title: Директива на Съвета от 17 септември 1984 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно използваното в хуманната и ветеринарна медицина електромедицинско оборудване

text:
               13/ 06

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               273

         31984L0539

               L 300/179

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 17 септември 1984 година
   за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно използваното в хуманната и ветеринарна медицина електромедицинско оборудване
   (84/539/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че във всяка държава-членка е необходимо да се постигне високо и ясно определено ниво на безопасност както при използването на електромедицинското оборудване в хуманната и ветеринарната медицина, така и при лечението с такова оборудване;
   като има предвид, че много държави-членки се стремят да гарантират това ниво на безопасност чрез задължителни разпоредби, свързани с техническата безопасност и методите за контрол. Като има предвид, че тези разпоредби обаче се различават в отделните държави-членки;
   като има предвид, че тези пречки пред установяването и безпрепятственото функциониране на общия пазар могат да бъдат намалени, дори премахнати, ако всички държави-членки приемат еднакви разпоредби в допълнение или на мястото на настоящото си законодателство;
   като има предвид, че е целесъобразно в началото да бъде хармонизирано на общностно равнище една част от въпросното оборудване; като има предвид, че най-подходящият начин за това е да се вземат като основа за хармонизиране стандартите, изготвени от Европейския комитет по стандартизация в областта на електротехниката (Cenelec);
   като има предвид, че производителят поема отговорност за съответствието на това оборудване с хармонизираните стандарти и го гарантира чрез поставяне на знак или чрез представяне на декларация за съответствие;
   като има предвид, че техническият напредък изисква бързо привеждане в съответствие на разпоредбите в областта на техниката, които се съдържат съответно в директивите относно електромедицинското оборудване; като има предвид, че за да се улесни изпълнението на изискваните мерки, трябва да се създаде способ, който да предвижда тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Комитета за привеждане в съответствие с техническия прогрес на директивите за премахване на техническите пречки пред търговията с електромедицинско оборудване;
   като има предвид, че би могло да се окаже, че определено електромедицинско оборудване застрашава сигурността или здравето на населението, въпреки че отговаря на изискванията на тези директиви; като има предвид следователно, че е целесъобразно да се предвиди процедура, която да способства за намаляване на тези рискове,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Настоящата директива се отнася до посоченото в приложение II електромедицинско оборудване, наречено по-долу „оборудване“, което съгласно вида си е предназначено за използване в хуманната и ветеринарната медицина.
   Член 2
   1.   Държавите-членки не могат да отказват, забраняват или ограничават продажбата, свободното движение или употребата, съответстваща на предназначението му, на посоченото в член 1 оборудване на основания, свързани с безопасността относно производството на модела, ако то отговаря на изискванията на настоящата директива.
   Техническите предписания, на които трябва да отговаря оборудването, се съдържат в приложение I.
   2.   Съответствието на оборудването с изискванията на тази директива се удостоверява от производителя или вносителя на тяхна отговорност чрез поставянето на знак съгласно модела в приложение III или чрез подписване на декларация за съответствие съгласно модела в приложение IV.
   Член 3
   Държавите-членки гарантират, че осигуряват еднакви условия за заплащане на услугите, предоставени с помощта на оборудването, което отговаря на изискванията на тази директива, и на услугите, предоставени с помощта на оборудването, което отговаря на критериите, изискуеми съгласно разпоредбите в сила на тяхната територия по отношение на разрешените сфери на приложение и минималните изисквания за оборудване.
   Член 4
   Съгласно процедурата по член 6 се приемат следните изменения в приложение I:

               —

               изменения, които са необходими вследствие на привеждане в съответствие с техническия прогрес на хармонизираните стандарти от съответния орган по стандартизация;

               —

               изменения, които са желателни вследствие на привеждане в съответствие с техническия прогрес, когато хармонизираният стандарт не е бил изменен от съответния орган по стандартизация.

         Във втория случай измененията се съобщават на компетентните органи по стандартизация.
   Член 5
   1.   Учреден е комитет за привеждане в съответствие с техническия прогрес на директивите за премахване на техническите пречки пред търговията с електромедицинско оборудване, наречен по-долу „Комитет“, който е съставен от представители на държавите-членки и се председателства от представител на Комисията.
   2.   Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
   Член 6
   1.   Съгласно установената в този член процедура председателят внася въпроса пред комитета по своя инициатива или по искане на представител на държава-членка.
   2.   Представителят на Комисията изпраща на комитета проект във връзка с мерките, които трябва да се вземат. Комитетът дава становището си по този проект в определен срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на съответния въпрос. Становището се приема с мнозинство от 45 гласа, при което гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не участва в гласуването.

               3.

                           а)

                           Комисията приема предложените мерки, ако те отговарят на приетото становище на комитета;

                           б)

                           Ако предложените мерки не отговарят на приетото становище от комитета или когато не е дадено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерки, които следва да се вземат. Съветът взема решения с квалифицирано мнозинство;

                           в)

                           Ако Съветът не е взел решение в срок от 3 месеца след изпращане на предложението, то предложените мерки се приемат от Комисията.

         Член 7
   1.   Ако някоя от държавите-членки установи въз основа на мотивирано потвърждение, че един или повече апарати, въпреки съответствието им с изискванията на настоящата директива, застрашават безопасността, то тогава тя може временно да забрани или да подчини на специални разпоредби продажбата, свободното движение или използването на този апарат или апарати на своята територия. Тя уведомява незабавно за това другите държави-членки и Комисията, като уточнява мотивите за това свое решение.
   2.   Комисията консултира в срок от 6 седмици заинтересованите държави-членки, след това незабавно представя своето становище и предприема необходимите мерки.
   3.   Ако Комисията е на мнение, че са необходими съответни технически промени на директивата, тези промени се правят или от Комисията, или от Съвета съгласно предвидената в член 6 процедура. В този случай държавата-членка, която е взела предпазни мерки, може да продължи действието им до влизането в сила на тези промени.
   Член 8
   1.   Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да може отличителният знак и декларацията за съответствие по смисъла на член 2 се изготвят от производителя или вносителя само при предвидените в директивата условия.
   2.   Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират достатъчен контрол върху производството на оборудването.
   Член 9
   Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да предотвратят поставянето на знаци или надписи върху оборудването, които могат да бъдат объркани със знака на ЕИО, даден в приложение III.
   Член 10
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива в рамките на 24 месеца след нотификацията ѝ (4), и информират незабавно Комисията за това.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от вътрешното законодателство, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
   Член 11
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 17 септември 1984 година.

            За Съвета

            Председател

         P. BARRY

      (1)  ОВ С 33, 12.2.1975 г., стр. 5.

      (2)  ОВ С 76, 14.3.1975 г., стр. 37.

      (3)  ОВ С 233, 17.11.1975 г., стр. 39.

      (4)  Настоящата директива е нотифицирана на държавите-членки на 26 септември 1984 г.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   Предвиденото в член 1 оборудване трябва да отговаря на следните технически предписания:

               Документ за хармонизиране на Европейския комитет по стандартизация в областта на електротехниката (CENELEC) HD 395-1: Общи изисквания (издание 1979 – документ на базата на публикация IЕС № 601-1 на Международната електротехническа комисия). Този стандарт се прилага при условие че са направени следните изменения:

         Изискванията на HD 395-1 за оборудването, предвидено в приложение II, точка 2.2.1.1 се изменят както следва:

               Точка 14.6, буква б):

               Оборудването е най-малко от тип BF;

               Точка 19.3:

               Спомагателен ток за пациенти:

               Нормални условия за работа — 1 mA

               Претоварване при обикновени условия — 5 mA.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
   СПИСЪК НА ОБОРУДВАНЕТО, ПРЕДВИДЕНО В ЧЛЕН 1
   1.   ДИАГНОСТИЧНО ОБОРУДВАНЕ
   (с изключение на оборудване с приспособление за защита срещу разреждане на дефибрилатори).
   1.1.   Оборудване за получаване на данни от живи организми, които са независими от външен източник.
   1.1.1.   Оборудване за определяне стойностите на биопотенциали.
   1.   Оборудване и принадлежности за диагноза или контролиране на изпитвания, или за контролиране на електрическата активност или електрическите характеристики на живи организми:

               —

               електроенцефалографи и електрокортикографи,

               —

               електромиографи,

               —

               електроретинографи,

               —

               електронистагмографи.

         2.   Оборудване и съответни принадлежности.
   1.1.2.   Оборудване за получаване на други параметри.
   1.   Оборудване и съответни принадлежности за изследване на инфрачервено лъчение от живи организми за диагностични цели:

               —

               контактни топлинни датчици,

               —

               термографи,

               —

               термометри за излъчване.

         2.   Оборудване и съответни принадлежности за изследване на акустичната активност или чувствителността на организмите:

               —

               електронни стетоскопи;

               —

               фонокардиоскопи и фонокардиографи само в случаите, когато не са предвидени за интервенции в сърцето или кръвоносната система;

               —

               аудиометри,

               —

               аудиофони.

         3.   Оборудване и съответни принадлежности:

               —

               балистокардиографи,

               —

               електронни термометри само в случаите, когато са предвидени за интервенции в сърцето или кръвоносната система.

         1.2.   Оборудване за получаване на данни от живи организми, зависещи от външен източник.
   1.2.1.   Оборудване, при което се използва електрически ток.
   Оборудване и съответни принадлежности, при които се използва електрически ток непосредствено върху живия организъм:

               —

               оборудване за измерване на електрическото съпротивление на кожата,

               —

               оборудване за импедансна реография на белите дробове или на кръвоносната система.

         1.2.2.   Оборудване, при което се използва друг източник на енергия.
   1.   Оборудване и съответни принадлежности за офталмологична диагностика:

               —

               оборудване за осветяване на очите: лампи с процеп, очни огледала, източници на спектрални линии, офталмоскопи,

               —

               оборудване за наблюдение, изобразяване и за измерване на окото: офталмометри, рефрактометри, тонометри, фотометри, ретиноскопи, корнеа-микроскопи,

               —

               офталмологични диагностични единици, които се състоят от посоченото офталмологично оборудване, комбинирано с необходимото помощно оборудване: стативи, стойки, столове.

         2.   Оборудване и съответни принадлежности, които са предназначени да подобряват видимостта за диагностични цели чрез монокулярно или бинокулярно увеличаване, и които се използват за наблюдение при хирургически намеси (с изключение на високочестотно оборудване за хирургически цели):

               —

               хирургически микроскопи,

               —

               колпоскопи,

               —

               отоскопи,

               —

               дерматоскопи.

         3.   Оборудване и съответни принадлежности за локално осветяване на изследвани или лекувани области:

               —

               лампи за глава,

               —

               осветително огледало за глава,

               —

               ръчни флуоресцентни лампи,

               —

               лампи за уста.

         2.   ТЕРАПЕВТИЧНО ОБОРУДВАНЕ.
   2.1.   Специално терапевтично оборудване.
   2.1.1.   Оборудване, при което се използва електрическа енергия.
   1.   Оборудване и съответни принадлежности, които произвеждат електрически зареден или йонизиран въздух, пари или мъгла, при което може да се постигне зареждане или йонизация:

               —

               чрез високо напрежение,

               —

               чрез електронна емисия от нагрят метал.

         2.1.2.   Оборудване, при което се използват други видове енергии.
   1.   Оборудване и съответни принадлежности, които произвеждат определени механични ефекти в медицината:

               —

               вибратори,

               —

               оборудване за масаж чрез водна струя,

               —

               оборудване за външен масаж на сърцето.

         2.   Оборудване и съответни принадлежности, които произвеждат горещ въздух, пара или мъгла за терапевтични цели:

               —

               оборудване, в което чрез нагряване или механично се изпаряват твърди или течни вещества с цел инхалации,

               —

               бани с горещ въздух.

         В тази точка не се включва ултразвуковото оборудване.
   2.2.   Електрохирургично оборудване.
   2.2.1.   Оборудване, при което се използва електрическа енергия.
   1.   Оборудване и съответни принадлежности, които използват нискочестотна електрическа енергия за произвеждане на топлина за електрокаутеризация:

               —

               оборудване за електрокаутеризация,

               —

               части от комбинирано електромедицинско оборудване за електрокаутеризация.

         2.2.2.   Оборудване, при което се използват други видове енергии.
   1.   Оборудване и принадлежности, които се използват за терапевтични цели в офталмологията:

               —

               оборудване за лечение на очите,

               —

               магнити за очите.

         2.   Оборудване и съответни принадлежности
   3.   Оборудване и съответни принадлежности, които произвеждат определени механични ефекти в медицината:

               —

               бормашина (борапарат), триони, шлайфоборудване за зъболечение или в хирургията,

               —

               оборудване с водно задвижване.

         2.3.   Оборудване за подпомагане или заместване на определени функции на тялото.
   (С изключение на имплантирано оборудване за сърдечен ритъм и други имплантирани приспособления)
   2.3.1.   Оборудване за подпомагане или заместване чрез други средства.
   1.   Оборудване и съответни принадлежности за подпомагане или заместване на определени функции на тялото:

               —

               изкуствени крайници,

               —

               приспособления за парализирани,

               —

               изкуствено говорно оборудване.

         2.   Оборудване и съответни принадлежности за подпомагане на човешките зрителни органи:

               —

               помощно оборудване за слепи.

         3.   ДРУГИ ВИДОВЕ ОБОРУДВАНЕ:
   Оборудване и съответни принадлежности за позициониране или движение на пациентите за хирургични или зъболекарски цели:

               —

               операционни маси,

               —

               операционни столове,

               —

               операционни единици,

               —

               зъболекарски столове,

               —

               единици за зъболечение.

         ПРИЛОЖЕНИЕ III
   МОДЕЛ НА ЗНАК ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ, КОЙТО ТРЯБВА ДА СЕ ПОСТАВИ ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ

   ПРИЛОЖЕНИЕ IV
   МОДЕЛ НА ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ
   Прилагане съгласно Директива 84/539/ЕИО на Съвета от 17 септември 1984 г.

   (Да се попълни и подпише от отговорен служител на посоченото в декларацията предприятие)


title: Директива на Съвета от 11 декември 1989 година относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар

text:
Важна правна забележка

|

31989L0662

Официален вестник n° L 395 , 30/12/1989 стр. 0013 - 0022 специално финландско издание: глава 3 том 31 стр. 0216  специално шведско издание: глава 3 том 31 стр. 0216  специално чешко издание глава 3 том 09 стр. 214  - 224 специално испанско издание глава 3 том 09 стр. 214  - 224 специално унгарско издание глава 3 том 09 стр. 214  - 224 специално литвийско издание глава 3 том 09 стр. 214  - 224 LV.ES глава 3 том 09 стр. 214  - 224 MT.ES глава 3 том 09 стр. 214  - 224 PL.ES глава 3 том 09 стр. 214  - 224 SK.ES глава 3 том 09 стр. 214  - 224 специално словенско издание глава 3 том 09 стр. 214  - 224

		19891211Директива на Съветаот 11 декември 1989 годинаотносно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар(89/662/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че Общността трябва да приеме мерки, предназначени за постепенното изграждане на вътрешния пазар през периода до 31 декември 1992 г.;като има предвид, че хармоничното функциониране на общата организация на пазара на животински продукти и продукти от животински произход предполага премахването на ветеринарните бариери пред развитието на търговията със съответните продукти вътре в Общността; като има предвид, че в това отношение свободното движение на земеделски продукти е основна черта на общата организация на пазарите и следва да улеснява рационалното развитие на селскостопанското производство и оптималното използване на производствените фактори;като има предвид, че във ветеринарната област понастоящем границите се използват за извършване на проверки, които целят опазване на общественото здраве и здравето на животните,като има предвид, че крайната цел е да се гарантира, че ветеринарните проверки се извършват единствено на мястото на изпращане; като има предвид, че постигането на тази цел предполага хармонизиране на основните изисквания, свързани с опазване на общественото здраве и здравето на животните;като има предвид, че с оглед доизграждането на вътрешния пазар по време на постигането на тази цел трябва да се акцентира върху необходимостта проверките да се извършват на мястото на изпращане и върху организирането на онези, които могат да бъдат извършени по местоназначението; като има предвид, че подобно решение би наложило преустановяване на ветеринарните проверки по вътрешните граници на Общността;като има предвид, че това решение предполага по-голяма степен на доверие във ветеринарните проверки, извършвани от държавата по изпращане; като има предвид, че последната трябва да гарантира, че ветеринарните проверки се извършват по подходящ начин;като има предвид, че в държавата по местоназначение, ветеринарните проверки на място могат да се извършват чрез вземане на проби по местоназначението; като има предвид, че в случай на сериозно предположение за нередовност, ветеринарните проверки могат да се извършват и по време на транзитния превоз на стоките;като има предвид, че държавите-членки трябва да уточнят в план, който да представят, начина, по който възнамеряват да извършват проверките, и като има предвид, че тези планове следва да бъдат предмет на одобрение от Общността;като има предвид, че трябва да се предвидят последиците когато дадена ветеринарна проверка установи, че пратката е нередовна; като има предвид, че в подобна ситуация могат да се предложат три възможни решения: първото е да се поправят нередовните документи; второто е да се предотвративсякаква опасност при констатирането на епизоотична болест, друга нова сериозна и заразна болест или на друга причина, която би представлявала сериозна опасност за здравето на животните или за общественото здраве; докато третото е необходимо, в случай че стоките не отговарят на определените изисквания, по причини, различни от горепосочените;като има предвид, че трябва да се предвиди процедура за разрешаване на конфликти, които биха възникнали по отношение на пратките от предприятие или производствен център;като има предвид, че трябва да се предвидят превантивни мерки; като има предвид, че в тази област, особено от съображения за ефективност, отговорността трябва да се носи на първо място от държавата по изпращане; като има предвид, че Комисията трябва да е в състояние да действа бързо, най-вече чрез посещения на място и предприемане на подходящи за ситуацията мерки;като има предвид, че с оглед на бъдат ефективни, правилата, определени от настоящата директива, трябва да обхващат всички стоки, които са предмет ветеринарните изисквания при търговия вътре в Общността;като има предвид, обаче, че с оглед на определени епизоотични болести в държавите-членки все още преобладават различни здравни ситуации, и като има предвид, че в очакване на подход на Общността относно методите за борба с тези болести, въпросът за проверка на търговията с добитък вътре в Общността следва да бъде временно изоставен и да се разреши документна проверка по време на транспортирането; като има предвид, че с оглед на настоящия етап на хармонизиране и в очакване на правила на Общността, стоките, които не са предмет на хармонизираните правила, следва да съответстват на изискванията на държавата по местоназначение, при условие че последните са съобразени с член 36 от Договора;като има предвид, че разпоредбите в съществуващите директиви следва да се адаптират към новите правила, определени в настоящата директива;като има, че тези правила следва да бъдат преразгледани преди края на 1993 г.;като има предвид, че на Комисията следва да се възложи задачата за приемане на мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че с тази цел следва да се предвидят процедури, установяващи тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Държавите-членки гарантират, че ветеринарните проверки, които трябва да се извършват върху продукти от животински произход, които са обхванати от директивите, изброени в приложение А, или от член 14, и които са предназначени за търговия, без да се засяга член 6, повече не се извършват по границите, а в съответствие с настоящата директива.Член 2По смисъла на настоящата директива:1. "Ветеринарна проверка" означава физическа проверка и/или всяка административна формалност, която се прилага за продуктите, посочени в член 1, и която е предназначена за опазването, пряко или по друг начин, на общественото здраве и на здравето на животните;2. "Търговия" означава търговията между държавите-членки със стоки по смисъла на член 9, параграф 2 от Договора;3. "Предприятие" означава всяко предприятие, което произвежда, съхранява или преработва продуктите, посочени в член 1;4. "Компетентен орган" означава централен орган на власт на дадена държава-членка, компетентен да извършва ветеринарни проверки или друг орган на власт, на която тя е делегирала такава компетентност;5. "Официален ветеринарен лекар" означава ветеринарният лекар, назначен от компетентния орган на централна власт на дадена държава-членка.ГЛАВА IПроверки при произходаЧлен 31. Държавите-членки гарантират, че единствените продукти, предназначени за търговия са онези, посочени в член 1, които са били получени, проверени, маркирани и етикетирани в съответствие с правилата на Общността за въпросното местоназначение, и които се придружават до посочения на тях краен получател от здравен сертификат, санитарен сертификат или какъвто и да било друг документ, предвиден от ветеринарните правила на Общността.Предприятията по произход гарантират, чрез постоянен самоконтрол, че продуктите отговарят на изискванията по първата алинея.Без да се засягат задълженията по контрола, възложени на официалния ветеринарен лекар съгласно законодателството на Общността, компетентният орган извършва редовни проверки в предприятията, за да се увери, че продуктите, предназначени за търговия, съответстват на изискванията на Общността, или че, в случаите, посочени в параграф 3 от настоящия член и член 14, на изискванията на държавата-членка по местоназначение.Когато са налице основания да се предполага, че изискванията не са спазени, компетентният орган извършва необходимите проверки и, ако съмнението се потвърди, предприема подходящите мерки, които могат да включват и оттегляне на одобрението.2. Когато транспортирането включва няколко местоназначения, продуктите трябва да се групират в толкова партиди, колкото са и местоназначенията. Всяка партида трябва да бъде придружена от горепосочения сертификат или документ.Когато продуктите, посочени в член 1, са предназначени за износ към трета страна, транспортирането им трябва да остане под митнически надзор до мястото на излизане от територията на Общността.3. Държавите-членки, които осъществяват внос от дадени трети страни по избор, информират Комисията и другите държави-членки за съществуването на такъв внос.Когато продуктите са доставени на територията на Общността от държава-членка, различна от тези, посочени по-горе, държавата-членка извършва документна проверка на произхода и местоназначението на стоките съгласно член 6, параграф 1.Държавите-членки по местоназначение забраняват напускането на територията им от съответните продукти, освен ако те не са предназначени за друга друга-членка, която използва същата възможност.Член 41. Държавите-членки по изпращане предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че операторите спазват ветеринарните изисквания на всички етапи от производството, съхранението, търговията и транспортирането на продуктите, посочени в член 1. По-специално, те гарантират, че:- продуктите, получени в съответствие с директивите, посочени в приложение А, са проверени по един и същ начин от ветеринарна гледна точка, независимо дали са предназначени за търговия вътре в Общността или за националния пазар,- продуктите, обхванати от приложение Б, не се изпращат до територията на друга държава-членка, ако те не могат да бъдат търгувани на собствената им територия по причини, обосновани от член 36 от Договора.2. Държавите-членки по изпращане предприемат подходящите административни, правни или наказателни мерки за санкциониране на всяко нарушение на ветеринарното законодателство от страна на физически или юридически лица, в случай че е се установи нарушение на правилата на Общността и особено когато се установи, че изготвените сертификати или документи не съответстват на действителното състояние на продуктите, или че са поставени здравни печати на продукти, които не отговарят на тези правила.ГЛАВА IIПроверки при пристигане по местоназначениетоЧлен 51. Държавите-членки по местоназначение прилагат следните мерки:а) Компетентният орган може, при местоназначението на стоките, да провери посредством ветеринарни проверки на място с недискриминационен характер дали изискванията на член 3 са били спазени; той може същевременно да вземе проби.Освен това в случаите, в които компетентният орган на държавата-членка по транзита или на държавата-членка по местоназначение разполага с информация, от която той може да предположи наличието на нарушение, проверките могат също да се извършат и по време на транспортирането на стоките на нейна територия, включително и проверки за съответствие по отношение на транспортните средства;б) когато продуктите, посочени в член 1, произхождащи от друга държава-членка, са предназначени:- за предприятие, поставено под отговорността на официален ветеринарен лекар, последният трябва да гарантира, че в това предприятие се допускат само продукти, които отговарят на изискванията по член 3, параграф 1 по отношение на маркирането и придружаващите ги документи или, в случая на продуктите, посочени в приложение Б, се придружават от документ, определен от правилата на страната по местоназначение,- за одобрен посредник, който разделя партидите или за търговско предприятие с много клонове, или за всяко предприятие, което не е предмет на постоянен надзор, последните трябва да проверят, преди партидата да бъде разделена или търгувана, дали въпросните марки, свидетелства или документи, посочени в първото тире, са налице и да уведоми компетентния орган за всякакви нередности или аномалии,- за други получатели, по-специално когато по време на транспортирането партидата е частично разтоварена, в съответствие с член 3, параграф 1 партидата трябва да бъде придружена от оригинала на сертификата, посочен в първото тире.Гаранциите, които трябва да бъдат предоставени от получателите, посочени във второто и трето тирета, се уточняват в споразумение с компетентния орган, което трябва да бъде подписано по време на предварителната регистрация, предвидена в параграф 3. Компетентният орган извършва случайни проверки, за да се увери в спазването на тези гаранции.2. Без да се засяга член 4, когато стандартите на Общността, предвидени в правилата на Общността, не са били установени, и в случая, предвиден в член 14, държавата-членка по местоназначение може да изиска, при спазване на общите разпоредби на Договора, предприятието по произход да прилага стандартите, които са в сила съгласно националните правила на тази държава-членка. Държавата-членка по произход гарантира, че въпросният продукт отговаря на тези изисквания.3. Оператори, на които се доставят продукти от друга държава-членка, или които напълно разпределят партида от такива продукти:а) са задължени да се регистрират предварително, ако това бъде поискано от компетентния орган;б) водят регистър, в който такива доставки се вписват;в) ако това бъде поискано от компетентния орган, докладват за пристигането на продукти от друга държава-членка, до степента, необходима за извършването на проверките, посочени в параграф 1;г) съхраняват за срок, който се определя от компетентния орган, но не по-малко от шест месеца, здравните сертификати и документите, посочени в член 3, с оглед представянето им на компетентния орган, ако последният поиска това.4. Подробните правила за изпълнение на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18.5. Съветът, въз основа на доклад на Комисията, придружен от всякакви предложения за изменения, преразглежда настоящия член в рамките на срок от три години от прилагането на настоящата директива.Член 61. Държавите-членки гарантират, че по време на проверките, които се извършват на местата, в които продукти от трети страни могат да бъдат въведени на територията на Общността, като пристанища, летища и гранични пунктове с трети страни, се вземат следните мерки:а) извършва се документна проверка на произхода на продуктите;б) в случаите, в които от трети страни се внасят продукти, те трябва да бъдат изпратени под митнически надзор до инспекционните пунктове с оглед да бъде възможно извършването на съответните ветеринарни проверки.Продуктите, посочени в приложение А, не могат да бъдат обмитени, освен ако такива проверки са показали, че те отговарят на правилата на Общността.Продуктите, посочени в приложение Б, както и онези, които са предмет на внос по избор в съответствие с член 3, параграф 3, и които, след като са били въведени на територията на Общността, трябва да бъдат изпратени на територията на друга държава-членка, трябва:- или да преминат ветеринарна проверка, която да покаже, че отговарят на правилата на държавата-членка по местоназначение,- или, след провеждането на проста визуална проверка за установяване на съответствието между документите и продуктите, да бъдат изпращани под митнически надзор до местоназначението им, където трябва да се извършват ветеринарни проверки;в) продукти с произход от Общността са подложени на правилата за контрол, предвидени в член 5.2. Въпреки това, считано от 1 януари 1993 г. и чрез дерогация от параграф 1, всички продукти, транспортирани редовно и директно с транспортни средства, свързващи две географски точки от Общността, подлежат на правилата за контрол, предвидени в член 5.Член 71. В случай че по време на проверка, която се извършва по местоназначението на дадена пратка или по време на транспортирането, компетентните органи на дадена държава-членка установят:а) наличието на вещества, причинители на заболяване, посочено в Директива 82/894/ЕИО [4], последно изменена с Решение 89/162/ЕИО на Комисията [5], зооноза или заболяване, или каквато и да е друга причина, която има вероятност да представлява сериозна опасност за животни или хора, или че продуктите идват от област, заразена с епизоотична болест, те разпореждат, с изключение що се отнася до ветеринарно-санитарните аспекти, в случая на продукти, които подлежат на една от обработките, посочени в член 4 от Директива 80/215/ЕИО [6], последно изменена с Директива 88/660/ЕИО [7], партидата да бъде унищожена или използвана по всякакъв друг начин, предвиден от правилата на Общността.Разходите, свързани с унищожаването на партидата, се поемат от изпращача или от негов представител.Компетентните органи на държавата-членка по местоназначение незабавно уведомяват по телекс компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията относно направените констатации, взетите решения, както и относно причините за такива решения.Могат да се прилагат защитните мерки, предвидени в член 9.Освен това, по искане на държава-членка и в съответствие с процедурата, установена в член 17, с оглед справяне с непредвидени от законодателството на Общността ситуации, Комисията може да приеме мерки, необходими за постигане на съгласуван от държавите-членки подход;б) че стоките не отговарят на условията, установени в директивите на Общността, или при липса на решения относно стандартите на Общността, предвидени в директивите — в националните стандарти, те могат, при условие че здравните и ветеринарно-санитарни съображения позволяват, да дадат на изпращача или на негов представител избора между:- унищожаване на стоките, или- използване на стоките за други цели, включително връщането им с разрешението на компетентния орган на страната на предприятието по произход.Въпреки това, ако се установи, че сертификатът или документите съдържат нередности, на изпращача трябва да бъде предоставен период за привеждане в съответствие на документите, преди да се прибегне до тази последна възможност.2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 18, Комисията съставя списък с веществата и заболяванията, посочени в параграф 1, както и подробни правила за прилагането на настоящия член.Член 81. В случаите, предвидени в член 7, компетентният орган на държавата-членка по местоназначение незабавно установява връзка с компетентните органи на държавата-членка по изпращане. Последните вземат всички необходими мерки и уведомяват компетентния орган на първата държава-членка относно естеството на извършените проверки, взетите решения и основанията за такива решения.В случай че органът на първата държава-членка се опасява, че тези мерки не са достатъчни, компетентните органи на двете държави-членки заедно търсят начини и средства за справяне с положението; ако е подходящо, това може да включва и проверка на място.Когато проверките, предвидени в член 7, констатират системни нередности, компетентният орган на държавата-членка по местоназначение информира Комисията и ветеринарните служби на останалите държави-членки.Комисията, по искане на компетентния орган на държавата-членка по местоназначение или по своя собствена инициатива, като отчита естеството на установените нарушения, може:- да изпрати мисия за инспекция на съответното предприятие, или- да натовари официален ветеринарен лекар, чието име е в списък, който трябва да бъде изготвен от Комисията по предложение на държавите-членки, и който се приема от различните заинтересувани страни, да провери фактите в съответното предприятие,- да поиска компетентният орган да ускори вземането на проби от продуктите на съответното предприятие.Тя информира държавите-членки за своите заключения.В случаите, в които тези мерки се взимат за справяне със системни нередности от страна на предприятието, Комисията начислява всички разходи, възникнали във връзка с прилагането на тиретата от предходната алинея, на въпросното предприятие.В очакване на заключенията на Комисията по искане на държавата-членка по местоназначение, държавата-членка по изпращане засилва проверките на продуктите, които идват от въпросното предприятие, а ако съществуват сериозни основания от гледна точка на здравето на животните или на общественото здраве, спира действието на одобрението.Държавата-членка по местоназначение може, от своя страна, да засили проверките на продукти, идващи от същото предприятие.По искане на една от двете държави-членки — в случаите, в които нередностите бъдат потвърдени от становище на експерти — Комисията трябва, в съответствие с процедурите, установени в член 17, да вземе подходящи мерки, които могат да се простират дотам, че на държавите-членки да бъде разрешено временно да забранят въвеждането на тяхна територия на продукти, идващи от това предприятие. Тези мерки трябва да се потвърдят или преразгледат във възможно най-кратки срокове и в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 18.2. Начините на обжалване, предвидени в действащите законодателства в държавите-членки, на решения, издадени от компетентните органи, не се засягат от настоящата директива.Решенията, които се вземат от компетентния орган на държавата по местоназначение, както и мотивите за такива решения се съобщават на изпращача или на негов представител, както и на компетентния орган на държавата-членка по изпращане.По молба от страна на изпращача или на негов представител, на същите се изпращат посочените решения и мотиви в писмен вид с подробности относно начините на обжалване, предвидени в действащото законодателство в държавата-членка по местоназначение, както и относно приложимите процедури и срокове.Въпреки това в случай на спор и без да се засягат горепосочените начини на обжалване, ако се споразумеят за това, двете страни могат в рамките най-много на едномесечен срок, да отнесат спора за преценка от експерт, чието име фигурира в списъка с експерти на Общността, който трябва да се изготви от Комисията; разходите по консултирането с експерта се поемат от Общността.Такива експерти дават становищата си в рамките на не повече от 72 часа. Страните са обвързани от становището на експерта, като надлежно спазват ветеринарното законодателство на Общността.3. Разходите по връщане на пратката, съхранение на стоките, пренасочването им към други приложения или унищожаването им, се поемат от получателя.ГЛАВА IIIОбщи разпоредбиЧлен 91. Всяка държава-членка незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията относно всяка поява на нейната територия, различна от появата на заболяванията, посочени в Директива 82/894/ЕИО, на зоонози, заболявания или на други причини, които има вероятност да представляват сериозна опасност за здравето на животните или на хората.Държавата-членка по произход незабавно въвежда контрола или защитните мерки, предвидени в правилата на Общността, в частност определянето на буферните зони, предвидени в тези правила, или приема всякакви други мерки, които счете за уместни.Държавата-членка по местоназначение или по транзитно преминаване, която по време на проверка, посочена в член 5, е установила съществуването на една от болестите или причините, посочени в първата алинея, ако е необходимо, може да вземе защитните мерки, предвидени в правилата на Общността.В очакване на предприемането на мерките в съответствие с параграф 4, държавата-членка по местоназначение, при сериозни основания за защита на общественото здраве или на здравето на животните, може да предприеме временни защитни мерки по отношение на съответните предприятия или, в случай на епизоотична болест, по отношение на защитната зона, предвидена в правилата на Общността.Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията и останалите държави-членки относно взетите мерки.2. По искане на държавата-членка, посочена в първата алинея от параграф 1 или по инициатива на Комисията, един или няколко от представителите на Комисията могат незабавно да отидат на съответното място, за да проучат, в сътрудничество с компетентните органи, какви мерки са били взети, както и да дадат становище по тези мерки.3. Ако Комисията не е била информирана относно взетите мерки, или ако счита взетите мерки за неподходящи, тя може, в сътрудничество със съответната държава-членка във времето, оставащо до заседанието на Постоянния ветеринарен комитет, да предприеме временни защитни мерки по отношение на продукти от региона, засегнат от епизоотичната болест, или от дадено предприятие. Тези мерки се представят във възможно най-кратки срокове на Постоянния ветеринарен комитет за утвърждаване, изменение или отмяна в съответствие с процедурата, установена в член 17.4. При първа възможност, Комисията при всички случаи прави преглед на положението в рамките на Постоянния ветеринарен комитет. Той приема необходимите мерки по отношение на продуктите, посочени в член 1 и, ако положението го налага, по отношение на изходните продукти или продуктите, получени от тези продукти в съответствие с процедурата, предвидена в член 17. Комисията следи развитието на обстановката и, чрез същата процедура, изменя или отменя взетите решения в зависимост от това развитие.5. Подробни правила за прилагането на настоящия член, и в частност списъкът със зоонози или причини, които има вероятност да представляват сериозна опасност за здравето на хората, се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 18.Член 10Всяка държава-членка и Комисията определят ветеринарната служба или служби, които отговарят за извършването на ветеринарните проверки и си сътрудничат със службите за извършване на проверкина другите държави-членки.Член 11Държавите-членки също така гарантират, че служителите на техните ветеринарни служби, ако е подходящо, в сътрудничество със служителите на другите служби, оправомощени за тази цел, имат възможност, по-специално:- да провеждат инспекции на помещения, офиси, лаборатории, инсталации, средства за транспорт, съоръжения и оборудване, продукти за почистване и поддръжка, процедури, прилагани за производството и преработката на продукти, както и маркирането и етикетирането и търговското представяне на тези продукти,- да провеждат проверки за това дали персоналът отговаря на изискванията, установени в текстовете, посочени в приложение А,- да вземат проби от продукти, държани с оглед тяхното съхранение или продажба, пускане на пазара или транспортиране;- да проучват документните или електронните материали, имащи отношение към провежданите проверки и по-нататъшните мерки, взимани в съответствие с член 3, параграф 1.За тази цел те трябва да получават необходимото за изпълняването на техните задължения сътрудничество от страна на предприятията, в които се извършват проверки.Член 121. Член 8, параграф 3 и членове 10 и 11 от Директива 64/433/ЕИО [8], последно изменена с Директива 88/657/ЕИО [9] се заличават.2. Член 5, параграфи 3 и 4 и членове 9, 10 и 11 от Директива 71/118/ЕИО [10], последно изменена с Директива 88/657/ЕИО, се заличават.3. В Директива 74/461/ЕИО [11], последно изменена с Директива 87/489/ЕИО [12]:i) член 5, параграфи 2, 3, 4 и 5, и членове 6 и 8 се заличават;ii) в член 8a, позоваванията на член 8 се заменят с позоваване на член 9 от Директива 89/662/ЕИО.4. Член 7, параграф 3 и членове 12 и 16 от Директива 77/99/ЕИО [13], последно изменена с Директива 89/227/ЕИО [14], се заличават.5. В Директива 80/215/ЕИО:i) член 5, параграфи 2, 3, 4 и 5, и членове 6 и 7 се заличават;ii) в член 7a, позоваванията на член 7 се заменят с позоваване на член 9 от Директива 89/662/ЕИО.6. Член 5, параграфи 3 и 4, и членове 7, 8 и 12 от Директива 85/397/ЕИО [15], изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 [16], се заличават.7. Член 10, параграфи 1 и 3 от Директива 88/657/ЕИО се заличават.8. Членове 8 и 9 от Директива 89/437/ЕИО [17] се заличават.9. В приложение Б към Директива 72/462/ЕИО [18], към сертификата се добавя следният текст: "Име и адрес на първия получател".Член 131. Следният член се добавя към Директиви 64/433/ЕИО и 71/118/ЕИО:"Член 19Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО [], свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.2. Следният член се добавя към Директиви 72/461/ЕИО и 80/215/ЕИО:"Член 15Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО [], свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.3. Следният член се добавя към Директива 77/99/ЕИО:"Член 24Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО [], свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.4. Следният член се добавя към Директиви 85/397/ЕИО и 88/657/ЕИО:"Член 18Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО [], свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.5. Следният член се добавя към Директива 88/437/ЕИО:"Член 17Правилата, установени в Директива 89/662/ЕИО [], свързани с ветеринарните проверки, приложими за търговията вътре в Общността, с оглед доизграждането на вътрешния пазар, се прилагат по-специално по отношение на проверките при произхода, организацията и последиците от проверките, които трябва да се извършват от държавата-членка по местоназначение, както и по отношение на защитните мерки, които трябва да бъдат приложени.Член 14До 31 декември 1992 г. търговията с продуктите, изброени в списъка в приложение Б, до приемането на правила на Общността, са предмет на правилата за контрол, установени с настоящата директива, и по-специално онези, предвидени в член 5, параграф 2.Преди датата, посочена в член 19, държавите-членки съобщават условията и процедурите, които понастоящем са приложими за търговията с продуктите, посочени в първата алинея.Съветът по предложение на Комисията определя окончателния режим, приложим за търговията с продуктите, изброени в приложение Б преди 31 декември 1991 г.Член 15В член 9 от Директива 64/432/ЕИО [24], се добавя следната точка:"2a. По искане на държава-членка или по инициатива на самата Комисия, един или повече представители на Комисията могат незабавно да отидат на въпросното място и, в сътрудничество с компетентните органи, да направят преглед на взетите мерки и да дадат становище по тези мерки."Член 161. Не по-късно от три месеца, преди датата, посочена в член 19, параграф 1, държавите-членки представят на Комисията програма, в която са изложени националните мерки, които трябва да се вземат за постигане на посочената в настоящата директива цел, и по-специално честотата на проверките.2. Комисията разглежда програмите, представени от държавите-членки в съответствие с параграф 1.3. Всяка година и за първи път през 1991 г., Комисията отправя до държавите-членки препоръка относно програма за проверки за следващата година; Постоянният ветеринарен комитет ще изразява становището си по препоръката предварително. Тази препоръка може да подлежи на допълнително адаптиране.Член 171. В случаите, в които трябва да се следва процедурата, посочена в настоящия член, председателят, по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка, незабавно сезира Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу "Комитетът"), създаден с Решение 68/361/ЕИО [25].2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя становището си по проекта в рамките на два дни. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, когато се отнася за решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в този член. Председателят не гласува.3. Комисията приема предвидените мерки, при условие че те са в съответствие със становището на Комитета.4. В случай че предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета, или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да бъдат взети.Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.Ако след изтичането на 15-дневен период от датата на сезиране на Съвета, Съветът не се е произнесъл, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът не се произнесъл против посочените мерки с обикновено мнозинство.Член 181. В случаите, в които трябва да се следва процедурата, посочена в настоящия член, председателят, по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка, незабавно сезира Постоянния ветеринарен комитет (наричан по-долу "Комитетът"), създаден с Решение 68/361/ЕИО.2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя становището си по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, когато се отнася за решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в този член. Председателят не гласува.3. Комисията приема предвидените мерки, при условие че те са в съответствие със становището на Комитета.4. В случай че предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета, или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да бъдат взети.Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.Ако след изтичането на тримесечният период от датата на сезиране на Съвета, Съветът не се е произнесъл, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът не се произнесъл против посочените мерки с обикновено мнозинство.ГЛАВА IVПреходни и заключителни разпоредбиЧлен 191. Преди 31 декември 1990 г. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията относно ветеринарните проверки при търговията вътре в Общността с живи животни.Преди датата, посочена в първата алинея, Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, взема решение относно правилата и общите принципи, приложими за проверките при вноса от трети страни на продукти, обхванати от настоящата директива. По същия начин пунктовете за проверка по външните граници, заедно с изискванията, на които тези пунктове ще трябва да отговарят, се определят преди тази дата.2. Преди 31 декември 1992 г. Съветът преразглежда разпоредбите на настоящата директива въз основа на доклад от Комисията относно придобития опит, придружен със съответните предложения, по които Съветът ще вземе решение с квалифицирано мнозинство.Член 20До 31 декември 1992 г. с цел да се даде възможност за постепенното въвеждане на режима за контрол, определен от настоящата директива, чрез дерогация от член 5, параграф 1, държавите-членки могат:- да продължат документните проверки по време на транспортиране на месо и на продукти, получени от него, с цел да се гарантира спазването на специфичните изисквания, определени в правилата на Общността, отнасящи се до шап и чума по свинете,- да провеждат документни проверки по време на транспортирането на продукти, внесени от трети страни, предназначени за тях.Член 21Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, преди 1 октомври 1992 г., определя режима, приложим след изтичане срока на действие на временните разпоредби, определени в член 20.Член 22Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива на дата, която трябва да се определи в решението, което трябва да бъде взето преди 31 декември 1990 г., в съответствие с втората алинея от член 19, параграф 1, но не по-късно от 31 декември 1991 г.Република Гърция, обаче, разполага с допълнителен период от една година, в рамките на който да се съобрази с нея.Член 23Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 11 декември 1989 година.За СъветаПредседателH. Nallet[1] ОВ C 225, 31.8.1988 г., стр. 4.[2] ОВ C 326, 19.12.1988 г., стр. 28.[3] ОВ L 56, 6.3.1989 г., стр. 7.[4] ОВ L 378, 31.12.1987 г., стр. 58.[5] ОВ L 61, 4.3.1989 г., стр. 48.[6] ОВ L 47, 21.2.1980 г., стр. 4.[7] ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 35.[8] ОВ 121, 29.7.1964 г., стр. 2012/64.[9] ОВ L 382, 21.12.1988 г., стр. 3.[10] ОВ L 55, 8.3.1971 г., стр. 23.[11] ОВ L 302, 31.12.1972 г., стр. 24.[12] ОВ L 280, 3.10.1987 г., стр. 28.[13] ОВ L 26, 31.1.1977 г., стр. 85.[14] ОВ L 93, 6.4.1989 г., стр. 25.[15] ОВ L 226, 24.8.1985 г., стр. 13.[16] ОВ L 362, 31.12.1985 г., стр. 8.[17] ОВ L 212, 22.7.1989 г., стр. 87.[18] ОВ L 302, 31.12.1972 г., стр. 28.[] ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13."[] ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13."[] ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13."[] ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13."[] ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 13."[24] ОВ 121, 29.7.1964 г., стр. 1977/64.[25] ОВ L 255, 18.10.1968 г., стр. 23.--------------------------------------------------19891211ПРИЛОЖЕНИЕ AВетеринарно законодателство- Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно здравни проблеми, засягащи търговията в Общността с прясно месо (ОВ 121, 29.7.1964 г., стр. 2012/64), последно изменена с Директива 88/657/ЕИО (ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 3),- Директива 71/118/ЕИО на Съвета от 15 февруари 1971 г. относно здравните проблеми, засягащи търговията с прясно птиче месо (ОВ L 55, 8.3.1971 г., стр. 23), последно изменена с Директива 88/657/ЕИО (ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 3),- Директива 72/461/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно здравните проблеми, засягащи търговията в Общността с прясно месо (ОВ L 302, 31.12.1972 г., стр. 24), последно изменена с Директива 87/489/ЕИО (ОВ L 280, 3.10.1987 г., стр. 28),- Директива 77/99/ЕИО на Съвета от 21 декември 1976 г. относно здравните проблеми, засягащи търговията в Общността с месни продукти (ОВ L 26, 31.1.1977 г., стр. 85), последно изменена с Директива 89/277/ЕИО (ОВ L 93, 6.4.1989 г., стр. 25),- Директива 80/215/ЕИО на Съвета от 22 януари 1980 г. относно ветеринарно-санитарните проблеми, засягащи търговията в Общността с месни продукти (ОВ L 47, 21.2.1980 г., стр. 4), последно изменена с Директива 88/660/ЕИО (ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 35),- Директива 85/397/ЕИО на Съвета от 5 август 1985 г. относно здравните и ветеринарно-санитарните проблеми, засягащи търговията в Общността с топлинно обработено мляко (ОВ L 226, 24.8.1985 г., стр. 13), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 от 20.12.1985 г. (ОВ L 362, 31.12.1985 г., стр. 8),- Директива 88/657/ЕИО на Съвета от 14 декември 1988 г. относно определянето на изискванията за производството и търговията с мляно месо, месо на парчета от по-малко от 100 грама всяко и месни заготовки (ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 3) [1],- Директива 89/437/89 на Съвета от 20 юни 1989 г. относно хигиенните и санитарните въпроси , свързани с производството и предлагането на пазара на яйчни продукти (ОВ L 212, 22.7.1989 г., стр. 87) [1].[1] Считано от 1 януари 1992 г.--------------------------------------------------19891211ПРИЛОЖЕНИЕ БПродукти, които не са предмет на хармонизиране от страна на Общността, но търговията с които би била предмет на проверките, предвидени в настоящата директиваПродукти от животински произход, обхванати от приложение II към Договора:- заешко и дивечово месо,- сурово мляко и млечни продукти,- аквакултурни продукти, предназначени за консумация от човека,- рибни продукти, предназначени за консумация от човека,- живи двучерупкови мекотели, предназначени за консумация от човека,- продукти от дивечово и заешко месо,- кръв,- разтопени животински мазнини, пръжки и субпродукти от топенето,- мед,- охлюви, предназначени за консумация от човека,- жабешки бутчета, предназначени за консумация от човека.--------------------------------------------------


title: Директива 98/49/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 година за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността

text:
Важна правна забележка

|

31998L0049

Официален вестник n° L 209 , 25/07/1998 стр. 0046 - 0049 специално чешко издание глава 05 том 03 стр. 323  - 326 специално испанско издание глава 05 том 03 стр. 323  - 326 специално унгарско издание глава 05 том 03 стр. 323  - 326 специално литвийско издание глава 05 том 03 стр. 323  - 326 LV.ES глава 05 том 03 стр. 323  - 326 MT.ES глава 05 том 03 стр. 323  - 326 PL.ES глава 05 том 03 стр. 323  - 326 SK.ES глава 05 том 03 стр. 323  - 326 специално словенско издание глава 05 том 03 стр. 323  - 326

		19980629Директива 98/49/ЕО на Съветаот 29 юни 1998 годиназа запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на ОбщносттаСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 51 и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],(1) като има предвид, че една от основните свободи на Общността е свободното движение на лица; като има предвид, че Договорът предвижда Съветът единодушно да приема мерките в областта на социалното осигуряване, които са необходими за осигуряване на свободно движение на работници;(2) като има предвид, че социалната закрила на работниците е осигурена чрез задължителни социалноосигурителни схеми, придружени от допълнителни социалноосигурителни схеми;(3) като има предвид, че вече приетото от Съвета законодателство за защита на социалноосигурителните права на работниците, движещи се в Общността и членовете на техните семейства, а именно Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, на самостоятелно заети лица и на членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността [4] и Регламент (ЕИО) № 574/72 от 21 март 1972 г., за установяване на процедурата за прилагането на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, на самостоятелно заети лица и на членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността [5], се отнасят само до схемите за задължително пенсионно осигуряване; като има предвид, че системата за координация, предвидена в тези регламенти, не обхваща схеми за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на схемите, обхванати от термина "законодателство", както е дефиниран в първата алинея на член 1, буква й) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 или по отношение на които дадена държава-членка прави декларация съгласно този член;(4) като има предвид, че Съветът има широки правомощия по отношение избора на най-подходящите мерки за постигане на целта на член 51 от Договора; и като има предвид, че системата за координация, предвидена в Регламенти (ЕИО) № 1408/71 и (ЕИО) № 574/72, и по-конкретно правилата на натрупване, не са отнасят за схемите за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на схемите, обхванати от термина "законодателство", както е дефиниран в първата алинея на член 1, буква й) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 или по отношение на които дадена държава-членка прави декларация съгласно този член и поради това са предмет на специфични мерки, от които тази директива е първата, която цели да се отчете специфичната им природа и особености, и многообразието на такива схеми в държавите-членки и между тях;(5) като има предвид, че нито една пенсия или обезщетение не може да бъде предмет едновременно на разпоредбите на настоящата директива и на тези на Регламенти (ЕИО) № 1408/71 и (ЕИО) № 574/72, и поради това всяка схема за допълнително пенсионно осигуряване, която влиза в обхвата на тези регламенти, защото държава-членка е направила декларация в този смисъл съгласно член 1, буква й) от Регламент (ЕИО) № 1408/71, не може да бъде предмет на разпоредбите на настоящата директива;(6) като има предвид, че в своята Препоръка 92/442/ЕИО от 27 юли 1992 г. за сближаването на целите и политиките на социална закрила [6] Съветът е препоръчал на държавите-членки да "насърчат, където е необходимо, промени в условията, регламентиращи придобиването на пенсия и особено правото на допълнителна пенсия, с оглед премахването на пречките пред движението на наетите работници";(7) като има предвид, че може да се допринесе за постигането на тази цел, ако на работниците, които се местят или чието работно място се премества от една държава-членка в друга, се гарантира равно третиране по отношение на защитата на правото им на допълнителна пенсия, както на работници, които остават или чиято месторабота се премества, но в същата държава-членка;(8) като има предвид, че свободното движение на лица, което е едно от основните права, залегнали в Договора, не се отнася само до заети лица, но също така обхваща и самостоятелно заети лица;(9) като има предвид, че Договорът не предвижда други правомощия, освен тези на член 235 за предприемане на подходящи мерки в областта на социалното осигуряване на самостоятелно заети лица;(10) като има предвид, че за да се даде възможност правото на свободно движение да бъде ефективно упражнено, работниците и другите ползващи това право, трябва да имат сигурни гаранции за еднакво отношение във връзка със съхранението на законното им право на пенсия, произтичащо от схемите за допълнително пенсионно осигуряване;(11) като има предвид, че държавите-членки трябва да предприемат необходимите мерки за осигуряване на изплащането на обезщетения по схеми за допълнително пенсионно осигуряване на членове и бивши членове, както и на други ползващи правата според такива схеми във всички държави-членки, и имайки предвид, че всички ограничения пред свободното движение на плащания и капитали са забранени съгласно член 73б от Договора;(12) като има предвид, че за да се облекчи упражняването на правото на свободно движение, националните законодателства трябва, където е необходимо, да бъдат адаптирани, за да осигурят непрекъснатостта на получаване на обезщетения по схема за допълнително пенсионно осигуряване, изградена в една държава-членка за или от името на работници, които са командировани в друга държава-членка в съответствие с дял II от Регламент (ЕИО) № 1408/71;(13) като има предвид в това отношение, че Договорът изисква не само премахването на всякаква дискриминация, основана на националност между работниците на държавите-членки, но също така премахването на всяка национална мярка, която може да бъде пречка или да направи по-малко привлекателно за тези работници упражняването на основните свободи, гарантирани от Договора, както е тълкуван от Съда на Европейските общности в последователни негови решения;(14) като има предвид, че работниците, упражняващи правото си на свободно движение, трябва да бъдат правилно информирани от работодателите, управителите или други, отговорни за управлението на схеми за допълнително пенсионно осигуряване, и по-специално, по отношение на избора и алтернативните възможности пред тях;(15) като има предвид, че настоящата директива не накърнява законите на държавите-членки, отнасящи се до колективни действия за защита на професионалните интереси;(16) като има предвид, че поради разнообразието на схемите за допълнително пенсионно осигуряване, Общността трябва да определи само общата рамка от цели и поради това директивата е подходящият правен инструмент;(17) като има предвид, че в съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, залегнали в член 3б от Договора, целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и могат, следователно да бъдат постигнати по-добре от Общността; като има предвид, че настоящата директива не излиза извън границите на необходимото за постигане на тези цели,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IЦЕЛ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕЧлен 1Целта на настоящата директива е да защити правата на хората, участващи в схеми за допълнително пенсионно осигуряване, които се движат от една държава-членка в друга, като с това допринася за премахване на пречките пред свободното движение на заети и самостоятелно заети лица в Общността. Тази закрила се отнася до правата на пенсия, придобити, както по доброволни, така и по задължителни допълнителни пенсионни схеми, с изключение на схемите, обхванати от Регламент (ЕИО) № 1408/71.Член 2Настоящата директива се прилага към членове, участващи в схеми за допълнително пенсионно осигуряване, както и към други, имащи права според тези схеми, които са придобили или са в процес на придобиване на права в една или повече държави-членки.ГЛАВА IIОПРЕДЕЛЕНИЯЧлен 3За целите на настоящата директива:а) "допълнителна пенсия" означава пенсия за навършена пенсионна възраст и там, където е предвидено от правилата на схемата за допълнително пенсионно осигуряване, изградена в съответствие с националното законодателство и практика, пенсии за инвалидност и за преживели лица, предназначени да допълнят или заменят тези, осигурени при същите обстоятелства от установените от закона схеми за задължително обществено осигуряване;б) "схема за допълнително пенсионно осигуряване" означава всяка професионална пенсионна схема, установена в съответствие с националното законодателство и практика, като договор за групово осигуряване или разходопокривна схема, договорена от един или повече браншове или отрасли, капиталови схеми или пенсионна договореност, основаващо се на резервни фондове, или всяко колективно или друго подобно споразумение, имащо за цел осигуряване на допълнителна пенсия за заети и самостоятелно заети лица;в) "право на пенсия" означава всяко обезщетение, на което участниците в дадена схема и други, придобили такива права, имат право съгласно правилата на дадена схема на допълнително пенсионно осигуряване и където е приложимо, съгласно националното законодателство;г) "придобито пенсионно право" означава всяко право на обезщетения, получено след изпълнение на условията, изисквани от правилата на дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване и, където е приложимо, съгласно националното законодателство;д) "командирован работник" означава лице, което е изпратено на работа в друга държава-членка и което според условията на дял II от Регламент (ЕИО) № 1408/71 продължава да бъде субект на законодателството на държавата-членка по произход, и "командироването" се разглежда по съответния начин;е) "осигурителна вноска" означава всяко направено или считано за направено плащане, според дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване.ГЛАВА IIIМЕРКИ ЗА ЗАЩИТА НА ДОПЪЛНИТЕЛНИТЕ ПЕНСИОННИ ПРАВА НА РАБОТНИЦИТЕ, ДВИЖЕЩИ СЕ В ОБЩНОСТТАЧлен 4Равно третиране по отношение запазването на правата на пенсияДържавите-членки предприемат необходимите мерки за осигуряване запазването на придобитите пенсионни права на лицата, участващи в схема за допълнително пенсионно осигуряване, по отношение на които е прекратено правенето на осигурителни вноски по тази схема в резултат от преместването им от една държава-членка в друга, в същата степен както и за членове, по отношение на които вече не се правят осигурителни вноски, но които остават в същата държава-членка. Този член се прилага също и към лица, имащи права според правилата на въпросната схема за допълнително пенсионно осигуряване.Член 5Презгранични плащанияДържавите-членки гарантират, че по отношение на членове, участващи в схеми за допълнително пенсионно осигуряване, както и за други, имащи права според такива схеми, плащанията на всички обезщетения, извършвани по схеми за допълнително пенсионно осигуряване в други държави-членки, са освободени от всякакви такси и разноски по преводите, които биха могли да бъдат начислени.Член 6Осигурителни вноски по схеми за допълнително пенсионно осигуряване за и от името на работници, изпратени на работа в друга държава-членка1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят непрекъснатостта на осигурителните вноски, правени по дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване, установена в дадена държава-членка за, или от името на даден работник, изпратен в друга държава-членка, който участва в такава схема по време на неговата/нейната работа в друга държава-членка.2. Когато, съгласно параграф 1, вноските продължават да се правят според дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване в една държава-членка, изпратеният на работа работник, и където е приложимо, неговият работодател, се освобождават от всякакви задължения да правят осигурителни вноски по схема за допълнително пенсионно осигуряване в друга държава-членка.Член 7Информация за членове, участващи в схемаДържавите-членки предприемат мерки, за да гарантират, че работодателите, управителите или други отговорни за управлението на схеми за допълнително пенсионно осигуряване, предоставят адекватна информация на членовете, участващи в такива схеми, когато те се местят в друга държава-членка, относно пенсионните им права и възможностите, които имат съгласно схемата. Такава информация трябва най-малкото да съответства на информацията, давана на членовете, участващи в схема, по отношение на които правенето на осигурителни вноски се прекратява, но които остават в същата държава-членка.ГЛАВА IVЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 8Държавите-членки могат да предвидят прилагане на разпоредбите на член 6 само за командировани работници, които започват работа на или след 25 юли 2001 г.Член 9Държавите-членки въвеждат в националното си законодателство необходимите мерки, за да позволят на всички лица, които се считат ощетени от неприлагането на разпоредбите на настоящата директива, да предявят своите права по съдебен ред, след като евентуално са предявили претенциите си пред други компетентни инстанции.Член 101. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 36 месеца от датата на влизането ѝ в сила, или гарантират, че най-късно до тази дата, организациите на работодателите и работниците ще въведат изискваните разпоредби по пътя на взаимно договаряне. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, които им позволяват по всяко време да гарантират постигането на резултатите, наложени от настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Те информират Комисията за националните власти за контакт по отношение прилагането на настоящата директива.2. Не по-късно от 25 януари 2002 г. държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.3. На основата на информацията, предоставена от държавите-членки, Комисията изпраща доклад до Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет в рамките на шест години след влизането в сила на настоящата директива.Докладът разглежда прилагането на настоящата директива и, където е подходящо, предлага необходимите изменения.Член 11Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 12Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 29 юни 1998 година.За СъветаПредседателR. Cook[1] ОВ С 5, 9.1.1998 г., стр. 4.[2] ОВ С 152, 18.5.1998 г.[3] ОВ С 157, 25.5.1998 г., стр. 26.[4] ОВ L 149, 5.7.1971 г., стр. 2. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1223/98 (ОВ L 168, 13.6.1998 г., стр. 1).[5] ОВ L 74, 27.3.1972 г., стр. 1 Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1223/98 (ОВ L 168, 13.6.1998 г., стр. 1).[6] ОВ L 245, 26.8.1992 г., стр. 49.--------------------------------------------------