title: Директива на Комисията от 24 март 1988 година за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 80/1269/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мощността на двигателите на моторните превозни средства

text:
               13/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               66

         31988L0195

               L 092/50

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА

   от 24 март 1988 година
   за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 80/1269/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мощността на двигателите на моторните превозни средства
   (88/195/ЕИО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 80/1269/ЕИО на Съвета от 16 декември 1980 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мощността на двигателите на моторните превозни средства (1), и по-специално член 3 от нея,
   като има предвид, че с оглед на натрупания опит и настоящото състояние на техниката вече е възможно да се определят по-точно процедурите за изпитване, установени в Директива 80/1269/ЕИО, и по-специално да се съобразят с последните изменения, направени от Икономическата комисия на ООН за Европа и от Международната организация по стандартизация (ISO);
   като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива са в съответствие със становището на Комитета за привеждане в съответствие с техническия прогрес на директивите относно моторните превозни средства,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложения I и II към Директива 80/1269/ЕИО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Считано от 1 април 1988 г., държавите-членки не могат на основания, свързани с мощността на двигателя:

               —

               нито да отказват, по отношение на тип моторно превозно средство, да издават типово одобрение на ЕИО или да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 70/156/ЕИО на Съвета (2), или национално типово одобрение,

               —

               нито да забраняват въвеждането в експлоатация на превозни средства,

         ако мощността на двигателя на този тип превозно средство отговаря на разпоредбите на Директива 80/1269/ЕИО, последно изменена с настоящата директива.
   2.   Считано от 1 октомври 1988 г., държавите-членки:

               —

               не могат да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 70/156/ЕИО за тип моторно превозно средство, мощността на двигателя на което не отговаря на разпоредбите на Директива 80/1269/ЕИО, изменена с настоящата директива,

               —

               могат да отказват да издават национално типово одобрение за тип превозно средство, мощността на двигателя на което не отговаря на разпоредбите на Директива 80/1269/ЕИО, изменена с настоящата директива.

         3.   Считано от 1 октомври 1992 г., държавите-членки могат да забраняват въвеждането в експлоатация на превозни средства, мощността на двигателя на които не отговаря на разпоредбите на Директива 80/1269/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   Член 3
   Преди 1 април 1988 г. държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 24 март 1988 година.

            За Комисията

            COCKFIELD

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 375, 31.12.1980 г., стр. 46.

      (2)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   Приложение I към Директива 80/1269/ЕИО се заменя, както следва:

         „ПРИЛОЖЕНИЕ I
         ОПРЕДЕЛЯНЕ НА МОЩНОСТТА НА ДВИГАТЕЛИТЕ
         1.   ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО
         1.1.   Заявление за типово одобрение на ЕИО
         Заявлението за типово одобрение на ЕИО за тип превозно средство по отношение на мощността на двигателя се подава от производителя на превозното средство или от упълномощен от него представител.
         То се придружава от посочените по-долу документи и следните данни в три екземпляра:

                     1.1.1.1.

                     Надлежно попълнен информационен документ.

                     1.1.1.2.

                     Информацията съгласно допълнение 1 или 2.

               1.1.2.   Ако техническата служба, която отговаря за изпитванията за типово одобрение, сама извършва изпитванията, трябва да се предостави за одобряване представително за типа превозно средство.
         1.2.   Документи
         Ако е прието заявление по смисъла на точка 1.1, компетентният орган изготвя документ, образец на който се съдържа в приложение II. За да се изготви този документ, компетентният орган на държавата-членка, който провежда изпитванията за типово одобрение на ЕИО, може да използва протокола, изготвен от лаборатория, одобрена или призната съгласно разпоредбите на настоящата директива.
         2.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ

                     2.1.

                     Настоящият метод се отнася за двигатели с вътрешно горене, използвани за задвижване на превозни средства от категория М и N, както са определени в приложение I към Директива 70/156/ЕИО, принадлежащи към някоя от следните категории:

                     2.1.1.

                     Бутални двигатели с вътрешно горене (с принудително запалване или със самозапалване), с изключение на двигатели със свободно бутало;

                     2.1.2.

                     Ротационни бутални двигатели.

                     2.2.

                     Настоящият метод се отнася за двигатели с естествено пълнене на цилиндрите или компресорни двигатели.

               3.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ
         По смисъла на настоящата директива:
         3.1.   „Нетна мощност“ означава мощността, получена на изпитвателния стенд на края на коляновия вал или на негов еквивалент при съответстващата скорост на двигателя със спомагателните устройства, изброени в таблица 1. Ако измерването на мощността може да се извърши само с монтирана предавателна кутия, се отчита коефициентът на полезно действие на предавателната кутия.
         3.2.   „Максимална нетна мощност“ означава максималната стойност на нетната мощност, измерена при пълно натоварване на двигателя.
         3.3.   „Серийно оборудване“ означава всяко оборудване, предвидено от производителя за дадено приложение.
         4.   ТОЧНОСТ НА ИЗМЕРВАНИЯТА НА МОЩНОСТТА ПРИ ПЪЛНО НАТОВАРВАНЕ
         4.1.   Въртящ момент: ±1 % от измерения въртящ момент (1).
         4.2.   Скорост на двигателя
         Измерването трябва да бъде с точност ± 0,5 %. Скоростта на двигателя трябва да се измерва за предпочитане с автоматично синхронизиран оборотомер и хронометър (или скоростомер).
         4.3.   Разход на гориво: ±1 % от измерения разход.
         4.4.   Температура на горивото: ±2 К.
         4.5.   Температура на въздуха на входа на двигателя: ±2 К.
         4.6.   Барометрично налягане:± 100 Ра.
         4.7.   Налягане във входния колектор:±50 Ра (виж забележка 1а към Таблица 1).
         4.8.   Налягане в изпускателната тръба на превозното средство:± 200 Ра (виж забележка 1б към Таблица 1).
         5.   ИЗПИТВАНЕ ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА НЕТНАТА МОЩНОСТ НА ДВИГАТЕЛЯ
         5.1.   Спомагателно оборудване
         5.1.1.   Спомагателно оборудване, което трябва бъде монтирано
         По време на изпитването спомагателното оборудване, което е необходимо за работата на двигателя за предвижданото приложение (както е посочено в таблица 1), трябва да бъде инсталирано на изпитателния стенд, доколкото е възможно в същото положение, като това за предвижданото приложение.
         5.1.2.   Спомагателно оборудване, което трябва да се отстрани
         Известно спомагателно оборудване, което е необходимо само при експлоатацията на превозното средство за предвижданото използване, което може да е монтирано върху двигателя, трябва да се отстрани за изпитването.
         Следният неизчерпателен списък е даден като пример:

                     —

                     въздушен компресор за спирачките,

                     —

                     компресор на кормилното управление с усилвател,

                     —

                     компресор на системата на окачване,

                     —

                     климатична система.

               Когато спомагателните устройства не могат да се отстранят, мощността, поета от тях в ненатоварено положение, може да се определи и да се прибави към измерената мощност на двигателя.
         ТАБЛИЦА 1
         Спомагателно оборудване, което трябва да се монтира за изпитването за определяне на нетната мощност на двигател

                     №

                     Спомагателно оборудване

                     Монтирано за изпитването на нетната мощност

                     1

                     Всмукателна система

                     Всмукателен колектор

                     Серийно оборудване – да

                     Въздушен филтър (2)

                     Шумозаглушител във всмукателния тръбопровод (2)

                     Система за контрол на емисията на картерните газове

                     Устройство за ограничаване на скоростта (2)

                     2

                     Устройство за индукционно загряване на смукателния колектор

                     Серийно оборудване – да (ако е възможно, то трябва да бъде настроено на най-благоприятното положение)

                     3

                     Изпускателна система

                     Устройство за пречистване на отработените газове

                     Серийно оборудване – да

                     Изпускателен колектор

                     Свързващи тръби (3)

                     Шумозаглушител (3)

                     Изпускателна тръба (3)

                     Изпускателна спирачка (4)

                     Устройство за принудително пълнене на цилиндрите

                     4

                     Горивна помпа (5)

                     Серийно оборудване - да

                     5

                     Карбуратор

                     Електронна система за контрол, въздушен разходомер и т.н. (ако са монтирани)

                     Серийно оборудване - да

                     Редуктор на налягане

                     Оборудване за газови двигатели

                     Изпарител

                     Смесител

                     6

                     Оборудване за впръскване на горивото(бензин и дизел)

                     Предварителен филтър

                     Серийно оборудване - да

                     Филтър

                     Помпа

                     Тръбопровод с високо налягане

                     Инжектор

                     Въздушен всмукателен вентил (ако е монтиран) (6)

                     Електронна система за контрол, въздушен разходомер и т.н. (ако са монтирани)

                     Автоматична система за регулиране и контрол на скоростта

                     Автоматично спиране при пълно натоварване за стойката с уреди за управление в зависимост от атмосферните условия

                     7

                     Течна охладителна система

                     Капак над двигателя

                     Не

                     Капак на въздушния изпускател

                     Радиатор

                     Серийно оборудване – да (7)

                     Вентилатор (7)
                         (8)

                     Направляващ кожух на вентилатора

                     Водна помпа

                     Термостат (9)

                     8

                     Въздушно охлаждане

                     Обтекател

                     Серийно оборудване - да

                     Нагнетателен вентилатор (7)
                         (8)

                     Устройство за регулиране на температурата

                     9

                     Електрическо оборудване

                     Серийно оборудване – да (10)

                     10

                     Оборудване за принудително пълнене на двигател с вътрешно горене (ако е монтирано)

                     Компресор, задвижван пряко или непряко от двигателя и/или от отработените газове

                     Серийно оборудване – да

                     Междинен охладител (11)

                     Охладителна помпа или вентилатор (задвижвани от двигателя)

                     Устройство за контролиране на охлаждащия поток

                     11

                     Допълнителен вентилатор на изпитвателния стенд

                     Да, ако е необходим

                     12

                     Устройство против замърсяване на околната среда (12)

                     Серийно оборудване – да

               5.1.3.   Спомагателно оборудване за стартиране на двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване
         За спомагателното оборудване, използвано за стартиране на двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване, трябва да се разгледат следните два случая:

                     а)

                     Електрическо стартиране: генераторът е монтиран и предлага, когато е необходимо, оборудването, необходимо за работата на двигателя.

                     б)

                     Стартиране, различно от електрическо: ако има електрически задвижвани спомагателни устройства, необходими за работата на двигателя, генераторът се монтира и предлага тези спомагателни устройства. В противен случай той се отстранява.

               В двата случая системата за производство и акумулиране на енергията, необходима за стартиране, се монтира и работи в ненатоварено положение.
         5.2.   Условия на настройка
         Условията на настройка за изпитването за определяне на нетната мощност са посочени в Таблица 2.
         ТАБЛИЦА 2
         Условия на настройка

                     1

                     Настройка на карбуратора(ите)

                     Настроени в съответствие с фабричната спецификация на производителя и използвани без допълнителни промени за даденото приложение.

                     2

                     Настройка на инжекционната помпена система

                     3

                     Регулиране на времето на впръскване

                     4

                     Настройка на регулатора на скоростта

                     5

                     Устройства против замърсяване на околната среда

               5.3.   Условия на изпитване
         5.3.1.   Изпитването с цел определяне на нетната мощност трябва да се извърши при напълно отворен вентил за двигатели с принудително запалване и при фиксирано пълно натоварване на инжекционната помпа за двигатели със самозапалване, като двигателите са оборудвани, както е уточнено в Таблица 1.
         5.3.2.   Данните за работата трябва да се получат при стабилизирани работни условия, с достатъчно подаване на свеж въздух на двигателя. Двигателят трябва да се пуска в съответствие с препоръките на производителя. Горивните камери могат да съдържат налепи, но в ограничено количество.
         Условията на изпитване, като температурата на входящия въздух, трябва да бъдат подбрани колкото е възможно по-близки до еталонните условия (виж точка 6.2), за да се намали големината на коригиращия коефициент.
         5.3.3.   Температурата на въздуха, който влиза в двигателя (въздух от околната среда), трябва да се измерва при 0,15 м нагоре по течението от точката на влизане във въздушния филтър или, ако не се използва въздушен филтър, в границите на 0,15 м от рупора на входящия въздух. Термометърът или термодвойката трябва да бъдат защитени от излъчваната топлина и да бъдат разположени пряко във въздушния поток. Те трябва да бъдат защитени също от обратното впръскване на гориво. Трябва да се използват достатъчен брой местоположения, за да се получи представителна средна стойност на входната температура.
         5.3.4.   Не трябва да се отчитат данни преди въртящият момент, скоростта и температурата да се задържат достатъчно постоянни за най-малко за една минута.
         5.3.5.   Скоростта на двигателя при работа или отчитане не трябва да се отклонява от избраната скорост с повече от ± 1 % или ± 10 мин-1, в зависимост от това кое допустимо отклонение е по-голямо.
         5.3.6.   Измерванията на натоварването на спирачката, на разхода на гориво и на температурата на входящия въздух трябва да се отчитат едновременно и трябва да бъдат средната стойност на две стабилизирани стойности, които се различават с по-малко от 2 % за натоварването на спирачката и разходът на гориво.
         5.3.7.   Температурата на охлаждащата течност на изхода от двигателя трябва да се поддържа в границите на ± 5 К от горната термостатно контролирана температура, специфицирана от производителя. Ако производителят не е дал уточнения, температурата трябва да бъде 353 К ± 5 К.
         За двигателите с въздушно охлаждане температурата при точка, посочена от производителя, трябва да се поддържа в рамките на + 0/– 20 К от максималната стойност, уточнена от производителя в еталонните условия.
         5.3.8.   Температурата на горивото трябва да се измерва на входа на карбуратора или на горивната инжекционна система и да се поддържа в границите, установени от производителя на двигателя.
         5.3.9.   Температурата на смазочното масло, измерена в маслоутаителя на картера или на изхода от масления охладител, ако има монтиран такъв, трябва да се поддържа в границите, установени от производителя на двигателя.
         5.3.10.   Може да се използва спомагателна регулираща система, ако е необходимо, за се поддържа температурата в границите, уточнени в точка 5.3.7, 5.3.8 и 5.3.9.
         5.3.11.   Гориво
         Горивото трябва да бъде от предлаганите на пазара без никакви антидимни добавки. В случай на спор, еталонното гориво трябва да бъде:

                     а)

                     за двигатели с принудително запалване, определеното в приложение VI, параграф 1, и

                     б)

                     за двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване, определеното в приложение VI, параграф 2

               от Директива 70/220/ЕИО на Съвета от 20 март 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките, които трябва да се приемат за контрол върху замърсяването на въздуха от газовете на двигателите с принудително запалване, с които са оборудвани моторните превозни средства (13), последно изменена с Директива 83/351/ЕИО (14).
         Вместо посочените по-горе еталонни горива, могат също да се използват, по преценка на производителя, еталонните горива, определени от СЕС (15) като СЕС-RF-08-А-85 (бензинови двигатели за работа с безоловен бензин) или СЕС-RF-03-А-84 (двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване).
         5.4.   Процедура на изпитване
         Трябва да се направят измервания при достатъчен брой скорости на двигателя, за да се определи правилно кривата на мощността изцяло между най-ниските и най-високите скорости, препоръчани от производителя. Този обхват от скорости трябва да включва скоростта на въртене, при която двигателят произвежда максималната си мощност. За всяка скорост трябва да се определи средната стойност на най-малко две стабилизирани измервания.
         5.5.   Измерване на димен индекс
         При двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване по време на изпитването трябва да се контролира дали отработените газове удовлетворяват условията, предписани в приложение VI към Директива 72/306/ЕИО на Съвета (16).
         5.6.   Данни за записване
         Данните, които трябва да се записват, са посочените в допълнение I.
         6.   КОРИГИРАЩИ КОЕФИЦИЕНТИ
         6.1.   Определение
         Коригиращият коефициент на мощността е коефициентът, с който се определя мощността на двигателя при еталонните атмосферни условия, специфицирани в точка 6.2.:
         Ро = α · Р
         където

                     Ро е коригираната мощност (т.е. мощността при еталонни атмосферни условия);

                     α е коригиращия коефициент (αа или αd);

                     Р е измерената мощност (мощност от изпитването).

               6.2.   Еталонни атмосферни условия
         6.2.1.   Температура (Т0): 298 К (25 °С)
         6.2.2.   Сухо налягане (pso): 99 kРа

            Забележка: Сухото налягане се базира на общо налягане 100 kРа и налягане на водни пари 1 kРа.
         6.3.   Атмосферни условия на изпитване
         Атмосферните условия по време на изпитването трябва да бъдат следните:
         6.3.1.   Температура (Т)

         За двигатели с принудително запалване: 228 К ≤ Т ≤ 308 К.
         За двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване: 283 К ≤ Т ≤ 313 К.
         6.3.2.   Налягане (рs)

         80 kРа ≤ рs ≤ 110 kРа.
         6.4.   Определяне на коригиращите коефициенти αа и αd
             (17)

         6.4.1.   Двигатели с принудително запалване с естествено пълнене или компресорни със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване — коефициент αa:

             (18)

         където

                     Т е абсолютната температура в К на входа на въздуха в двигателя;

                     ps е общото сухо атмосферно налягане в килопаскали (kРа), т.е. общото барометрично налягане минус налягането на водните пари.

               Условия, които трябва да се спазват в лабораторията.
         За да бъде изпитването валидно, коригиращият коефициент αа трябва да бъде такъв, че:
         0,93 ≤ αа ≤ 1,07.
         Ако тези стойности са превишени, трябва да се даде правилната получена стойност и условията на изпитване (температура и налягане) трябва да бъдат точно заявени в протокола за изпитването.

            Двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване — коефициент αd

         Коригиращият коефициент на мощността (αd) за двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване при постоянен дебит на гориво се получава по следната формула:
         αd = (fa) fm

         където

                     fa е атмосферният коефициент;

                     fm е характеристичният параметър за всеки тип двигател и настройка.

               Атмосферен коефициент fa

         Този коефициент показва въздействието на условията на околната среда (налягане, температура и влажност) върху въздуха, който се вкарва в двигателя.
         Формулата на атмосферния коефициент, която трябва да се използва, е различна в зависимост от типа двигател.
         6.4.2.1.1.   Двигатели с естествено пълнене на цилиндрите и механично компресорни двигатели.

         6.4.2.1.2.   Турбодвигатели със или без охлаждане на входящия въздух.

         6.4.2.2.   Коефициент на двигателя fm

         fm е функция на qc (коригиран дебит на горивото) съгласно следната формула:
         fm = 0,036 · qc – 1,14
         където
         qc= q/r
         където

                     q е дебитът на горивото в милиграми на цикъл и на литър от общия преминал обем [mg/(литър цикъл)].

                     r е отношението на налягането на изхода и входа на компресора (r = 1 за двигатели с естествено пълнене на цилиндрите).

               Тази формула е валидна за интервал на стойности на qc между 40 mg/(литър цикъл) и 65 mg/(литър цикъл).
         За стойности на qc под 40 mg/(литър цикъл) се взема постоянна стойност на fm равна на 0,3 (fm = 0,3).
         За стойности на qc над 65 mg/(литър. цикъл) се взема постоянна стойност на fm равна на 1,2 (fm = 1,2) (виж фигурата):

         6.4.2.3.   Условия, които трябва да се спазват в лабораторията.
         За да бъде изпитването валидно, коригиращият коефициент αа трябва да бъде такъв, че:
         0,9 ≤ αd ≤ 1,1
         Ако тези граници са превишени, трябва да се даде правилната получена стойност и условията на изпитване (температура и налягане) трябва да бъдат точно заявени в протокола за изпитването.
         7.   ПРОТОКОЛ ЗА ИЗПИТВАНЕТО
         Протоколът за изпитването трябва да съдържа резултатите и всички изчисления, необходими за получаване на нетната мощност, посочена в приложение II, както и характеристиките на двигателя, посочени в допълнение 1 или 2 към настоящото приложение.
         8.   МОДИФИКАЦИЯ НА ТИПА НА ДВИГАТЕЛЯ
         Всяка модификация на двигателя по отношение на характеристиките, изброени в допълнение 1 или 2 към настоящото приложение, трябва да се докладва на компетентния административен орган. Този орган тогава може:
         8.1.   или да приеме, че направените модификации вероятно не носят риска от значителен ефект върху мощността на двигателя,
         8.2.   или да поиска мощността на двигателя да се определи чрез извършване на изпитванията, които прецени за необходими.
         9.   ДОПУСКИ НА ИЗМЕРВАНЕ НА НЕТНАТА МОЩНОСТ

                     9.1.

                     Нетната мощност на двигателя, определена от техническата служба, може да се различава с ± 2 % от нетната мощност, специфицирана от производителя, с допустимо отклонение за скоростта на двигателя ± 1,5 %.

                     9.2.

                     Нетната мощност на двигател по време на изпитване за съответствието на производството може да се различава с ± 5 % от нетната мощност, определена по време на изпитването за типово одобрение.“

   Допълнение 1 към Директива 80/1269/ЕИО се изменя, както следва:
   Подзаглавието „(Дизелови двигатели)“ се заменя с „(Двигатели със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване)“.
   В точки 3.2.2.1.3, 3.2.2.4.3, 3.2.2.4.4 и 3.2.2.4.5 „r/min“ се заменя с „min-1“.
   В точка 3.2.2.3.3 „bar“ се заменя с „kРа“.
   Допълнение 2 към Директива 80/1269/ЕИО се изменя, както следва:
   В точка 3.2.2.4 „bar“ се заменя с „kРа“.
   Приложение II към Директива 80/1269/ЕИО се изменя, както следва:
   В точки 5.1.1, 5.1.2 и 5.1.3 „mbar“ се заменя с „kРа“.
   В точки 5.3, 6.1, 6.2, 6.3 и 6.4 „r/min“ се заменя с „min-1“.
   В точки 5.6.3, 5.6.4, 6.1 и 6.2, „дизелов“ се заменя със „със запалване на горивновъздушната смес от сгъстяване“.

      (1)  Системата за измерване на въртящия момент трябва да бъде калибрирана, за да отчита загубите от триене. Точността в долната половина на измервателния обхват на динамометричния стенд може да бъде ± 2 % от измервания въртящ момент.

      (2)  Трябва да бъде монтирана пълната всмукателна система, предвидена за предвижданото приложение:

               когато има опасност от оценим ефект върху мощността на двигателя; при двутактови и двигатели с принудително запалване; когато производителят поиска това да бъде направено. В останалите случаи може да се използва еквивалентна система и трябва да се провери дали налягането на всмукване не се различава с повече от 100 Ра от пределната стойност, определена от производителя за чист въздушен филтър.

      (3)  Трябва да бъде монтирана пълната изпускателна система, предвидена за предвижданото приложение:

               когато има опасност от оценим ефект върху мощността на двигателя; при двутактови и двигатели с принудително запалване; когато производителят поиска това да бъде направено.

               В останалите случаи може да се инсталира еквивалентна система при условие че налягането, измерено на изхода на изпускателната система на двигателя, не се различава с повече от 1 000 Ра от налягането, определено от производителя. Изходът на изпускателната система на двигателя се определя като точка на 150 mm надолу от края на изпускателната система, монтирана на двигателя.

      (4)  Ако изпускателната спирачка е вградена в двигателя, дроселният вентил трябва да бъде фиксиран в напълно отворено положение.

      (5)  Налягането на подаване на гориво може да се настрои, ако е необходимо, за да възпроизвежда налягането, което съществува при специфичното приложение на двигателя (по-специално, когато се използва система за „връщане на гориво“).

      (6)  Всмукателният вентил е регулиращ вентил за пневматичната система за автоматично регулиране на скоростта на инжекционната помпа. Регулаторът или оборудването за впръскване на горивото могат да съдържат други устройства, които да оказват въздействие на количеството на впръсканото гориво.

      (7)  (Радиаторът, вентилаторът, направляващият кожух на вентилатора, водната помпа и термостатът трябва да бъдат разположени относително по същия начин, както на превозното средство. Циркулацията на охлаждащата течност трябва да се извършва само с водната помпа на двигателя. Охлаждането на течността може да се извършва или от радиатора на двигателя, или от външен кръг, при условие че загубата на налягане и налягането на входа на помпата остават съществено същите, като тези на охладителната система на двигателя. Жалузите на радиатора, ако са вградени, трябва да бъдат в отворено положение. Когато вентилаторът, радиаторът и направляващият кожух на вентилатора не могат да бъдат монтирани на двигателя, употребената от вентилатора мощност, когато е монтиран отделно на своето правилно положение по отношение на радиатора и обтекателя (ако има такъв), трябва да се определи при стойности, които съответстват на скоростите на двигателя, използвани за измерване на мощността на двигателя, или чрез изчисляване от стандартните характеристики, или чрез практически изпитвания. Тази мощност, съотнесена към стандартните атмосферни условия, определени в точка 6.2, трябва да се извади от коригираната мощност.

      (8)  Когато са вградени вентилатор или нагнетател, които могат да бъдат изключени или са с непрекъснато действие или, изпитването трябва да се извърши с вентилатор (или нагнетател), изключен или с непрекъснато действащ вентилатор или нагнетател, работещи при максимално намалени обороти.

      (9)  Термостатът може да бъде фиксиран в напълно отворено положение.
   стандартните атмосферни условия, определени в точка 6.2, трябва да се извади от коригираната мощност.

      (10)  Минимална мощност на генератора: мощността на генератора трябва да бъде ограничена до необходимата за опериране на спомагателните устройства, които са неизбежни за работата на двигателя. Ако е необходимо свързването на акумулатор, трябва да се използва напълно зареден акумулатор в добро състояние.

      (11)  Двигателите, охлаждани със сгъстен въздух, трябва да се изпитват с охлаждане със сгъстен въздух, независимо дали са охладени въздушно или течно, но ако производителят предпочита, системата на стенда за изпитване може да замени охлаждания с въздух охладител. Във всеки случай измерването на мощността при всяка скорост трябва да се извършва със същите пад на налягането и пад на температурата на въздуха в двигателя през охладителя със сгъстен въздух на стендовата система за изпитване като определените от производителя за системата на комплектованото превозно средство.

      (12)  Те могат да включват, например, система за рециркулация на отработените газове, каталитичен преобразувател, топлинен реактор, вторична система за подаване на въздух и система за предотвратяване на изпаряването на горивото.

      (13)  ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 1.

      (14)  ОВ L 197, 20.7.1983 г., стр. 1.

      (15)  Европейски координационен комитет за развитие на изпитванията на експлоатационните характеристики на смазочни материали и горива за двигатели.

      (16)  ОВ L 190, 20.8.1972 г., стр. 1.

      (17)  Изпитванията могат да бъдат проведени в помещения с климатична инсталация, където атмосферните условия могат да се контролират.

      (18)  При двигатели, към които е монтирано устройство за автоматичен контрол на температурата на въздуха, ако устройството е такова, че при пълно натоварване при 25 °C се добавя ненагорещен въздух, изпитването се провежда с напълно изключено устройство. Ако устройството функционира все още при 25 °C, в този случай изпитването се извършва с нормално функциониращо устройство и показателят за температурните условия в коригиращият фактор се отчита на нула (без температурна корекция).


title: Директива на Комисията от 19 май 1978 година за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 74/60/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките)

text:
Важна правна забележка

|

31978L0632

Официален вестник n° L 206 , 29/07/1978 стр. 0026 - 0042 специално финландско издание: глава 13 том 8 стр. 0175  специално гръцко издание: глава 13 том 7 стр. 0155  специално шведско издание: глава 13 том 8 стр. 0175  специално испанско издание: глава 13 том 8 стр. 0225  специално португалско издание глава 13 том 8 стр. 0225  специално чешко издание глава 13 том 005 стр. 107  - 123 специално испанско издание глава 13 том 005 стр. 107  - 123 специално унгарско издание глава 13 том 005 стр. 107  - 123 специално литвийско издание глава 13 том 005 стр. 107  - 123 LV.ES глава 13 том 005 стр. 107  - 123 MT.ES глава 13 том 005 стр. 107  - 123 PL.ES глава 13 том 005 стр. 107  - 123 SK.ES глава 13 том 005 стр. 107  - 123 специално словенско издание глава 13 том 005 стр. 107  - 123

		19780519Директива на Комисиятаот 19 май 1978 годиназа привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 74/60/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките)(78/632/ЕИО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета [1], изменена с Акта за присъединяване, и по-специално членове 11, 12 и 13 от нея,като взе предвид Директива 74/60/ЕИО на Съвета от 17 декември 1973 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките) [2],като има предвид, че с оглед на натрупания опит и настоящото състояние на техниката понастоящем е възможно изискванията да се приведат в по-голяма степен в съответствие с действителните условия на изпитване,като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива са съобразени със становището на Комитета за привеждане в съответствие с техническия прогрес на директивите, които целят да се премахнат техническите прегради пред търговията в отрасъла на моторните превозни средства,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложенията на Директива 74/60/ЕИО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 21. Считано от 1 януари 1979 г., държавите-членки не могат на основания, свързани с вътрешните инсталации на моторните превозни средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките):- нито да отказват, по отношение на тип моторно превозно средство, типово одобрение на ЕИО или да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 70/156/ЕИО, или да издават национално типово одобрение;- нито да забраняват първоначалното въвеждане в експлоатация на превозни средства, ако вътрешните инсталации (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките) на този тип превозно средство или средства отговарят на предписанията на Директива 74/60/ЕИО, изменена с настоящата директива.2. Считано от 1 януари 1979 г., държавите-членки:- преустановяват да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 70/156/ЕИО за тип превозно средство, чиито вътрешни инсталации (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките) не отговарят на предписанията на Директива 74/60/ЕИО, изменена с настоящата директива,- могат да отказват национално типово одобрение за тип превозно средство, чиито вътрешни инсталации (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките) не отговарят на предписанията на Директива 74/60/ЕИО, изменена с настоящата директива.3. Считано от 1 октомври 1982 г., държавите-членки могат да забраняват първоначалното въвеждане в експлоатация на превозни средства, чиито вътрешни инсталации (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките) не отговарят на предписанията на Директива 74/60/ЕИО, изменена с настоящата директива.Член 3Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими, за де се съобразят с настоящата директива, преди 1 януари 1979 г. и незабавно уведомяват Комисията за това.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 19 май 1978 година.За КомисиятаÉtienne DavignonЧлен на Комисията[1] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.[2] ОВ L 38, 11.2.1974 г., стр. 2.--------------------------------------------------19780519ПРИЛОЖЕНИЕИЗМЕНЕНИЯ НА ПРИЛОЖЕНИЯТА КЪМ ДИРЕКТИВА 74/60/ЕИО НА СЪВЕТА ОТ 17 ДЕКЕМВРИ 1973 ГОДИНА19780519ПРИЛОЖЕНИЕ IОПРЕДЕЛЕНИЯ, ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО И СПЕЦИФИКАЦИИТочка 2.6 гласи:"контурна линия" е линията, образувана от видимия долен контур на страничните стъкла на превозното средство;Точка 2.7 гласи:"превозно средство с прибиращ се покрив" е превозно средство, което при определени конфигурации няма структурен опорен елемент над контурната линия, освен предните носачи на покрива и/или обезопасителните дъги и/или точките за закрепване на обезопасителните колани;Точка 2.8 гласи:"превозно средство с отварящ се покрив" е превозно средство, на което само покривът или част от него може да се прибира, да се маха или да се отваря, като над контурната линия остават структурните елементи на превозното средство;Точка 2.9 гласи:"сгъваема допълнителна седалка" е допълнителна седалка, предназначена за употреба при необходимост, която обикновено се държи в сгънато положение;Точка 5.3 гласи:Други вътрешни части на купето, разположени пред напречната равнина, преминаваща през еталонната линия на торса на манекена, поставен на най-задната седалка.Точка 5.3.1 гласи:Приложно полеИзискванията на точка 5.3.2 се прилагат за дръжките, ръчките и бутоните за управление, както и за всички други изпъкнали предмети, които не са посочени в точка 5.1 и 5.2 (виж също точка 5.3.2.2).Точка 5.3.2 гласи:ПредписанияАко посочените в точка 5.3.1 предмети са поставени по такъв начин, че пътниците в превозното средство могат да се удрят в тях, те трябва да отговарят на изискванията на точки от 5.3.2.1 до 5.3.4. За предмети, в които е възможно да се удари пътник, се смятат предметите, които могат да влязат в съприкосновение със сфера с диаметър 165 мм и които са разположени над най-ниско разположената точка Н на предните седалки (виж приложение IV), пред напречната равнина, минаваща през еталонната линия на манекена, поставен върху издърпана в най-задно положение седалка, и извън зоните, определени в точки 2.3.1 и 2.3.2.Точка 5.3.3 гласи:Изискванията на точка 5.3.2.3 не се прилагат за лоста на ръчната спирачка, монтиран на пода; при този тип устройства за управление, ако която и да е част от тях в неутрално положение надвишава хоризонталната равнина, преминаваща през най-ниската точка Н на предните седалки (виж приложение IV), устройството за управление трябва да има площ най-малко 6,5 см2, измерена в хоризонтална плоскост, разположена на разстояние, което не надвишава 6,5 мм от най-издадената част (измерена във вертикална посока). Радиусите на кривина не трябва да са по-малко от 3,2 мм.След точка 5.3.4 се добавя следната точка:5.3.4.1. Компонентите, монтирани на покрива, но които не са част от неговата структура, като дръжките за пътниците, плафониерите, сенниците и т. н., трябва да имат радиуси на кривина не по-малко от 3,2 мм и освен това ширината на издадените части не трябва да е под стойността на издатината в долната им част или тези компоненти трябва да могат да издържат успешно изпитването за разсейване на енергията, както е посочено в приложение III.Точка 5.4.2.1 гласи:От долната част на покрива в частта, разположена над пътниците или пред тях, не трябва да има опасни грапавини или остри ръбове, насочени назад или надолу. Освен това ширината на издадените части не трябва да е под стойността на издатината в долната част и ръбовете не трябва да имат радиус на кривина по-малко от 5 мм. Що се отнася по-специално до дъгите на свода или твърдите ребра, с изключение на горните подсилващи елементи на рамките на остъклените повърхности и на вратите, те не трябва да имат в долната си част издатина, която надвишава 19 мм.Точка 5.4.2.2 гласи:Ако дъгите на свода или твърдите ребра не удовлетворяват условията по точка 5.4.2.1, те трябва да могат да издържат успешно изпитването за разсейване на енергията, както е посочено в приложение III.В точка 5.4.2 се добавя следната точка:5.4.2.3. Металните нишки, които служат за изпъване на покритието на тавана и на рамките на сенниците, трябва да имат диаметър, който не надвишава 5 мм, и трябва да могат да издържат успешно изпитването за разсейване на енергията, както е посочено в приложение III. Скрепителните елементи на рамките на сенниците, които не са от твърд материал, трябва да отговарят на разпоредбите на точка 5.3.4.1.Точка 5.5 гласи:Коли с отварящ се покривТочка 5.5.1.1 гласи:Следните изисквания, както и тези на точка 5.4 относно покрива, се прилагат за колите с отварящ се покрив, когато той е в затворено положение.Точка 5.5.1.2.2 гласи:Тяхната повърхност трябва да завършва със заоблени ръбове, като радиусите на кривина не са по-малко от 5 мм.Точка 5.6 гласи:"Коли с прибиращ се покрив".Точка 5.6.1 гласи:По отношение на колите с прибиращ се покрив, единствено долните части на горните елементи на обезопасителните дъги и горната част на рамката на предното стъкло при всяко нормално положение на употреба трябва да отговарят на предписанията на точка 5.4. Системите, съставени от сгъваеми дъги и техните шарнирни връзки, използвани за поддържане на покрив от нетвърда материя, не трябва да имат никаква опасна грапавина или остри ръбове, насочени назад или надолу, когато са разположени пред или над пътниците.Точка 5.6.2 се заличава.Точка 5.7 гласи:Задна част на седалките, захванати неподвижно за превозното средствоТочка 5.7.1.2.3 гласи:В зоната на удара на главата извън границите, определени в точки от 5.7.1.2.1 до 5.7.1.2.2, частите, влизащи в състава на структурата на седалката, трябва да са тапицирани, за да се избегне директен контакт на главата с елементите на структурата, която в тези зони трябва да има радиус на кривина най-малко 5 мм. Тези части или елементи се считат също удовлетворяващи изискванията, ако могат да преминат успешно изпитването за разсейване на енергията, както е посочено в приложение III.Точка 5.7.2 гласи:Споменатите предписания не се прилагат нито за разположените най-отзад седалки, нито за седалките, обърнати с лице странично или назад, нито за седалките с обърнати една към друга облегалки, нито за допълнителните сгъваеми седалки. Когато зоните на удар на седалките, облегалките за глава и техните опори са покрити с материал с твърдост под 50 shore А, изискванията по-горе, с изключение на тези, които се отнасят до поглъщането на енергия по смисъла на приложение III, се прилагат само за твърдите части.Точка 5.8 става 5.8.1.Новата точка 5.8 гласи:Друго неспецифицирано оборудване.19780519ПРИЛОЖЕНИЕ IIОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗОНАТА НА УДАР НА ГЛАВАТАТочка 2.2 гласи:За всяка стойност на размера, между точката на шарнирно свързване до върха на главата, която може да се измери от измервателното устройство в рамките на вътрешните размери на превозното средство, се определят всички точки на контакт, разположени пред точката Н.В случая, когато главата на измервателното устройство, регулирано на минимално разстояние между точката на шарнирно свързване на уреда и върха на главата му, излиза пред предната седалка, изчислено от задната точка Н, не се установява никаква точка на контакт в този специален случай.Точка 2.3 гласи:След като измервателното устройство е във вертикално положение, се определят възможните точки на контакт чрез завъртане на измервателното устройство напред и надолу, като описва всички дъги във вертикалните равнини до 90o от двете страни на надлъжната вертикална равнина на превозното средство, която преминава през точка Н.19780519ПРИЛОЖЕНИЕ IIIПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ НА МАТЕРИАЛИ, КОИТО РАЗСЕЙВАТ ЕНЕРГИЯТАТекстът на точка 1.3.3 се заличава. Цифрите 1.3.3 се поставят в скоби.Точка 1.4.1 гласи:Във всяка точка на удар от изпитваната повърхност посоката на удар е тази, която се определя от допирателната към траекторията на главата на измервателния уред, определен в приложение II.За изпитванията на частите, посочени в точки 5.3.4.1 и 5.4.2.2 от приложение I, може да се процедира чрез удължаване на стеблото на измервателния уред, докато се установи контакт с разглеждания елемент и в рамките на 1000 мм между точката на шарнирно свързване на уреда и върха на главата му. Дъгите на свода и твърдите ребра, визирани в точка 5.4.2.2, с които не може да се влезе в контакт по този начин, въпреки това трябва да отговарят на изискванията на точка 5.4.2.1 от приложение I, с изключение на това, което се отнася до височината на издатината.19780519ПРИЛОЖЕНИЕ IVТекстът на това приложение се заменя със следния текст:ПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКА Н И НА ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ОБЛЕГАЛКАТА И ЗА ПРОВЕРКА НА ОТНОСИТЕЛНОТО ПОЛОЖЕНИЕ НА ТОЧКИ R И H И СЪОТНОШЕНИЕТО МЕЖДУ ПРЕДВИДЕНИЯ ЪГЪЛ И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ОБЛЕГАЛКАТА1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ1.1. Точка НТочката "H", която определя положението във вътрешността на купето на седнал пътник, е следата върху вертикална надлъжна равнина на теоретичната ос на въртене между бедрата и торса на човешкото тяло, представено с помощта на манекена, описан в точка 3.1.2. Точка R или еталонна точка за седящо място"Точка R" или "еталонна точка за седящо място" е посочената от производителя еталонна точка, която:1.2.1. има координати, определени по отношение на структурата на превозното средство;1.2.2. съответства на теоретичното положение на точката на въртене торс/бедра (точка Н) при най-ниското и най-задно положение на кормуване или на нормално използване, посочено от производителя на превозното средство, за всяко седящо място, предвидено от него.1.3. Ъгъл на наклон на облегалката"Ъгъл на наклон на облегалката" е наклонът на облегалката спрямо вертикалата.1.4. Действителен ъгъл на наклон на облегалката"Действителен ъгъл на наклон на облегалката" е ъгълът, образуван от вертикалата, минаваща през точка Н, и еталонната линия на торса на човешкото тяло, представено с помощта на манекена, описан в точка 3.1.5. Предвиден ъгъл на наклон на облегалката"Предвиден ъгъл на наклон на облегалката" е ъгълът, предвиден от производителя на превозното средство, който:1.5.1. определя ъгъла на наклон на облегалката при най-ниското и най-задно положение на кормуване или на нормално използване, посочено от производителя на превозното средство, за всяко седящо място, предвидено от него;1.5.2. е образуван в точката R от вертикалата и еталонната линия на торса;1.5.3. съответства теоретично на действителния ъгъл на наклон на облегалката.2. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКИТЕ Н И НА ДЕЙСТВИТЕЛНИТЕ ЪГЛИ НА НАКЛОН НА ОБЛЕГАЛКИТЕ2.1. Определя се една точка Н и действителен ъгъл на наклон на облегалката за всяко седящо място, предвидено от производителя на превозното средство. Когато седалките от един и същи ред могат да се смятат за еднакви (седалки от тип пейка, еднакви седалки и т.н.), се определя само една точка Н и един действителен ъгъл на наклон на облегалката за всeки ред седалки, като манекенът, описан в точка 3, се поставя на място, което се смята представително за реда седалки. Това място е:2.1.1. за предния ред, мястото на водача;2.1.2. за задни или задните редове, едно външно място.2.2. За всяко определяне на точката Н и на действителния ъгъл на наклон на облегалката, разглежданата седалка се поставя в най-ниско и в най-задно положение на кормуване или на нормално използване, предвидено за този вид седалка от производителя на превозното средство. Облегалката, ако нейният наклон се регулира, се застопорява, както е уточнено от производителя или, при липса на предписание, по такъв начин, че действителният ъгъл на наклон да е възможно най-близо до 25o.3. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА МАНЕКЕНА3.1. Използва се триизмерен модел на манекен, който има тегло и очертания на възрастен човек със среден ръст. Този манекен е представен на фигури 1 и 2 от допълнението към настоящото приложение.3.2. Този манекен се състои от:3.2.1. два елемента, единият от които симулира гърба, а другият - седалището на тялото, шарнирно свързани спрямо ос, представляваща оста на въртене на торса и на бедрата. Следата от тази ос върху средната надлъжна вертикална равнина на седящото място, определя точката Н;3.2.2. два елемента, симулиращи краката и шарнирно свързани спрямо елемента, симулиращ седалището; и3.2.3. два елемента, симулиращи ходилата и свързани към краката чрез шарнирни съединения, симулиращи глезените;3.2.4. освен това елементът, симулиращ седалището, е снабден с нивелир, което позволява да се контролира неговата ориентация в напречна посока.3.3. Тежести, които представляват теглото на всяка част от тялото, са разположени в съответните точки, представляващи съответните центрове на тежест, за да се получи обща маса на манекена от 75 кг ± 1 %. Подробностите за различните маси са дадени в таблицата на фигура 2 от допълнението към настоящото приложение.3.4. Еталонната линия на торса на манекена представлява права, преминаваща през точката на шарнирно свързване на бедрата и торса и теоретичната точка на шарнирно свързване на врата с гръдния кош (виж фигура 1 от допълнението към настоящото приложение).4. ПОСТАВЯНЕ НА МАНЕКЕНАПоставянето на триизмерния манекен се извършва по следния начин:4.1. превозното средство се поставя в хоризонтална равнина и седалките се регулират както е предвидено в точка 2.2;4.2. изпитваната седалка се покрива с парче плат с цел да се улесни правилното поставяне на манекена;4.3. манекенът се поставя в седнало положение върху съответната седалка, като оста на шарнирната му връзка е перпендикулярна на средното надлъжно сечение на превозното средство;4.4. ходилата на манекена се поставят по следния начин:4.4.1. за предните седалки, по такъв начин, че нивелирът, който контролира напречния наклон на седалището, да сочи хоризонтално положение;4.4.2. за задните седалки, ходилата се поставят така че да са в контакт с предните седалки, доколкото е възможно. Ако ходилата са поставени върху части от пода с различно ниво, ходилото, което първо влезе в контакт с предната седалка, служи за еталонна база, а другото ходило се разполага така че нивелирът, който контролира напречния наклон на седалището, да сочи хоризонтално положение;4.4.3. ако се определя точката Н на средна седалка, ходилата се поставят от двете страни на кожуха на карданния вал;4.5. тежестите се поставят върху краката, напречният нивелир на седалището се връща в хоризонтално положение и се поставят тежестите на бедрата върху елемента, представляващ седалището;4.6. манекенът се отдръпва от облегалката на седалката, като се използва шарнирната връзка на коленете, и гърбът се навежда напред. Манекенът са поставя отново върху седалката, като седалището се приплъзва назад, до упор, после гърбът се връща отново назад, докато опре в облегалката на седалката;4.7. прилага се двукратно хоризонтална сила от 10 ± 1 daN върху манекена. Посоката и точката на прилагане на силата са показани с черна стрелка върху фигура 2 от допълнението;4.8. поставят се тежестите върху десния и левия хълбок и след това тежестите на торса. Напречният нивелир на манекена се поддържа в хоризонтално положение;4.9. като се поддържа в хоризонтално положение напречният нивелир на манекена, гърбът се накланя напред, докато тежестите на торса застанат над точката Н, така че да се отстрани всякакво триене върху облегалката на седалката;4.10. гърбът се връща внимателно назад така че да завърши поставянето. Напречният нивелир на манекена трябва да е в хоризонтално положение. В противен случай описаната по-горе процедура се повтаря.5. РЕЗУЛТАТИ5.1. След като манекенът е поставен съгласно точка 4, точката Н на седалката и действителният ъгъл на наклон на разглежданата облегалка представляват точката Н и ъгъла на наклон на еталонната линия на торса на манекена.5.2. Измерват се координатите на точката Н по отношение на три взаимно перпендикулярни плоскости и действителният ъгъл на наклон на облегалката, за да се сравнят с данните, предоставени от производителя на превозното средство.6. ПРОВЕРКА НА ОТНОСИТЕЛНОТО ПОЛОЖЕНИЕ НА ТОЧКИТЕ R И H И СЪОТНОШЕНИЕТО МЕЖДУ ПРЕДВИДЕНИЯ ЪГЪЛ И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ОБЛЕГАЛКАТА6.1. Резултатите от измерванията на точката Н и на действителния ъгъл на наклон на облегалката, извършени съгласно точка 5.2, трябва да се сравнят с координатите на точката R и с предвидения ъгъл на наклон на облегалката, които са посочени от производителя на превозното средство.6.2. Проверката на относителното положение на точките R и H и на съотношението между предвидения ъгъл и действителния ъгъл на наклон на облегалката се смята приемливо за въпросното седящо място, ако точката Н, както е определена от нейните координати, се намира в правоъгълник, който е надлъжно разположен спрямо центъра R, като хоризонталните и вертикалните му страни са с дължина съответно 30 мм и 20 мм, и ако действителният ъгъл на наклон на облегалката не се различава с повече от 3o от предвидения ъгъл на наклон.6.2.1. Ако тези условия са изпълнени, точката R и предвиденият ъгъл на наклон се използват по време на изпитването и, ако е необходимо,манекенът се наглася така че точка Н да съвпадне с точка R и действителният ъгъл на наклон на облегалката да съвпадне с предвидения ъгъл.6.3. Ако точката Н или действителният ъгъл на наклон на облегалката не отговарят на предписанията на точка 6.2, се извършват две други определяния на точката Н или на действителния ъгъл на наклон (общо три определяния). Ако резултатите, получени при две от тези три процедури, удовлетворяват предписанията, се приема, че резултатът от изпитването е удовлетворителен.6.4. Ако резултатите, получени при най-малко две от тези три процедури не отговарят на предписанията на точка 6.2, се приема, че резултатът от изпитването не е удовлетворителен.6.5. Ако настъпи положението, описано в точка 6.4, или ако проверката не може да се извърши, тъй като производителят не е предоставил сведения за положението на точка R или за предвидения ъгъл на наклон на облегалката, може да се използва средноаритметичното на резултатите от трите определяния и да се счита приложимо във всички случаи, в които точка R или предвиденият ъгъл на наклон на облегалката са споменати в настоящата директива.6.6. За проверката на относителното положение на точките R и H и на съотношението между предвидения ъгъл и действителния ъгъл на наклон на облегалката в превозно средство в серийно производство, правоъгълникът, споменат в точка 6.2, се заменяемост квадрат със страна 50 мм, а действителният ъгъл на наклон на облегалката не трябва да се различава с повече от 5° от предвидения ъгъл на наклон.19780519Допълнение+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++19780519ПРИЛОЖЕНИЕ VМЕТОД НА ИЗМЕРВАНЕ НА ИЗДАТИНИТочка 1 гласи:За да се определи издатината на елемент по отношение на панела, върху който той се проектира, се извършва преместване на сфера с диаметър 165 мм, като тя се поддържа в контакт с елемента и като се започва от първото положение на контакт с елемента, който е обект на изпитване; стойността на издатината е най-голямата от възможните стойности на "y", които са измерени от центъра на сферата в посока, перпендикулярна на панела.Когато панелите, елементите, и др. са покрити с материали с твърдост под 50 shore А, процедурата за определение на издатините, описана по-горе, трябва да се прилага само след премахване на споменатите материали.19780519ДОПЪЛНЕНИЕ КЪМ ПРИЛОЖЕНИЯ I, II, III, IV и VIЗАБЕЛЕЖКИКЪМ ПРИЛОЖЕНИЕ IОПРЕДЕЛЕНИЯ, ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО И СПЕЦИФИКАЦИИТочка 2.2:Еталонната зона се определя без огледало за обратно виждане. Изпитването за разсейване на енергията трябва се извършва без огледало за обратно виждане. Махалото не трябва да удря монтажната опора на огледалото.Точки 2.3 и 2.3.1:Изключението, определено от тези точки зад волана, е валидно също за зоната на удар на главата на седящия(те) отпред пътник(ци).При регулируеми волани, изключената в крайна сметка зона се свежда до общата част на зоните, изключени при всяко от положенията при кормуване, които може да заема кормилото.В случай, когато е възможен избор между различни волани, изключената зона се определя посредством волана, който е в най-неблагоприятно положение и който има най-малък диаметър.Точка 2.4:Нивото на арматурното табло се простира по цялата ширина на купето и се определя от разположените най-назад точки на контакт на вертикална права с повърхността на арматурното табло, когато правата се премества по цялата ширина на превозното средство. Ако има едновременно две или повече от две точки на контакт, най-долната точка на контакт се използва за определяне на нивото на арматурното табло. Ако има конзоли, които не позволяват определянето на нивото на арматурното табло по отношение на точки на контакт на вертикална права, нивото на таблото се определя според мястото, в което хоризонтална линия, разположена на 25,4 мм над точка Н на предните седалки, пресича конзолата.Точка 2.5:От двете страни на превозното средство покривът започва от горния ръб на рамката, в която влиза вратата. В нормалния случай страничните граници на покрива са съставени от контура, образуван от долния ръб (при изглед отстрани) на каросерията, когато вратата е в отворено положение. За прозорците, страничните граници на покрива представляват непрекъсната прозрачна линия (ръба на навлизане на страничните стъкла в жлеба). На нивото на страничните колони границата на покрива преминава през линията, свързваща прозрачните линии. Определянето на точка 2.5 е валидно също за всеки отвор в затворено положение на покрива на превозно средство, както е определено в точка 2.7 или 2.8.За целите на измерването крайните ръбове, насочени надолу, не трябва да се вземат под внимание. Те се смятат като част от страничната стена на превозното средство.+++++ TIFF +++++Точка 2.7:Задно стъкло, което не може да се демонтира, се смята твърд структурен елемент.Колите със задни стъкла, които не могат да се демонтират, и с от твърд материал се смятат коли с отварящ се покрив, както са определени в точка 2.8.Точка 5.1.1:Остър ръб е ръб от твърд материал, който има радиус на кривина по-малък от 2,5 мм, освен в случаите на издатини, по-малки от 3,2 мм, измерени от панела. В последния случай минималният радиус на кривина не се изисква, при положение че височината на издатината не е по-голяма от половината от ширината ѝ и ръбовете ѝ са заоблени.Решетките се смятат съответстващи на изискванията, ако отговарят на минималните изисквания в таблицата по-долу.в мм |Разстояние между елементите | Плоски елементи | Заоблени елементи минимален радиус |минимален е | минимален радиус |от 0 до 10 | 1.5 | 0.25 | 0.50 |от 10 до 15 | 2.0 | 0.33 | 0.75 |от 15 до 20 | 3.0 | 0.50 | 1.25 |+++++ TIFF +++++Точка 5.1.2:По време на изпитването се определя дали разположените в зоната на удар части, използвани за усилване, могат да се преместят или да образуват издатина, така че да увеличат рисковете за пътниците или сериозността на нараняването им.Точка 5.1.3:Двата термина "ниво" и "долен ръб на арматурното табло" могат да означават различни части. Въпреки това тази точка е включена в точка 5.1 (… над нивото на арматурното табло …) и вследствие на това се прилага само когато двата термина означават един и същ елемент. В случая, когато те не означават един и същ елемент, тоест когато долният ръб на арматурното табло се намира под нивото на арматурното табло, е необходимо да се прилага точка 5.3.2.1 с препращане към точка 5.8.Точка 5.1.4:Ако дръжка или бутон има ширина, равна или по-голяма от 50 мм, и е разположен в зона, в която ако ширината му не надвишава 50 мм, максималната издатина би могла да се определи с помощта на измервателното устройство във формата на глава от приложение V, точка 2, максималната издатина трябва да се определи съгласно приложение V, точка 1, тоест посредством сфера с диаметър 165 мм и чрез определяне на максималното отклонение във височина на оста "y".Повърхнината на напречното сечение трябва да бъде измерена в равнина, успоредна на повърхността, на която е монтирана частта.Точка 5.1.5:Точки 5.1.4 и 5.1.5 се допълват взаимно; прилага се първото изречение на точка 5.1.5 (тоест огъване или откачане под въздействието на сила от 37,8 daN) и след това се прилага точка 5.1.4 в случай на огъване до образуване на издатина между 3,2 и 9,5 мм, или в случай на откачане се прилагат двете първи изречения на точка 5.1.5 (повърхнината на напречното сечение трябва да се измери преди прилагането на силата). Въпреки това, ако по практически причини трябва да се приложи точка 5.1.4 (огъване под 9,5 мм и над 3,2 мм), по-добре е, по избор на производителя, да се проверят спецификациите на точка 5.1.4, преди да се приложи силата от 37,8 daN, указана в точка 5.1.5.+++++ TIFF +++++Точка 5.1.6:Тъй като, при наличие на пластични материи, изискванията се прилагат само за опората от твърд материал, издатината се измерва единствено от опората от твърд материал.Твърдостта shore се измерва върху образци от самия изпитван елемент. Когато поради състава на материала е невъзможно да се извърши измерване на твърдостта според процедурата shore A, се прави оценка с помощта на сравними измервания.Точка 5.2.1:Най-близките педали, стеблата им и механизмите им на завъртане около оста не се вземат под внимание, като това не се отнася за ламарината около педала, служеща за опора.Точка 5.2.2:Критерият, който позволява да се разбере дали може да се влезе в контакт с устройството за управление на ръчната спирачка, е използването на:- главата, описана в приложение II, ако устройството за управление е разположено над или на нивото на арматурното табло (изпитването се извършва съгласно точка 5.1 и във вътрешността на зоната на удар),- коляното, описано в приложение VI, ако устройството за управление е разположено под нивото на арматурно табло (в този случай лостът на устройството за управление се изпитва съгласно точка 5.3.2.3).Точка 5.2.3:Техническите спецификации, посочени в точка 5.2.3, се прилагат също за лавиците за поставяне на различни предмети и към елементите на конзолите, разположени под нивото на арматурното табло между предните седалки, при положение че те са разположени по-напред от точката Н. Ако съществува затворена кухина, тя се приема като жабка, неподлежаща на тези спецификации.Точка 5.2.3.1:Определените размери се определят от повърхността, преди към нея да се добави материя с твърдост по-малка от 50 shore A (виж точка 5.2.4). Изпитванията за разсейване на енергия трябва да бъдат извършвани в духа на приложение III.Точка 5.2.3.2:Ако лавица за предмети се откачи или се разкъса, от нея не трябва да остава никакъв опасен ръб; това се прилага не само за ръба на лавицата, но също за другите ръбове в купето, насочени към пътниците под въздействието на приложената сила.Най-устойчивата част на лавицата трябва да е тази, която е разположена възможно най-близо до закрепващ елемент. Също така "да се деформира чувствително" означава, че под въздействието на приложената сила огъването на лавицата, измерено от началната точка на контакт с цилиндъра, използван за изпитването, трябва да представлява гънка или деформация, видима с просто око. Допуска се еластична деформация.Цилиндърът, използван за изпитването, трябва да има дължина най-малко 50 мм.Точка 5.3:Изразът "други части" трябва да включва елементи като фиксаторите на прозорците, горните точки на закрепване на коланите и други части, разположени в пространството, предназначено за краката от страната на вратите, освен ако тези части са били предварително разгледани или са изключени в текста.Точка 5.3.2:Пространството, разположено между предната стена и арматурното табло и над долния ръб на арматурното табло, не трябва да отговаря на изискванията на точка 5.3.Точка 5.3.2.1:Радиусът от 3,2 мм се прилага за всички елементи, с които може да се влезе в контакт, обхванати от точка 5.3, когато те се разглеждат във всички възможни положения на употреба.Прави се изключение за жабката, която трябва да се разглежда единствено в затворено положение, за обезопасителните колани, които се разглеждат единствено в затегнато положение, но всяка друга част, която има фиксирано положение на затягане, трябва също в това положение да отговаря на изискването за радиус от 3,2 мм.Точка 5.3.2.2:Еталонната повърхност се определя посредством устройството, описано в приложение V, точка 2, като се прилага сила от 2 daN. Когато това не е възможно, се прилага методът, описан в приложение V, точка 1, като се прилага сила от 2 daN.Определянето на опасните издатини зависи от решението на службите, които отговарят за изпитванията.Силата от 37,8 daN се прилага дори ако първоначалната издатина е под 35 или 25 мм в зависимост от случая. Издатината се измерва с приложеното натоварване.Хоризонталната надлъжна сила от 37,8 daN по начало се прилага с помощта на бутало с плоско чело с диаметър най-много 50 мм, но в случай на невъзможност, може да се използва друг еквивалентен метод, например като се демонтират частите, които пречат.Точка 5.3.2.3:Най-издадената част в случай на лост за смяна на скоростите е частта от дръжката или бутона, която първа влиза в контакт с напречна вертикална равнина, преместваща се в надлъжна хоризонтална посока. Ако някоя от частите на лоста за смяна на скоростите (или на ръчната спирачка) надвишава нивото на точката Н, се приема, че лостът се намира изцяло над нивото на точката Н.Точка 5.3.4:Когато хоризонталната равнина(и), преминаваща(и) през точката Н на най-ниските предни и задни седалки, не съвпада(т), се определя вертикална равнина, перпендикулярна на надлъжната ос на превозното средство, която преминава през точката Н на предната седалка. В този случай изключената зона се разглежда отделно за предната и задната част на пътническите купета спрямо съответната им точка Н до определената по-горе вертикална равнина.Точка 5.3.4.1:Подвижните сенници трябва да се разглеждат във всички техни положения на използване. Рамките на сенниците не се смятат твърди опори (виж точка 5.3.5).Точка 5.4:Когато покривът се подлага на изпитване за измерване на издатините и на частите, които могат да влязат в контакт със сфера с диаметър 165 мм, тапицерията на тавана трябва да е свалена. За определяне на предписаните радиуси на кривина, пропорциите и свойствата на материалите, използвани за тапициране на покрива, трябва да се вземат под внимание. Изпитваната зона от покрива трябва да се простира пред и над напречната равнина, ограничена от еталонната линия на торса на манекена, поставен на най-задната седалка.Точка 5.4.2.1 (виж също точка 5.1.1 за понятието "остър ръб")Издатината надолу трябва да се измери според перпендикуляра на покрива съгласно точка 1 от приложение V.Ширината на издадената част трябва да се измери перпендикулярно на линията на издаденост. Освен това дъгите или твърдите ребра на покрива не трябва да са издадени с повече от 19 мм от долната повърхност на покрива.Точка 5.5:Всички твърди ребра на покрива на отварящите се покриви трябва да отговарят на изискването на точка 5.4, ако влизат в контакт със сфера с диаметър 165 мм.Точки 5.5.1.2, 5.5.1.2.1, 5.5.1.2.2:Когато са в неутрално положение и покривът е затворен, устройствата за отваряне и управление трябва да отговарят на всички посочени условия.Точка 5.5.1.2.3:Силата от 37,8 daN се прилага, дори ако началната издатина е равна на 25 мм или по-малко. Издатината се измерва, като се прилага предвидената сила.Силата от 37,8 daN, приложена в посоката на удара, определена в приложение III като допирателна към траекторията на главата, по начало се прилага с помощта на бутало с плоско чело с диаметър не повече от 50 мм, но при невъзможност, може да се използва друг еквивалентен метод, например като се демонтират частите, които пречат."Неутрално положение" е положението на устройството за управление, когато то е в застопорено състояние.Точка 5.6:Арматурата на свалящите се покриви не представлява обезопасителна дъга.Точка 5.6.1:Горната част на рамката на предното стъкло започва над прозрачния контур на предното стъкло.Точка 5.7.1.1:Виж също точка 5.1.1 за понятието "остър ръб".Точка 5.7.1.2:В определението за зоната на удар на главата с облегалката на предните седалки, всяка структура, необходима за придържането на облегалката, трябва да се считана елемент от нея.Точка 5.7.1.2.3:Пълнежът на части от структурата на седалката има също за цел да се избегнат опасните грапавини и острите ръбове, които биха повишили риска или биха създали сериозни наранявания на пътниците.КЪМ ПРИЛОЖЕНИЕ IIОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗОНАТА НА УДАР НА ГЛАВАТАТочка 2.1.1.2:Изборът между двете процедури за определяне на височината трябва да се предостави на производителя.Точка 2.2:При определянето на точките на контакт дължината на стеблото на измервателния уред не се променя по време на извършване на операцията. Всяка операция се извършва във вертикално положение.Точка 3:Размерът 25,4 мм съответства на разстоянието между хоризонтална равнина, преминаваща през точка Н, и хоризонталната допирателна към долния ръб на главата.КЪМ ПРИЛОЖЕНИЕ IIIПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПИТВАНЕ НА МАТЕРИАЛИ, КОИТО РАЗСЕЙВАТ ЕНЕРГИЯТАТочка 1.4:За счупването на някой елемент по време на изпитването за разсейване на енергия, виж забележката към приложение I, точка 5.1.2.КЪМ ПРИЛОЖЕНИЕ IVПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА Н И НА ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ОБЛЕГАЛКАТА И ЗА ПРОВЕРКА НА ОТНОСИТЕЛНОТО ПОЛОЖЕНИЕ НА ТОЧКИТЕ R И H И НА СЪОТНОШЕНИЕТО МЕЖДУ ПРЕДВИДЕНИЯ ЪГЪЛ И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА НАКЛОН НА ОБЛЕГАЛКАТАТочка 4:За да се определи точката Н на седалка, останалите седалки могат да се махнат, ако е необходимо.КЪМ ПРИЛОЖЕНИЕ VIАПАРАТУРА И ПРОЦЕДУРА ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ТОЧКА 5.2.1 ОТ ПРИЛОЖЕНИЕ IПърво изречение:За педали се смятат елементите на управление, задействани с крак.--------------------------------------------------


title: Директива на Комисията от 9 септември 1987 година за изменение на Директиви 66/401/ЕИО и 69/208/ЕИО на Съвета относно търговията съответно със семена от фуражни култури и със семена от маслодайни и влакнодайни култури

text:
Важна правна забележка

|

31987L0480

Официален вестник n° L 273 , 26/09/1987 стр. 0043 - 0044 специално финландско издание: глава 3 том 24 стр. 0131  специално шведско издание: глава 3 том 24 стр. 0131  специално чешко издание глава 3 том 07 стр. 295  - 296 специално испанско издание глава 3 том 07 стр. 295  - 296 специално унгарско издание глава 3 том 07 стр. 295  - 296 специално литвийско издание глава 3 том 07 стр. 295  - 296 LV.ES глава 3 том 07 стр. 295  - 296 MT.ES глава 3 том 07 стр. 295  - 296 PL.ES глава 3 том 07 стр. 295  - 296 SK.ES глава 3 том 07 стр. 295  - 296 специално словенско издание глава 3 том 07 стр. 295  - 296

		19870909Директива на Комисиятаот 9 септември 1987 годиназа изменение на Директиви 66/401/ЕИО и 69/208/ЕИО на Съвета относно търговията съответно със семена от фуражни култури и със семена от маслодайни и влакнодайни култури(87/480/ЕИО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури [1], последно изменена с Директива 87/120/ЕИО на Комисията [2], и по-специално член 21а от нея,като взе предвид Директива 69/208/ЕИО на Съвета от 30 юни 1969 г. относно търговията със семена от маслодайни и влакнодайни култури [3], последно изменена с Директива 87/120/ЕИО на Комисията, и по-специално член 20а от нея,като има предвид, че в резултат от развитието на научните и технически познания, следва да се измени приложение II към Директива 66/401/ЕИО и приложение II към Директива 69/208/ЕИО с цел да се подобрят стандартите, на които трябва да отговарят семената от някои видове фуражни култури и семената от някои видове маслодайни и влакнодайни култури по отношение на максималното съдържание в посевния материал на семена на Rumex spp., различни от Rumex acetosella, а при видовете фуражни култури, на Rumex maritimus;като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 66/401/ЕИО се изменя, както следва:1. По отношение на видовете, изброени по-долу вляво, вписванията в колона 14 на таблицата, поместена в приложение II, част I, параграф 2, буква А, се заменят с вписванията по-долу вдясно:Alopecurus pratensis | 5(n) |Arrhenatherum elatius | 5(n) |Dactylic glomerata | 5(n) |Festuca arundinacea | 5(n) |Festuca ovina | 5(n) |Festuca pratensis | 5(n) |Festuca rubra | 5(n) |Lolium multiflorum | 5(n) |Lolium perenne | 5(n) |Lolium × boucheanum | 5(n) |Phalaris aquatica | 5 |Hedysarum coronarium | 5 |Lupinus albus | 5(n) |Lupinus angustifolius | 5(n) |Lupinus luteus | 5(n) |Medicago lupulina | 10 |Medicago sativa | 10 |Medicago × varia | 10 |Onobrychis viciifolia | 5 |Pisum sativum | 5(n) |Trifolium alexandrinum | 10 |Trifolium incarnatum | 10 |Trifolium pratense | 10 |Trigonella foenum-graecum | 5 |Vicia faba | 5(n) |Vicia pannonica | 5(n) |Vicia sativa | 5(n) |Vicia villosa | 5(n) |Brassica napus var. napobrassica | 5 |Brassica oleracea convar. acephala var. medullosa + var. viridis | 10 |Raphanus sativus var. oleiformis | 5. |2. По отношение на видовете, изброени по-долу вляво, вписванията в колона 4 от таблицата, поместена в приложение II, част II, параграф 2, буква А, се заменят с вписванията, посочени по-долу вдясно:Alopecurus pratensis | 2 |Arrhenatherum elatius | 2 |Dactylic glomerata | 2 |Festuca arundinacea | 2 |Festuca ovina | 2 |Festuca pratensis | 2 |Festuca rubra | 2 |Lolium multiflorum | 2 |Lolium perenne | 2 |Lolium × boucheanum | 2 |Phalaris aquatica | 2 |Hedysarum coronarium | 2 |Lotus corniculatus | 3 |Lupinus albus | 2 |Lupinus angustifolius | 2 |Lupinus luteus | 2 |Medicago sativa | 3 |Medicago × varia | 3 |Onobrychis viciifolia | 2 |Pisum sativum | 2 |Trifolium alexandrinum | 3 |Trifolium hybridum | 3 |Trifolium incarnatum | 3 |Trifolium resupinatum | 3 |Trigonella foenum-graecum | 2 |Vicia faba | 2 |Vicia pannonica | 2 |Vicia sativa | 2 |Vicia villosa | 2 |Brassica napus var. napobrassica | 2 |Brassica oleracea convar. acephala var. medullosa + var. viridis | 3 |Raphanus sativus var. oleiformis | 2. |Член 2Директива 69/208/ЕИО се изменя, както следва:По отношение на видовете, изброени по-долу вляво, вписванията, включени в колона 9 от таблицата, поместена в приложение II, част I, параграф 2, буква А, се заменят с вписванията, посочени по-долу вдясно:Brassica spp.-базови семена | 2, |-сертифицирани семена | 5, |Sinapis alba-базови семена | 2, |-сертифицирани семена | 5. |Член 3Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 юли 1990 г. Те незабавно информират Комисията за това.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 9 септември 1987 година.За КомисиятаFrans AndriessenЗаместник-председател[1] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2298/66.[2] ОВ L 49, 18.2.1987 г., стр. 39.[3] ОВ L 169, 10.7.1969 г., стр. 3.--------------------------------------------------


title: Директива 93/33/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средства

text:
Важна правна забележка

|

31993L0033

Официален вестник n° L 188 , 29/07/1993 стр. 0032 - 0037 специално финландско издание: глава 7 том 4 стр. 0238  специално шведско издание: глава 7 том 4 стр. 0238  специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 80  - 85 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 80  - 85 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 80  - 85 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 80  - 85 LV.ES глава 07 том 002 стр. 80  - 85 MT.ES глава 07 том 002 стр. 80  - 85 PL.ES глава 07 том 002 стр. 80  - 85 SK.ES глава 07 том 002 стр. 80  - 85 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 80  - 85

		19930614Директива 93/33/ЕИО на Съветаот 14 юни 1993 годинаотносно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средстваСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,като взе предвид Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобрение на двуколесните или триколесните превозни средства [1],като взе предвид предложението на Комисията [2],в сътрудничество с Европейския парламент [3],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [4],като има предвид, че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, лица, услуги и капитали; като има предвид, че би следвало да се приемат необходимите за целта мерки;като има предвид, че във всяка държава-членка двуколесните или триколесните моторни превозни средства по отношение на устройствата за защита срещу неразрешена употреба трябва да удовлетворяват някои технически характеристики, установени със задължителни разпоредби, които се различават в отделните държави-членки; като има предвид, че с тези различия те възпрепятстват търговията в рамките на Общността;като има предвид, че тези препятствия пред функционирането на вътрешния пазар могат да бъдат премахнати, ако държавите-членки приемат едни и същи изисквания на мястото на техните национални законодателства;като има предвид, че установяването на хармонизирани изисквания за устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесните или триколесните моторни превозни средства е необходимо, за да позволи въвеждането за споменатите превозни средства на процедурите за типово одобрение, които са предмет на Директива 92/61/ЕИО;като има предвид, че с оглед на мащаба и въздействието на предлаганото действие във въпросния сектор, мерките на Общността, посочени в настояща директива, са необходими, дори належащи за постигането на поставените цели, в частност, общностното типово одобрение на превозното средство, и че отделните държави-членки сами не могат задоволително да постигнат тази цел;като има предвид, че за да се улесни достъпът до пазарите на страните, които не са членки на Общността, е необходимо да се установи еквивалентност между изискванията на настоящата директива и Правило № 62 на Икономическата комисия за Европа (ИКЕ)/ООН,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива и нейните приложения се прилагат за устройствата за защита срещу неразрешена употреба на всички типове превозни средства, определени от Директива 92/61/ЕИО, член 1.Член 2Процедурата за издаване на типово одобрение на компонент на устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесните или триколесните моторни превозни средства, както и условията относно свободното движение на тези превозни средства са установени в глави II и III на Директива 92/61/ЕИО.Член 3В съответствие с член 11 от Директива 92/61/ЕИО, еквивалентността между изискванията на настоящата директива и тези на Правило № 62 на Икономическата комисия за Европа ИКЕ/ООН (документ E/ECE/TRANS/505 — Add. 61/Amend 1) се признават.Органите на държавите-членки, които издават типовото одобрение на компонент, приемат типовите одобрения на компонент, издадени в съответствие с изискванията на горепосоченото Правило № 62, както и маркировките за типово одобрение, вместо съответните типови одобрения на компонент, издадени в съответствие с изискванията на настоящата директива.Член 4Настоящата директива може да бъде изменена в съответствие с член 13 от Директива 70/156/ЕИО [5], за да:- се вземат предвид измененията, внесени в правилото на ИКЕ/ООН, посочено в член 3,- се приведат приложенията в съответствие с техническия прогрес.Член 51. Държавите-членки приемат и публикуват разпоредбите, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 14 декември 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настояща директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за това позоваване се определят от държавите-членки.Считано от датата, посочена в първа алинея, държавите-членки, по причини, свързани с устройствата за защита срещу неразрешена употреба, не могат да отказват първоначалното пускане в експлоатация на превозните средства, които съответстват на настоящата директива.Те прилагат разпоредбите, предвидени в първата алинея, от 14 юни 1995 година.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от вътрешното законодателство в областта, уредена с настоящата директива.Член 6Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 14 юни 1993 година.За СъветаПредседателJ. Trøjborg[1] ОВ L 225, 10.8.1992 г., стр. 72.[2] ОВ С 293, 9.11.1992 г., стр. 32.[3] ОВ С 337, 21.12.1992 г., стр. 103, и ОВ С 176, 28.6.1993 г.[4] ОВ С 73, 15.3.1993 г., стр. 22.[5] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 92/53/ЕИО (ОВ L 225, 10.8.1992 г., стр. 1).--------------------------------------------------19930614ПРИЛОЖЕНИЕ IОБЛАСТ НА ПРИЛОЖЕНИЕ — ОПРЕДЕЛЕНИЯ — ОБЩИ И СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ1. ОБЛАСТ НА ПРИЛОЖЕНИЕ1.1. Настоящата директива се прилага за устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесните моторни превозни средства с или без кош и триколесните моторни превозни средства.2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ2.1. За целите на настоящата директива:2.2. "типово одобрение за компонент" е типово одобрение на превозно средство по отношение на защитата срещу неразрешена употреба на тип превозно средство;2.3. "тип превозно средство" са моторните превозни средства, между които няма съществени разлики, в частност по отношение на следните елементи:2.3.1. информацията за типа на превозното средство, предоставена от производителя;2.3.2. разположението и конструкцията на елемента или елементите на превозното средство, върху които действа устройството за защита;2.3.3. типа на устройството за защита;2.4. "устройство за защита" е системата, предназначена да предотврати неразрешената употреба на превозното средство, като осигури принудително заключване на кормилото и/или трансмисията; тази система може:2.4.1. да действа единствено и принудително на кормилото (устройство от тип 1);2.4.2. да действа принудително върху кормилото едновременно с устройството, което изключва двигателя на превозното средство (устройство от тип 2);2.4.3. да бъде с предварително натоварване и да действа върху кормилото едновременно с устройството, което изключва двигателя на превозното средство (устройство от тип 3);2.4.4. да действа принудително върху трансмисията (устройство от тип 4);2.5. "кормилно управление" е елементът за управление на посоката на движение (кормило от мотоциклетен тип или кормилно колело), предната вилка и всички допълнителни съединения или други компоненти, които влияят непосредствено върху ефективността на устройствата за защита;2.6. "комбинация" е един от предвидените и специално произведени варианти на системата за заключване, който, когато е задействан по подходящ начин, осигурява включването на системата за заключване;2.7. "ключ" е всяко устройство, конструирано и изработено за задействане на системата за заключване, която е конструирана и произведена така, че да може да се задейства само от това устройство.3. ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ3.1. Всяко двуколесно или триколесно моторно превозно средство, с изключение на мотопедите, трябва да е съоръжено с устройство за защита срещу неразрешена употреба, съответстващо на изискванията на настоящата директива. Ако устройството за защита срещу неразрешена употреба е монтирано на мотопед, то трябва да съответства на изискванията на настоящата директива.3.2. Устройството за защита трябва да е такова, че:3.2.1. да е необходимо то да бъде изключено, за да се ориентира, управлява или придвижва напред по права линия превозното средство;3.2.2. да е необходимо, в случай на устройство за защита от тип 4, то да бъде изключено, за да се освободи трансмисията. Ако това устройство се задейства от командния орган на устройствата за паркиране, то трябва да действа едновременно с устройството, което изключва двигателя на превозното средство;3.2.3. да може да се извади ключът само когато заключващият щифт е в работно или неработно положение. Всяко междинно положение, при което съществува опасност за привеждане на заключващия щифт в работно положение даже при ключ, поставен в устройствата за защита, трябва да е изключено.3.3. Изпълнението на изискванията, съдържащи се в точка 3.2., трябва да се осигурява с една операция от един ключ.3.4. Устройството за защита, посочено в точка 3.1., и частите на превозното средство, на които то въздейства, трябва да са конструирани така, че да е невъзможно бързо и без привличане на вниманието то да бъде отворено, изключено или разрушено с използването например на евтини и лесно укриващи се сечива, оборудване или инструменти.3.5. Устройството за защита трябва да е част от оригиналното обзавеждане на превозното средство (т.е. трябва да е монтирано от производителя преди продажбата му). Ключалката трябва да е закрепена здраво към устройството за защита. (Не се счита за неизпълнение на това изискване, ако ключалката може да бъде демонтирана с помощта на ключ след свалянето на кожуха или всяко друго задържащо устройство).3.6. Системата за заключване с ключ трябва да обхваща най-малко 1000 различни комбинации или брой, равен на броя на годишно произвежданите превозни средства, ако този брой е по-малък от 1000. За един и същи тип превозно средство, честотата на използване на дадена комбинация трябва да е приблизително 1 на 1000.3.7. Кодовите обозначения на ключа и ключалката не трябва да се виждат.3.8. Ключалката трябва да е конструирана, произведена и монтирана така, че да е невъзможно заключващият цилиндър, когато е в заключено положение, да бъде завъртян с помощта на въртящ момент, по-малък от 0,245 м daN с друго средство, освен съответния ключ, и3.8.1. ако заключващият цилиндър е с цилиндрични щифтове, не трябва да има повече от два еднакви съседни щифта, преместващи се в едно и също направление, и да има повече от 60 % еднакви щифтове, или3.8.2. ако заключващият цилиндър е с плоски щифтове, не трябва да има повече от два еднакви съседни щифта, преместващи се в едно и също направление, и да има повече от 50 % еднакви щифтове.3.9. Устройствата за защита трябва да са такива, че при движещо се превозно средство с работещ двигател да няма опасност от случайни блокировки, които могат в частност да застрашат безопасността на движението.3.10. При включено положение, устройството за защита, ако то е от тип 1, 2 или 3, трябва да издържа без разрушаване на механизма за управление, което може да застраши безопасността на движението, въртящ момент от 20 м daN, приложен към оста на кормилния механизъм в двете посоки при статични условия.3.11. Устройствата за защита, ако то е от тип 1, 2 или 3, трябва да е конструирано така, че да може да заключва кормилния механизъм само ако той е под ъгъл, не по-малък от 20o наляво и/или надясно спрямо положението, съответстващо на праволинейно движение.3.12. При включено положение устройството за защита, ако е от тип 4, трябва да предотвратява въртенето на задвижващото колело при задвижване с максималния въртящ момент на двигателя.4. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ4.1. Освен на общите изисквания, предвидени в точка 3, устройството за защита трябва да отговаря на долупосочените специални изисквания:4.1.1. при използване на устройства за защита от тип 1 или тип 2 трябва да е възможно ключалката да се задейства само със завъртане на ключа, когато кормилното управление така, както е определено в точка 2.5., се намира в положение, съответстващо на влизането на заключващия щифт в съответния канал;4.1.2. при използване на устройства за защита от тип 3 предварително натоварване на заключващия щифт трябва да може да се извършва само чрез едно действие на ползвателя на превозното средство, което е едновременно със и допълващо завъртането на ключа. Ключът не трябва да може да се изважда, когато заключващият щифт е предварително натоварен, освен при условията, предвидени в точка 3.2.3;4.2. При използване на устройства за защита от тип 2 и тип 3 заключващия щифт не трябва да може да се задейства, докато устройствата се намира в положение, позволяващо пускането в ход на двигателя на превозното средство.4.3. При използване на устройства за защита от тип 3, когато то е включено в работно положение, не трябва да е възможно възпрепятстванетоо на неговото действие.4.4. При използване на устройства за защита от тип 3, устройството трябва да остава в добро функционално състояние и да продължава да удовлетворява изискванията от точки 3.8., 3.9., 3.10. и 4.3., след като е било подложено на 2500 цикъла на заключване във всяка посока при изпитването, определено в приложение II.--------------------------------------------------19930614ПРИЛОЖЕНИЕ IIИЗПИТВАНЕ НА ИЗНОСВАНЕ НА УСТРОЙСТВАТА ЗА ЗАЩИТА ОТ ТИП 31. АПАРАТУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ1.1. Апаратурата за изпитване включва:1.1.1. стенд, върху който може да се закрепи образец на кормилното управление, съоръжен с устройство за защита, съответстващо на определението в точка 2.4. на приложение I;1.1.2. система за включване и изключване на устройствата с използване на ключ;1.1.3. система за завъртане на кормилния вал спрямо устройствата за защита.2. МЕТОД ЗА ИЗПИТВАНЕ2.1. Образецът на кормилното управление, съоръжен с устройство за защита, се закрепва върху стенда, описан в точка 1.1.1.2.2. Един изпитвателен цикъл включва следните операции:2.2.1. изходно положение:устройството за защита е изключено и кормилният вал е завъртян в положение, което не позволява включването на устройството за защита.2.2.2. работно положение:устройствата за защита се включва с помощта на ключ;2.2.3. включване:кормилният вал се завърта така, че въртящият момент върху него при включването на устройството за защита да бъде 5,88 Нм ± 0,25 Нм;2.2.4. изключване:устройството за защита се изключва с помощта на обичайните средства, като за облекчаване на изключването въртящият момент се намалява до нула;2.2.5. връщане в изходно положение:кормилният вал се завърта в положение, което не позволява включването на устройството за защита;2.2.6. въртене в обратната посока:повтарят се операциите, описани в точки 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. и 2.2.5., но кормилният вал се завърта в обратната посока;2.2.7. Интервалът между две последователни включвания на устройството трябва да е не по-малко от 10 сек.2.3. Изпитвателният цикъл се повтаря до броя, предвиден в точка 4.4. на приложение I.--------------------------------------------------19930614ПРИЛОЖЕНИЕ III19930614Допълнение 1Информационен документ относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на тип двуколесно или триколесно моторно превозно средство(прилага се към заявлението за типово одобрение на компонент, когато те е представено отделно от заявлението за типово одобрение на превозното средство)Пореден номер на заявлението (присвоява се от заявителя) …Заявлението за типово одобрение на компонент относно устройство за защита срещу неразрешена употреба на тип двуколесно или триколесно моторно превозно средство трябва да съдържа данните, фигуриращи в следните точки на приложение II към Директива 92/61/ЕИО, част A:- 0,1,- 0,2,- от 0,4 до 0,6,- 9.4.1.,- 9.4.2., и когато се отнася за устройство от:— тип 1  точки 6.1 и 6.1.1.,— тип 2 или 3  точки от 3.2.5. до 3.2.6.2., 6.1. и 6.1.1.,— тип 4  точки от 4.1. до 4.4.2.19930614Допълнение 2Наименование на административния органСертификат за типово одобрение на компонент относно устройство за защита срещу неразрешена употреба на тип двуколесно или триколесно моторно превозно средствоОБРАЗЕЦПротокол № … на техническа служба … от …№ на типовото одобрение: … № на разширението: …1. Производствена или търговска марка на превозното средство: …2. Тип на превозното средство: …3. Име и адрес на производителя: ……4. Име и адрес на представителя на производителя (ако е необходимо) ……5. Дата на представяне на превозното средство за изпитване: …6. Типовото одобрение е предоставено/отказано [1]7. Място: …8. Дата: …9. Подпис: …[1] Ненужното се зачерква.--------------------------------------------------