging Virologie Houtribweg 39 NL-8221 RA Lelystad |ПОРТУГАЛИЯ | Laboratório Nacional de Investigação Veterinaria (LNIV) Estrada de Benfica 701 1500 Lisboa |ИСПАНИЯ | Laboratório de Sanidad y Producción Animal Zona Franca, Circunvalación — Tramo 6 Esquina Calle 3 E-08004 Barcelona |ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО | Central Veterinary Laboratory New Haw, Weybridge GB-Surrey KT15 3NB |--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ VРЕФЕРЕНТНА ЛАБОРАТОРИЯ НА ОБЩНОСТТА ЗА НЮКАСЪЛСКА БОЛЕСТИме на лабораторията:Central Veterinary LaboratoryNew HawWeybridgeSurrey KT15 3NBUnited KingdomФункциите и задълженията на референтната лаборатория на Общността за нюкасълска боласт са:1. след консултации с Комисията да координира използваните от държавите-членки методи за диагностициране на нюкасълската болест посредством:а) записването, съхраняването и снабдяването с моделни вируси на нюкасълската болест за серологични тестове и изготвянето на антисеруми;б) снабдяване на националните референтни лаборатории със стандартни серуми и с други референтни реагенти с цел изработването на стандарт на използваните в държавите-членки тестове и реагенти;в) създаването и поддържането на набор от вируси и изолати на нюкасълската болест;г) организиране на периодични сравнителни тестове на диагностичните процедури на общностно ниво;д) събиране и съпоставянето на данни и информация за използваните диагностични методи и резултатите от провежданите в Общността тестове;е) характеризиране на изолатите от вирусите на нюкасълската болест с най-съвременни методи, които позволяват по-добро разбиране на епизоотологията на нюкасълската болест;ж) анализ на световното развитие в областта на надзора над нюкасълската болест, на епизоотологията и на профилактиката;з) запазването на образци на вируси на нюкасълската болест и други вируси с цел поставянето на бърза диференциална диагноза;и) придобиване на цялостни познания за изготвянето и употребата на продуктите на ветеринарната имунология, използвани за изкореняване и за контрол на нюкасълската болест;2. активно да подпомага държавите-членки при диагностицирането на възникнала инфлуенца по птиците посредством получаването на вируси за потвърдителни диагнози, характеризиране и епизоотични изследвания;3. да улеснява обучението и преквалификацията на експерти в областта на лабораторното диагностициране с оглед хармонизацията на техниките в Общността.--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ VI+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19920714ПРИЛОЖЕНИЕ VIIМИНИМАЛНИ КРИТЕРИИ ЗА ПЛАНОВЕ ЗА ДЕЙСТВИЕ В ИЗВЪНРЕДНИ СИТУАЦИИПлановете за действие в извънредни ситуации трябва да отговарят поне на следните изисквания:1. Учредяване на кризисен център на национално ниво, който координира всички контролни мерки в засегнатата държава-членка.2. Представяне на списък на местните контролни центрове, които трябва да бъдат снабдени с необходимото оборудване, за да могат да координират контролните мерки на местно ниво.3. Подробна информация за персонала, ангажиран в осъществяването на контролните мерки, квалификацията и отговорностите му.4. Всеки местен контролен център трябва да може да осъществява бърза връзка с лицата и/или организациите, които имат отношение към избухването на епизоотията.5. Наличие на достатъчно съоръжения и материали за нормалното провеждане на контролните мерки.6. Предоставяне на подробни указания за действията, които трябва да се предприемат при съмнение за наличието на болест и при потвърждаването на наличието на инфекция или заразяване, включително и предлагане на средства за унищожаване на труповете.7. Изработване на програми за обучение за поддържането и развитието на умения в тази сфера и в сферата на административните процедури.8. Диагностичните лаборатории трябва да разполагат със съоръжения за следкланичен преглед, както и с необходимите възможности за серология, хистология и други и трябва да поддържат уменията за бързо диагностициране. Трябва да бъдат взети и съответните мерки за бързото транспортиране на пробите.9. Предоставяне на допълнителни данни за количествата ваксини срещу инфлуенца по птиците, които ще бъдат необходими в случаите на спешни ваксинации.10. Изготвяне на съответни разпоредби, които да гарантират правомощията, необходими за прилагането на плановете за действие в извънредни ситуации.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 17 декември 1982 година за изменение на директивите относно сближаването на законодателствата на държавите-членки за колесните селскостопански или горски трактори

text:
               13/ 06

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               93

         31982L0890

               L 378/45

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 17 декември 1982 година
   за изменение на директивите относно сближаването на законодателствата на държавите-членки за колесните селскостопански или горски трактори
   (82/890/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
   като има предвид, че член 1 от Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на колесни селскостопански или горски трактори (3), изменена с Директива 79/694/ЕИО (4), ограничава обхвата на споменатата директива до трактори, снабдени с пневматични гуми, и имащи две оси и максимална конструктивна скорост между 6 и 25 km/h;
   като има предвид, че същата директива предвижда когато е необходимо, трактори с максимална конструктивна скорост, надвишаваща 25 km/h, да бъдат обект на специални изисквания; като има предвид, че подобни трактори формират част от тракторния парк, произведени и използвани в Общността и предлагат преимущества по отношение на ефикасността на земеделските стопанства;
   като има предвид, че увеличението на максималната конструктивна скорост с 20 %, което досега е било предписано, е уместно що се отнася до условията за безопасност по пътищата и на безопасността на работните условия на полето;
   като има предвид, че, държавите-членки могат да ограничават скоростта, с която тракторът може се движи по пътищата, като налагат ограничения за скоростта;
   като има предвид, че тракторите имащи повече от две оси, могат да бъдат третирани, като тези само с две оси и съответно да бъдат обект на същите разпоредби;
   като има предвид, че за това не е необходимо да се въвеждат специални правила, предвидени в рамковата Директива 74/150/ЕИО; като има предвид, че е достатъчно е да се разшири полето на действие на настоящата директива, заедно с тези от специалните директиви, съдържащи изрични определения на тяхното поле на действие по отношение на тракторите с повече от две оси и на тракторите, имащи максимална конструктивна скорост между 25 и 30 km/h,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Член 1, параграф 2 от Директиви 74/150/ЕИО, 74/151/ЕИО (5), 74/152/ЕИО (6), 74/346/ЕИО (7), 74/347/ЕИО (8), 75/321ЕИО (9), 75/322/ЕИО (10), 76/432/ЕИО (11), 77/311/ЕИО (12), 77/537/ЕИО (13), 78/933/ЕИО (14), 79/532/ЕИО (15), 79/533/ЕИО (16), и член 9, параграф 2 от Директива 78/764/ЕИО (17) се заменя със следния текст:

      „2.   Настоящата директива се прилага само за тракторите, определени в параграф 1, снабдени с пневматични гуми и имащи повече от две оси и максимална конструктивна скорост между 6 и 30 km/h.“

   2.   Член 1, параграф 2 от Директива 80/720/ЕИ (18) се заменя със следния текст:

      „2.   Настоящата директива се прилага само за тракторите, определени в параграф 1, снабдени с пневматични гуми и имащи най-малко две оси и максимална конструктивна скорост между 6 и 30 km/h и минимална фиксирана или променлива колея на оста от 1 150 mm или повече.“

   3.   Член 1, параграф 2 от Директива 76/763/ЕИО (19) се заменя със следния текст:

      „2.   Настоящата директива се прилага само за тракторите, определени в параграф 1, снабдени с пневматични гуми и имащи най-малко две оси и максимална конструктивна скорост между 6 и 30 км/ч и колея на оста от 1 250 mm или повече.“

   4.   Точка 1.5 от приложението към Директива 74/152/ЕИО се заменя със следния текст:

               „1.5.

               Ако се вземат под внимание различните неизбежни грешки, причинени, по-специално, от метода на измерване и от увеличението на честотата на въртене на коляновия вал на двигателя с частичен товар, отговарящ на 10 % по-висока стойност на скоростта от 30 км/ч, трябва да бъде приемливо при изпитване за типово одобрение.“

         Член 2
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими за да се съобразят с с настоящата директива в срок до 18 месеца от нотифицирането ѝ. Те незабавно информират Комисията за това.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
   Член 3
   Адресати на настоящата директива са държавите- членки.

      Съставено в Брюксел на 17 декември 1982 година.

            За Съвета

            Председател

         H. CHRISTOPHERSEN

      (1)  ОВ С 182, 19.7.1982 г., стр. 112.

      (2)  ОВ С 77, 29.3.1982 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр. 10.

      (4)  ОВ L 205, 13.8.1979 г., стр. 17.

      (5)  ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр. 25.

      (6)  ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр. 33.

      (7)  ОВ L 191, 15.7.1974 г., стр. 1.

      (8)  ОВ L 191, 15.7.1974 г., стр. 5.

      (9)  ОВ L 147, 9.6.1975 г., стр. 24.

      (10)  ОВ L 147, 9.6.1975 г., стр. 28.

      (11)  ОВ L 122, 8.5.1976 г., стр. 1.

      (12)  ОВ L 105, 28.4.1977 г., стр. 1.

      (13)  ОВ L 220, 29.8.1977 г., стр. 38.

      (14)  ОВ L 325, 20.11.1978 г., стр. 16.

      (15)  ОВ L 145, 13.6.1979 г., стр. 16.

      (16)  ОВ L 145, 13.6.1979 г., стр. 20.

      (17)  ОВ L 255, 18.9.1978 г., стр. 11.

      (18)  ОВ L 194, 28.7.1980 г., стр. 1.

      (19)  ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 135.


title: Директива на Съвета от 27 януари 1986 година за изменение, във връзка с присъединяването на Португалия, на Директива 85/384/ЕИО относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги

text:
Важна правна забележка

|

31986L0017

Официален вестник n° L 027 , 01/02/1986 стр. 0071 - 0071 специално финландско издание: глава 16 том 1 стр. 0088  специално шведско издание: глава 16 том 1 стр. 0088  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 156  - 156 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 156  - 156 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 156  - 156 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 156  - 156 LV.ES глава 06 том 01 стр. 156  - 156 MT.ES глава 06 том 01 стр. 156  - 156 PL.ES глава 06 том 01 стр. 156  - 156 SK.ES глава 06 том 01 стр. 156  - 156 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 156  - 156

		19860127Директива на Съветаот 27 януари 1986 годиназа изменение, във връзка с присъединяването на Португалия, на Директива 85/384/ЕИО относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги(86/17/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Акта за присъединяване на Испания и Португалия и по-специално член 396 от него,като има предвид, че с оглед на присъединяването на Португалия са необходими известни по-нататъшни технически изменения на Директива 85/384/ЕИО [1] с измененията, предвидени в Директива 85/614/ЕИО [2] за гарантиране на нейното еднакво прилагане от Португалската република, както и от останалите държави-членки;като има предвид, че съобразно член 2, параграф 3 от Договора за присъединяване на Испания и Португалия, институциите на Общността могат да приемат преди присъединяването мерките, предвидени в член 396 от Акта за присъединяване, като мерките влизат в сила в зависимост от и на датата на влизане в сила на горепосочения Договор,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Считано от 1 януари 1986 година, член 11, буква к) от Директива 85/384/ЕИО се изменя чрез добавяне на следния текст:- "университетската диплома за завършено гражданско строително инженерство, издадена от Висшия технически институт към Техническия университет в Лисабон (Licenciatura em engenharia civil),- университетската диплома за завършено гражданско строително инженерство, издадена от факултет "Инженерство" (Engenharia) на Университета в Порто (Licenciatura em engenharia civil),- университетската диплома за завършено гражданско строително инженерство, издадена от факултет "Наука и технологии" на Университета в Коимбра (Licenciatura em engenharia civil),- университетската диплома за завършено гражданско строително инженерство производствен профил, издадена от Университета в Миньо (Licenciatura em engenharia civil (produçãо)."Член 2Държавите-членки приемат необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива в срока, посочен в член 31, параграф 1 от Директива 85/384/ЕИО.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 януари 1986 година.За СъветаПредседателH. van den Broek[1] ОВ L 223, 21.8.1985, стр. 15.[2] ОВ L 376, 31.12.1985, стр. 1.--------------------------------------------------


title: Директива 95/18/EО на Съвета от 19 юни 1995 година относно лицензиране на железопътните предприятия

text:
Важна правна забележка

|

31995L0018

Официален вестник n° L 143 , 27/06/1995 стр. 0070 - 0074 специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 258  - 262 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 258  - 262 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 258  - 262 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 258  - 262 LV.ES глава 07 том 002 стр. 258  - 262 MT.ES глава 07 том 002 стр. 258  - 262 PL.ES глава 07 том 002 стр. 258  - 262 SK.ES глава 07 том 002 стр. 258  - 262 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 258  - 262

		19950619Директива 95/18/EО на Съветаот 19 юни 1995 годинаотносно лицензиране на железопътните предприятияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],като има предвид, че единният пазар представлява територия без вътрешни граници, в рамките на която е осигурено свободно движение на хора, стоки, услуги и капитали;като има предвид, че принципът на свобода при предлагане на услуги следва да се прилага и за сектора на железопътния транспорт, като се отчитат неговите специфични характеристики;като има предвид, че Директива на Съвета 91/440/ЕИО от 29 юли 1991 г. относно развитието на железопътната мрежа на Общността [4] предвижда предоставяне на права за достъп до международната железопътна транспортна мрежа за железопътни компании и за техни международни групировки;като има предвид, че с оглед осигуряване прилагането на правото на достъп до железопътната инфраструктура на единна и недискириминационна основа, е належащо въвеждането на лицензиране на железопътните компании осигуряващи услугите, посочени по реда на член 10 на Директива 91/440/EEC;като има предвид, че е подходящо да се запази обхватът на правно действие на Директива 91/440/ЕИО, включително и направените в нея изключения за регионални, градски и крайградски услуги, и доколкото би следвало да се посочи, че транспортните дейности под формата на совалкови услуги през тунела под Ламанш са също така изключени от обхвата на тази директива;като има предвид, че издаден от една държава-членка лиценз следва съответно да бъде признат като валиден в останалите части на Общността;като има предвид, че условията, поставени в Общността за достъп до или за транзитно преминаване през железопътната инфраструктура, предстои да бъдат допълнително регулирани в рамките на правото на Общността;като има предвид, че отчитайки принципа на субсидиарността, както и с оглед осигуряване на съответното единство и прозрачност, е подходящо Общността да определи само и единствено най-общите принципи относно въпросната система за лицензиране, като остави на държавите-членки цялата отговорност по издаването и администрирането на тези лицензи;като има предвид, че с оглед осигуряването на стабилни и адекватни услуги е необходимо да се даде възможност на железопътните компании да отговарят по всяко едно време на определени изисквания, свързани с добрата репутация, финансовата им сигурност и професионална компетентност;като има предвид, че с оглед защитата на клиенти и засегнати трети страни е важно да се осигури достатъчно застраховане на железопътните компании или съответно равностойни споразумения с оглед рискове по задълженията им;като има предвид, че в настоящия контекст би следвало да се обърне достатъчно внимание на въпросите свързани с временното преустановяване и отменяне на лицензи, както и отпускането на временни такива;като има предвид, че по правило всяко железопътно предприятие следва задължително да спазва както местния си, така и този на Общността правилник по предоставяне на железопътни услуги, като ги прилага принципно, без да дискриминира когото и да е, и доколкото последните правилници са предназначени да осигурят извършването на дейностите им в пълна сигурност по определените мрежови участъци;като има предвид, че за да се осигури ефективното функциониране на международната железопътна мрежа, е належащо железопътните компании да спазват споразуменията в тази област;като има предвид, че в крайна сметка процедурите по отпускане, поддържане и допълнения и изменения на оперативни лицензи за железопътните компании следва по правило да отразяват общия стремеж за прозрачност и недискриминиране,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ IПредмет и обхватЧлен 11. Настоящата директива определя критериите, прилагани при издаване, подновяване или изменения на лицензи от държава-членка, предназначени за железопътните компании, които са или предстои да се установят в Общността, когато предоставят услуги, посочени в член 10 от Директива 91/440/ЕИО и при условията по реда на настоящия член.2. Железопътни предприятия, чиито дейности се ограничават до управлението и функционирането на градски, крайградски или регионални услуги, не се включват в обхвата на настоящата директива.Железопътните предприятия и международни групировки от такива, чиято дейност се ограничава до предоставяне на совалкови услуги при превоз на сухопътни превозни средства през тунела под Ламанш, също се изключват от обхвата на настоящата директива.3. Издаден лиценз е валиден на цялата територия на Общността.Член 2По смисъла на настоящата директива:a) "железопътно предприятие" е всяко частно или публично предприятие, чиято основна стопанска дейност е да предоставя железопътни транспортни услуги за стоки и/или пътници, при изискване въпросното предприятие да осигурява задължително теглене на превозните си елементи;б) "лиценз" е издадено от държава-членка разрешително за предприятие, чрез което се признава статутът ѝ на железопътно предприятие. Въпросното разрешително може да се ограничи и до предоставяне на определен вид услуги;в) "лицензиращ орган" е органът, натоварен за издаване на лицензи от страна на държава-членка;г) - "градски и крайградски услуги" са транспортни услуги, действащи за покриване на транспортни нужди на определен градски или агломерационен център, както и услуги между подобен център или агломерация и предградията ѝ;- "регионални услуги" означават транспортни услуги, управлявани по посрещане на нуждите по превози на определен регион.Член 3Всяка една държава-членка определя органите, отговарящи за издаване на лицензи и за спазване на задълженията ѝ по реда на настоящата директива.РАЗДЕЛ IIЛицензиЧлен 41. Всяко железопътно предприятие има право да кандидатства за лиценз в държавата-членка, където е установено.2. Държавите-членки не издават лиценз, като и не продължават валидността на издадени такива, когато не са спазени изискванията на настоящата директива.3. Железопътно предприятие, което отговаря на изискванията по реда на настоящата директива, има право да получи лиценз.4. Нито едно железопътно предприятие няма право да предоставя железопътни транспортни услуги по реда на настоящата директива, освен когато е получило съответния лиценз за предоставяне на съответните услуги.Независимо от самия лиценз, притежаването му не дава право на титуляра му на достъп до железопътната инфраструктура.Член 51. Преди началото на дейността си, всяко железопътно предприятие е длъжно да може да докаже на лицензиращите органи на въпросната държава-членка, че по всяко време е способно да отговори и изпълни изискванията, свързани с добрата репутация, финансова стабилност, професионална компетентност, както и да покрие изискванията на застраховките по "Гражданска отговорност" по реда на членове 6 до 9.2. Всеки един от кандидатите е длъжен да предостави цялата необходима информация по смисъла на параграф 1.Член 6Държавите-членки определят условията, при които се приема за спазено изискването за добра репутация, като задължително изискват кандидатстващото железопътно предприятие, или лицето/лицата, натоварено/и с управлението му:- да не е бил/били осъждано/и за тежки престъпления, включително и стопански престъпления,- за него/тях да не е било открито производство по несъстоятелност,- да не е бил/били осъждано/и за тежки нарушения на специалното законодателство, прилагано в областта на транспорта,- да не е бил/били осъждано/и за сериозни или постоянни пропуски да изпълнят социалноправни или трудовоправни задължения, включително и задължения, свързани с безопасността на труда и здравното законодателство.Член 71. Свързаните с финансовата стабилност на кандидатите изисквания се изпълват, когато кандидатстващото железопътно предприятие докаже, че ще може да спази всички свои действителни и потенциални задължения, установени по силата на реалистични предвиждания, за срок от дванадесет месеца.2. По смисъла на параграф 1, всеки един от кандидатите посочва подробно данните по реда на раздел I на приложението.Член 81. Изискванията, свързани с професионална компетентност, се приемат за изпълнени, когато:a) кандидатстващото железопътно предприятие притежава, или предстои да се сдобие с организация на управление, притежаваща знанието и/или необходимия опит за упражняване на сигурен и стабилен контрол върху дейността, както и надзор на вида посочени в лиценза операции;б) отговарящият за сигурността персонал, и в частност машинистите, са напълно квалифицирани за извършваната от тях дейност; ив) неговите персонал, вагони и организация като цяло, могат да предоставят висока степен на безопасност на услугите, които предоставят.2. По смисъла на параграф 1, всеки един от кандидатите посочва като минимум данните по реда на раздел II на приложението.3. Представят се писмени доказателства за съобразяване с изискванията за квалификация.Член 9Всяко железопътно предприятие задължително се застрахова адекватно или сключва съответните еквивалентни споразумения съобразно националното и международното законодателство, с цел застрахователно покритие на отговорността си в случай на катастрофи или най-общо — застрахователни събития, и в частност относно пътниците, багажа, товара, пощата и трети лица.РАЗДЕЛ IIIВалидност на лицензаЧлен 101. Лицензът остава валиден докогато железопътното предприятие изпълнява задълженията по реда на настоящата директива. Лицензиращите органи могат да се разпоредят за редовно преразглеждане на условията и данните по лиценза на всеки пет години.2. В самия лиценз могат да се впишат конкретни условия, управляващи неговото премахване или отмяна.Член 111. Когато са налице основателни съмнения, че лицензирано железопътно предприятие не се съобразява с изискванията на настоящата директива, и в частност с член 5 от нея, лицензиращият орган има право по всяко време да извърши съответната проверка, за да се увери, че въпросното железопътно предприятие се съобразява с изискванията.Когато лицензиращият орган се увери, че определено железопътно предприятие не изпълнява напълно изискванията по реда на настоящата директива, и в частност тези на член 5 от нея, той отменя или оттегля лиценза му.2. Когато лицензиращият орган на определена държава-членка се убеди в наличието на основателни причини относно прилагането на изискванията на настоящата директива от страна на железопътно предприятие, чийто лиценз е издаден от държава-членка, той известява незабавно въпросния орган.3. Независимо от разпоредбите на параграф 1, при отмяна или оттегляне на лиценз на основание несъобразяване с изискванията за финансова стабилност, лицензиращият орган има право да издаде временен лиценз в зависимост от извършената реорганизация на железопътното предприятие и при условие че то не заплашва сигурността на клиентите си. Издаденият временен лиценз не може да има валидност за повече от шест месеца след датата на издаването си.4. Когато железопътно предприятие е преустановило дейността си за шест месеца или не е започнало дейност шест месеца след отпускане на лиценза си, лицензиращият орган може да реши поставянето на лиценза под въпрос за допълнителното му одобряване или отмяна.Когато започва първоначално дейността си, всяко едно железопътно предприятие има право да изисква определяне на по-дълъг срок, като се отчита специфичното естество на предоставяните от нео услуги.5. При промяна, засягаща правния статус на определено предприятие, и в частност при сливане или поглъщане, лицензиращият орган решава за повторното издаване на лиценза. Въпросното железопътно предприятие има право да продължи дейността си, освен ако лицензиращият орган не реши, че сигурността при превозите на пътници и товари е заплашена, като в такъв случай основанията за издаване на решение се посочват в неговия текст.6. Когато железопътно предприятие възнамерява значително да промени или разшири сферата на дейностите си, лицензът му се представя пред лицензиращия орган за преразглеждане.7. Лицензиращият орган не допуска запазване на лиценз на железопътно предприятие, срещу което е започната процедура по банкрут или подобни правни действия, особено когато въпросният орган е убеден, че не съществуват действителни данни за задоволително финансово преструктуриране на потърпевшото предприятие в рамките на разумно предвидим срок.8. Когато лицензиращ орган преустанови временно действието на лиценз или допълва и изменя лиценз, въпросната държава-членка известява незабавно Комисията за предприетите мерки. От своя страна Комисията известява останалите държави-членки.Член 12В допълнение към изискванията на настоящата директива, всяко железопътно предприятие спазва изискванията на националното си законодателство, особено тези, които са съобразни с правото на Общността и се прилагат на недискриминационна основа, и в частност:- конкретните технически и операционни изисквания за осъществяване на железопътни услуги,- прилаганите изисквания за сигурност, свързани с личния състав, вагонния парк и вътрешната организация на предприятието,- разпоредбите относно здравеопазването, сигурността, социалните изисквания и правата на работници и потребители.Член 13Железопътните компании спазват сключените и действащи в областта на международното право споразумения за железопътни превози и транспорт от страна на държавите-членки, където осъществяват дейността си.РАЗДЕЛ IVПреходни разпоредбиЧлен 14Железопътните компании, които предлагат железопътни услуги, разполагат с преходен срок от дванадесет месеца, след който изтича крайният срок за пренастройването им по реда на член 16, параграф 2 с оглед съобразяване с разпоредбите на настоящата Директива. Преходният срок не засяга нито една разпоредба, която може да навреди на сигурността на железопътните превози.РАЗДЕЛ VЗаключителни разпоредбиЧлен 151. Процедурата по издаване на лицензи се оповестява публично от страна на всяка държава-членка, като последната известява Комисията за мерките си.2. В най-кратък срок лицензиращият орган взема решение по прилагане на процедурата, като то не може да се издава след изтичане на тримесечен срок след предоставяне на цялата документация, и в частност данните по реда на приложението, като се отчита цялата налична информация. Решението се изпраща до кандидатстващото за лиценз железопътно предприятие. При отказ се посочват мотивите за него.3. Държавите-членки приемат съответните мерки по процедура за обжалване на решението на лицензиращия орган.Член 161. Две години след началото на прилагане на настоящата директива, Комисията представя на Съвета отчет за резултатите от прилагането ѝ, като го придружава, при необходимост, с предложение за предприемане на мерки на общностно равнище, в частност такива, свързани с разширяване на обхвата на директивата.2. Държавите-членки приемат всички законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива, в рамките на двугодишен срок след влизането ѝ в сила. Те незабавно информират Комисията за това.3. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 17Настоящата директива влиза в сила на датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 18Адресати на настоящата директива са държавите- членки.Съставено в Люксембург на 19 юни 1995 година.За СъветаПредседателB. Pons[1] ОВ С 24, 28.1.1994 г., стр. 2, и ОВ С 225, 13.8.1994 г., стр. 9.[2] Становище от 14 септември 1994 г. (ОВ С 393, 31.12.1994 г., стр. 56).[3] Становище на Европейския парламент от 3 май 1994 г.. (ОВ С 205, 25.7.1994 г., стр. 38), Обща позиция на Съвета от 21 ноември 1994 г. (ОВ С 354, 13.12.1994 г., стр. 11.) и Решение на Европейския парламент от 14 март 1995 г. (ОВ С 89, 10.4.1995 г., стр. 30).[4] ОВ L 237, 24.8.1991 г., стр. 25.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕI. Данни, посочени по реда на член 7, параграф 21. Финансовата стабилност се проверява въз основа на годишните отчети на съответното предприятие, или в случай на невъзможност за представяне на годишния счетоводен отчет от страна на кандидатстващото предприятие, само от нейния годишен баланс. Подробни данни се предоставят в частност свързани със следните финансови аспекти:a) налични средства, включително баланси по банкови сметки, наличие на резерви при изчерпване на разплащателните и текущи сметки и кредити;б) налични финансови средства и активи във вид на ценни книжа;в) оборотен капитал;г) присъщи разходи, включително разходи по плащания за превозни средства, недвижима собственост, сгради, инсталации и вагонен парк;д) такси върху активите на предприятието.2. В частност кандидатстващото предприятие се приема като нестабилна, когато дължи значими суми по просрочени плащания на данъци или такси по обществени осигуровки, в резултат на дейността на предприятието.3. Лицензиращият орган има право да изисква в частност представяне на ревизорен акт и отчет, както и съответни документи от банка, спестовна банка, счетоводител или ревизор. Тези документи задължително следва да съдържат информация относно посочените в параграф 1 данни.II. Данни по реда на член 8, параграф 21. Данни относно естеството и поддръжката на вагонния парк, в частност с ударения върху стандартите за сигурност.2. Данни относно квалификацията на отговарящия за сигурността личен състав, както и данни за обучението на личния състав.--------------------------------------------------