title: Директива на Съвета от 30 ноември 1989 година относно минималните изисквания за безопасност и здраве на работното място (първа специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)

text:
Важна правна забележка

|

31989L0654

Официален вестник n° L 393 , 30/12/1989 стр. 0001 - 0012 специално финландско издание: глава 5 том 4 стр. 0170  специално шведско издание: глава 5 том 4 стр. 0170  специално чешко издание глава 05 том 01 стр. 358  - 369 специално испанско издание глава 05 том 01 стр. 358  - 369 специално унгарско издание глава 05 том 01 стр. 358  - 369 специално литвийско издание глава 05 том 01 стр. 358  - 369 LV.ES глава 05 том 01 стр. 358  - 369 MT.ES глава 05 том 01 стр. 358  - 369 PL.ES глава 05 том 01 стр. 358  - 369 SK.ES глава 05 том 01 стр. 358  - 369 специално словенско издание глава 05 том 01 стр. 358  - 369

		19891130Директива на Съветаот 30 ноември 1989 годинаотносно минималните изисквания за безопасност и здраве на работното място (първа специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)(89/654/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 118а от него,като взе предвид предложението на Комисията [1], представено след консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,в сътрудничество с Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приема с директиви минимални изисквания за насърчаване на подобренията, в частност на работната среда, за да се гарантира по-високо равнище на защита на безопасността и здравето на работниците;като има предвид, че съгласно посочения член тези директиви избягват да налагат административни, финансови и правни ограничения, които биха възпрепятствали създаването и развитието на малки и средни предприятия;като има предвид, че съобщението на Комисията относно програмата ѝ в областта на безопасността, хигиената и опазването на здравето на работното място [4] предвижда да се приеме директива, с цел да се осигурят безопасността и здравето на работниците на работното място;като има предвид, че в своята резолюция от 21 декември 1987 г. за безопасността, хигиената и опазването на здравето на работното място [5] Съветът отбелязва намерението на Комисията да му представи в близко бъдеще минимални изисквания за организацията на работното място;като има предвид, че спазването на минималните изисквания, разработени да гарантират по-високо равнище на безопасност и опазване на здравето на работното място, е от първостепенна важност за осигуряването на безопасността и здравето на работниците;като има предвид, че настоящата директива е специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждането на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [6]; като има предвид, че поради това, разпоредбите на споменатата директива се прилагат изцяло по отношение на работното място, без да се засягат по-строгите и/или специалните разпоредби, съдържащи се в настоящата директива;като има предвид, че настоящата директива представлява конкретна стъпка към изграждането на социалното измерение на вътрешния пазар;като има предвид, че по силата на Решение 74/325/ЕИО [7], последно изменено с Акта за присъединяване от 1985 г., Комисията проведе консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място с оглед изготвянето на предложения в тази област,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Предмет1. Настоящата директива, която е първата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, определя минималните изисквания за безопасност и здраве на работното място, определени в член 2.2. Настоящата директива не се прилага за:а) транспортните средства, използвани извън предприятието и/или ведомството, както и за работните места в транспортните средства;б) временните или подвижните работни площадки;в) миннодобивната промишленост;г) риболовните кораби;д) полята, горите и други земи, които са част от земеделско или горскостопанско предприятие, но са разположени извън сградите на предприятието.3. Разпоредбите на Директива 89/391/ЕИО са изцяло приложими за цялото приложно поле, посочено в параграф 1, без да се засягат по-строгите и/или специалните разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.Член 2ОпределениеПо смисъла на настоящата директива "работно място" е мястото, предназначено за лични работни места, разположени в сградите на предприятието и/или ведомството, или което и да е място на територията на предприятието и/или ведомството, до което работникът има достъп по време на работа.РАЗДЕЛ IIЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕЧлен 3Работни места, използвани за първи пътРаботните места, които се използват за първи път след 31 декември 1992 г., трябва да отговарят на минималните изисквания за безопасност и здраве, посочени в приложение I.Член 4Работни места, които вече се използватРаботните места, използвани преди 1 януари 1993 г., трябва да отговарят на минималните изисквания за безопасност и здраве, посочени в приложение II, най-късно три години след тази дата.Независимо от това, по отношение на Република Португалия, работните места, използвани преди 1 януари 1993 г., трябва да отговарят на минималните изисквания за безопасност и здраве, посочени в приложение II, най-късно четири години след тази дата.Член 5Изменения на работните местаКогато след 31 декември 1992 г. се извършват изменения, разширения и/или преобразувания на работните места, работодателят взема необходимите мерки тези изменения, разширения и/или преобразувания да отговарят на съответните минимални изисквания, посочени в приложение I.Член 6Общи изискванияС оглед да гарантира безопасността и здравето на работниците, работодателят трябва да следи:- пътищата за движение към изходите и аварийните изходи, както и самите изходи и аварийни изходи да са свободни, за да могат да се използват във всеки момент;- за техническата поддръжка на работните места и на оборудването и съоръженията и в частност на тези, които са посочени в приложения I и II, и за отстраняване на установените повреди, които могат да засегнат безопасността и здравето на работниците, във възможно най-кратък срок;- за редовното почистване на работните места и на оборудването и съоръженията, и в частност на тези, които са посочени в приложение I, точка 6 и в приложение II, точка 6, с оглед да се осигурят съответните условия на хигиена;- за редовната поддръжка и проверка на предпазната екипировка и приспособления, предназначени да предотвратят или да отстранят опасности, и особено тези, които са посочени в приложения I и II.Член 7Информиране на работницитеБез да се засягат разпоредбите на член 10 от Директива 89/391/ЕИО, работниците и/или техните представители се уведомяват за всички мерки, които следва да се вземат по отношение на безопасните и здравословни условия на труд на работното място.Член 8Консултации и участие на работницитеКонсултациите и участието на работниците и/или на техните представители се провеждат в съответствие с член 11 от Директива 89/391/ЕИО по въпросите, обхванати от настоящата директива, включително от приложенията към нея.РАЗДЕЛ IIIДРУГИ РАЗПОРЕДБИЧлен 9Изменения на приложениятаИзмененията от строго технически характер на приложенията в резултат на:- приемането на директиви в областта на техническото съгласуване и стандартизация, отнасящи се до проектирането, производството или конструкцията на части за работното място, и/или- техническия прогрес, развитието на международните правила или спецификации или на познанията в областта на работното място,се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.Член 10Заключителни разпоредби1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 1992 г. Те незабавно информират Комисията за това.Независимо от това, датата за прилагане за Република Гърция е 31 декември 1994 г.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното законодателство, които те вече са приели или приемат в областта, уредена с настоящата директива.3. На всеки пет години държавите-членки представят на Комисията доклад за практическото прилагане на разпоредбите на настоящата директива, като посочват гледните точки на социалните партньори.Комисията уведомява за това Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място.4. Комисията представя периодично на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет доклад за прилагането на настоящата директива, като взема под внимание параграфи 1, 2 и 3.Член 11Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 30 ноември 1989 година.За СъветаПредседателJ. P. Soisson[1] ОВ С 141, 30.5.1988 г., стр. 6,ОВ С 115, 8.5.1989 г., стр. 34 иОВ С 284, 10.11.1989 г., стр. 8.[2] ОВ С 326, 19.12.1988 г., стр. 123 иОВ С 256, 9.10.1988 г., стр. 51.[3] ОВ С 175, 4.7.1988 г., стр. 28.[4] ОВ С 28, 3.2.1988 г., стр. 3.[5] ОВ С 28, 3.2.1988 г., стр. 1.[6] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[7] ОВ L 185, 9.7.1974 г., стр. 15.--------------------------------------------------19891130ПРИЛОЖЕНИЕ IМИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА БЕЗОПАСНИ И ЗДРАВОСЛОВНИ УСЛОВИЯ НА ТРУД НА РАБОТНИТЕ МЕСТА, ИЗПОЛЗВАНИ ЗА ПЪРВИ ПЪТ, СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3 ОТ ДИРЕКТИВАТА1. Предварителна бележкаЗадълженията, предвидени в настоящото приложение, се прилагат, винаги когато характеристиките на работното място или на дейността, обстоятелствата или рискът го налагат.2. Стабилност и здравинаСградите, в които се помещават работни места, трябва да имат конструкция и здравина, подходящи за предназначението им.3. Електрически инсталацииЕлектрическите инсталации трябва да са проектирани и изработени така, че да не са пожаро- или взривоопасни; лицата трябва да са подходящо защитени от риск от злополуки, причинявани от пряк или непряк допир.Проектирането, изработването и изборът на материалите и предпазните средства трябва да са подходящи с оглед напрежението, външните условия и компетентността на лицата, които имат достъп до части от инсталацията.4. Аварийни маршрути и изходи4.1. Аварийните маршрути и изходи трябва да са винаги свободни и да водят по възможно най-прекия път на открито или до безопасната зона.4.2. В случай на опасност за работещите трябва да е възможно те да напуснат всички работни места бързо и по възможно най-безопасния начин.4.3. Броят, разпределението и размерите на аварийните маршрути и изходи зависят от използването, екипировката и размерите на работните места и от максималния брой хора, които могат да бъдат там.4.4. Аварийните врати трябва да се отварят навън.Аварийните врати не трябва да бъдат заключени или затворени по такъв начин, че да не могат да бъдат лесно и веднага отворени от всяко лице, което би имало нужда да ги използва по спешност.Не се разрешава използването на плъзгащи се и въртящи се врати, ако са специално предназначени за аварийни изходи.4.5. Специалните аварийни маршрути и изходи трябва да бъдат означени със знаци в съответствие с националните разпоредби, транспониращи Директива 77/576/ЕИО [1].Тези знаци трябва да са поставени на подходящи места и да са трайни.4.6. Аварийните врати не трябва да са заключени.Аварийните маршрути и изходи, както и транспортните маршрути и врати, осигуряващи достъп до тях, не трябва да са блокирани от предмети, така че да могат да се използват безпрепятствено по всяко време.4.7. Аварийните маршрути и изходи, които изискват осветление, трябва да са снабдени с аварийно осветление с необходимия интензитет в случай на повреда на осветлението.5. Откриване и борба с пожари5.1. В зависимост от размерите и използването на сградите, съдържащото се в тях оборудване, физическите и химичните свойства на използваните вещества и максималния потенциален брой на хората, които могат да се намират в тях, работните места трябва да са съоръжени с подходящо пожарогасително оборудване и ако е необходимо, с детектори за пожар и алармени системи.5.2. Неавтоматичното пожарогасително оборудване трябва да е лесно достъпно и лесно за използване.То трябва да е означено със знаци в съответствие с националните разпоредби, транспониращи Директива 77/576/ЕИО.Тези знаци трябва да са поставени на подходящи места и да са трайни.6. Проветряване на затворените работни места6.1. В затворените работни помещения трябва да се следи, като се отчитат използваните работни процеси и физическите ограничения, наложени на работещите, те да разполагат с чист въздух в достатъчно количество.Ако се използва вентилационна система, тя трябва да се поддържа в работно състояние.Система за контрол трябва да известява за всяка повреда, когато това е необходимо за здравето на работещите.6.2. Ако се използват климатизатор или механична вентилационна инсталация, те трябва да работят по такъв начин, че работещите да не бъдат изложени на течение, което предизвиква дискомфорт.Всяко отлагане или замърсяване, което може да предизвика непосредствена опасност за здравето на работещите чрез замърсяване на вдишвания въздух, трябва да се отстранява незабавно.7. Температура на помещението7.1. Температурата в работните помещения трябва да е подходяща за човешкия организъм през работно време, като се имат предвид използваните методи на работа и физическите ограничения, наложени на работещите.7.2. Температурата в помещенията за почивка, помещенията на дежурните служители, санитарните помещения, столовите и помещенията за оказване на първа помощ трябва да отговаря на специфичното предназначение на тези помещения.7.3. Прозорците, капандурите и стъклените преградни стени трябва да позволяват да се избягва прекомерното въздействие на слънчева светлина на работното място, като се има предвид естеството на работата и на работното място.8. Естествено и изкуствено осветление в помещенията8.1. Доколкото е възможно, работните места трябва да разполагат с достатъчна естествена светлина и да са оборудвани със съоръжения, позволяващи изкуствено осветление, подходящо за защита на безопасността и здравето на работещите.8.2. Осветителните инсталации в работните помещенията и в местата за преминаване трябва да са поставени така, че да няма риск от злополуки за работещите поради вида на монтираното осветление.8.3. Работните места, където работещите са особено изложени на рискове в случай на повреда в изкуственото осветление, трябва да са осигурени с аварийно осветление с необходимия интензитет.9. Подове, стени, тавани и покриви на помещенията9.1. Подовете на помещенията трябва да са без опасни неравности, препятствия, дупки или наклони; те трябва да са неподвижни, стабилни и да не са хлъзгави.Работните места, в които са разположени лични работни места, трябва да имат съответната топлинна изолация, като се отчита видът на предприятието и физическата дейност на работещите.9.2. Повърхността на подовете, стените и таваните в помещенията трябва да е такава, че да може да се почиства и обновява, за да се постигнат подходящи условия на хигиена.9.3. Прозрачните или полупрозрачните стени, в частност изцяло стъклените преградни, в помещенията или в съседство с работните места и транспортните маршрути, трябва да са ясно обозначени и да са изработени от безопасен материал или да са отделени от тези работни места и транспортни маршрути по такъв начин, че работещите да не могат да се допират до преградните стени или да се нараняват при счупването им на парчета.9.4. Достъпът до покриви, изработени от материали с недостатъчна якост, е разрешен само ако е доставено оборудване, което гарантира, че работата може да се извърши безопасно.10. Прозорци и капандури10.1. Работещите трябва да могат да отварят, затварят, регулират и поставят в определено положение прозорците, капандурите и вентилацията по безопасен начин. Когато са отворени, те не трябва да са в положение, което представлява опасност за работещите.10.2. Прозорците и капандурите трябва да са произведени заедно с оборудването или да са снабдени с механизми, които дават възможност за тяхното почистване без риск за работниците, извършващи тази работа, или за работещите, намиращи се в сградата или около нея.11. Врати и портали11.1. Мястото, броят и размерите на вратите и порталите и материалите, използвани за тяхното изработване, се определят от естеството и предназначението на помещенията или зоните.11.2. Прозрачните врати трябва да са обозначени по подходящ начин на нивото на очите.11.3. Въртящите се и летящи врати и портали трябва да са прозрачни или с прозрачни плоскости, осигуряващи видимост.11.4. Ако прозрачните или полупрозрачните повърхности на вратите и порталите не са изработени от безопасен материал и има опасност от нараняване на работещите, ако врата или портал се счупи на парчета, тези повърхности трябва да са защитени срещу счупване.11.5. Плъзгащите се врати трябва да са снабдени с предпазни устройства, които да не им позволяват да излизат от релсите и да падат.11.6. Вратите и порталите, които се отварят нагоре, трябва да са снабдени с предпазно устройство, което да не им позволява да падат надолу.11.7. Вратите към евакуационните маршрути трябва да са подходящо обозначени.Те трябва да могат да се отварят отвътре по всяко време без специална помощ.Когато работните места са заети, трябва да има възможност за отваряне на вратите.11.8. Вратите за пешеходци трябва да са в непосредствена близост до портали, предвидени за превозни средства, ако преминаването на пешеходците през тях е безопасно; тези врати трябва да са ясно обозначени и да са постоянно свободни.11.9. Механизираните врати и портали трябва да функционират без опасност от злополука за работещите.Те трябва да са снабдени с лесно забележими и достъпни устройства за аварийно изключване и освен ако не се отварят автоматично, при повреда в захранването трябва също да могат да се отварят ръчно.12. Маршрути за движение - опасни зони12.1. Маршрутите за движение, в това число стълбищата, неподвижните стълби и товарните площадки и рампи, трябва да са разположени и оразмерени по такъв начин, че да осигуряват лесен, безопасен и подходящ достъп на пешеходците или на транспортните средства и да не създават никаква опасност за работещите в близост до тези пътни маршрути.12.2. Маршрутите, използвани за движението на пешеходци и/или на стоки, трябва да са оразмерени в съответствие с броя на потенциалните ползватели и вида на предприятието.Когато по маршрутите за движение се използват превозни средства, за пешеходците винаги трябва да е осигурено достатъчно безопасно място.12.3. Маршрутите за движение на превозни средства трябва да преминават на достатъчно разстояние от врати, портали, пешеходни пътеки, коридори и стълбища.12.4. Доколкото използването и оборудването на помещенията го изискват, за да се осигури защита на работниците, трасетата на маршрутите за движение трябва да са ясно обозначени.12.5. Ако в работните места има опасни зони поради естеството на работата, които създават опасност от падане на работника или на предмети, тези места трябва да са оборудвани, доколкото е възможно, със съоръжения, които предотвратяват навлизането в тези зони на работници, на които не е разрешено влизане.Следва да се вземат подходящи мерки за предпазване на работниците, на които е разрешено да влизат в опасните зони.Опасните зони трябва да са ясно обозначени.13. Специфични мерки за ескалаторите и движещите се лентиЕскалаторите и движещите се ленти трябва да функционират безопасно.Те трябва да са снабдени с всички необходими предпазни устройства.Те трябва да са снабдени с лесно забележими и лесно достъпни устройства за аварийно спиране.14. Товарни площадки и рампи14.1. Товарните площадки и рампи трябва да са съобразени с размерите на товарите, които следва да бъдат транспортирани.14.2. Товарните площадки трябва да имат поне един изход.Когато е технически възможно, товарните площадки, които надвишават определена дължина, трябва да имат изходи във всеки край.14.3. Товарните рампи трябва, доколкото е възможно, да осигуряват такава безопасност, че да предпазват работниците от падане.15. Размери на помещенията и въздушно пространство в помещенията – пространство за свободно движение на работното място15.1. Площта, височината и въздушното пространство в работните помещения трябва да позволяват на работниците да извършват работата си без риск за тяхната безопасност, здраве или благополучие.15.2. Размерите на свободната немебелирана площ на работното място трябва да са изчислени по такъв начин, че работниците да имат достатъчна свобода на движение за извършване на своята работа.Ако спазването на този критерий не е възможно поради причини, присъщи на работното място, работникът трябва да разполага с друго достатъчно пространство за свободно движение в близост до работното си място.16. Помещения за почивка16.1. Когато безопасността или здравето на персонала го изискват, в частност поради вида на извършваната дейност или присъствието на повече от определен брой лица, работниците трябва да имат на разположение лесно достъпно помещение за почивка.Тази разпоредба не се прилага, ако персоналът работи в сродни офиси или работни помещения, предоставящи равностойни възможности за отмора по време на почивките.16.2. Помещенията за почивка трябва да са достатъчно просторни и да са обзаведени с маси и столове с облегалки, като се отчита броят на работниците.16.3. В помещенията за почивка трябва да са въведени подходящи мерки за защита на непушачите от неудобствата, причинявани от тютюневия дим.16.4. Когато работното време редовно и често се прекъсва и няма помещение за почивка, трябва да се осигурят други помещения, които персоналът може да ползва по време на прекъсването на работа, когато това се изисква във връзка с безопасността или здравето на работещите.Необходимо е да се предвидят подходящи мерки за защита на непушачите от неудобствата, причинявани от тютюневия дим.17. Бременни жени и майки кърмачкиБременните жени и майките кърмачки трябва да имат възможност да почиват в легнало положение в подходящи условия.18. Санитарно оборудване18.1. Съблекални и шкафове за дрехи18.1.1. За работниците трябва да се осигурят подходящи съблекални, когато те трябва да носят специални работни дрехи и не може да се изисква от тях по здравословни причини или от благоприличие да се преобличат в друга стая.Съблекалните трябва да са лесно достъпни, с достатъчен капацитет и да има места за сядане.18.1.2. Съблекалните трябва да са достатъчно големи и да предоставят възможност всеки работник да заключва дрехите си през работно време.Ако обстоятелствата го изискват (например, опасни вещества, влага, замърсяване), шкафчетата за работните дрехи трябва да са отделени от тези за обикновените дрехи.18.1.3. Трябва да се предвидят отделни съблекални или разделно ползване на съблекалните от мъжете и жените.18.1.4. Ако не са необходими съблекални по смисъла на подточка 18.1.1, всеки работещ трябва да разполага с място за съхраняване на дрехите си.18.2. Душове и умивалници18.2.1. На работещите трябва да се осигурят достатъчно на брой и подходящи душове, ако това се налага поради естеството на работата или поради здравословни съображения.Трябва да се предвидят отделни помещения с душове или разделно ползване на помещенията с душове от мъжете и жените.18.2.2. Помещенията с душове трябва да са достатъчно големи, за да може всеки работещ да се измие без затруднение и при подходящи хигиенни условия.Душовете трябва да са с гореща и със студена течаща вода.18.2.3. Когато не са необходими душове по смисъла на подточка 18.2.1, първа алинея, трябва да се осигурят достатъчно на брой и подходящи умивалници с течаща вода (топла вода, ако е необходимо) в близост до работните места и съблекалните.Трябва да се предвидят отделни умивалници или разделно ползване на умивалниците от мъжете и жените, когато благоприличието го изисква.18.2.4. Ако помещенията с душовете или с умивалниците и съблекалните са отделени, между тях трябва да има удобна връзка.18.3. Тоалетни и умивалнициРаботещите трябва да разполагат със специални помещения, оборудвани с достатъчен брой тоалетни и умивалници, в близост до работните им места, помещенията за почивка, съблекалните и помещенията с душове или с умивалници.Трябва да се предвидят отделни тоалетни или разделно ползване на тоалетните от мъжете и жените.19. Помещения за оказване на първа помощ19.1. Когато размерите на помещенията, видът на извършваната в тях дейност и честотата на трудовите злополуки го изискват, трябва да се предвидят едно или повече помещения за оказване на първа помощ.19.2. Помещенията за оказване на първа помощ трябва да са снабдени с инсталации и оборудване, необходими за оказване на първа помощ, и да са лесно достъпни при използване на носилки.Те трябва да са обозначени със знаци в съответствие с националните разпоредби, транспониращи Директива 77/576/ЕИО.19.3. Оборудването за оказване на първа помощ трябва да е на разположение също във всички места, където работните условия го изискват.Това оборудване трябва да е подходящо обозначено и да е лесно достъпно.20. Работещи лица с уврежданияРаботните места трябва да са организирани, като се вземат под внимание, ако е необходимо, работещите лица с увреждания.Тази разпоредба се прилага в частност за врати, маршрути за движение, стълбища, бани, умивални, тоалетни и работни места, използвани или директно заети от лица с увреждания.21. Работни места на открито (специални разпоредби)21.1. Работните места, маршрутите за движение и други зони или инсталации на открито, които се използват или са заети от работещи по време на тяхната дейност, трябва да са проектирани по такъв начин, че пешеходците и превозните средства да могат да се движат безопасно.Точки 12, 13 и 14 се прилагат също за основните маршрути за движение на територията на предприятието (маршрути за движение, водещи до фиксирани работни места), за маршрутите за движение, използвани за редовната поддръжка и наблюдение на инсталациите на предприятието, както и за товарните площадки.Точка 12 се прилага също за работните места на открито.21.2. Работните места на открито трябва да са достатъчно осветени с изкуствено осветление, когато дневната светлина не е достатъчна.21.3. Ако работещите работят на работни места на открито, тези работни места трябва, доколкото е възможно, да са организирани по такъв начин, че работещите:а) да са предпазени от атмосферни влияния и ако е необходимо, от падащи предмети;б) да не са изложени на вредни нива на шум, нито на вредни външни въздействия (например, газове, изпарения, прах);в) да могат бързо да напуснат работните места в случай на опасност или да може бързо да им бъде оказана първа помощ;г) да не могат да се подхлъзнат или да паднат.[1] ОВ L 229, 7.9.1977 г., стр. 12.--------------------------------------------------19891130ПРИЛОЖЕНИЕ IIМИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА БЕЗОПАСНИ И ЗДРАВОСЛОВНИ УСЛОВИЯ НА ТРУД ЗА РАБОТНИТЕ МЕСТА, КОИТО ВЕЧЕ СЕ ИЗПОЛЗВАТ, СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4 ОТ ДИРЕКТИВАТА1. Предварителни бележкиЗадълженията, предвидени в настоящото приложение, се прилагат, винаги когато характеристиките на работното място или на дейността, обстоятелствата или рискът го налагат.2. Стабилност и здравинаКонструкцията и здравината на сградите, в които се помещават работните места, трябва да са съобразени с тяхното предназначение.3. Електрически инсталацииЕлектрическите инсталации не трябва да представляват опасност от пожар или взрив; лицата трябва да са защитени по подходящ начин от риск от злополуки, които могат да са причинени от пряк или непряк допир.Електрическите инсталации и предпазните средства трябва да са съобразени с напрежението, с влиянието на външните условия и с компетентността на лицата, които имат достъп до части от инсталацията.4. Аварийни маршрути и изходи4.1. Аварийните маршрути и изходи трябва да са винаги свободни и да водят по възможно най-прекия път на открито или до безопасна зона.4.2. В случай на опасност работещите трябва да могат да напуснат всички работни места бързо и максимално безопасно.4.3. Аварийните маршрути и изходи трябва да са достатъчно на брой.4.4. Аварийните врати трябва да се отварят навън.Аварийните врати не трябва да са заключени или затворени по такъв начин, че да не могат да се отворят лесно и веднага от всяко лице, което би имало нужда да ги използва в спешен случай.Плъзгащите се врати и въртящите се врати, които представляват специални аварийни врати, са забранени.4.5. Специалните аварийни маршрути и изходи трябва да са обозначени в съответствие с националните разпоредби, транспониращи Директива 77/576/ЕИО.Това обозначаване трябва да се постави на подходящите места и да е трайно.4.6. Аварийните врати не трябва да са заключени.Аварийните маршрути и изходи, както и транспортните маршрути и вратите, осигуряващи достъп до тях, не трябва да са блокирани от предмети, за да могат да се използват безпрепятствено по всяко време.4.7. Аварийните маршрути и изходи, които изискват осветление, трябва да са осигурени с аварийно осветление с необходимия интензитет в случай на повреда на осветлението.5. Откриване и борба с пожари5.1. В зависимост от размерите и използването на сградите, съдържащото се в тях оборудване, физическите и химическите свойства на използваните вещества, както и максималния брой на хората, които могат да се намират в тях, работните места трябва да са съоръжени с подходящо пожарогасително оборудване и ако е необходимо, с детектори за пожар и алармена система.5.2. Неавтоматичното пожарогасително оборудване трябва да е лесно достъпно и лесно за използване.То трябва да е обозначено със знаци в съответствие с националните разпоредби, транспониращи Директива 77/576/ЕИО.Това обозначаване трябва да е поставено на подходящи места и да е трайно.6. Проветряване на затворените работни местаВ затворените работни помещения трябва да се следи, като се отчитат използваните работни процеси и физическите ограничения, наложени на работещите, те да разполагат с чист въздух в достатъчно количество.Ако се използва вентилационна система, тя трябва да се поддържа в работно състояние.Система за контрол трябва да известява за всяка повреда, когато това е необходимо за здравето на работещите.7. Температура на помещенията7.1. Температурата в работните помещения трябва да е подходяща за човешкия организъм през работно време, като се имат предвид прилаганите методи на работа и физическите ограничения, наложени на работещите.7.2. Температурата в помещенията за почивка, помещенията на дежурните служители, санитарните помещения, столовите и помещенията за оказване на първа помощ трябва да отговаря на специфичното предназначение на тези помещения.8. Естествено и изкуствено осветление на помещенията8.1. Работните места трябва, доколкото е възможно, да разполагат с достатъчна естествена светлина и да са оборудвани със съоръжения за съответно изкуствено осветление за осигуряване на безопасността и опазване на здравето на работещите.8.2. Работните места, където работещите са особено изложени на рискове, трябва да са осигурени с аварийно осветление с необходимия интензитет в случай на повреда на изкуственото осветление.9. Врати и портали9.1. Прозрачните врати трябва да са обозначени по подходящ начин на нивото на очите.9.2. Въртящите се и летящи врати и портали трябва да са прозрачни или да имат прозрачни пана.10. Опасни зониАко работните места съдържат опасни зони, в които поради естеството на работата има риск от падане на работещия или на предмети, тези места трябва, доколкото е възможно, да са снабдени със съоръжения, които предотвратяват навлизането в тези зони на работещи, на които не е разрешено влизане.Трябва да се вземат подходящи мерки за предпазване на работещи, на които е разрешено влизане в опасните зони.Опасните зони трябва да са ясно обозначени.11. Помещения и зони за почивка11.1. Когато безопасността или здравето на работещите, в частност поради вида на извършваната дейност или присъствието на по-голям от определения брой персонал, го изискват, работещите трябва да разполагат с лесно достъпно и подходящо помещение или зона за почивка.Тази разпоредба не се прилага, ако работещите работят в офиси или сродни работни помещения, осигуряващи равностойни възможности за отмора през време на почивките.11.2. Стаите и зоните за почивка трябва да са обзаведени с маси и столове с облегалка.11.3. В стаите и зоните за почивка трябва да са въведени подходящи мерки за защита на непушачите от неудобствата, причинени от тютюневия дим.12. Бременни жени и майки кърмачкиБременните жени и майките кърмачки трябва да имат възможност да почиват в легнало положение в подходящи условия.13. Санитарно оборудване13.1. Съблекални и шкафове за дрехи13.1.1. За работещите трябва да се осигурят подходящи съблекални, когато те трябва да носят специални работни дрехи и не може да се изисква от тях по здравословни причини или от благоприличие да се преобличат в друга стая.Съблекалните трябва да са лесно достъпни и с достатъчен капацитет.13.1.2. Съблекалните трябва да са достатъчно големи и да предоставят възможност всеки работещ да заключва дрехите си през работното време.Ако обстоятелствата го изискват (например, опасни вещества, влага, замърсяване), шкафчетата за работните дрехи трябва да бъдат отделни от тези за обикновените дрехи.13.1.3. Трябва да се предвидят отделни съблекални или отделно ползване на съблекалните за мъже и жени.13.2. Душове, тоалетни и умивалници13.2.1. Работните места трябва да са оборудвани по такъв начин, че работещите да имат в близост:- душове, ако това се изисква от характера на работата им;- специални помещения с достатъчен брой тоалетни и умивалници.13.2.2. Душовете и умивалниците трябва да са с течаща вода (топла вода, ако е необходимо).13.2.3. Трябва да се предвидят отделни душове или разделно ползване на душовете от мъжете и жените.Трябва да се предвидят отделни тоалетни или разделно ползване на тоалетните от мъжете и жените.14. Оборудване за оказване на първа помощРаботните места трябва да са снабдени с оборудване за оказване на първа помощ.Оборудването трябва да е подходящо маркирано и да е лесно достъпно.15. Работещи лица с уврежданияРаботните места трябва да бъдат организирани по такъв начин, че да са съобразени с работещите лица с увреждания, при необходимост.Тази разпоредба се прилага в частност за врати, пасажи, стълбища, бани, умивални, тоалетни и работни места, използвани или директно заети от лица с увреждания.16. Движение на пешеходци и превозни средстваРаботните места както в помещенията, така и на открито трябва да бъдат организирани по такъв начин, че пешеходците и превозните средства да могат да се движат безопасно.17. Работни места на открито (специални разпоредби)Когато работещите работят на работни места на открито, тези работни места, доколкото е възможно, трябва да са организирани така, че работещите:а) да са предпазени от атмосферни влияния и когато е необходимо, от падащи предмети;б) да не са изложени на вредни нива на шум, както и на вредни външни въздействия, като газове, изпарения или прах;в) да могат бързо да напуснат работните места в случай на опасност, както и да може бързо да им бъде оказана помощ;г) да не могат да се подхлъзнат или да паднат.--------------------------------------------------


title: Директива 2004/81/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година за издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органи

text:
Важна правна забележка

|

32004L0081

Официален вестник n° L 261 , 06/08/2004 стр. 0003 - 0003 Официален вестник n° L 261 , 06/08/2004 стр. 0019 - 0023 специално чешко издание глава 19 том 07 стр. 69  - 73 специално испанско издание глава 19 том 07 стр. 69  - 73 специално унгарско издание глава 19 том 07 стр. 69  - 73 специално литвийско издание глава 19 том 07 стр. 69  - 73 LV.ES глава 19 том 07 стр. 69  - 73 MT.ES глава 19 том 07 стр. 69  - 73 PL.ES глава 19 том 07 стр. 69  - 73 SK.ES глава 19 том 07 стр. 69  - 73 специално словенско издание глава 19 том 07 стр. 69  - 73

		20040429Директива 2004/81/ЕО на Съветаот 29 април 2004 годиназа издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни, които са жертви на трафик на хора или са били обект на помощ за незаконна имиграция и които сътрудничат с компетентните органиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],след консултация с Комитета на регионите,като има предвид, че:(1) Създаването на Обща имиграционна политика, която да определя условията за влизане и пребиваване на чужденците и да предвижда мерки за борба с незаконната имиграция, представлява съществен елемент от намерението на Европейския съюз да създаде пространство на свобода, сигурност и правосъдие.(2) На специалното си заседание в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г. Европейският съвет заяви решимостта си да се пребори с незаконната имиграция още на източника ѝ, по-специално поразявайки тези, които се занимават с трафик на хора и с икономическа експлоатация на имигрантите. Съветът препоръча на държавите-членки да насочат усилията си към разкриване и унищожаване на криминалните мрежи, като същевременно защитават правата на жертвите.(3) Това явление буди нарастваща тревога в международен мащаб, за което говори и фактът, че Общото събрание на Организацията обединените нации прие Конвенция срещу транснационалната организирана престъпност и Протокол за предотвратяване, ограничаване и наказание на трафика на хора, особено на жени и деца, и Протокол срещу незаконния трафик на мигранти по земя, въздух и вода. Общността и петнадесетте държави-членки ги подписаха през декември 2000 г.(4) Настоящата директива се прилага, без да засяга закрилата на бежанците, бенефициерите на субсидиарна защита и търсещите международна закрила съгласно международното бежанско право и без да засяга другите инструменти за правата на човека.(5) Настоящата директива не засяга други разпоредби за защита на жертвите, свидетелите или изключително уязвими лица. Тя не засяга прерогативите на държавите-членки в областта на правото на пребиваване, предоставено с хуманитарна или друга цел.(6) Настоящата директива се съобразява с основните права и спазва принципите, признати с Хартата за основните права на Европейския съюз.(7) Държавите-членки прилагат разпоредбите на настоящата директива без дискриминация по отношение на пол, раса, цвят, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политическа принадлежност или всякакво друго мнение, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждане, възраст или сексуална ориентация.(8) На европейско равнище Директива 2002/90/ЕО на Съвета от 28 ноември 2002 г. за определянето на подпомагането на незаконно влизане, преминаване и пребиваване [4] и Рамково решение 2002/629/ПВР на Съвета от 19 юли 2002 г. относно борбата срещу трафика на хора [5] бяха приети, за да засилят превенцията на тези престъпления и борбата с тях.(9) Настоящата директива въвежда разрешение за пребиваване за жертвите на трафик на хора или, ако дадена държава-членка реши да разшири обхвата на настоящата директива, за гражданите на трети страни, които са били обект на помощ за нелегална имиграция, за които разрешението за пребиваване би било достатъчен стимул, за да сътрудничат с компетентните органи при известни условия с цел избягване на злоупотребите.(10) За целта е необходимо да се определят критериите за издаване на разрешение за пребиваване, условията за престоя и мотивите за неподновяване или отнемане на разрешението. Правото на пребиваване по силата на настоящата директива е временно и под условия.(11) Гражданите на трети страни трябва да бъдат информирани за възможността да получат това разрешение за пребиваване и да разполагат със срок за размисъл. Това би им помогнало да решат, предвид на поемания риск, дали да сътрудничат или не с полицията, органите на реда и съдебните органи, за да сътрудничат свободно и следователно по-ефективно.(12) Предвид тяхната уязвимост, гражданите на трети страни трябва да могат да се ползват от помощта, предвидена в настоящата директива. Помощта трябва да им позволява да се възстановят и да се освободят от влиянието на извършителите на престъпленията. Медицинското лечение, което се предоставя на гражданите на трети страни, посочени в настоящата директива, включва при необходимост прихотерапевтична помощ.(13) Решението да се издаде или да се поднови разрешение за пребиваване за минимум шест месеца се взима от компетентните органи, които проверяват дали са изпълнени условията за това.(14) Настоящата директива се прилага, без да засяга действията на компетентните органи във всеки един етап от националната процедура, особено в хода на следствието за въпросните нарушения.(15) Държавите-членки трябва да разгледат възможността да разрешат, съгласно националното си законодателство, пребиваване с други мотиви на гражданите на трети страни, влизащи в обхвата на настоящата директива, но които не отговорят или са престанали да отговарят на определените в нея условия, както и на членовете на техните семейства или на приравнените с тях лица.(16) За да могат въпросните граждани на трети страни да постигнат независимост и да не се връщат в престъпните мрежи, на получилите разрешение за пребиваване трябва да се разреши достъп до пазара на труда при условията, посочени в настоящата директива, както и до професионално обучение и образование. Когато позволяват на получилите разрешение за пребиваване да учат или да се обучават професионално, държавите-членки трябва да вземат под внимание вероятната продължителност на престоя.(17) Участието на тези граждани на трети страни в програми и проекти, съществуващи или предстоящи, би им помогнало да се върнат към нормалния социален живот.(18) Ако тези граждани на трети страни подадат заявление за разрешение за пребиваване от друг вид, държавите-членки вземат решение въз основа на националното законодателство, което е приложимо по отношение на чужденците. При разглеждане на такава заявление държавите-членки трябва да вземат под внимание факта, че тези граждани на трети страни са получили разрешение за пребиваване въз основа на настоящата директива.(19) По повод изпълнението на настоящата директива държавите-членки предават на Комисията информация, получена в рамките на дейности за събиране и обработка на статистически данни по въпросите от областта правосъдие и вътрешни работи.(20) Тъй като задачата да се въведе разрешение за пребиваване за въпросните граждани на трети страни, които сътрудничат в борбата срещу трафика на хора, не може да бъде осъществена достатъчно добре от държавите-членки, но може, предвид размерите на действието, да бъде осъществена по-успешно на общностно равнище, то Общността може да вземе мерки съгласно принципа на субсидиарност, както е уреден в член 5 от Договора. Съгласно принципа на пропорционалността, така както е формулиран във въпросния член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.(21) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, и без да накърняват член 4 от настоящия протокол, тези държави-членки не участват в приемането на настоящата директива, не са обвързани от нея и не я прилагат.(22) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива, не е обвързана от нея и не я прилага,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1ЦелиНастоящата директива си поставя за цел да определи условията за издаване на разрешение за пребиваване за ограничен период в зависимост от продължителността на националната процедура, приложима по отношение на гражданите на трети страни, които сътрудничат в борбата срещу трафика на хора или срещу помощта за незаконната имиграция.Член 2ОпределенияЗа целите на настоящата директива:а) "гражданин на трета страна" е всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора;б) "помощ за незаконната имиграция" обхваща случаите по членове 1 и 2 от Директива 2002/90/ЕО;в) "трафик на хора" обхваща случаите по членове 1, 2 и 3 от Рамково решение 2002/629/ПВР;г) "мярка за изпълнение на решение за извеждане от територията" е всяка мярка, предприета от държава-членка в изпълнение на решение за извеждане от територията на гражданин на трета страна, взето от компетентните органи;д) "разрешение за пребиваване" е всяко разрешение, което е издадено от държава-членка, което позволява на гражданин на трета страна, който отговаря на условията на настоящата директива, да пребивава законно на нейна територия;е) "непридружен малолетен" е всеки гражданин на трета страна на възраст под 18 години, който е влязъл на територията на държава-членка, без да бъде придружен от възрастен, отговорен за него по закон или по обичай, докато не бъде поет от такова лице, или всяко малолетно лице, оставено само, след като е влязло на територията на държава-членка.Член 3Приложно поле1. Държавите-членки прилагат настоящата директива спрямо граждани на трета страна, които са или са били жертви на престъпления, свързани с трафик на хора, дори ако са влезли нелегално на територията на държавите-членки.2. Държавите-членки могат да приложат настоящата директива спрямо граждани на трета страна, които са били предмет на дейност, улесняваща нелегалната имиграция.3. Настоящата директива се прилага спрямо въпросните граждани от трета страна, които са навършили пълнолетие съгласно закона в съответната държава-членка.Чрез дерогация държави-членки могат да вземат решение за прилагането на настоящата директива спрямо малцинства съгласно условията, залегнали в тяхното национално законодателство.Член 4По-благоприятни разпоредбиНастоящата директива не възпрепятства държавите-членки да приемат или прилагат по-благоприятни разпоредби по отношение на лицата, посочени в настоящата директива.ГЛАВА IIПРОЦЕДУРА ЗА ИЗДАВАНЕ НА РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ПРЕБИВАВАНЕЧлен 5Информиране на заинтересуваните граждани на трети страниКогато компетентните органи на някоя държава-членка преценят, че даден гражданин на трета страна може да влезе в обхвата на настоящата директива, те информират заинтересуваното лице за възможностите, които тя предлага.Държавите-членки могат да решат, че тази информация може да се предостави от неправителствена организация или от асоциация, определена за целта от държавата-членка.Член 6Срок за размисъл1. Държавите-членки гарантират, че тези граждани на трета страна разполагат със срок за размисъл, който им позволява да се възстановят и да се откъснат от влиянието на извършителя на престъплението, така че съзнателно да могат да решат дали да сътрудничат или не с компетентните органи.Продължителността на срока, посочен в първата алинея, и датата, от която той започва да тече, се определят съгласно националното законодателство.2. Докато тече срокът за размисъл и докато компетентните органи се произнесат, гражданите на трета страна имат достъп до лечението, предвидено в член 7, и спрямо тях не може да се приложи никаква мярка за извеждане от територията.3. Срокът за размисъл не дава право на пребиваване по силата на настоящата директива.4. Държавата-членка може да прекрати във всеки момент срока за размисъл, ако компетентните органи установят, че лицето доброволно и по своя инициатива е подновило връзките си с извършителите на престъплението, посочени в член 2, букви б) и в), или по причини, които имат отношение към обществения ред и защитата на вътрешната сигурност.Член 7Лечение преди издаването на разрешение за пребиваване1. Ако тези граждани на трети страни не разполагат с достатъчно средства, то държавите-членки им гарантират условия на живот, осигуряващи преживяването им, както и достъп до спешна медицинска помощ. Те задоволяват особените нужди на най-уязвимите лица, включително, ако е необходимо и ако националното законодателство го предвижда, предоставят психологическа помощ.2. В прилагането на настоящата директива държавите-членки се съобразяват стриктно с нуждите от защита и сигурност на гражданите на трети страни, в съответствие с националното си законодателство.3. При необходимост държавите-членки предоставят лингвистична помощ на тези граждани на трети страни.4. Държавите-членки могат да окажат безплатна юридическа помощ на гражданите на трети страни при условията, определени от националното законодателство, ако то предвижда такава помощ.Член 8Издаване и подновяване на разрешението за пребиваване1. След изтичане на срока за размисъл или преди това, ако компетентните органи преценят, че гражданинът на трета страна вече отговаря на условията, посочени в буква б), държавата-членка преценява:а) дали е благоприятно да продължи престоят на нейна територия за целите на следствието или на съдебната процедура, иб) дали заинтересованият проявява желание да сътрудничи, ив) дали е преустановил всички връзки с предполагаемия извършител на деянията, които биха могли да бъдат определени като престъпленията, посочени в член 2, букви б) и в).2. Издаването на разрешение за пребиваване става съгласно условията, посочени в параграф 1, като се вземат предвид съображения, свързани с обществения ред и опазването на вътрешната сигурност.3. Без да се засягат разпоредбите за отнемане, посочени в член 14, разрешението е валидно за период не по-кратък от шест месеца. То се подновява, ако условията, посочени в параграф 2, са все още изпълнени.ГЛАВА IIIЛЕЧЕНИЕ НА ПРИТЕЖАТЕЛИТЕ НА РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ПРЕБИВАВАНЕЧлен 9Лечение след издаване на разрешение за пребиваване1. Държавите-членки гарантират, че притежател на разрешение за пребиваване, който не разполага с достатъчно средства, получава лечение най-малкото еквивалентно на посоченото в член 7.2. Държавите-членки предоставят необходимата медицинска помощ или друг вид помощ на въпросните граждани на трети страни, които не разполагат с достатъчно средства и които имат особени нужди, особено бременните жени, увредените лица, жертвите на сексуално или друго насилие, и малолетните, когато държавите-членки имат възможността, предвидена в член 3, параграф 3.Член 10МалолетниКогато държавите-членки се възползват от възможността по член 3, параграф 3, се прилагат следните разпоредби:а) Държавите-членки се съобразяват стриктно с върховния интерес на детето в прилагането на настоящата директива. Те гарантират, че процедурата е съобразена с възрастта и зрелостта на детето. По изключение те могат да продължат срока за размисъл, ако преценят, че това е в интерес на детето.б) Държавите-членки гарантират, че малолетните имат достъп до образование при същите условия като техните граждани. Държавите-членки могат да ограничат този достъп до обществените училища.в) Когато гражданинът на трета страна е непридружен малолетен, държавите-членки предприемат необходимото, за да установят неговата идентичност, националност и факта, че не е придружен. Те правят всичко възможно, за да открият бързо семейството му, и в най-кратки срокове осигуряват неговото юридическо представителство, включително, когато се налага, чрез съдебна процедура съгласно националното законодателство.Член 11Работа, професионално обучение и образование1. Държавите-членки определят правилата, по които притежателите на разрешение за пребиваване имат достъп до пазара на труда, до професионално обучение или образование.Този достъп е в рамките на продължителността на разрешението за пребиваване.2. Условията и процедурите за разрешаване на достъп до пазара на труда, до професионално обучение или образование се определят от компетентните органи в съответствие с националното законодателство.Член 12Програми или проекти, които са предназначени за тези граждани на трети страни1. Тези граждани на трети страни имат право на достъп до програми и проекти, осъществявани от държавите-членки или от неправителствени организации или асоциации, подписали специални споразумения с държавите-членки, чиято цел е завръщане към нормален социален живот, включително, ако е необходимо, курсове за повишаване на квалификацията или подготовка за асистирано връщане в родните им страни.Държавите-членки могат да създадат програми или проекти специално за тези граждани на трети страни.2. Когато някоя държава-членка реши да създаде или да изпълнява програми или проекти, посочени в параграф 1, тя може да обвърже издаването или подновяването на разрешение за пребиваване с участие във въпросните програми или проекти.ГЛАВА IVОТКАЗ ЗА ПОДНОВЯВАНЕ ИЛИ ОТНЕМАНЕЧлен 13Отказ за подновяване1. Разрешението за пребиваване, издадено въз основа на настоящата директива, не се подновява, ако престанат да се изпълняват условията, посочени в член 8, параграф 2, или ако компетентните органи вземат решение да прекратят процедурата.2. Когато изтече срокът на разрешението за пребиваване, издадено въз основа на настоящата директива, се прилага общото законодателство по отношение на чужденците.Член 14ОтнеманеРазрешението за пребиваване може да бъде отнето във всеки един момент, ако престанат да се изпълняват условията за издаването му. По-специално разрешението за пребиваване може да бъде отнето в следните случаи:а) ако притежателят доброволно и по собствена инициатива възобнови връзките си с предполагаемите извършители на престъпленията, посочени в член 2, букви б) и в), илиб) ако компетентният орган прецени, че сътрудничеството на жертвата е измамно или че жалбата е измамна или неоснователна, илив) по причини, имащи отношение към обществения ред и опазването на вътрешната сигурност, илиг) когато жертвата престане да сътрудничи, илид) когато компетентните органи решат да прекратят процедурата.ГЛАВА VЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 15Предпазна клаузаНастоящата директива се прилага, без да накърнява националните специални правила за защита на жертвите и свидетелите.Член 16Отчет1. Комисията предава доклад на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на настоящата директива в държавите-членки най-късно до 6 август 2008 г. и предлага необходимите изменения. Държавите-членки предават на Комисията всяка информация от значение за съставяне на доклада.2. След предаване на доклада, посочен в параграф 1, Комисията отчита на всеки три години най-малко прилагането на настоящата директива в държавите-членки пред Европейския парламент и пред Съвета.Член 17ТранспониранеДържавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 6 август 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членкиЧлен 18Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.Член 19АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.Съставено в Люксембург на 29 април 2004 година.За СъветаПредседателM. McDowell[1] ОВ C 126 Е, 28.5.2002 г., стр. 393.[2] Становище от 5 декември 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ C 221, 17.9.2002 г., стр. 80.[4] ОВ L 328, 5.12.2002 г., стр. 17.[5] ОВ L 203, 1.8.2002 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 19 март 1987 година относно предотвратяването и намаляването на замърсяването на околната среда с азбест

text:
Важна правна забележка

|

31987L0217

Официален вестник n° L 085 , 28/03/1987 стр. 0040 - 0045 специално финландско издание: глава 15 том 7 стр. 0211  специално шведско издание: глава 15 том 7 стр. 0211  специално чешко издание глава 13 том 008 стр. 269  - 274 специално испанско издание глава 13 том 008 стр. 269  - 274 специално унгарско издание глава 13 том 008 стр. 269  - 274 специално литвийско издание глава 13 том 008 стр. 269  - 274 LV.ES глава 13 том 008 стр. 269  - 274 MT.ES глава 13 том 008 стр. 269  - 274 PL.ES глава 13 том 008 стр. 269  - 274 SK.ES глава 13 том 008 стр. 269  - 274 специално словенско издание глава 13 том 008 стр. 269  - 274

		19870319Директива на Съветаот 19 март 1987 годинаотносно предотвратяването и намаляването на замърсяването на околната среда с азбест(87/217/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че последователните програми за действие на Европейските общности [4] по въпросите на околната среда поставят специално ударение върху значението на предотвратяването и намаляването на замърсяването на околната среда; като има предвид в този контекст, че азбестът е класифициран сред замърсителите от първа категория, които трябва да бъдат изследвани по отношение на своята токсичност и тежките последствия, които те биха могли да имат върху човешкото здраве и околната среда;като има предвид, че Директива 83/478/ЕИО на Съвета [5], включена в Директива 76/769/ЕИО [6], последно изменена с Директива 85/467/ЕИО [7], съдържа разпоредби, които ограничават пускането на пазара и употребата на крокидолит (син азбест) и на продукти, съдържащи крокидолитни влакна, както и специални разпоредби относно етикетирането на продукти, съдържащи азбест;като има предвид, че Директива 83/477/ЕИО на Съвета [8] съдържа разпоредби относно защитата на работниците от рисковете, свързани с излагането на азбест по време на работа;като има предвид, че Директива 84/360/ЕИО [9] съдържа разпоредби относно борбата срещу замърсяването на въздуха от промишлени съоръжения;като има предвид, че държавите-членки трябва да вземат мерки, необходими за да може емисиите на азбест във въздуха, изливането на азбест във водна среда и изхвърлянето на азбестови отпадъци в твърдо състояние да бъдат намалени или предотвратени, доколкото това е възможно;като има предвид, че е необходимо да се предостави нужният период от време за прилагането на тези мерки във вече съществуващите заводи;като има предвид, че държавите-членки трябва да имат възможността, като спазват разпоредбите на Договора, да въвеждат по-строги разпоредби с оглед опазване на здравето и на околната среда;като има предвид, че наличието на несъответствия между разпоредбите, които вече са в сила в държавите-членки, или разпоредбите, които са изменени, относно контрола на замърсяването от промишлени съоръжения, може да създаде неравностойни условия на конкуренция и по този начин да повлияе пряко върху функционирането на общия пазар; като има предвид, че във връзка с това е необходимо да се сближат законодателствата в тази област в съответствие с член 100 от Договора;като има предвид, че намаляването на замърсяването с азбест служи и в подкрепа на една от целите на Общността по отношение на опазването и подобряването на околната среда; като има предвид въпреки това, че за тази цел в Договора не са изрично предвидени специални правомощия и че следователно е необходимо позоваване и на член 235,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Целта на настоящата директива е да определи мерки и да допълни вече влезли в сила разпоредби с цел предотвратяване и намаляване на замърсяването с азбест с оглед на опазването на човешкото здраве и защитата на околната среда.2. Настоящата директива се прилага, без да се засягат разпоредбите, посочени в Директива 83/477/ЕИО.Член 2За целите на настоящата директива:1. Под азбест се разбират следните влакнести силикати:- крокидолит (син азбест),- актинолит,- антофилит,- хризотил (бял азбест),- амозит (кафяв азбест),- тремолит.2. Под суров азбест се разбира:продуктът, получен при първичното раздробяване на азбестовата руда.3. Под употреба на азбест се разбира:дейности, които включват боравенето с количества, по-големи от 100 килограма суров азбест годишно, и които са свързани с:а) производството на суров азбест от руда, с изключение на всеки процес, пряко свързан с добиването на рудата и/илиб) производството и промишлената обработка на следните продукти, при което се използва суров азбест: азбесто-цимент или азбестоциментови продукти, азбесто-фрикционни продукти, азбестови филтри, азбестови тъкани, азбестова хартия и картон, азбестови свързващи, опаковъчни и подсилващи материали, азбестови подови настилки, азбестови пълнежи.4. Под работа с продукти, съдържащи азбест, се разбира:дейности, различни от употребата на азбест, в резултат на които е възможно отделянето на азбест в околната среда.5. Под отпадъци се разбира:всяка субстанция или предмет, отговарящи на определението в член 1 на Директива 75/442/ЕИО [10].Член 31. Държавите-членки вземат мерките, необходими да се осигури намаляването при източника или предотвратяването на емисиите на азбест във въздуха, изливането на азбест във водна среда и изхвърлянето на азбестови отпадъци в твърдо състояние, доколкото това е възможно. В случаите на употреба на азбест тези мерки трябва да са свързани с използването на най-добрите налични технологии, които не са свързани с прекомерно високи разходи и в които при необходимост се включват рециклиране или преработка.2. В случаите, отнасящи се до съществуващи заводи, се прилага изискването, посочено в параграф 1, че за намаляването и прекратяването на емисиите на азбест във въздуха следва да бъдат използвани най-добрите налични технологии, които не са свързани с прекомерно високи разходи, като се взимат под внимание елементите, посочени в член 13 на Директива 84/360/ЕИО.Член 41. Без да се засягат разпоредбите на член 3, държавите-членки вземат мерките, необходими за осигуряване концентрацията на азбест, отделен във въздуха чрез изпускателните тръби по време на употребата на азбест, да не надвишава крайната стойност от 0,1 мг/м3 (милиграма азбест за м3 отделен въздух).2. Държавите-членки могат да освобождават от задължението, посочено в параграф 1, заводите, чието общо количество отделени газове е по-малко от 5000 м3/час, когато отделеният във въздуха азбест не превишава 0,5 г за час в нито един момент при нормални работни условия.Когато се прилага горното освобождаване, компетентните оргаин на държавите-членки вземат съответните мерки крайните граници, уточнени в първа алинея да не бъдат надвишавани.Член 5Държавите-членки вземат необходимите мерки с оглед на това:а) да бъдат рециклирани всички отпадни води, получени при производството на азбестоцимент. В случаите, когато подобно рециклиране не е икономически изгодно, държавите-членки вземат необходимите мерки с оглед изхвърлянето на течни отпадъци, съдържащи азбест, да не доведе до замърсяване на водни площи или на други участъци, включително на въздуха.За тази цел:- важи крайната стойност от 30 грама общо разтворено вещество за м3 отделени отпадни води;- компетентните органи на държавите-членки уточняват, поотделно за всеки завод, обема на отпадните продукти, отделяни във водата, спрямо общото количество отделено разтворено вещество за всеки тон от продукта, като вземат предвид специфичното положение на завода.Тези ограничения се прилагат за мястото, където отпадните води напускат завода.б) да бъдат рециклирани всички отпадни води, получени при производството на азбестова хартия или картон.Независимо от това, отделянето на отпадни води, съдържащи не повече от 30 грама разтворено вещество за м3 вода, може да се разрешава по време на рутинна профилактика или поддръжка на завода.Член 61. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че през равни периоди от време се правят измервания на емисиите във въздуха и на отделяните отпадни води от съоръженията, за които се отнасят крайните стойности, посочени в членове 4 и 5.2. С цел проверка и съгласуване с горепосочените крайни стойности, процедурите и методите на вземане на проби и анализ отговарят на описаните в приложението или на друга процедура или метод, даващи равнозначни резултати.3. Държавите-членки нотифицират Комисията относно процедурите и методите, които използват, прилагайки и съответната информация, за да се прецени доколко тези процедури и методи са уместни. Въз основа на тази информация Комисията ще прави периодични прегледи на равнозначността на различните процедури и методи и ще докладва на Съвета пет години след нотифицирането на директивата.Член 7Държавите-членки вземат мерките, необходими за да гарантират, че:- дейностите, включващи работа с продукти, съдържащи азбест, не водят до сериозно замърсяване на околната среда с азбестови влакна или прах;- разрушаването на сгради, структури и съоръжения, съдържащи азбест и изнасянето оттам на азбест или на материали, съдържащи азбест, при което се освобождават азбестови влакна или прах, не води до сериозно замърсяване на околната среда с азбест; с оглед на това те се уверяват, че работният план, посочен в член 12 от Директива 83/477/ЕИО, предвижда въвеждането за тази цел на всички необходими предпазни мерки.Член 8Без да се засягат разпоредбите на Директива 78/319/ЕИО [11], последно изменена с Акта за присъединяване от 1985 г., държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират:- че при транспортирането и отлагането на отпадъци, съдържащи азбестови влакна или прах, такива влакна или прах не могат да бъдат изпускани във въздуха, а също така че разливането на течности, които могат да съдържат азбестови влакна, е невъзможно;- че се предотвратява замърсяването на околната среда с азбестови частици, когато отпадъци, съдържащи азбестови влакна или прах, се изнасят на специални за целта узаконени сметища, като тези отпадъци се третират, опаковат или покриват по такъв начин, в съответствие с местните условия, че да се предотврати отделянето на азбестови частици в околната среда.Член 9Държавите-членки могат, с цел защита на здравето и околната среда, да въвеждат разпоредби, които са по-строги от тези в настоящата директива, като ги съгласуват с условията, предвидени в Договора.Член 10Процедурата, предвидена в членове 11 и 12, се въвежда с цел привеждането в съответствие с техническия прогрес, като се следи за всякакви промени в методите на вземане на проби и анализ, упоменати в приложението. Това привеждане в съответствие не трябва да води до никаква пряка или косвена промяна на крайните стойности, посочени в членове 4 и 5.Член 11Създава се Комитет за привеждане в съответствие на настоящата директива към научния и технически прогрес, наричан по-долу "Комитетът", състоящ се от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 121. Когато трябва да се следва процедурата, посочена в настоящия член, председателят отнася въпроса до Комитета по собствена инициатива или по искане на представител на държава-членка.2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които трябва да бъдат взети. Комитетът излиза със становище по проекта в срок, определен от председателя на Комитета в зависимост от спешността на въпроса. Комитетът взема решение с мнозинство от 54 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно предвиденото в член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.3. а) Комисията приема планираните мерки, когато те са в съответствне със становището на Комитета.б) Когато планираните мерки не са съответстват на становището на Комитета или такова становище липсва, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да бъдат взети. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.Ако до изтичането на три месеца от датата на отнасяне на въпроса пред него Съветът не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки и ги прилага незабавно.Член 131. Комисията периодично прави сравнителна оценка на прилагането на настоящата директива от държавите-членки. За тази цел държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация. Спазва се поверителният характер на предоставената информация.2. При необходимост, имайки предвид развитието на познанието в областта на медицината и техническия прогрес, Комисията представя допълнителни предложения, насочени към предотвратяване и намаляване на замърсяването с азбест, с оглед да бъдат защитени човешкото здраве и околната среда.Член 141. При спазване на параграф 2 държавите-членки въвеждат в действие законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 31 декември 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки приемат и публикуват разпоредбите, необходими за да се съобразят с членове 4 и 5, възможно най-бързо и във всички случаи не по-късно от 30 юни 1991 г. за заводите, построени или одобрени преди датата, посочена в параграф 1.3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 15Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 19 март 1987 година.За СъветаПредседателM. Smet[1] ОВ С 349, 31.12.1985 г., стр. 27.[2] Становище от 9 март 1987 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ С 207, 18.8.1986 г., стр. 21.[4] ОВ С 112, 20.12.1973 г., стр. 1, ОВ С 139, 13.6.1977 г., стр. 1 и ОВ С 46, 17.2.1983 г., стр. 1.[5] ОВ L 263, 24.9.1983 г., стр. 33.[6] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201.[7] ОВ L 269, 11.10.1985 г., стр. 56.[8] ОВ L 263, 24.9.1983 г., стр. 25.[9] ОВ L 188, 16.7.1984 г., стр. 20.[10] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 47.[11] ОВ L 84, 31.3.1978 г., стр. 43.--------------------------------------------------19870319ПРИЛОЖЕНИЕМЕТОДИ НА ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИ И АНАЛИЗА. ОТДЕЛЯНЕ НА ОТПАДНИ ВОДИРеферентният метод на анализ за определяне на общото разтворено вещество (поддаващо се на филтрация вещество от неутаената проба), изразено в мг/л, е филтриране през 0,45 μм филтърна мембрана, сушене при 105 °С и претегляне [1].Пробите следва да се вземат по такъв начин, че да са представителни за отделените води за 24-часов период.Това определяне следва да се провежда с прецизност [2] от ± 5 % и точност [2] от ± 10 %.Б. СПЕЦИФИКАЦИИ, СПАЗВАНИ ПРИ ИЗБОР НА МЕТОД ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА ЕМИСИИТЕ ВЪВ ВЪЗДУХАI. Гравиметричен метод1. Избраният метод е гравиметричен метод, чрез който е възможно измерването на общото количество прах, отделен през изпускателните тръби.Под внимание се взема концентрацията на азбест в праха. Когато са необходими измервания на концентрациите, концентрацията на азбест в праха се измерва или изчислява. Контролните органи определят периодичността на подобни измервания според характеристиките на завода и неговата продукция, но в началото това трябва да става най-малко на всеки шест месеца. Ако дадена държава-членка установи, че концентрацията не показва значителни колебания, честотата на измерванията може да бъде намалена. Когато не се правят периодични измервания, крайните стойности, определени в член 4 от директивата, се прилагат към общата емисия на прах.Вземането на проби става преди каквото и да било разреждане на измервания поток.2. Вземането на проби се провежда с прецизност от ± 40 % и точност от ± 20 % на крайната стойност. Границата на откриване трябва да е 20 %. Вземат се минимум две измервания при еднакви условия, с цел да се провери дали съответстват на крайната стойност.3. Работа на инсталациятаИзмерванията са валидни, само ако вземането на проби става по време на нормален режим на работа на инсталацията.4. Избор на място за вземане на пробиВземането на проби става на място, където има ламинарен въздушен поток. Доколкото е възможно, трябва да се внимава да се избягва турбуленцията, както и препятствия, които биха нарушили въздушния поток.5. Изискуеми изменения за вземане на пробиВ тръбите, където се вземат пробите, се правят подходящи отвори и се осигуряват подходящи платформи.6. Необходими измервания преди вземане на пробиПреди да се започне с вземането на проби, е необходимо да се измерят температурата и налягането на въздуха и скоростта на потока в тръбата. Температурата и налягането на въздуха обикновено се измерват покрай линията на вземане на проби при нормална скорост на потока. При изключителни условия трябва да се измерва и концентрацията на водни пари, така че резултатите да бъдат съответно коригирани.7. Общи изисквания за процедурата на вземане на пробиПроцедурата изисква въздушна проба от тръба, по която минават емисиите от азбестов прах, да бъде прекарана през филтър и азбестовото съдържание в праха да се задържи във филтъра, за да бъде измерено.7.1. Първо се проверява дали линията на вземане на проби не пропуска въздух и дали няма изтичания, които могат да доведат до грешки в измерването. Главата на уреда за вземане на проби внимателно се изолира и се включва помпата му. Стойностите на изтичане не бива да надхвърлят 1 % от нормалния поток, където се вземат пробите.7.2. Обикновено вземането на проби се осъществява при изокинетични условия.7.3. Продължителността на вземането на проби зависи от типа наблюдаван процес и използваната линия, като времето на вземане на проби следва да е достатъчно за събирането на достатъчно количество материал за претегляне. То е представително за целия наблюдаван процес.7.4. Когато филтърът на уреда за вземане на проби не е в непосредствена близост до главата, изключително важно е да се съберат и веществата, отложени по сондата.7.5. Главата на уреда за вземане на проби и броят на местата, от които се вземат проби, се определят в съответствие с приетия национален стандарт.8. Естество на филтъра на уреда за вземане на проби8.1. Избира се филтър, подходящ за техниката на анализ. За гравиметричния метод са препоръчителни филтри от фибростъкло.8.2. Изисква се минимална ефикасност на филтъра 99 %, както е определено по отношение на DOP-теста с използване на аерозол с частици с диаметър 0,3 мкм.9. Претегляне9.1. Използва се подходяща везна с висока степен на точност.9.2. С цел постигане на точността, необходима за претеглянето, е изключително важно филтрите да се настроят преди и след вземането на пробите.10. Изразяване на резултатитеВ допълнение на данните от измерванията, в резултатите фигурират и данните за температурата, налягането и потока, както и всякаква подходяща информация като например диаграма на разположението на точките, където са взети пробите, размерите на тръбите, обемите на пробите и изчислителния метод, чрез който са получени резултатите. Тези резултати се дават за нормални температура (273 K) и налягане (101,3 kPa).II. Метод на броимите влакнаКогато се използват процедури за броене на влакната с цел проверка и съгласуване с граничните стойности, предвидени в член 4 от директивата, при спазване на член 6, параграф 3 от директивата може да се използва следният конверсионен фактор: две влакна/мл за 0,1 мг/м3 азбестов прах.За целите на директивата влакно е който и да е обект с дължина по-голяма от 5 мкм, широчина по-малка от 3 мкм и с отношение дължина/широчина по-голямо от 3/1, който е броим посредством фазово контрастна оптична микроскопия при използване на европейския референтен метод, описан в приложение I към Директива 83/477/ЕИО.Методът на броимите влакна отговаря на следните изисквания:1. Чрез метода трябва да е възможно измерването на концентрацията на броимите влакна в емитираните газове.Контролните органи определят периодичността на подобни измервания според характеристиките на завода и неговата продукция, но това трябва да става най-малко на всеки шест месеца. Когато не се правят периодични измервания, крайните стойности, определени в член 4 от директивата, се прилагат към общата емисия на прах.Вземането на проби става преди каквото и да било разреждане на измервания поток.2. Работа на инсталациятаИзмерванията са валидни, само ако вземането на проби става по време на нормален режим на работа на инсталацията.3. Избор на място за вземане на пробиВземането на проби става на място, където има ламинарен въздушен поток. Доколкото е възможно, трябва да се внимава да се избягва турбуленцията, както и препятствия, които биха могли да нарушат въздушния поток.4. Изискуеми изменения за вземане на пробиВ тръбите, където се вземат пробите, се правят подходящи отвори и се осигуряват подходящи платформи.5. Необходими измервания преди вземане на пробиПреди да се започне с вземането на проби, е необходимо да се измерят температурата и налягането на въздуха и скоростта на потока в тръбата. Температурата и налягането на въздуха обикновено се измерват покрай линията на вземане на проби при нормална скорост на потока. При изключителни условия трябва да се измерва и концентрацията на водни пари, така че резултатите да бъдат поправени съответно.6. Общи изисквания за процедурата на вземане на пробиПроцедурата изисква въздушна проба от тръба, по която минават емисиите от азбестов прах, да бъде прекарана през филтър и броимите азбестови влакна в праха да се задържат във филтъра, за да бъдат измерени.6.1. Първо се проверява дали линията на вземане на проби не пропуска въздух и дали няма изтичания, които да доведат до грешки в измерването. Главата на уреда за вземане на проби внимателно се изолира и се включва помпата му. Стойностите на изтичане не бива да надхвърлят 1 % от нормалния поток, където се вземат пробите.6.2. Пробите се вземат вътре в тръбата при изокинетични условия.6.3. Продължителността на вземането на проби зависи от типа наблюдаван процес и размера на дюзата на уреда. Времето на вземане на проби трябва да е достатъчно за събирането на достатъчно количество материал — между 100-600 броими азбестови влакна/мм2. Това е представително за целия наблюдаван процес.6.4. Главата на уреда за вземане на проби и броят на местата, от които се вземат проби се определят в съответствие с приетия национален стандарт.7. Естество на филтъра на уреда за вземане на проби7.1. Избира се филтър, подходящ за техниката на измерване. За метода на броимите влакна са препоръчителни мембранни филтри (смесени целулозни или целулознонитратни естери) с номинален размер на порите 5 мкм, с отпечатани квадратчета и диаметър 25 мм.7.2. Изисква се минимална ефикасност на филтъра 99 % по отношение на броимите азбестови влакна.8. Преброяване на влакнатаМетодът за преброяване на влакната съответства на европейския референтен метод, описан в приложение I към Директива 83/477/ЕИО.9. Изразяване на резултатитеВ допълнение към данните от измерванията, в резултатите фигурират и данните за температурата, налягането и потока, както и всякаква подходяща допълнителна информация, като например диаграма на разположението на точките, където са взети пробите, размерите на тръбите, обемите на пробите и изчислителния метод, чрез който са получени резултатите. Тези резултати се дават за нормални температура (273 K) и налягане (101,3 kPa).[1] Виж приложение III към Директива 82/883/ЕИО (ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 1).[2] Тези термини са дефинирани в член 2 от Директива 79/869/ЕИО (ОВ L 271, 29.10.1979 г., стр. 44), изменена с Директива 81/855/ЕИО (ОВ L 319, 7.11.1981 г., стр. 16).--------------------------------------------------