title: Директива 2005/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищатаТекст от значение за ЕИП.

text:
               07/ 15

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               50

         32005L0065

               L 310/28

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 2005/65/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 26 октомври 2005 година
   за повишаване на сигурността на пристанищата
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
   като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Инцидентите, свързани със сигурността, които възникват по терористични причини, са сред най-големите заплахи за идеалите на демокрацията, свободата и мира, които представляват същността на Европейския съюз.

               (2)

               Хората, инфраструктурата и оборудването на пристанищата следва да бъдат защитени от инциденти, свързани със сигурността, и техните унищожителни последици. Такава защита ще бъде от полза за потребителите на транспортни услуги, за икономиката и обществото като цяло.

               (3)

               На 31 март 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 725/2004 (4) за повишаване на сигурността на корабите и пристанищните съоръжения. Морските мерки за сигурност, наложени с посочения регламент, съставляват само част от мерките, необходими за постигане на адекватно ниво на сигурност в мореплавателните транспортни вериги. Посоченият регламент е ограничен по обхват и включва само мерките по сигурността на борда на плавателните съдове и при непосредственото взаимодействие кораб-пристанище.

               (4)

               С цел постигане на възможно най-пълната защита за мореплавателната и пристанищната индустрия следва да бъдат въведени мерки за сигурност на пристанищата, които да включват всяко пристанище в границите, определени от съответната държава-членка, и които по този начин да осигурят, че мерките за сигурност, предприети в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004, се подсилват от увеличената сигурност в зоната на пристанищна дейност. Тези мерки следва да се прилагат за всички пристанища, в които са разположени едно или повече от пристанищните съоръжения, посочени в Регламент (ЕО) № 725/2004.

               (5)

               Целта на настоящата директива, свързана със сигурността, следва да бъде постигната чрез приемане на съответните мерки, без да се накърняват правилата на държавите-членки в областта на националната сигурност и мерките, които може да бъдат предприети на базата на дял VI от Договора за Европейския съюз.

               (6)

               Държавите-членки следва да разчитат на подробните оценки на сигурността, за да определят точните граници на свързаната със сигурността пристанищна зона, както и на различните мерки, необходими за осигуряване на съответната сигурност на пристанището. Тези мерки следва да се различават в съответствие с установеното ниво на сигурност в зоната и да отразяват различията в рисковия профил на различните подзони в пристанището.

               (7)

               Държавите-членки следва да одобряват планове за сигурност на пристанищата, в които ще се включват констатациите от оценката на риска на пристанищата. Ефективността на мерките за сигурност изисква също така ясно разделение на задачите между всички участващи страни, както и редовно изпълнение. Счита се, че това ясно разделение на задачите и записите на процедурите по изпълнението под формата на план за сигурност на пристанищата ще допринесат в голяма степен за ефективността както на превантивните, така и на корективните мерки за сигурност на пристанищата.

               (8)

               Плавателните съдове „ро-ро“ са особено уязвими при инциденти, свързани със сигурността, и по-специално ако те превозват както пътници, така и товари. Адекватни мерки следва да бъдат предприети на базата на оценка на риска, за да се осигури, че леките и товарните автомобили, които са предназначени за превоз чрез плавателни съдове „ро-ро“ по вътрешни и международни маршрути, не предизвикват риск за самия ферибот, за неговите пътници и екипаж или за товарите. Мерките следва да бъдат предприети по начин, който затруднява в най-малката възможна степен плавността на операциите.

               (9)

               Държавите-членки следва да са в състояние да създадат комитети за сигурност на пристанищата, натоварени с предоставянето на практически съвети в пристанищата, включени в обхвата на настоящата директива.

               (10)

               Държавите-членки следва да гарантират, че отговорностите за сигурността на пристанищата са признати ясно от всички участници в процеса. Държавите-членки следва да наблюдават съответствието с правилата за сигурност и ясно да определят отговорен орган за всички свои пристанища, да одобрят всички оценки на сигурността и планове за сигурността на своите пристанища, да установят и съобщят, както е уместно, нивата на сигурност и да осигурят съобщаването, изпълнението и координирането на мерките.

               (11)

               Държавите-членки одобряват оценките и плановете и контролират тяхното изпълнение в своите пристанища. С цел намаляване до минимум на разрушенията в пристанищата, както и намаляване до минимум на административното натоварване на проверяващите органи, наблюдението от страна на Комисията относно изпълнението на настоящата директива ще се извършва съвместно с проверките, предвидени по член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 725/2004.

               (12)

               Държавите-членки следва да гарантират, че лицето за контакти във връзка със сигурността на пристанищата поема ролята на контактна точка между Комисията и държавите-членки. Те следва да информират Комисията кои пристанища са обхванати от настоящата директива на базата на извършените оценки на сигурността.

               (13)

               Ефективното и стандартно въвеждане на мерките по настоящата политика на сигурност повдига важни въпроси във връзка с тяхното финансиране. Финансирането на допълнителни мерки за сигурност не трябва да създава деформации на конкуренцията. До 30 юни 2006 г. Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета констатациите от проучване относно финансовите разходи за мерките, предприети съгласно настоящата директива, в което по-специално се обръща внимание на начина на разпределение на финансирането между публичните органи, пристанищните органи и операторите.

               (14)

               Настоящата директива спазва основните права и следва принципите, признати по-специално в Хартата за основните права на Европейския съюз.

               (15)

               Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).

               (16)

               Следва да бъде дефинирана процедура за адаптиране на настоящата директива, като се отчита развитието на международните инструменти, и в светлината на практическия опит да се адаптират или допълнят подробните разпоредби от приложенията към настоящата директива, без да се разширява обхватът ѝ.

               (17)

               Тъй като целите на настоящата директива, а именно балансираното въвеждане на съответни мерки в областта на морския транспорт и пристанищната политика, не могат да бъдат в достатъчна степен постигнати от държавите-членки и следователно, поради европейския мащаб на настоящата директива, могат да бъдат по-добре постигнати на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в посочения член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.

               (18)

               Тъй като настоящата директива се отнася за морски пристанища, задълженията, съдържащи се в нея, не следва да се прилагат от Австрия, Чешката република, Унгария, Люксембург или Словакия,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Предмет
   1.   Основната цел на настоящата директива е да въведе мерки на Общността, които да повишат сигурността на пристанищата пред лицето на заплахите от инциденти по сигурността. Настоящата директива също така осигурява, че мерките по сигурността, предприети в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004, получават допълнителни предимства от увеличената сигурност на пристанищата.
   2.   Мерките, посочени в параграф 1, се състоят от:

               a)

               общи основни правила за мерките за сигурност на пристанищата;

               б)

               механизъм за изпълнение на тези правила;

               в)

               съответни механизми за проверка на съответствието.

         Член 2
   Обхват
   1.   Настоящата директива установява мерки за сигурност, които следва да бъдат спазвани в пристанищата. Държавите-членки могат да прилагат разпоредбите на настоящата директива в зоните около пристанищата.
   2.   Мерките, предвидени в настоящата директива, се прилагат за всяко пристанище, разположено на територията на държавата-членка, в което се намират едно или повече пристанищни съоръжения, включени в съответния план за сигурност на съоръженията в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004. Настоящата директива не се прилага за военните съоръжения на пристанището.
   3.   Държавите-членки дефинират за всяко пристанище границите на пристанището за целите на настоящата директива, като съответно вземат предвид информацията, получена при оценката на сигурността на пристанището.
   4.   Когато границите на дадено пристанищно съоръжение по смисъла на Регламент (ЕО) № 725/2004 са определени от държавата-членка като ефективно включващи пристанището, съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 725/2004 имат предимство пред разпоредбите на настоящата директива.
   Член 3
   Определения
   По смисъла на настоящата директива:

               1.

               „пристанище“ означава всяка определена зона от земя и вода с граници, определени от държавата-членка, в която е разположено пристанището, включваща инфраструктура и оборудване, проектирани за улесняване на морските транспортни търговски операции;

               2.

               „взаимодействие кораб-пристанище“ означава взаимодействието, което възниква, когато кораб бъде директно и непосредствено засегнат от действия, включващи движението на хора или товари или предоставянето на пристанищни услуги към и от кораба;

               3.

               „пристанищно съоръжение“ означава мястото, където се извършва взаимодействието кораб-пристанище; то включва, райони, като котвени стоянки, кейови места и подходи откъм морето, ако е подходящо;

               4.

               „лице за контакти относно сигурността на пристанището“ означава органът, определен от всяка държава-членка да служи като контактна точка за Комисията и другите държави-членки, както и да улеснява, следи и предоставя информация във връзка с прилагането на мерките за сигурност на пристанищата, предвидени в настоящата директива;

               5.

               „орган за сигурност на пристанищата“ означава упълномощения орган, отговорен по въпросите на сигурността в дадено пристанище.

         Член 4
   Координация с мерките, предприети при прилагането на Регламент (ЕО) № 725/2004
   Държавите-членки гарантират, че мерките за сигурност на пристанищата, въведени чрез настоящата директива, са строго координирани с мерките, предприети в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004.
   Член 5
   Орган за сигурност на пристанищата
   1.   Държавите-членки определят орган за сигурност на пристанищата за всяко пристанище от включените в настоящата директива. Един орган за сигурност на пристанищата може да бъде определен за повече от едно пристанище.
   2.   Органът за сигурност на пристанището е отговорен за подготовката и изпълнението на плановете за сигурност на пристанището, които се базират на констатациите от оценките на сигурността на пристанището.
   3.   Държавите-членки могат да определят „компетентния орган за морската сигурност“, предвиден в Регламент (ЕО) № 725/2004, като орган за сигурността на пристанището.
   Член 6
   Оценка на сигурността на пристанището
   1.   Държавите-членки осигуряват, че оценките на сигурността на пристанището се извършват за пристанищата, включени в настоящата директива. При тези оценки се отчитат специфичните особености на различните части от дадено пристанище и когато съответният орган на държавата-членка счете това за необходимо, на съседните зони, ако те имат влияние върху сигурността в пристанището; отчитат се също така оценките на пристанищните съоръжения, извършени в техните граници в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004.
   2.   Всяка оценка на сигурността на пристанището се извършва при отчитане, като минимум, на подробните изисквания, посочени в приложение I.
   3.   Оценките на сигурността на пристанището могат да бъдат извършвани от призната организация по сигурността, както е посочено в член 11.
   4.   Оценките на сигурността на пристанището се одобряват от съответната държава-членка.
   Член 7
   План за сигурност на пристанището
   1.   При спазване на констатациите от оценките на сигурността на пристанището държавите-членки гарантират разработването, поддържането и обновяването на планове за сигурност на пристанищата. В плановете за сигурност на пристанищата адекватно се разглеждат специфичните особености на различните части от дадено пристанище и се интегрират плановете за сигурност за пристанищните съоръжения в техните граници, установени в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004.
   2.   Плановете за сигурност на пристанищата установяват за всяко от различните нива на сигурност, посочени в член 8:

               a)

               процедурите, които трябва да се следват;

               б)

               мерките, които трябва да се въведат;

               в)

               действията, които трябва да бъдат предприети.

         3.   Всеки план за сигурност на пристанище се разработва при отчитане, като минимум, на подробните изисквания, посочени в приложение II. Когато се налага в необходимата степен, планът за сигурност на пристанището включва мерки за сигурност, които трябва да се прилагат спрямо пътниците и превозните средства, определени за качване на морските съдове, превозващи пътници и превозни средства. В случай на извършване на международни морски транспортни услуги съответните държави-членки си сътрудничат при извършване на оценките на сигурността.
   4.   Плановете за сигурност на пристанищата могат да бъдат разработени от призната организация по сигурността, както е посочено в член 11.
   5.   Плановете за сигурност на пристанищата се одобряват от съответната държава-членка преди да започне тяхното изпълнение.
   6.   Държавите-членки гарантират, че изпълнението на плановете за сигурност на пристанищата се наблюдава. Наблюдението се координира с други контролни дейности, извършвани в пристанищата.
   7.   Държавите-членки осигуряват, че се провеждат адекватни тренировки, като се вземат предвид основните изисквания за тренировъчно обучение, изброени в приложение III.
   Член 8
   Нива на сигурност
   1.   Държавите-членки въвеждат система от нива на сигурност за пристанищата или части от пристанищата.
   2.   Има три нива на сигурност, определени в Регламент (ЕО) № 725/2004:

               —

               „Първо ниво на сигурност“ означава нивото, при което през цялото време в пристанището се прилагат минималните съответни защитни мерки за сигурност;

               —

               „Второ ниво на сигурност“ означава нивото, при което в резултат от увеличен риск от възникване на инциденти, свързани със сигурността, за определен период от време в пристанището се прилагат съответните допълнителни защитни мерки за сигурност;

               —

               „Трето ниво на сигурност“ означава нивото, при което за ограничен период от време в пристанището се прилагат допълнителни специфични защитни мерки за сигурност, когато е вероятно или предстои да възникне инцидент по сигурността, въпреки че може да се окаже невъзможно да се идентифицира точната мишена.

         3.   Държавите-членки определят използваните нива на сигурност за всяко пристанище или част от пристанище. На всяко ниво на сигурност държавата-членка може да реши, че в различните части от пристанището могат да бъдат въведени различни мерки за сигурност в зависимост от констатациите от оценките на сигурността на пристанищата.
   4.   Държавите-членки съобщават на съответното лице или лица за нивото на сигурност, което е в сила за всяко пристанище или част от пристанище, както и за всяка промяна в него.
   Член 9
   Офицер по сигурността на пристанището
   1.   Всяка държава-членка определя офицер по сигурността на пристанището за всяко пристанище. Когато съществува на практика такава възможност, всяко пристанище има отделен офицер по сигурността на пристанището, като е възможно, при необходимост, да се ползва един общ офицер по сигурността за повече от едно пристанище.
   2.   Офицерът по сигурността на пристанището изпълнява ролята на контактна точка по въпросите, свързани със сигурността на пристанището.
   3.   Когато офицерът по сигурността на пристанището не е офицерът по сигурността на пристанищното/ите съоръжение/я в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004, между двете лица се осигурява тясно сътрудничество.
   Член 10
   Прегледи
   1.   Държавите-членки гарантират, че на оценките на сигурността на пристанищата и плановете за сигурност на пристанищата се прави преглед, при необходимост. Прегледът се извършва най-малко веднъж на всеки пет години.
   2.   Обхватът на прегледа е този, посочен в член 6 или член 7.
   Член 11
   Признати организации по сигурността
   Държавите-членки могат да определят официално признати организации по сигурността за изпълнение на целите, посочени в настоящата директива. Признатите организации по сигурността изпълняват условията, посочени в приложение IV.
   Член 12
   Лице за контакти във връзка със сигурността на пристанищата
   Държавите-членки определят лице за контакти във връзка с въпросите на сигурността на пристанищата. Държавите-членки могат да определят като лице за контакти във връзка с въпросите на сигурността на пристанищата лицето за контакти, определено съгласно Регламент (ЕО) № 725/2004. Лицето за контакти във връзка със сигурността на пристанищата предава на Комисията списъка с пристанищата, обхванати от настоящата директива, и я информира за всяка промяна в този списък.
   Член 13
   Изпълнение и проверяване на съответствието
   1.   Държавите-членки създават система, която осигурява адекватен и редовен надзор върху плановете за сигурност на пристанищата и тяхното прилагане.
   2.   Комисията, в сътрудничество с лицата за контакти, посочени в член 12, следи за изпълнението на настоящата директива от държавите-членки.
   3.   Този надзор се извършва съвместно с проверките, предвидени в член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 725/2004.
   Член 14
   Адаптации
   Приложения от I до IV могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, без да се разширява обхватът на настоящата директива.
   Член 15
   Процедура на комитета
   1.   Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно Регламент (ЕО) № 725/2004.
   2.   Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
   Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
   3.   Комитетът приема свой процедурен правилник.
   Член 16
   Поверителност и разпространяване на информация
   1.   При прилагането на настоящата директива Комисията, в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, EОВС, Евратом (6), предприема съответните мерки за защита на информацията, подлежаща на изискване за поверителност, до която тя има достъп или която ѝ се съобщава от държавите-членки.
   Държавите-членки предприемат еквивалентни мерки в съответствие с националното си законодателство.
   2.   Персоналът, който извършва проверките по сигурността или има достъп до поверителна информация, свързана с настоящата директива, подлежи на ограничения до съответно ниво на сигурност, одобрено от държавата-членка, на която е гражданин съответното лице.
   Член 17
   Санкции
   Държавите-членки гарантират, че са въведени ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в случай на нарушаване на националните разпоредби, приети в съответствие с настоящата директива.
   Член 18
   Изпълнение
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 юни 2007 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 19
   Доклад за оценка
   До 15 декември 2008 г. и след това на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за оценка, който, освен върху всичко останало, се основава и върху информацията, получена в съответствие с член 13. В доклада Комисията анализира съответствието с настоящата директива на държавите-членки, както и ефективността на предприетите мерки. При необходимост Комисията представя предложения за допълнителни мерки.
   Член 20
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 21
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки, които имат пристанища, както е посочено в член 2, параграф 2.

      Съставено в Страсбург на 26 октомври 2005 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         J. BORRELL FONTELLES

            За Съвета

            Председател

         D. ALEXANDER

      (1)  ОВ C 120, 20.5.2005 г., стр. 28.

      (2)  ОВ C 43, 18.2.2005 г., стр. 26.

      (3)  Становище на Европейския парламент от 10 май 2005 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 6 октомври 2005 г.

      (4)  ОВ L 129, 29.4.2004 г., стр. 6.

      (5)  ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.

      (6)  ОВ L 317, 3.12.2001 г., стр. 1. Решение, последно изменено с Решение 2005/94/ЕО, Евратом (ОВ L 31, 4.2.2005 г., стр. 66).
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   ОЦЕНКА НА СИГУРНОСТТА НА ПРИСТАНИЩЕТО
   Оценката на сигурността на пристанището е основата за плана за сигурност на пристанището и неговото прилагане. Оценката на сигурността на пристанището включва най-малко следното:

               —

               определяне и оценка на важните активи и инфраструктура, които е необходимо да бъдат защитени;

               —

               определяне на възможни заплахи за най-важните активи и инфраструктура и вероятността от възникването на такива заплахи с оглед установяване и степенуване на мерки за сигурност;

               —

               определяне, избор и подреждане по приоритет на мерки за противодействие и процедурни промени и тяхното ниво на ефективност за намаляване на уязвимостта; и

               —

               определяне на уязвимите места в инфраструктурата, политиките и процедурите, като се отчита и човешкият фактор.

         За тази цел оценката следва като минимум да:

               —

               определя всички зони, които имат отношение към сигурността на пристанищата, като по този начин се дефинират границите на пристанищата. Това включва пристанищните съоръжения, които вече са включени в Регламент (ЕО) № 725/2004, и чиято оценка на риска служи като основа;

               —

               определя въпросите на сигурността, възникващи вследствие на взаимодействието между пристанищните съоръжения и другите мерки за сигурност на пристанището;

               —

               определя кой персонал на пристанището ще бъде предмет на проверка за произход и/или проучване за достъп във връзка с работата му в зони с висок риск;

               —

               подразделя, ако е полезно, пристанището в съответствие с вероятността от възникване на инциденти, свързани със сигурността. Преценката на зоните се извършва не само по директен профил като потенциална цел, но също така и по потенциалната им роля на преходни зони, когато потенциална цел са съседни зони;

               —

               определя измененията на риска, например във връзка с различните сезони;

               —

               определя специфичните характеристики на всяка подзона, като например местоположение, достъп, електроснабдяване, комуникационна система, собственост и ползватели, както и други елементи, за които се счита, че са свързани със сигурността;

               —

               определя потенциалните сценарии за заплаха на пристанището. Цялото пристанище или специфични части от неговата инфраструктура, товари, багаж, хора или транспортно оборудване в пристанището могат да бъдат пряка цел на идентифицирана заплаха;

               —

               определя специфичните последици от сценария за заплаха. Последиците могат да окажат влияние върху една или повече подзони. Определят се както преките, така и непреките последици. Специално внимание се обръща върху риска от човешки жертви;

               —

               определя възможността за ефекти от натрупване при инциденти по сигурността;

               —

               определя уязвимостта на всяка подзона;

               —

               определя всички организационни аспекти, свързани с общата сигурност на пристанищата, включително разделението на всички свързани със сигурността органи, съществуващите правила и процедури;

               —

               определя уязвимостта във връзка с въпросите на сигурността по пристанищата, свързани с организационни, законодателни и процедурни аспекти;

               —

               определя мерките, процедурите и действията, насочени към намаляване на критичните уязвимости. Специално внимание се отделя на необходимостта от и средствата за контрол на достъпа или ограниченията за цялото пристанище или специфични части от него, включително идентификацията на пътници, персонал по пристанището или други работници, посетители и корабни екипажи, изискванията за наблюдение на зони или дейности, контрола на товари и багаж. Мерките, процедурите и действията следва да бъдат съвместими с отбелязания риск, който може да бъде различен за различните зони по пристанището;

               —

               определя как мерките, процедурите и действията да бъдат засилени в случай на повишаване на нивото на сигурност;

               —

               определя специфичните изисквания за действие при установени въпроси, касаещи сигурността, като например „подозрителни“ товари, багаж, големи контейнери, принадлежности или лица, пакети с неизвестно съдържание, известни опасности (например, бомби). Изисква се анализиране на желаните условия или за предотвратяване на риска, който съществува в момента, или след преместването му в обезопасена зона;

               —

               определя мерките, процедурите и действията, насочени към ограничаване и намаляване на последиците;

               —

               определя разпределението на задачите, позволяващо съответното правилно прилагане на определените мерки, процедури и действия;

               —

               обръща специално внимание, при необходимост, на връзките с други планове за сигурност (например, планове за сигурност на пристанищните съоръжения) и други съществуващи мерки по сигурността. Внимание се обръща също така на връзката с други планове за действие (например, авариен план за действие при разлив на нефт, план за организиране на непрекъсната работа в пристанището, план при произшествия с ядрени материали и др.);

               —

               определя изискванията за комуникация, необходими за изпълнението на мерките и процедурите;

               —

               обръща специално внимание на мерките за защита от разкриване на информация, касаеща сигурността;

               —

               определя изискванията на принципа „необходимо да се знае“ за всички, които участват пряко, както и при необходимост, за всички останали.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
   ПЛАН ЗА СИГУРНОСТ НА ПРИСТАНИЩЕТО
   Планът за сигурност на пристанището установява ангажиментите по сигурността на пристанището. Той следва да се базира на констатациите от оценката на сигурността на пристанището. В него ясно се посочват подробни мерки. Той следва да съдържа механизъм за контрол, който позволява, при необходимост, да се предприемат съответните коригиращи мерки.
   Планът за сигурност на пристанището се основава на следните общи аспекти:

               —

               дефиниране на всички зони, свързани със сигурността на пристанището. В зависимост от оценката на сигурността на пристанището мерките, процедурите и действията могат да се различават в различните подзони. В действителност в някои подзони може да се изискват по-строги превантивни мерки, отколкото в други. Специално внимание се обръща на връзката между подзоните, както е определено в оценката на сигурността на пристанището;

               —

               осигуряване на координация между мерките за сигурност в зоните с различни характеристики по отношение на сигурността;

               —

               осигуряване при необходимост на различни мерки както по отношение на различните части от пристанището и променливите нива на сигурност, така и по отношение на специфичното разузнаване;

               —

               определяне на организационна структура, осигуряваща повишаване на сигурността на пристанището.

         Въз основа на тези общи аспекти планът за сигурност на пристанището определя задачи и работни планове в следните области:

               —

               изисквания за достъпа. За някои зони изискванията следва да влизат в сила само когато нивата на сигурност надвишат минималните прагове. Всички изисквания и прагове следва да бъдат изчерпателно включени в плана за сигурност на пристанището;

               —

               изисквания за контрол на самоличност, багаж и товари. Изискванията може да се прилагат или да не се прилагат в подзоните; изискванията може да се прилагат или да не се прилагат изцяло в различните подзони. Лицата, които влизат или се намират в дадена подзона, може да подлежат на контрол. Планът за сигурност на пристанището по съответен начин отговаря на констатациите от оценката на сигурността на пристанището, която е средството за определяне на изискванията за сигурността за всяка подзона и всяко ниво на сигурност. Когато за целите на сигурността по пристанището са създадени специални идентификационни карти, трябва да се установят ясни процедури за издаването, контрола на използването и връщането на тези документи. При тези процедури се отчитат специфичните особености на определени групи ползватели по пристанищата, разрешаващи прилагането на специални мерки с цел ограничаване на отрицателния ефект от изискванията за контрол на достъпа. Тези категории като минимум ще включват моряците, длъжностните лица от упълномощените органи, лица, които редовно работят по пристанището или редовно го посещават, лица, които живеят по пристанището и лица, които работят по пристанището или го посещават в определени случаи;

               —

               взаимодействие с органите за контрол на товарите, багажа и пътниците. При необходимост планът трябва да предвижда свързване на информационните системи и системите за контрол на сигурността на тези органи, включително и системите за контрол на сигурността преди пристигане, ако има такива;

               —

               процедури и мерки за третиране на подозрителни товари, багаж, бункери, принадлежности или лица, включително определяне на зоните за сигурност, както и други въпроси, свързани със сигурността, както и нарушения на сигурността на пристанището;

               —

               наблюдение за спазване на изискванията за подзоните или дейностите в подзоните. Необходимостта от технически решения, както и самите решения се определят в зависимост от оценката на сигурността на пристанището;

               —

               сигнализация. Зоните с достъп и/или контролни изисквания следва да бъдат снабдени със съответната сигнализация. При изискванията за контрол и достъп се отчитат всички съответни съществуващи закони и практики. Наблюдението на дейностите следва да бъде указано по съответния начин, ако това се изисква от националното законодателство;

               —

               комуникации и разрешителни за получаване на информация, свързана със сигурността. Цялата информация, свързана със сигурността, следва да бъде предавана в съответствие със стандартите за разрешителни за получаване на информация, свързана със сигурността, включени в плана. Като се отчита чувствителността на част от информацията, нейното разпространяване се основава на необходимостта от познаването ѝ, като въпреки това при необходимост се включват процедури за предаване на информация на обществото. Стандартите за разрешителни за получаване на информация, свързана със сигурността, представляват част от плана и са насочени към защита срещу разкриване на чувствителната за сигурността информация;

               —

               докладване на инциденти по сигурността. С цел осигуряване на бързи ответни действия в плана за сигурност на пристанището се посочват ясно изискванията за докладване за всички инциденти по сигурността на офицера по сигурността на пристанището и/или на органа за сигурност на пристанището;

               —

               интеграция с други превантивни планове или дейности. Планът по-специално се занимава с интеграцията с други превантивни и контролни дейности, които се извършват в пристанището;

               —

               интеграция с други планове за действие и/или включване на специфични ответни мерки, процедури и действия. В плана подробно се описват взаимодействието и координацията с други планове за действие и планове за спешни мерки. Когато е необходимо, се решават конфликти и се отстраняват недостатъци;

               —

               изисквания за тренировки и учения;

               —

               оперативна организация за сигурност на пристанището и работни процедури. В плана за сигурност на пристанището подробно се посочва организацията за сигурност на пристанището, разделението на задачите ѝ и работните процедури. Също така в него детайлно се описва координацията с офицерите по сигурността на пристанищните съоръжения и офицерите по сигурността на корабите, ако това е необходимо. В плана се очертават задачите на комитета за сигурност на пристанището, ако съществува такъв;

               —

               процедури за адаптиране и обновяване на плана за сигурност на пристанището.

         ПРИЛОЖЕНИЕ III
   ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ТРЕНИРОВЪЧНО ОБУЧЕНИЕ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СИГУРНОСТТА
   Различни видове тренировъчно обучение, които могат да включват участието на офицерите по сигурността на пристанищните съоръжения съвместно със съответните упълномощени органи на държавите-членки и офицерите по сигурността на компаниите, ако има такива, следва да бъдат провеждани най-малко веднъж през всяка календарна година, като между две обучения не може да има повече от 18 месеца. Заявките за участие на офицерите по сигурността на компаниите или офицерите по сигурността на корабите следва да бъдат подавани, като се отчитат сигурността и влиянието върху работата на кораба. Това тренировъчно обучение проверява комуникацията, координацията, наличността на материални и технически средства и ответните действия. Това тренировъчно обучение може да бъде:

               1.

               пълномащабно или на живо;

               2.

               симулация в зала или семинар;

               3.

               комбинирано с други провеждани тренировки, като например спешни ответни действия или други тренировки на държавните пристанищни органи.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IV
   УСЛОВИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ ИЗПЪЛНЕНИ ОТ ПРИЗНАТАТА ОРГАНИЗАЦИЯ ПО СИГУРНОСТТА
   Признатата организация по сигурността трябва да може да демонстрира:

               1.

               опит по въпросите на пристанищната сигурност;

               2.

               подходящо познаване на пристанищните операции, включително познания за архитектурата на пристанищата;

               3.

               подходящи познания за други свързани със сигурността операции, имащи потенциално влияние върху сигурността на пристанищата;

               4.

               възможност да оценява вероятните рискове, свързани с пристанищната сигурност;

               5.

               способност да поддържа и усъвършенства опита на персонала си, свързан с пристанищната сигурност;

               6.

               способност да следи за непрекъснатата стабилност на персонала си;

               7.

               способност да поддържа подходящи мерки за избягване на неупълномощено разкриване на чувствителни към сигурността материали или достъп до такива;

               8.

               познаване на съответното национално и международно законодателство и изискванията за сигурността;

               9.

               познаване на текущите заплахи за сигурността и техните модели;

               10.

               способност за разпознаване и откриване на оръжия, опасни вещества и устройства;

               11.

               способност за разпознаване на недискриминационна основа на характеристиките и поведенческите модели на лицата, които има вероятност да представляват заплаха за сигурността на пристанищата;

               12.

               познания за похватите, използвани за заобикаляне на свързаните със сигурността мерки;

               13.

               познания за оборудването и системите за сигурност и наблюдение и техните експлоатационни ограничения.

         На призната организация по сигурността, която е направила оценка на сигурността на пристанището или преглед на такава оценка за дадено пристанище, не се разрешава да разработи или прегледа плана за сигурност на същото пристанище.


title: Директива 2001/44/ЕО на Съвета от 15 юни 2001 година за изменение на Директива 76/308/ЕИО относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита, и на данък добавена стойност и на някои видове акциз

text:
Важна правна забележка

|

32001L0044

Официален вестник n° L 175 , 28/06/2001 стр. 0017 - 0020 специално чешко издание глава 02 том 12 стр. 27  - 30 специално испанско издание глава 02 том 12 стр. 27  - 30 специално унгарско издание глава 02 том 12 стр. 27  - 30 специално литвийско издание глава 02 том 12 стр. 27  - 30 LV.ES глава 02 том 12 стр. 27  - 30 MT.ES глава 02 том 12 стр. 27  - 30 PL.ES глава 02 том 12 стр. 27  - 30 SK.ES глава 02 том 12 стр. 27  - 30 специално словенско издание глава 02 том 12 стр. 27  - 30

		20010615Директива 2001/44/ЕО на Съветаот 15 юни 2001 годиназа изменение на Директива 76/308/ЕИО относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита, и на данък добавена стойност и на някои видове акцизСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 93 и 94 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид,че:(1) Съществуващите разпоредби относно взаимопомощта при събирането, посочени в Директива 76/308/ЕИО [4], следва да бъдат променени в отговор на заплахата за финансовите интереси на Общността и на държавите-членки, както и на вътрешния пазар, появила се в резултат от разрастването на измамите.(2) В контекста на вътрешния пазар националните финансови интереси и тези на Общността стават все по-застрашени от измами и следователно трябва да бъдат защитени с цел по-добро запазване на конкурентноспособността и фискалния неутралитет на вътрешния пазар.(3) За да се постигне по-добра защита на финансовите интереси на държавите-членки и на неутралитета на вътрешния пазар, обхватът на Директива 76/308/ЕИО относно взаимопомощта следва да бъде разширен и да включи вземанията за някои данъци върху дохода и имуществото, както и данъците върху застрахователните премии.(4) За да се позволи по-ефикасно и ефективно събиране на вземания, за които е подадена молба за събиране, документът, позволяващ изпълнение на вземането, по принцип следва да се счита за документ на държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.(5) Използването на взаимопомощта при събирането не може, освен в изключителни обстоятелства, да се основава на финансови ползи или интерес от получените резултати, но в случаите, когато събирането представлява конкретен проблем, държавите-членки следва да могат да съгласуват условията за възстановяване.(6) Необходимите мерки за прилагане на настоящата директива следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [5].(7) Директива 76/308/ЕИО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1С настоящото Директива 76/308/ЕИО се изменя, както следва:1. Заглавието се заменя със следното:"Директива 76/308/ЕИО на Съвета от 15 март 1976 година относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки."2. Член 2 се заменя със следния текст:"Член 2Настоящата директива се прилага спрямо всички вземания, свързани със:a) възстановявания, интервенции и други мерки, съставляващи част от системата за пълно или частично финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, включително и на суми, подлежащи на събиране във връзка с тези действия;б) налози и други такси, предвидени съгласно общата организация на пазара в сектор захар;в) вносни мита;г) износни мита;д) данък добавена стойност;е) акциз върху:- обработения тютюн,- алкохола и алкохолните напитки,- минералните масла;ж) данъци върху доходите и имуществото;з) данъци върху застрахователните премии;и) лихви, административни наказания и глоби, и разходите, извършени във връзка с вземанията, посочени в букви а)—з), с изключение на санкции от наказателен характер, съгласно действащото законодателство в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган."3. Към член 3 се добавят следните тирета:- "— "вносни мита" означава мита и такси, които имат еквивалентен ефект върху вноса, и вносни такси, предвидени в рамките на общата селскостопанска политика или на конкретните мерки относно някои стоки, получени в резултат от обработката на земеделски продукти,- — "износни мита" означава мита и такси, които имат еквивалентен ефект върху износа, и износни такси, предвидени в рамките на общата селскостопанска политика или на конкретните мерки относно някои стоки, получени в резултат от обработката на земеделски продукти,- — "данъци върху доходите и имуществото" означава изброените в член 1, параграф 3 от Директива 77/799/ЕИО [******], във връзка с член 1, параграф 4 от същата директива,- — "данъци върху застрахователните премии" означава:в Австрия: | (i)Versicherungssteuer(ii)Feuerschutzsteuer |в Белгия: | (i)Taxe annuelle sur les contrats d'assurance(ii)Jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten |в Германия: | (i)Versicherungssteuer(ii)Feuerschutzsteuer |в Дания: | (i)Afgift af lystfartøjsforsikringer(ii)Afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.(iii)Stempelafgift af forsikringspræmier |в Испания: | Impuesto sobre la prima de seguros |в Гърция: | (i)Φòρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)(ii)Τέλη Χαρτοσήμου |във Франция: | Taxe sur les conventions d'assurances |във Финландия: | (i)Eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremier(ii)Palosuojelumaksu/brandskyddsavgift |в Италия: | Imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216 |в Ирландия: | levy on insurance premiums |в Люксембург: | (i)Impôt sur les assurances(ii)Impôt dans l'interêt du service d'incendie |в Нидерландия: | Assurantiebelasting |в Португалия: | Imposto de selo sobre os prémios de seguros |в Швеция: | none |в Обединеното кралство: | insurance premium tax (IPT). |Настоящата директива се прилага също и спрямо вземания, свързани с идентични или аналогични данъци, които допълват или заместват данъците върху застрахователните премии, посочени в шесто тире. Компетентните органи на държавите-членки съгласуват помежду си и с Комисията датите на влизане в сила на такива данъци.4. В член 4, параграф 2, думите "името и адреса" се заменят с:"името, адреса и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането, до която запитващият орган обикновено има достъп".5. В член 5, параграф 2, думите "името и адреса" се заменят с:"името, адреса и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането, до която запитващият орган обикновено има достъп".6. Членове 7, 8, 9 и 10 се заменят със следното:"Член 71. Молбата за събиране на вземане, адресирана от запитващия орган до запитвания орган, трябва да бъде придружена от официално или легализирано копие на документа, позволяващ нейното прилагане, издаден в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган и, ако е приложимо, от оригинал или легализирано копие на други документи, необходими за събирането.2. Запитващият орган няма право да подава молба за събиране, освен ако:a) вземането и/или документът, позволяващ неговото изпълнение, не се оспорва в държава-членка по местонахождение, освен в случаите на прилагане на член 12, параграф 2, втора алинея,б) е приложил в държавата-членка по местонахождение съответните възможни процедури за събиране, въз основа на документа, посочен в параграф 1, и предприетите мерки няма да доведат до пълно събиране на вземането.3. Молбата за събиране посочва:a) име, адрес и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането на съответното лице и/или на третата страна, притежаваща неговите активи;б) име, адрес и всякаква друга приложима информация, свързана с идентифицирането на запитващия орган;в) документа с изпълнителното основание, позволяващ събирането на вземането, издаден в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган;г) характер и размер на вземането, включително главница, лихва и всякакви други наложени наказания, глоби и дължими разходи, деноминирани във валутните единици на държавите-членки по местонахождение на двата органа;д) дата на уведомяване на получателя относно документа от запитващия орган и/или от запитвания орган;е) дата и срок, през който изпълнението е възможно съгласно действащото законодателство в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган;ж) всякаква друга приложима информация.4. Молбата за събиране съдържа също и декларация от запитващия орган в потвърждение на факта, че условията, предвидени в параграф 2, са изпълнени.5. Незабавно след като всякаква приложима информация по въпроса, довел до молбата за събиране, стане известна на запитващия орган, той я препраща до запитвания орган.Член 81. Документът, позволяващ събиране на вземането, се признава директно и автоматично се счита за документ, позволяващ събиране на вземане на държавата-членка по местонахождение на запитвания орган.2. Независимо от параграф 1, документът, позволяващ събиране на вземането, може, ако е целесъобразно и в съответствие с действащите разпоредби в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, да бъде приет, признат, допълнен или заменен с документ, който дава право за изпълнение на територията на тази държава-членка.В срок от три месеца от датата на получаване на молбата за събиране, държавите-членки полагат усилия да извършат формалностите по приемането, признаването, допълването или замяната на документа с изпълнителното основание, освен в случаите, когато се прилага трета алинея. Те не могат да издадат отказ, ако документът, позволяващ изпълнението, е надлежно съставен. Запитваният орган уведомява запитващия орган относно основанията за неспазването на срока от три месеца.Ако някоя от тези формалности бъде подложена на оспорване във връзка с вземане и/или с документа, позволяващ изпълнението, който е издаден от запитващия орган, се прилага член 12.Член 91. Вземането се събира във валутните единици на държавата-членка по местонахождение на запитвания орган. Запитваният орган изпраща на запитващия орган цялата сума по вземането, която е могъл да събере.2. Запитваният орган има право, в случай че законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождението му позволяват това и след консултации със запитващия орган, да даде срок на длъжника да заплати или нареди плащане на части. Лихвата, начислена от запитвания орган по време на този допълнителен срок, също следва да бъда изпратена на държавата-членка по местонахождение на запитващия орган.От датата, на която документът, позволяващ изпълнение на събирането на вземането, е пряко признат или приет, признат, допълнен или заменен в съответствие с член 8, се начислява лихва за забавяне на плащането съгласно законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган и също така се изпраща на държавата-членка по местонахождение на запитващия орган.Член 10Независимо от разпоредбите на член 6, параграф 2, вземанията, подлежащи на събиране, може и да не се ползват с привилегиите, предвидени за подобни вземания, възникнали в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган."7. Член 12, параграф 2 се изменя, както следва:a) към първото изречение се добавя следният текст:"освен ако запитващият орган не пожелае друго в съответствие с втора алинея";б) добавя се следната алинея:"Независимо от разпоредбите на параграф 2, първа алинея, запитващият орган има право в съответствие със законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождението му, да поиска от запитвания орган събирането на съответното оспорено вземане дотолкова, доколкото законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, позволяват подобни действия. Ако резултатът от оспорването се окаже благоприятен за длъжника, запитващият орган носи отговорност за възстановяването на всички събрани суми, както и на дължимата компенсация в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган."8. Член 14, параграф 1 се заменя със следния текст:"Запитваният орган не е задължен:a) да предоставя взаимопомощта, предвидена в членове от 6 до 13, в случай че поради състоянието на длъжника събирането на вземането може да създаде сериозни икономически или социални затруднения в държавата-членка по местонахождение на органа, дотолкова доколкото законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитвания орган, позволяват подобни действия относно подобни вземания от национален мащаб;б) да предоставя взаимопомощта, предвидена в членове 4—13, в случай че първоначалната молба съгласно членове 4, 5 и 6 се отнася за вземания отпреди повече от пет години, датиращи за периода отпреди изготвянето на документа, позволяващ събирането съгласно законите, подзаконовите актове или административните практики, действащи в държавата-членка по местонахождение на запитващия орган, до датата на молбата. Все пак, в случаите на оспорване на вземането или на документа, срокът започва да тече от момента, в който държавата, която подава молбата, установи, че вземането или заповедта за изпълнение, позволяващи събирането, повече не подлежат на оспорване."9. В член 17 думите "и приложимите документи" се заменят с текста "документът, позволяващ изпълнението и другите приложими документи".10. Член 18 се заменя със следния текст:"Член 181. Запитваният орган събира от съответното лице също така всички разходи по събирането и си запазва сумата, в съответствие със законовата и подзаконова уредба в държава-членка по местонахождението му, приложима към подобни вземания.2. Държавите-членки се отказват взаимно от всякакви претенции една спрямо друга относно възстановяване на разходите, произтичащи от взаимопомощта, която си оказват в съответствие с настоящата директива.3. В случаите когато събирането представлява специална трудност, свързано е с разходи в особено големи размери или с борбата с организираната престъпност, запитващият орган и запитваният орган имат право да договорят процедура за възстановяване, която е специфична за съответните случаи.4. Държавата-членка по местонахождение на запитващия орган продължава да носи отговорност към държавата-членка по местонахождение на запитвания орган относно всякакви разходи или загуби, причинени в резултат от действия, считани за неоснователни по отношение на съдържанието на вземането или на валидността на документа, издаден от запитващия орган."11. Член 20 се заменя със следния текст:"Член 201. Дейността на Комисията се подпомага от комитет по събирането (наричан по-нататък "комитетът"), съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник."12. Член 22 се заменя със следния текст:"Член 22Подробните правила за прилагане на член 4, параграфи 2 и 4, член 5, параграфи 2 и 3 и членове 7, 8, 9, 11, член 12, параграфи 1 и 2, член 14, член 18, параграф 3 и член 25 и за определяне на начина на кореспонденция между органите, правилата за конвертиране и прехвърляне на събраните суми, както и за определяне на минимален размер на вземанията, които могат да доведат до подаване на молба за взаимопомощ, се приемат в съответствие с разпоредбите на член 20, параграф 2."13. Към член 25 се добавя следният параграф:"Всяка държава-членка ежегодно информира Комисията относно броя на молбите за информация, уведомяване и събиране, изпратени и получени всяка година, размера на вземанията и на събраните суми. Комисията се отчита на Европейския парламент и на Съвета два пъти в годината относно възползването от настоящите разпоредби и получените резултати."Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 юни 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се прави при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки изпращат на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива, заедно с таблица на съответствието на разпоредбите на настоящата директива с тези, които са приети от националното законодателство.Член 3Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Гьотеборг на 15 юни 2001 година.За СъветаПредседателB. Ringholm[1] ОВ С 269, 28.8.1998 г., стр. 16, иОВ С 179, 24.6.1999 г., стр. 6.[2] ОВ С 150, 28.5.1999 г., стр. 621, и становище от 16.5.2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ C 101, 12.4.1999 г., стр. 26.[4] ОВ L 73, 19.3.1976 г., стр. 18. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.[5] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.[******] Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. отноcно взаимопомощта между компетентните органи в държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане (ОВ L 336, 27.12.1977 г., стр. 15). Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г."--------------------------------------------------


title: Директива 2004/56/ЕО на Съвета от 21 април 2004 година за изменение на Директива 77/799/ЕИО относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане, някои акцизи и облагането на застрахователните премии

text:
Важна правна забележка

|

32004L0056

Официален вестник n° L 127 , 29/04/2004 стр. 0070 - 0072 специално чешко издание глава 09 том 02 стр. 13  - 15 специално испанско издание глава 09 том 02 стр. 13  - 15 специално унгарско издание глава 09 том 02 стр. 13  - 15 специално литвийско издание глава 09 том 02 стр. 13  - 15 LV.ES глава 09 том 02 стр. 13  - 15 MT.ES глава 09 том 02 стр. 13  - 15 PL.ES глава 09 том 02 стр. 13  - 15 SK.ES глава 09 том 02 стр. 13  - 15 специално словенско издание глава 09 том 02 стр. 13  - 15

		20040421Директива 2004/56/ЕО на Съветаот 21 април 2004 годиназа изменение на Директива 77/799/ЕИО относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане, някои акцизи и облагането на застрахователните премииСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 93 и 94 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],като има предвид, че:(1) Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане, някои акцизи и облагането на застрахователните премии [3] определи основните правила за административно сътрудничество и обмен на информация между държавите-членки с цел разкриване и предотвратяване укриването на данъци и данъчните измами и правилно определяне на данъка от страна на държавите-членки. Усъвършенстването, разширяването и модернизирането на тези правила е от съществено значение.(2) Когато определена държава-членка провежда разследване, за да получи необходимата информация, с която да отговори на молбата за съдействие, се приема, че въпросната държава действа за своя сметка; по този начин ще има само едни правила, които се прилагат в процеса на събиране на информация и разследването няма да се затруднява от закъснения.(3) За да бъде ефективна борбата с данъчните измами, не е целесъобразно държавата-членка, която е получила информация от друга държава-членка да иска последващо разрешение за публичното ѝ разкриване.(4) Необходимо е да се поясни, че дадена държава-членка не е задължена да извършва разследване, за да получи необходимата информация, с която да отговори на молбата за съдействие, ако съгласно законодателството или административната ѝ практика, на компетентния орган не се разрешава да извършва разследване или да събира такава информация.(5) Възможно е компетентният орган на дадена държава-членка да откаже информация или съдействие, ако държавата-членка, отправяща молбата за информация не е в състояние да осигури информация от същия вид, както поради фактически, така и поради юридически причини.(6) С оглед законовите изисквания в определени държави-членки данъкоплатецът да бъде информиран за решенията и актовете относно данъчното му задължение и за произтичащите трудности за данъчните власти, включително и в случаите, когато данъкоплатецът се е преместил в друга държава-членка, е желателно при тези обстоятелства данъчните власти да могат да потърсят съдействие от компетентните органи на държавата-членка, в която той се е преместил.(7) Тъй като определена данъчна ситуацията при едно или повече данъчно задължени лица в някои държави-членки често представлява общ или допълващ интерес, необходимо е да се предостави възможност за извършване на едновременен контрол на тези лица от две или повече държави-членки по взаимно споразумение и на доброволен принцип, в случай че подобен контрол се оказва по-ефективен от този, осъществяван само от една държава-членка.(8) Комисията представи предложението си за директива на основата на член 95 от Договора. Съветът, като взе предвид, че предложението за директива е свързано с хармонизиране на законодателството в областта, както на прякото, така и на косвеното данъчно облагане, и актът следва да се приеме на основата на членове 93 и 94 от Договора, се консултира с Европейския парламент с писмо от 12 ноември 2003 г., като го информира за намерението си за промяна на законовата база.(9) Директива 77/799/ЕИО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 77/799/ЕИО на Съвета се изменя, както следва:1. Член 1, параграф 5 се изменя, както следва:а) текстът, следващ думите "в Италия", се заменя със следния:"il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali или упълномощени представители"б) текстът, следващ думите "в Швеция", се заменя със следния:"Chefen för Finansdepartementet или упълномощени представители".2. В член 2, параграф 2 се добавя следната алинея:"За получаване на исканата информация, запитаният орган или административният орган получател действа така, както действа за своя сметка или по искане на друг орган от неговата държава-членка."3. Член 7, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Цялата информация, станала известна на държава-членка съгласно тази директива се пази в тайна от държавата по същия начин, по който и информацията, която се получава съгласно националното ѝ законодателство. Подобна информация:- може да се предоставя само на лица, пряко участващи в определянето на данъка или в осъществяването на административен контрол върху това определяне;- може да се разгласява само във връзка със съдебно производство или административно производство, което включва санкции, свързани с определянето или преразглеждането на данъка, и само на лица, които участват пряко в подобни производства; тази информация може обаче да се разкрива по време на публични заседания или в съдебни решения, ако компетентният орган на държавата-членка, предоставяща информацията няма възражения срещу това при първоначалното ѝ предоставяне;- при никакви обстоятелства не може да се използва за други цели освен за данъчно облагане или във връзка със съдебни или административни производства, които включват санкции, свързани с определянето или преразглеждането на данъка.Освен това държавите-членки могат да предоставят информацията, предвидена в първата алинея при определянето на други такси, мита и данъци, посочени в член 2 от Директива 76/308/ЕИО [****].4. Член 8 се изменя, както следва:а) параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Настоящата директива не налага на дадена държава-членка, от която е поискана информация, задължението за извършване на разследвания или предоставяне на информация, ако това противоречи на законодателството или административната ѝ практика компетентният орган на тази държава да извършва такива разследвания или да събира исканата информация."б) параграф 3 се заменя със следния текст:"3. Компетентният орган на дадена държава-членка може да откаже предоставянето на информация, ако държавата-членка, отправяща искането не е в състояние да осигури информация от същия вид, както поради фактически, така и поради юридически причини."5. Добавят се следните членове:"Член 8аУведомяване1. По молба на компетентния орган на дадена държава-членка, компетентният орган на друга държава-членка в съответствие с правилата за уведомяване относно подобни актове в запитаната държава-членка, уведомява адресата за всички актове и решения, издадени от административните органи на запитващата държава и отнасящи се до прилагането на територията ѝ на законодателството в областта на данъците, предмет на тази директива.2. В молбите за уведомяване се посочва актът или решението, предмет на уведомяване, както и името и адресът, и всяка друга информация, полезна за идентифициране на адресата.3. Запитаният орган информира незабавно запитващия орган за отговора си на молбата за уведомяване и го информира в частност за датата на уведомяване на адресата относно решението или акта.Член 8бЕдновременен контрол1. Когато данъчната ситуация на едно или повече данъчно задължени лица представлява общ или допълващ интерес за две или повече държави-членки, те могат да се договорят да извършат на териториите си едновременен контрол с оглед да обменят получената информация, винаги, когато такъв контрол би се оказал по-ефективен, отколкото този, извършен само в една държава-членка.2. Компетентният орган на всяка държава-членка идентифицира независимо данъчно задължените лица, които възнамерява да предложи за едновременен контрол. Той уведомява съответните компетентни органи на другите заинтересовани държави-членки за случаите, които според него трябва да бъдат обект на едновременен контрол. Той посочва и причините за направения избор, доколкото това е възможно, като предоставя информацията, довела до това решение. Той определя и периода за извършване на контролните действия.3. Компетентният орган на всяка държава-членка решава дали да участва в едновременния контрол. При получаване на предложение за едновременен контрол, компетентният орган потвърждава съгласието си или мотивира отказа си пред съответния орган.4. Всеки компетентен орган на заинтересованите държави-членки определя представител, отговорен за ръководенето и координирането на контролните действия."Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 януари 2005 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите и прилагат таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваване се определят от държавите-членки.Член 3Настоящата директива влиза сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 21 април 2004 година.За СъветаПредседателJ. Walsh[1] Становище от 15 януари 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] ОВ С 32, 5.2.2004 г., стр. 94.[3] ОВ L 336, 27.12.1977 г., стр. 15. Директива, последно изменена с Директива 2003/93/ЕО (ОВ L 264, 15.10.2003 г., стр. 23).[****] ОВ L 73, 19.3.1976 г., стр. 18."--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 26 юни 1975 година за изменение на Директиви 66/400/ЕИО, 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 66/403/ЕИО и 69/208/ЕИО относно търговията със семена от цвекло, семена от фуражни култури, семена от зърнени култури, посадъчен материал от картофи и семена от маслодайни и влакнодайни култури

text:
Важна правна забележка

|

31975L0444

Официален вестник n° L 196 , 26/07/1975 стр. 0006 - 0013 специално гръцко издание: глава 03 том 13 стр. 0057  специално испанско издание: глава 03 том 8 стр. 0198  специално португалско издание глава 03 том 8 стр. 0198  специално финландско издание: глава 3 том 6 стр. 0115  специално шведско издание: глава 3 том 6 стр. 0115  специално чешко издание глава 03 том 02 стр. 103  - 110 специално испанско издание глава 03 том 02 стр. 103  - 110 специално унгарско издание глава 03 том 02 стр. 103  - 110 специално литвийско издание глава 03 том 02 стр. 103  - 110 LV.ES глава 03 том 02 стр. 103  - 110 MT.ES глава 03 том 02 стр. 103  - 110 PL.ES глава 03 том 02 стр. 103  - 110 SK.ES глава 03 том 02 стр. 103  - 110 специално словенско издание глава 03 том 02 стр. 103  - 110

		19750626Директива на Съветаот 26 юни 1975 годиназа изменение на Директиви 66/400/ЕИО, 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 66/403/ЕИО и 69/208/ЕИО относно търговията със семена от цвекло, семена от фуражни култури, семена от зърнени култури, посадъчен материал от картофи и семена от маслодайни и влакнодайни култури(75/444/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че поради изброените по-долу съображения е целесъобразно да се изменят някои директиви, отнасящи се до търговията със семена и посадъчен материал;като има предвид, че по време на прилагането на въпросните директиви се установи, че малките опаковки със семена от цвекло и фуражни култури са предмет на търговията между държавите-членки на територията на Общността;като има предвид следователно, че е целесъобразно да се хармонизира този сектор, който до този момент е бил регулиран от националното законодателство;като има предвид, че в това отношение е препоръчително, от една страна, да се предвидят улеснения за маркирането и за запечатването на тези малки опаковки и, от друга страна, да бъде наложен като задължителен съответен контрол на идентифицирането на тези семена;като има предвид, че някои от цитираните по-горе директиви предвиждат от 1 юли 1975 г. равностойността на семената и посадъчния материал, събрани в други страни, преди всичко в трети страни, да не може да бъде установена в национален план от държавите-членки; като има предвид независимо от това, че, тъй като общностните изпитвания на семената за фуражни, маслодайни и влакнодайни култури не са могли да бъдат извършени за всички случаи, е целесъобразно да се продължи посочения по-горе срок за тези семена, за да се избегне нарушаване на съществуващите търговски отношения;като има предвид, че е целесъобразно да се разреши на държавите-членки да въведат разпоредби за улесняване запечатването на малките опаковки, съдържащи семена от зърнени култури, посадъчен материал от картофи и семена от маслодайни и влакнодайни култури;като има предвид освен това, че е необходимо да се внесат някои изменения относно начина на указване на количествата семена,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 66/400/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от цвекло [3], последно изменена с Директива 73/438/ЕИО [4], се изменя, както следва:1. В член 2, параграф 1 се добавя следната буква:"Ж. Малки опаковки ЕИО: са опаковките, съдържащи следните сертифицирани семена:- еднокълнови семена или семена, трансформирани изкуствено в еднокълнови: до 100000 клъстери или зърна или до нетно тегло 2,5 кг, с изключение евентуално на гранулираните пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки,- семена, различни от еднокълновите семена или семена, трансформирани изкуствено в еднокълнови: до нетно тегло 10 кг, с изключение евентуално на гранулираните пестициди, гранулиращите вещества или други твърди добавки."2. В член 9, параграф 1 думите "членове 10 и 11" се заменят с думите "членове 10, 11 или 11а, при необходимост".3. Текстът на член 10 се заменя със следното:"Член 101. Държавите-членки изискват опаковките от базови семена и сертифицирани семена, освен когато семената от последната категория се предлагат под формата на малки опаковки ЕИО, да бъдат запечатвани официално по такъв начин, че след отварянето на опаковката запечатването да се нарушава и да не може да бъде възстановено.2. Държавите-членки изискват, освен в случаите на малки опаковки ЕИО, да могат да бъдат извършвани едно или няколко отваряния само официално. В този случай върху етикета, предвиден в член 11, параграф 1, се посочва последното запечатване, датата му и органа, отговорен за това.3. Държавите-членки изискват малките опаковки ЕИО да се запечатват по такъв начин, че след отварянето на опаковката запечатването да се разрушава и да не може да бъде възстановено. Могат да бъдат извършвани едно или няколко отваряния на опаковки само под официален контрол.4. Държавите-членки могат да предвидят дерогации от параграфи 1 и 2 за малките опаковки с базови семена."4. Уводният текст на член 11, параграф 1 се заменя със следното:"1. Държавите-членки изискват опаковките с базови семена и със сертифицирани семена, освен когато семената от последната категория се предлагат под формата на малки опаковки ЕИО…"5. Текстът на член 11, параграф 2, буква б) се заменя със следното:"б) да предвидят изключения от параграф 1 за малките опаковки с базови семена, когато на тези опаковки е отбелязано означението: "Търговия, допустима изключително и само в… (съответна държава-членка)"."6. След член 11 се добавят следните членове:"Член 11а1. Държавите-членки изискват за малките опаковки ЕИО:а) на външната им страна, в съответствие с приложение III, част Б, да е поставен етикет на доставчика, текст или печат, изписан на един от официалните езици на Общността; за прозрачните опаковки този етикет може да бъде поставен в опаковката, при условие че той може да се прочете през самата опаковка; цветът на етикета е син;б) да е поставен официално пореден номер и от външната страна на опаковката или върху етикета на доставчика, предвиден в буква а); в случай на използване на официален самозалепващ се етикет, цветът му трябва да бъде син; начинът за поставяне на въпросния номер може да бъде определен в съответствие с процедурата, установена в член 21.2. Държавите-членки могат да изискват за маркирането на малките опаковки ЕИО, изготвени на тяхна територия, използването на официален самозалепващ се етикет, върху който са нанесени част от указанията, предвидени в приложение III, част Б. При условие че част от указанията са нанесени върху въпросния етикет, поставянето на маркировката, предвидена в параграф 1, буква а) не се изисква.Член 11бДържавите-членки могат да предвидят, при поискване, малките опаковки ЕИО да бъдат официално запечатвани и маркирани в съответствие с разпоредбите на член 10, параграф 1 и на член 11.Член 11вДържавите-членки вземат всички необходими мерки, за да бъде осигурен контролът на идентичността на семената в случаите на представяне в малки опаковки, преди всичко по време на разфасоването на партиди семена. За тази цел те могат да предвидят малките опаковки, разделяни на техните територии, да бъдат запечатвани официално или под официален контрол."7. В член 12 думите "в член 4" се заменят с думите "с настоящата директива."8. Текстът на член 14, параграф 1 се заменя със следното:"1. Държавите-членки следят за това:- базовите семена и сертифицираните семена, които са били сертифицирани официално и чиято опаковка е била официално маркирана и запечатана в съответствие с настоящата директива,- сертифицираните семена, които са били сертифицирани официално и се предлагат в малки опаковки ЕИО, маркирани и запечатани в съответствие с настоящата директива,да не подлежат на ограниченията за търговията, предвидени в настоящата директива, по отношение на техните характеристики, изискванията за изпитване, маркирането и запечатването."9. Текстът на приложение III се заменя със следното:""19750626ПРИЛОЖЕНИЕ IIIМАРКИРОВКАА. Официален етикетI. Изисквана информация1. "Правила и стандарти на ЕИО",2. сертифициращ орган и държава-членка или техни инициали,3. референтен номер на партидата,4. цвекло, фуражно или захарно,5. сорт,6. категория,7. страна производителка,8. нетно или брутно декларирано тегло на клъстери или чисти семена,9. когато е посочено теглото и за използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указание за естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на клъстерите или чистите семена и общото тегло,10. за еднокълновите семена: указанието "еднокълнови семена",11. за семена, трансформирани изкуствено в еднокълнови: указанието "прецизни семена".II. Минимални размери110 мм × 67 ммБ. Етикет на доставчика или надпис върху опаковката (малки опаковки ЕИО)Изисквана информация1. "Малки опаковки ЕИО",2. име и адрес на отговорния за маркировката доставчик или негов идентификационен знак,3. официално определен пореден номер,4. служба, която е определила поредния номер и име на държавата-членка или техни инициали,5. референтен номер, ако поредният официален номер не позволява идентифицирането на партидата,6. цвекло, фуражно или захарно,7. сорт,8. "Сертифицирани семена",9. нетно или брутно декларирано тегло или брой клъстери или чисти семена,10. в случай на указания за теглото и за използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указание за естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на клъстерите или чистите семена и общото тегло,11. за еднокълновите семена: указанието "еднокълнови семена",12. за семена, трансформирани изкуствено в еднокълнови: указанието "прецизни семена".""Член 2Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията на семена от фуражни култури [5], последно изменена с Директива 73/438/ЕИО, се изменя както следва:1. В член 2, параграф 1 се добавят следните букви:"Е. Малки опаковки ЕИО А са опаковките, съдържащи смеси от семена, които не са предназначени да бъдат използвани за отглеждане на фуражни култури, с нетно тегло до 2 килограма, с изключение, евентуално, на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки.Ж. Малки опаковки ЕИО Б са опаковките, съдържащи сертифицирани семена, търговски семена или, при условие че не се касае за малки опаковки ЕИО А, смес от семена с нетно тегло до 10 килограма, с изключение, евентуално, на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки."2. В член 8, параграф 1, думите "членове 9 и 10" се заменят с думите "членове 9, 10 или 10а, в зависимост от случая".3. Текстът на член 9 се заменя със следното:"Член 91. Държавите-членки изискват опаковките с базови семена, със сертифицирани семена и с търговски семена, при условие че семената от последните две категории не се предлагат в малки опаковки ЕИО Б, да се запечатват официално по такъв начин, че при отварянето на опаковката запечатването да се нарушава и да не може да бъде възстановено.2. Държавите-членки изискват, освен в случаите на разфасоване в малки опаковки ЕИО Б, да могат да бъдат извършвани едно или няколко отваряния единствено официално. В този случай върху етикета, предвиден в член 10, параграф 1, трябва да бъде упоменато последното ново запечатване, датата му и органът, който го е извършил.3. Държавите-членки изискват малките опаковки ЕИО Б да се запечатват по такъв начин, че след отварянето на опаковката запечатването да се нарушава и да не може да бъде възстановено. Могат да бъдат извършвани едно или няколко отваряния само под официален контрол.4. Държавите-членки могат да предвидят изключения от параграфи 1 и 2 за малките опаковки с базови семена."4. Уводният текст на член 10, параграф 1 се заменя със следното:"1. Държавите-членки изискват опаковките с базови семена, със сертифицирани семена и с търговски семена дотолкова, доколкото семената от последните две категории не се предлагат под формата на малки опаковки ЕИО Б …"5. Текстът на член 10, параграф 2, буква б) се заменя със следното:"б) да предвидят изключения от параграф 1 за малките опаковки с базови семена дотолкова, доколкото на тези опаковки е отбелязано означението "Търговия, допустима изключително и само в… (съответна държава-членка)"."6. След член 10 се добавят следните членове:"Член 10а1. Държавите-членки изискват за малките опаковки ЕИО Б:а) от външната им страна, в съответствие с приложение IV, част Б, да бъде поставен етикет на доставчика, текст или печат, изписан на един от официалните езици на Общността; за прозрачните опаковки този етикет може да бъде поставен в опаковката, при условие че той може да се чете през самата опаковка; по отношение на цвета на етикета се прилагат разпоредбите на член 10, параграф 1, буква а);б) да имат пореден номер, определен официално и поставен или от външната страна на опаковката, или върху етикета на доставчика, предвиден в буква а); в случай на използване на официален самозалепващ се етикет по отношение на цвета се прилагат разпоредбите на член 10, параграф 1, буква а); начините за поставяне на въпросния пореден номер са определени в съответствие с процедурата, установена в член 21.2. Държавите-членки могат да изискват за маркирането на малките опаковки ЕИО, изготвени на тяхна територия, да се прилага официален самозалепващ се етикет, върху който са нанесени част от указанията, предвидени в приложение IV, част Б. При условие че част от указанията са нанесени върху въпросния етикет, маркировката, предвидена в параграф 1, буква а), не се изисква.Член 10бДържавите-членки могат да предвидят, при поискване, малките опаковки ЕИО Б да бъдат официално запечатвани и маркирани в съответствие с разпоредбите на член 9, параграф 1 и на член 10.Член 10вДържавите-членки вземат всички необходими мерки, за да бъде осигурен контролът на идентичността на семената в случаите на малки опаковки преди всичко по време на разфасоването на партиди семена. За тази цел те могат да предвидят малките опаковки, разделяни на техните територии, да бъдат запечатвани официално или под официален контрол."7. В член 11 думите "в член 4" се заменят с думите "с настоящата директива."8. Текстът на член 13 се заменя със следното:"Член 131. Държавите-членки изискват семената от фуражни култури, предлагани под формата на смеси от различни семена от различни родове, видове или сортове, или смеси от семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на настоящата директива, да могат да бъдат търгувани единствено когато се касае за смеси, които не са предназначени да бъдат използвани като семена от фуражни култури и ако различните съставки на тези смеси са отговаряли, преди смесване, на приложимите за тях правила за търговията.2. По изключение от параграф 1, държавите-членки могат да разрешат търговията на семена от фуражни култури под формата на смеси:- ако тези смеси са предназначени да бъдат използвани като семена от фуражни култури, или- ако тези смеси съдържат семена от видове растения, за които разпоредбите на Общността не предвиждат смесване със семена от фуражни култури.3. Членове 8, 9, 10б, 11 и 12 се прилагат в случая, както и — при условие обаче че етикетът е зелен — членове 10 и 10а. За тази цел малките опаковки ЕИО А се считат за малки опаковки ЕИО Б.Независимо от това за малките опаковки ЕИО А не се изисква поредният номер, определен официално, предвиден в член 10а, параграф 1, буква б).При прилагането на параграф 2 държавите-членки могат да допуснат дерогации от настоящата директива за малките опаковки по отношение на максималните количества и указанията, които следва да бъдат представени при маркирането, само при условие че тези малки опаковки носят обозначението "Търговия, допустима изключително и само в… (съответна държава-членка)"."9. Текстът на член 14, параграф 1 се заменя със следния параграф:"1. Държавите-членки следят:- базовите семена и сертифицираните семена, които са били сертифицирани официално и чиито опаковки са били маркирани и запечатани официално в съответствие с настоящата директива,- търговските семена, които са били проверени официално и чиито опаковки са били официално маркирани и запечатани в съответствие с настоящата директива,- сертифицираните семена, които са били сертифицирани официално и търговските семена, които са били проверени официално и поставени в малки опаковки ЕИО Б, които са били официално маркирани и запечатани в съответствие с настоящата директива,- семената под формата на смеси, които са произведени в съответствие с настоящата директива и не са предназначени за използване за фуражни култури, и чиито опаковки са били официално маркирани и запечатани в съответствие с настоящата директива,да бъдат подчинени единствено на ограниченията за търговията, предвидени в настоящата директива относно техните характеристики, разпоредби за изпитване, маркиране и запечатване."10. В член 16, параграф 2 датата 1 юли 1975 г. се заменя с датата 1 юли 1977 г.11. Текстът на приложение IV се заменя със следното.""19750626ПРИЛОЖЕНИЕ IVМАРКИРОВКАА. Официален етикетI. Изисквана информацияа) За базовите семена и за сертифицираните семена:1. "Правила и стандарти на ЕИО",2. сертифициращ орган и държава-членка или техни инициали,3. референтен номер на партидата,4. вид,5. сорт,6. категория,7. страна производителка,8. нетно или брутно декларирано тегло на чистите семена,9. в случай на указания за теглото и за използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указание за естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло,10. за сертифицираните семена от второ размножение и от следващите размножения след базови семена: брой размножения след базовите семена,11. за семената от сортовете зърнени култури, които не са били предмет на изпитване за определяне на техните биологични и стопански качества и в съответствие с член 4, параграф 2, буква а) от Директива 70/457/ЕИО на Съвета от 29 септември 1970 г. относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове [1]: "които не са предназначени за производство на фуражни култури".б) За търговските семена:1. "Правила и стандарти ЕИО"2. "Търговски семена (несертифицирани за сорта)"3. сертифициращ орган и държава-членка или техни инициали,4. референтен номер на партидата,5. вид [2],6. производствен регион,7. нетно или брутно декларирано тегло на чистите семена,8. в случай на указания за теглото и използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указание за естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите зърна и общото тегло.в) За смесите семена:1. "Смес от семена за … (предвидена употреба)",2. орган, извършил запечатването и държава-членка или техните инициали,3. референтен номер на партидата,4. тегловно съотношение на различните посочени съставки съобразно видовете и евентуално, сортовете; посочването на наименованието на сместа е достатъчно, когато тегловното съотношение е изписано на вниманието на купувача и ако е поставено официално,5. нетно или брутно декларирано тегло на чистите семена,6. в случай на указване на теглото и използването на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указване на естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло.II. Минимални размери110 мм × 67 ммБ. Етикет на доставчика или надпис върху опаковката (малки опаковки ЕИО)Изисквана информацияа) За сертифицираните семена:1. "Малка опаковка ЕИО Б",2. име и адрес на отговорния за маркировката доставчик или негов идентификационен знак,3. официално определен пореден номер,4. служба, която е определила поредния номер и име на държавата-членка или техни инициали,5. референтен номер, ако поредният официален номер не позволява идентифицирането на сертифицираната партида,6. вид,7. сорт,8. "Сертифицирани семена",9. нетно или брутно декларирано тегло на чистите зърна,10. в случай на указване на теглото и на използването на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указване на естеството на добавката, както и на приблизителното съотношение между теглото на чистите зърна и общото тегло,11. за семената от сортовете зърнени култури, които не са били предмет на изпитване за определяне на техните биологични и стопански качества в съответствие с член 4, параграф 2, буква а) от Директива 70/457/ЕИО на Съвета от 29 септември 1970 г. относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове: "които не са предназначени за производство на фуражни култури".б) За търговските семена:1. "Малки опаковки ЕИО Б",2. име и адрес на отговорния за маркировката доставчик или неговия идентификационен номер,3. официално определен пореден номер4. служба, определила поредния номер и име на държавата-членка или техни инициали,5. референтен номер, ако официалният пореден номер не позволява идентифицирането на партидата,6. вид [2],7. "Търговски семена",8. нетно или брутно декларирано тегло на чистите семена,9. в случай на указване на теглото и на използването на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указване на естеството на добавката, както и на приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло.в) За смесите семена:1. "Малка опаковка ЕИО А" или "Малка опаковка ЕИО Б",2. име и адрес на отговорния за маркировката доставчик или неговия идентификационен номер,3. малка опаковка ЕИО Б: официално определен пореден номер,4. малка опаковка ЕИО Б: служба, определила поредния номер и име на държавата-членка или техни инициали,5. малка опаковка ЕИО Б: референтен номер, ако поредният официален номер не позволява идентифицирането на партидата,6. малка опаковка ЕИО А: референтен номер, позволяващ идентифицирането на използваните партиди,7. малка опаковка ЕИО А: име на държавата-членка или нейни инициали,8. "Смес от семена за … (предвидена употреба)",9. нетно или брутно тегло или брой чисти семена,10. в случай на указване на теглото и на използването на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указване на естеството на добавката, както и на приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло,11. тегловно съотношение на различните съставки в съответствие с видовете и, при необходимост, съобразно сортовете; само една част от тези указания, при условие че държавите-членки са ги направили задължителни за малките опаковки, произведени на техните територии, както и указване на наименованието на сместа, са достатъчни, ако тегловното съотношение може да бъде съобщено на купувача по негово искане и ако то е поставено официално.""Член 3Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури [6], последно изменена с Директива 73/438/ЕИО, се изменя, както следва:1. В член 9 се добавя следният параграф:"3. Държавите-членки могат да предвидят дерогации от параграф 1 за малките опаковки."2. В приложение IV, част А, букви а) и б) се вмъква следното съответно като 8а и 6:"В случай на указване на теглото и на използването на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указване на естеството на добавката, както и на приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло."Член 4Директива 66/403/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията с посадъчен материал от картофи [7], последно изменена с Директива 73/438/ЕИО, се изменя, както следва:В член 9 се добавя следният параграф:"3. Държавите-членки могат да предвидят дерогации от параграф 1 за малките опаковки."Член 5Директива 69/208/ЕИО на Съвета от 30 юни 1969 г. относно търговията със семена от маслодайни и от влакнодайни култури [8], последно изменена с Директива 73/438/ЕИО, се изменя, както следва:1. В член 9 се добавя следният параграф:"3. Държавите-членки могат да предвидят дерогации от параграф 1 за малките опаковки."2. В член 15, параграф 2, датата 1 юли 1975 г. се заменя с датата 1 юли 1977 г.3. В приложение IV, част А, букви а) и б) се допълват със следното, съответно като 10 и 9:"В случай на указване на теглото и на използването на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки — указване на естеството на добавката, както и на приблизителното съотношение между теглото на чистите зърна и общото тегло."Член 6Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива, преди:- 1 юли 1975 г. за член 2, параграф 10 и член 5, параграф 2,- 1 юли 1980 г. за член 2, параграф 6 що се отнася до член 10а, параграф 1, буква б),- 1 юли 1977 г. за останалите разпоредби от настоящата директива.Член 7Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 26 юни 1975 година.За СъветаПредседателP. Barry[1] ОВ C 62, 31.7.1973 г., стр. 37.[2] ОВ C 8, 31.1.1974 г., стр. 19.[3] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2290/66.[4] ОВ L 356, 27.12.1973 г., стр. 79.[5] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2298/66.[1] ОВ L 225, 12.10.1970 г., стр. 1.[2] По отношение на лупината трябва да се посочи дали се касае за горчива или за сладка лупина.[6] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2309/66.[7] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2320/66.[8] ОВ L 169, 10.7.1969 г., стр. 3.--------------------------------------------------


title: Директива 2004/88/EО на Комисията oт 7 септември 2004 година относно изменение на Директива 76/768/ЕИО на Съвета относно козметичните продукти с цел адаптиране на Приложение III към нея към техническия прогрес

text:
Важна правна забележка

|

32004L0088

Официален вестник n° L 287 , 08/09/2004 стр. 0005 - 0006 Официален вестник n° L 183 , 05/07/2006 стр. 0118 - 0119

		20040907Директива 2004/88/EО на Комисиятаoт 7 септември 2004 годинаотносно изменение на Директива 76/768/ЕИО на Съвета относно козметичните продукти с цел адаптиране на Приложение III към нея към техническия прогресКОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИкато взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. oтносно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с козметични продукти [1], и по-специално член 8, параграф 2 от нея,след консултации с Научния комитет по козметични продукти и нехранителни продукти, предназначени за потребители,като има предвид, че:(1) Тъй като оценката на риска не е извършена в съответствие с Регламент 793/93/ЕИО на Съвета относно оценка и контрол на рисковете от съществуващите вещества [2], срокът за включване в част 2 на Приложение III към Директива на 76/768/ЕИО на мускусен ксилен и мускусен кетон е удължен до 30 септември 2004 г.;(2) На 8 януари 2004 година Научният комитет по токсичност, екотоксичност и околната среда прие становище по резултатите от оценката на риска за мускусен ксилен и мускусен кетон, извършена в съответствие с Регламент 793/93/ЕИО;(3) Научният комитет по козметични продукти и нехранителни продукти, предназначени за потребители (SCCNFP) потвърди, че мускусният ксилен може безопасно да се използва в козметични продукти, с изключение на продуктите за грижа за устната кухина, с максимална концентрация в крайния продукт до 1 % във фин парфюм, до 0,4 % в тоалетна вода и 0,03 % в други продукти, и че мускусният кетон може безопасно да се използва в козметични продукти, с изключение на продуктите за грижа за устната кухина, с максимална концентрация в крайния продукт до 1,4 % във фин парфюм, до 0,56 % в тоалетна вода и 0,042 % в други продукти,(4) Следователно, необходимо е мускусният ксилен и мускусният кетон да се включат в част 1 на приложение III към Директива 76/768/ЕИО, като съответните вписвания в част 2 на това приложение следва да се заличат.(5) Директива 76/768/ЕИО следва поради това да се измени съответно.(6) Мерките предвидени в настоящата директива са в съответствие със становището на Постоянния комитет по козметични продукти,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВАЧлен 1Приложение III към Директива 76/768/ЕИО се изменя в съответствие приложението към настоящата директива.Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата Директива най-късно до 1 октомври 2004 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби, както и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила на третия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 7 септември 2004 година.За КомисиятаOlli RehnЧлен на Комисията[1] ОВ L 262, 27.9,1976 г., стр. 169. Директива, последно изменена с Директива 2003/83/ЕО на Комисията (ОВ L 238, 25.9.2003 г., стр. 23).[2] ОВ L 84, 5.4.1993 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент № 1882/2003/ЕО (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).--------------------------------------------------20040907ПРИЛОЖЕНИЕПриложение III към Директива 76/768/ЕИО се изменя както следва:1. В част 2, вписванията с поредни номера 61 и 62 се заличават.2. В част 1 се добавят следните вписвания под поредни номера 96 и 97:"Пореден номер | Вещество | Ограничения | Условия за употреба и предупреждения, които трябва да са напечатани върху етикета |Област на приложение и/или употреба | Максимално разрешена концентрация в готовия козметичен продукт | Други ограничения и изисквания |а | б | в | г | д | е |96 | Мускусен ксилен (CAS № 81-15-2) | Всички козметични продукти с изключение на продуктите за грижа за устната кухина | а)1,0 % във фин парфюмб)0,4 % в тоалетна водав)0,03 % в други продукти | | |97 | Мускусен кетон (CAS № 81-14-1) | Всички козметични продукти с изключение на продуктите за грижа за устната кухина | а)1,4 % във фин парфюмб)0,56 % в тоалетна водав)0,042 % в други продукти" | | |--------------------------------------------------