title: Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 1994 година относно опаковките и отпадъците от опаковки

text:
               13/ 14

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               238

         31994L0062

               L 365/10

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 94/62/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 20 декември 1994 година
   относно опаковките и отпадъците от опаковки
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията (1),
   като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
   в съответствие с процедурата, установена в член 189б от Договора (3),
   като имат предвид, че различните национални мерки относно управлението на дейностите, свързани с опаковките и отпадъците от опаковки следва да бъдат хармонизирани, от една страна, за да се предотврати въздействието им върху околната среда или да се намали такова въздействие, като по тази начин се осигури високо ниво на защита на околната среда, и, от друга страна, за да се осигури функционирането на вътрешния пазар и да се избегнат пречките за търговията, както и опорочаването и ограничаването на конкуренцията в рамките на Общността;
   като имат предвид, че най-доброто средство за предотвратяване на образуването на отпадъци от опаковки е да се намали цялостният обем на опаковките;
   като имат предвид, че е важно във връзка с целите на настоящата директива да се спазва общият принцип мерките за опазване на околната среда, приети в една държава-членка, да не влияят неблагоприятно върху възможността на останалите държави-членки да постигат целите на директивата;
   като имат предвид, че намаляването на отпадъци е от особена важност за устойчивото развитие, към което Договорът за Европейския съюз изрично призовава;
   като имат предвид, че настоящата директива обхваща всички видове опаковки, пуснати на пазара и всички отпадъци от опаковки; като има предвид, че по тази причина Директива 85/339/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно консервните кутии за предназначени за консумация от хора течности (4) следва да се отмени;
   като имат предвид, че опаковката има жизнено важна социална и икономическа функция и по тази причина мерките, предвидени в настоящата директива, следва да се прилагат, без да се накърняват останалите законови изисквания относно качеството и транспорта на опаковките или опакованите стоки;
   като имат предвид, че в съответствие със стратегията на Общността за управлението на отпадъците, установена в резолюция на Съвета от 7 май 1990 г. относно политиката за отпадъците (5) и Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. за отпадъците (6), управлението на опаковките и отпадъците от опаковки следва да включва като приоритет предотвратяването на изхвърляне на опаковки и като допълнителни основни принципи — повторното им използване, рециклирането и други форми на възстановяване на отпадъците от опаковки и следователно намаляването на окончателното обезвреждане на такива отпадъци;
   като имат предвид, че докато научното и техническо развитие напредне по отношение на възстановителните процеси, повторното използване и рециклирането следва да се считат за предпочитани по отношение на влиянието върху околната среда; като имат предвид, че това налага държавите-членки да създадат система за гарантиране на връщането на използваните опаковки и/или отпадъците от опаковки; като имат предвид, че следва да се направят незабавно оценки за цикъла на живот, за да се очертае една ясна йерархия между повторно използваеми, годни за рециклиране и възстановими опаковки;
   като имат предвид, че предотвратяването на отпадъците от опаковки се извършва чрез подходящи мерки, включително и инициативи, предприети в рамките на държавите-членки в съответствие с целите на настоящата директива;
   като имат предвид, че държавите-членки могат да поощряват в съответствие с Договора системи за повторно използване на опаковки, които да могат да бъдат отново използвани по безопасен за околната среда начин, за да се възползват от приноса на такива системи за защита на околната среда;
   като имат предвид, че от гледна точка на околната среда рециклирането следва да се счита за важна част от възстановяването с оглед намаляване консумацията на енергия и използването на суровини, както и намаляване на окончателното обезвреждане на отпадъците;
   като имат предвид, че получаването на енергия е едно ефективно средство за възстановяване на отпадъците от опаковки;
   като имат предвид, че целите, поставени от държавите-членки за възстановяване и рециклиране на отпадъци от опаковки, следва да се запазят в определени рамки, за да се отчете различното положение в държавите-членки и да се избегне създаването на бариери за търговията и опорочаване на конкуренцията;
   като имат предвид, че за да се постигнат резултати в средносрочен план и да се предостави на икономическите оператори, потребителите и обществените органи необходимата дългосрочна перспектива, следва да бъде установен краен срок в средносрочен план за постигане на гореспоменатите целеви стойности и краен срок в дългосрочен план, поставен за целеви стойности, които ще бъдат определени на по-късен етап с оглед на значителното повишаване на тези стойности;
   като имат предвид, че Европейският парламент и Съветът следва на базата на доклади от Комисията да проучат практическия опит, натрупан в държавите-членки в работата за постигане на гореспоменатите целеви стойности и на откритията от научни изследвания и техники за оценяване, като екологичното равновесие;
   като имат предвид, че на държавите-членки, които имат или ще създадат програми за по-високи целеви стойности, следва да се разреши опитът за изпълнение на тези целеви стойности в интерес на едно високо ниво на защита на околната среда, при условие че такива мерки не причиняват сътресения на вътрешния пазар и не пречат на останалите държави-членки да спазват настоящата директива; като имат предвид, че Комисията следва да потвърди такива мерки след подходяща проверка;
   като имат предвид, че от друга страна, на някои държави-членки може да им се разреши да приемат по-ниски целеви стойности поради специфичните условия в тези държави, при условие че те постигат минимума от целта за възстановяване в рамките на стандартния краен срок и стандартните цели за по-дълъг срок;
   като имат предвид, че работата с опаковките и отпадъците от опаковки налага държавите-членки да създадат системи са връщане, събиране и възстановяване; като имат предвид, че такива системи следва да са открити за участието на всички заинтересовани страни и да са проектирани така, че да се избягва дискриминацията на вносни продукти и създаването на пречки за търговията или опорочаване на конкуренцията, и да се гарантира максимално възможно връщане на опаковките и отпадъците от опаковки в съответствие с Договора;
   като имат предвид, че въпросът за маркирането на опаковките от Общността изисква по-нататъшно проучване, но следва да бъде решен от Общността в близко бъдеще;
   като имат предвид, че за да се намали въздействието на опаковките и отпадъците от опаковки върху околната среда и да се избегнат пречките за търговията и опорочаването на конкуренцията, е необходимо също така да се дефинират основните изисквания за състава и естеството на опаковките, които могат да се използват повторно или възстановят (включително годните за рециклиране);
   като имат предвид, че съществуването на вредни метали и други вещества в опаковките следва да се намали с оглед на влиянието им върху околната среда (особено в светлината на вероятното им наличие в емисии или прах, когато опаковките се изгарят, или в утайки при филтриране, когато опаковките се заравят в земята); като имат предвид, че е важно като първа стъпка към намаляване на токсичността на отпадъците от опаковки да се предотврати включването на вредни тежки метали в опаковките и да се гарантира такива вещества да не се отделят в околната среда, като се направят съответните изключения, които следва да се определят от Комисията за определени случаи съгласно процедура на комитета;
   като имат предвид, че ако трябва да се постигне висока степен на рециклиране и да се избегнат проблеми със здравето и безопасността на тези, които са наети да събират и обработват отпадъците от опаковки, особено важно е такива отпадъци да бъдат сортирани при източника;
   като имат предвид, че изискванията за производството на опаковки не следва да се отнасят за опаковки, използвани за даден продукт преди датата на влизане в сила на настоящата директива; като имат предвид, че е необходим също преходен период за търговията с опаковки;
   като имат предвид, че срокът на разпоредбата за пускането на пазара на опаковки, които отговарят на основните изисквания, следва да отчита факта, че европейските стандарти се изготвят от компетентен орган по стандартизацията; като имат предвид, че все пак трябва незабавно да се прилагат разпоредбите за начина на доказване спазването на националните стандарти;
   като имат предвид, че изготвянето на европейски стандарти за основните изисквания и другите свързани с това въпроси следва да се поощрява;
   като имат предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, предполагат развитие на възможности за възстановяването и рециклирането, и пазар за рециклирани материали за опаковка;
   като имат предвид, че включването на рециклирани материали в опаковките не следва да е в противоречие със съответните разпоредби за хигиена, здравеопазване и безопасност на потребителя;
   като имат предвид, че са необходими данни за опаковките и отпадъците от опаковки в рамките на Общността, за да се проследи прилагането на целите на настоящата директива;
   като имат предвид, че е особено важно всички, ангажирани с производство, използване, внос и дистрибуция на опаковки и опаковани продукти, да разбират все повече степента на превръщане на опаковките в отпадъци и в съответствие с принципа „замърсителят плаща“ да поемат отговорността за такива отпадъци; като имат предвид, че все по-широкото прилагане на мерките, предвидени в настоящата директива, следва да включва и да налага близко сътрудничество на всички партньори, а където е уместно — и в духа на споделена отговорност;
   като имат предвид, че потребителите играят ключова роля при работата с опаковките и отпадъците от опаковки и поради това следва да бъдат адекватно информирани, за да адаптират поведението и отношението си;
   като имат предвид, че включването на отделна глава за управлението на опаковките и отпадъците от опаковки в плановете за управление на отпадъците, изисквани съгласно Директива 75/442/ЕИО, ще допринесе за ефективното прилагане на настоящата директива;
   като имат предвид, че за да се улесни постигането на целите на настоящата директива, може да е подходящо Общността и държавите-членки да използват икономически инструменти в съответствие с разпоредбите на Договора така, че да се избегнат нови форми на протекционизъм;
   като имат предвид, че държавите-членки следва, без да накърняват Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. относно установяване процедура за предоставянето на информация в областта на техническите стандарти и наредби (7), да нотифицират Комисията за проектомерките, които възнамеряват да приемат, преди самото им приемане, за да се установи дали те са в съответствие с Директивата;
   като имат предвид, че приспособяването към научния и техническия прогрес на системата за идентификация на опаковката и форматите, отнасящи се до системата от бази данни, следва да се гарантира от Комисията съгласно процедура на комитета;
   като имат предвид, че е необходимо да се предвиди приемане на специфични мерки за преодоляване на възникналите трудностите при прилагане на настоящата директива в съответствие, където е уместно, със същата процедура на комитета;
   ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Цели
   1.   Настоящата директива има за цел да хармонизира националните мерки относно управлението на дейността, свързана с опаковките и отпадъците от опаковки, от една страна, за да предотврати въздействието им върху околната среда на държавите-членки, както и на трети страни, или да намали такова въздействие, като осигури високо ниво на опазване на околната среда, и от друга страна, да гарантира функционирането на вътрешния пазар и да избегне пречките за търговията и нарушаването и ограничаването на конкуренцията в рамките на Общността.
   2.   За тази цел настоящата директива установява мерки, насочени приоритетно към предотвратяване на образуването на отпадъци от опаковки и като допълнителни основни принципи към повторна употреба на опаковките, към рециклиране и други форми на възстановяване на отпадъците от опаковки, а оттук и към намаляване на окончателното обезвреждане на такива отпадъци.
   Член 2
   Обхват
   1.   Настоящата директива се отнася за всички опаковки, предлагани на пазара в Общността, и всички отпадъци от опаковки, независимо дали са използвани или са образувани на ниво промишленост, търговия, офис, магазин, услуги, домакинство или нещо друго, независимо от материала.
   2.   Настоящата директива се прилага, без да се засягат съществуващите изисквания за качеството на опаковката, като тези относно безопасността, опазването на здравето и хигиената на опакованите продукти или съществуващите изисквания за транспортиране, или разпоредбите на Директива 91/689/ЕИО от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци (8).
   Член 3
   Дефиниции
   За целите на настоящата директива:

               1.

               „опаковка“ означават всички продукти, направени от материал от всякакво естество, използвани, за да се поставят в тях, съхраняват, пренасят, доставят и представят стоки, от сурови материали до обработени стоки, от производителя до ползвателя или потребителя. Артикули, които „не се връщат“ и се използват за същите цели, също се считат за опаковки.
               „Опаковката“ включва само:

                           а)

                           търговска опаковка или първична опаковка, т.е. опаковка, замислена като единица стока за продажба на крайния потребител на мястото на покупката;

                           б)

                           групова опаковка или вторична опаковка, т.е. опаковка, замислена за група от определен брой единици стока на мястото на продажбата, независимо дали ще се продава по този начин на крайния ползвател или потребител, или служи само за попълване на рафтовете на мястото на продажба; тя се отстранява от продукта, без да се отразява на качествата му.

                           в)

                           транспортна опаковка или третична опаковка, т.е. опаковка, замислена за улесняване на пренасянето и транспорта на брой артикули или групови опаковки, за да се предотврати физическото манипулиране с тях или повредите при транспортирането. Транспортните опаковки не включват контейнери за шосеен, железопътен превоз, превоз по море и въздух;

               2.

               „отпадъци от опаковки“ означава всяка опаковка или опаковъчен материал, попадащ в дефиницията за отпадъци на Директива 75/442/ЕИО, с изключение на производствени отпадъци;

               3.

               „управление на отпадъци от опаковки“ означава управлението на дейността, свързана с отпадъците, съгласно дефиницията на Директива 75/442/ЕИО;

               4.

               „предотвратяване“ означава намаляване на количеството и на опасностите за околната среда от:

                           —

                           материали и вещества, съдържащи се в опаковките и отпадъците от опаковки,

                           —

                           опаковки и отпадъци от опаковки на ниво производствен процес и на етап търговия, дистрибуция, използване и унищожаване,

                     и най-вече чрез развиване на „чисти“ продукти и технологии;

               5.

               „повторно използване“ означава всяка операция, с която опаковката, замислена и предназначена да направи в рамките на своя цикъл на живот минимум промени или преобразуване, се напълва отново или се използва за същата цел, за която е била определена, със или без помощта на допълнителни продукти, съществуващи на пазара и даващи възможност на опаковката да бъде напълнена отново; такава повторно използвана опаковка се превръща в отпадък от опаковки при невъзможност да се използва повече;

               6.

               „възстановяване“ означава всякакви приложими операции, предвидени в приложение II.Б към Директива 75/442/ЕИО;

               7.

               „рециклиране“ означава преработване отново чрез производствен процес на отпадъци за първоначалната им цел или за други цели, включително и органично рециклиране, но с изключение на възстановяването на енергия;

               8.

               „възстановяване на енергия“ означава използването на запалими отпадъци от опаковки като средство за генериране на енергия чрез пряко изгаряне със или без други отпадъци, но с възстановяване на топлината;

               9.

               „органично рециклиране“ означава аеробно (биологично разлагане) или анаеробно третиране (биометанизация) при контролирани условия и при използването на микроорганизми на биологично разградимите части на отпадъците от опаковки, което води до стабилизирани органични утайки или метан. Депонирането не се счита за форма на органично рециклиране;

               10.

               „обезвреждане“ означава всяка от приложимите операции, предвидена в приложение II.А към Директива 75/442/ЕИО;

               11.

               „икономически оператори“ във връзка с опаковките означава доставчици на опаковъчни материали, производители на опаковки и лица, които преобразуват, пълнят, използват, внасят, търгуват, разпространяват опаковки, както и органи и организации, установени съгласно закона;

               12.

               „доброволно споразумение“ означава официалното споразумение, сключено между компетентните държавни органи на държавите-членки и засегнатите икономически сектори, което трябва да е открито за всички партньори, които искат да отговарят на условията на споразумението с оглед на полагането на усилия за изпълнението на настоящата директива.

         Член 4
   Предотвратяване
   1.   Държавите-членки осигуряват в допълнение към мерките за предотвратяване на отпадъци от опаковки, предприети в съответствие с член 9, прилагането на други превантивни мерки. Такива мерки могат да включват национални програми или подобни приети действия, ако е необходимо и в консултация с икономическите оператори, предназначени за натрупване и използване на различните инициативи на държавите-членки по отношение на предотвратяването. Те са в съответствие с целите на настоящата директива, определени в член 1, параграф 1.
   2.   Комисията помага да се насърчава предотвратяването чрез поощряване на развитието на подходящи европейски стандарти в съответствие с член 10.
   Член 5
   Държавите-членки могат да поощряват системите за повторно използване на опаковките, които могат да бъдат използвани по безопасен за околната среда начин в съответствие с Договора.
   Член 6
   Възстановяване и рециклиране
   1.   За да бъдат съобразени целите на настоящата директива, държавите-членки предприемат необходимите мерки за постигане на следните по-конкретни целеви стойности в цифрово изражение на цялата си територия;

               а)

               не по-късно от пет години от датата, от която настоящата директива трябва да се приложи в националното законодателство, между 50 % минимум и 65 % максимум от теглото на отпадъците от опаковки ще се възстановява;

               б)

               в рамките на тази обща цел и в същия срок между минимум 25 % и максимум 45 % от всички опаковъчни материали, съдържащи се в отпадъците от опаковки, ще се рециклират, като минимумът за всеки отпадъчен материал е 15 % от теглото му;

               в)

               не по-късно от 10 години от датата, от която настоящата директива трябва да се приложи в националното законодателство, определен процент от отпадъците от опаковки ще се възстановява и рециклира, като той ще трябва да бъде установен от Съвета в съответствие с параграф 3, буква б) с оглед на значително увеличаване на изискванията за конкретните цели, посочени в букви а) и б).

         2.   Държавите-членки поощряват, когато е уместно, използването на материали, получени от рециклирането на отпадъци от опаковки, за производство на опаковки и други продукти.

               3.

                           а)

                           Европейският парламент и Съветът, на основата на междинен доклад от Комисията и четири години след датата, посочена в параграф 1, буква а), на основата на окончателен доклад, разглеждат практическия опит, натрупан от държавите-членки при изпълнението на целевите стойности и на целите, предвидени в параграф 1, букви а) и б) и параграф 2, и резултатите от научни изследвания и техники за оценяване, като например екологичното равновесие.

                           б)

                           Не по-късно от шест месеца преди края на първата петгодишна фаза, посочена в параграф 1, буква а), Съветът с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията определя цели за втората петгодишна фаза, посочена в параграф 1, буква в). Тази процедура се повтаря на всеки пет години след това.

         4.   Мерките и целите, посочени в параграф 1, букви а) и б), се публикуват от държавите-членки и подлежат на информационна кампания за обществеността и икономическите оператори.
   5.   Гърция, Ирландия и Португалия могат поради специфичното си положение, т.е. респективно големия брой малки острови, съществуването на селски и планински райони и слабото потребление на опаковки в момента, да решат:

               а)

               да постигнат, но не по-късно от пет години след датата на прилагане на настоящата директива, по-ниски стойности от определените в параграф 1, букви а) и б), но възстановяват най-малко 25 %;

               б)

               да отложат същевременно постигането на цифрите в параграф 1, букви а) и б) за по-късна дата, но не по-късно от 31 декември 2005 г.

         6.   На държавите-членки, които са създали или ще създадат програми, надхвърлящи цифрите от параграф 1, букви а) и б), и които осигуряват в този смисъл подходящи мощности за рециклиране и възстановяване, им се разрешава да изпълняват тези цели в интерес на високото ниво на опазване на околната среда, при условие че тези мерки не предизвикват нарушаване на вътрешния пазар и не пречат на изпълнението на настоящата директива от останалите държави-членки. Държавите-членки информират Комисията за тях. Комисията потвърждава тези мерки, след като се е уверила, в сътрудничество с държавите-членки, че тези мерки са в съответствие със съображенията по-горе и не представляват средство за дискриминация или замаскирано ограничаване на търговията между държавите-членки.
   Член 7
   Системи за връщане, събиране и възстановяване
   1.   Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране, че системите са създадени, за да осигурят:

               а)

               връщане и/или събиране на използвани опаковки и/или отпадъци от опаковки от потребителя, различен от крайния потребител, или от потока отпадъци, за да се насочат те към най-подходящите алтернативи за управление на отпадъците;

               б)

               повторното използване или възстановяване, включително и рециклиране на опаковки и/или събрани отпадъци от опаковки,

         за да бъдат изпълнени целите, установени в настоящата директива.
   Тези системи са отворени за участието на икономическите оператори в засегнатите сектори и за участието на компетентните държавни органи. Системите се отнасят също и за внесени продукти съгласно недискриминиращи условия, включително и подробни мерки и митнически тарифи, наложени за достъп до системите, и са създадени така, че да не поставят бариери пред търговията или да нарушават конкуренцията в съответствие с Договора.
   2.   Мерките, посочени в параграф 1, представляват част от политиката за опаковките и отпадъците от опаковки и отчитат по-специално изискванията относно опазването на околната среда, здравето на потребителя, сигурността и хигиената; защитата на качеството, автентичността и техническите характеристики на опакованите стоки и използваните материали, както и защитата на права във връзка с индустриалната и търговската собственост.
   Член 8
   Система за маркиране и идентификация
   1.   Съветът, в съответствие с условията, залегнали в Договора, взема решение за маркиране на опаковките не по-късно от две години след влизането в сила на настоящата директива.
   2.   За улесняване на събирането, повторното използване и възстановяването, включително и рециклирането, на опаковката се отбелязва естеството на използвания(те) материал(и) в нея за целите на идентификацията ѝ и класифицирането ѝ от въпросната промишленост.
   За тази цел най-късно 12 месеца след влизането в сила на настоящата директива Комисията определя на базата на приложение I и в съответствие с процедурата в член 21 цифрите и съкращенията, на които се основава системата за идентификация и посочва кои материали подлежат на системата за идентификация в съответствие със същата процедура.
   3.   На опаковката е поставена подходяща маркировка — или на самата опаковка, или на етикета. Тя ясно се вижда и лесно се чете. Маркировката е неизтриваема и трайна дори и след отварянето на опаковката.
   Член 9
   Основни изисквания
   1.   Държавите-членки осигуряват три години след влизането в сила на настоящата Директива опаковките да се пускат на пазара само ако изпълняват основните изисквания, определени в настоящата директива, включително и в приложение II.
   2.   От датата, посочена в член 22, параграф 1, държавите-членки приемат за съответстващи на всички основни изисквания, изложени в настоящата директива, включително приложение II, опаковките, които отговарят:

               а)

               на съответните хармонизирани стандарти, референтните номера на които са били публикувани в Официален вестник на Европейските общности. Държавите-членки публикуват референтните номера на националните си стандарти, като транспонират тези хармонизирани стандарти.

               б)

               на съответните национални стандарти, посочени в параграф 3, доколкото в областите, в които те действат, няма хармонизирани стандарти.

         3.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на националните си стандарти, както са посочени в параграф 2, буква б), които те считат, че отговарят на изискванията на настоящия член. Комисията незабавно изпраща такива текстове на останалите държави-членки.
   Държавите-членки публикуват референции за тези стандарти. Комисията гарантира публикуването им в Официален вестник на Европейските общности.
   4.   Когато държава-членка или Комисията счете, че стандартите, посочени в параграф 2, не отговарят изцяло на основните изисквания, посочени в параграф 1, Комисията или въпросната държава-членка поставят въпроса пред Комитета, създаден съгласно Директива 83/189/ЕИО, като излагат причините за това. Комитетът дава незабавно становище.
   В светлината на становището на Комитета Комисията информира държавите-членки за това дали е необходимо или не да се оттеглят тези стандарти от публикуването, посочено в параграфи 2 и 3.
   Член 10
   Стандартизация
   Комисията поощрява, доколкото е уместно, подготовката на стандарти относно основните изисквания, посочени в приложение II.
   Комисията по-специално поощрява подготовката на Европейски стандарти относно:

               —

               критерии и методологии за анализ на цикъла на живот на опаковките,

               —

               методи за измерване и доказване присъствието на тежки метали и други опасни вещества в опаковките и освобождаването им в околната среда чрез опаковки и отпадъци от опаковки,

               —

               критерии за минимално съдържание на рециклиран материал в опаковки при определени видове опаковки,

               —

               критерии за методи на рециклиране,

               —

               критерии за методи на биологично разграждане и произвеждане на тор,

               —

               критерии за маркиране на опаковките.

         Член 11
   Нива на концентрация на тежки метали в опаковките
   1.   Държавите-членки осигуряват сумата от нивата на концентрация на олово, кадмий, живак и хексавалентен хром в опаковката или съставки за опаковка да не надвишават следните стойност:

               —

               600 ppm теглово две години след датата, посочена в член 22, точка i),

               —

               250 ppm теглово три години след датата, посочена в член 22, точка i),

               —

               100 ppm теглово пет години след датата, посочена в член 22, точка i),

         2.   Нивата на концентрация, посочени в параграф 1, не се отнасят за опаковка изцяло направена от оловно кристално стъкло, както е дефинирана в Директива 69/493/ЕИО (9).
   3.   Комисията определя в съответствие с процедурата в член 21:

               —

               условията, при които гореспоменатите концентрации не се прилагат за рециклирани материали и за обвързани продукти, които са в затворена и контролирана верига,

               —

               видове опаковки, които се освобождават от изискванията, посочени в параграф 1, трето тире.

         Член 12
   Информационни системи
   1.   Държавите-членки предприемат необходимите мерки за осигуряване създаването на бази данни относно опаковките и отпадъците от опаковки, ако още няма такива, на хармонизирана основа, за да се съдейства на държавите-членки и Комисията да следят осъществяването на целите, поставени в настоящата директива.
   2.   За тази цел базите данни осигуряват главно информация за размера, характеристиките и еволюцията на потоците опаковки и отпадъци от опаковки (включително информация за токсичността или опасността от опаковъчните материали и компоненти, използвани при производството им) на ниво отделни държави-членки.
   3.   За да се хармонизират характеристиките и представянето на събраните данни и за да станат данните на държавите-членки съвместими, те предоставят на Комисията съществуващите данни във формат, приет от Комисията една година след влизането в сила на настоящата директива на основата на приложение III в съответствие с установената в член 21 процедура.
   4.   Държавите-членки отчитат конкретните проблеми на малките и средните предприятия при предоставянето на подробни данни.
   5.   Получените данни се предоставят под формата на национални доклади, посочени в член 17, и се актуализират в последващите доклади.
   6.   Държавите-членки изискват от всички участващи икономически оператори да предоставят на компетентните органи надеждни данни за техния сектор съгласно изискването на настоящия член.
   Член 13
   Информиране на потребителите на опаковки
   Държавите-членки предприемат мерки в срок от две години от датата, посочена в член 22, параграф 1, да гарантират ползвателите на опаковки, включително по-специално потребителите, да получат необходимата информация за:

               —

               системите за връщане, събиране и възстановяване, които имат на разположение,

               —

               ролята им за подпомагане на повторната употреба, възстановяването и рециклирането на опаковки и отпадъци от опаковки,

               —

               значението на маркировките върху съществуващите опаковки на пазара,

               —

               подходящите елементи от плановете за управление на опаковките и отпадъците от опаковки, посочени в член 14.

         Член 14
   Планове за управление
   В изпълнение на целите и мерките, посочени в настоящата директива, държавите-членки включват в плановете за управление на отпадъците, изисквани в съответствие с член 17 от Директива 75/442/ЕИО, отделна глава за управлението на опаковките и отпадъците от опаковки, включително и за мерки, предприети съгласно членове 4 и 5.
   Член 15
   Икономически инструменти
   Като действа на основата на съответните разпоредби от Договора, Съветът приема икономически инструменти за поощряване осъществяването на целите, определени в настоящата директива. В случай на липса на такива мерки държавите-членки могат в съответствие с принципите на политиката за околната среда на Общността и inter alia в съответствие с принципа „замърсителят плаща“ и задълженията, породени от Договора, да приемат мерки за постигане на тези цели.
   Член 16
   Нотифициране
   1.   Без да се засяга Директива 83/189/ЕИО, преди приемането на такива мерки държавите-членки уведомяват Комисията за проектомерките, които възнамеряват да приемат в рамките на настоящата директива, като изключват мерките от фискален характер, но включват технически спецификации, свързани с фискални мерки, които насърчават постигането на съответствие с такива технически спецификации, за да се даде възможност на Комисията да ги разгледа в светлината на съществуващите разпоредби, като следва за всеки отделен случай процедурата съгласно горепосочената директива.
   2.   Ако предлаганата мярка е същевременно и технически въпрос по смисъла на Директива 83/189/ЕИО, въпросната държавата-членка може да посочи при следване на процедурата за нотифициране, посочена в настоящата директива, че нотифицирането е валидно и за Директива 83/189/ЕИО.
   Член 17
   Задължение да се докладва
   Държавите-членки докладват на Комисията за прилагането на настоящата директива в съответствие с член 5 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета от 23 декември 1991 г. относно стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда (10). Първият доклад е за периода 1995—1997 г.
   Член 18
   Свобода на пускане на пазара
   Държавите-членки не възпрепятстват пускането на пазара на тяхна територия на опаковки, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
   Член 19
   Съобразяване с научния и технически прогрес
   Измененията, необходими за съобразяване с научния и техническия прогрес на системата за идентификация, посочена в член 8, параграф 2, приложение I и член 10, последно тире, и форматите на системите за база данни, посочени в член 12, параграф 3 и приложение III, се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 21.
   Член 20
   Специфични мерки
   1.   В съответствие с процедурата, установена в член 21, Комисията определя необходимите технически мерки за справяне с възникналите трудности при прилагането на разпоредбите на настоящата директива, и по-специално при първичните опаковки на медицински средства и фармацевтични продукти, малки и луксозни опаковки.
   2.   Комисията представя също доклад на Европейския парламент и на Съвета за всяка друга предстояща мярка и, ако е уместно, тя се придружава от предложение.
   Член 21
   Процедура на комитета
   1.   Комисията се подпомага от Комитет, съставен от представителите на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
   2.   Представителят на Комисията представя на Комитета проект на предстоящите мерки. Комитетът дава становище по проекта в срок, определен от председателя според спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, установено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на решения, които се изисква Съветът да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.

               3.

                           а)

                           Комисията приема предвижданите мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.

                           б)

                           Ако предвижданите мерки не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова становище не бъде дадено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които да бъдат взети. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
                           Ако след изтичане на срока, който в никакъв случай не е по-дълъг от три месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвета, Съветът не е реагирал, предлаганите мерки се приемат от Комисията.

         Член 22
   Прилагане в националното право
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административните разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 юни 1996 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   2.   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   3.   В допълнение държавите-членки съобщават Комисията за всички съществуващи законови, подзаконови и административни разпоредби, приети относно материята, попадаща в обхвата на настоящата директива.
   4.   Изискванията за производство на опаковки в никакъв случай не се отнася за опаковки, използвани за даден продукт преди датата на влизане в сила на настоящата директива.
   5.   Държавите-членки позволяват за срок, не по-дълъг от пет години от датата на влизане в сила на настоящата директива, пускането на пазара на опаковки, произведени преди тази дата, които са в съответствие със съществуващото национално законодателство.
   Член 23
   Директива 85/339/ЕИО се отменя, считано от датата, посочена в член 22, параграф 1.
   Член 24
   Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
   Член 25
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 20 декември 1994 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         K. HÄNSCH

            За Съвета

            Председател

         K. KINKEL

      (1)  ОВ C 263, 12.10.1992 г., стр. 1 и

      ОВ C 285, 21.10.1993 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 129, 10.5.1993 г., стр. 18.

      (3)  Становище на Европейския парламент от 23 юни 1993 г. (ОВ C 194, 19.7.1993 г., стр. 177), обща позиция на Съвета от 4 март 1994 г. (ОВ C 137, 19.5.1994 г., стр. 65) и решение на Европейския парламент от 4 май 1994 г. (ОВ C 205, 25.7.1994 г., стр. 163). Потвърдено на 2 декември 1993 г. (ОВ C 342, 20.12.1993 г., стр. 15). Съвместен текст на Помирителния комитет от 8 ноември 1994 г.

      (4)  ОВ L 176, 6.7.1985 г., стр. 18. Директива, последно изменена с Директива 91/629/ЕИО (ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48).

      (5)  ОВ C 122, 18.5.1990 г., стр. 2.

      (6)  ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 39. Директива, последно изменена с Директива 91/156/ЕИО (ОВ L 78, 29.3.1991 г., стр. 32).

      (7)  ОВ L 109, 26.4.1983 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 92/400/ЕИО (ОВ L 221, 6.8.1992 г., стр. 55).

      (8)  ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 20.

      (9)  ОВ L 326, 29.12.1969 г., стр. 36.

      (10)  ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   СИСТЕМА ЗА ИДЕНТИФИКАЦИЯ
   Използваните числа са от 1 до 19 за пластмаса, от 20 до 39 за хартия и картон, от 40 до 49 за метал, от 50 до 59 за дърво, от 60 до 69 за текстил и от 70 до 79 за стъкло.
   Системата за идентификация може също да използва съкращенията за съответния(ите) материал(и) (например HDPE: полиетилен с висока гъстота). Материалите могат да се обозначават чрез цифрова система и/или съкращения. Обозначенията за идентификация са в центъра или под графиката, показваща дали опаковката се използва повторно или се възстановява.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II
   ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА СЪСТАВА И ЕСТЕСТВОТО НА ОПАКОВКИ, ИЗПОЛЗВАНИ ПОВТОРНО, ВЪЗСТАНОВИМИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО И ГОДНИ ЗА РЕЦИКЛИРАНЕ
   1.   Специфични изисквания за производството и състава на опаковките

               —

               Опаковките са така произведени, че обемът на опаковката и теглото са ограничени до минималното адекватно количество, за да се поддържа необходимото ниво на безопасност, хигиена и приемливост както на опакования продукт, така и за потребителя.

               —

               Опаковката е направена, произведена и пусната в търговски оборот по такъв начин, че да позволи повторната употреба или възстановяване, включително и рециклиране, и да се намали до минимум въздействието й върху околната среда, когато се обезвреждат отпадъци от опаковки или остатъчни вещества от операции с такива отпадъци.

               —

               Опаковката се произвежда така, че присъствието на вредни и други опасни вещества и материали като съставки на опаковъчния материал или на някой от опаковъчните компоненти е сведено до минимум с оглед на появата им в емисии, прах или утайка след прецеждане, когато опаковки или остатъци от операции или отпадъци от опаковки се изгарят или се депонират.

         2.   Специфични изисквания за естеството на опаковки за повторна употреба
   Следните изисквания трябва да се изпълнят едновременно:

               —

               физичните свойства и характеристики на опаковката позволяват няколко завъртания при нормално предвидими условия за използване,

               —

               възможност за преработване на използвани опаковки, за да се изпълнят здравните изисквания и изискванията за безопасност по отношение на работната сила,

               —

               да се изпълнят специфичните изисквания за възстановими опаковки, когато опаковката не може отново да се използва и така се превръща в отпадъци.

         3.   Специфични изисквания за естеството на опаковките за възстановяване
   а)   Опаковки, възстановими чрез рециклиране на материала
   Опаковката трябва да е произведена по начин, който позволява рециклирането на определен процент от теглото на материала, използван за производството на продукти за продажба, в съответствие със съществуващите стандарти в Общността. Определянето на този процент може да варира в зависимост от вида на материала, от който е направена опаковката.
   б)   Опаковка, възстановима под формата на отделяне на енергия
   Отпадъците от опаковки, преработвани за целите на отделяне на енергия, имат минимална калорична стойност, за да се даде възможност за оптимизиране на отделянето на енергия.
   в)   Опаковки, възстановими за друга употреба под формата на тор от отпадъци
   Отпадъците от опаковки, обработени с цел получаване на тор, са от такова биоразграждащо се естество, което не следва да пречи на отделното събиране и на процеса или дейността за биоразграждане, в които се въвежда.
   г)   Биоразграждащи се опаковки
   Биоразграждащите се отпадъци от опаковки са от такова естество, че са в състояние да претърпят физично, химично, термично или биологично разлагане от вид, при който по-голямата част от крайната получена тор в крайна сметка се разлага на въглероден двуокис, биомаса и вода.
   ПРИЛОЖЕНИЕ III
   ДАННИ, КОИТО СЕ ВКЛЮЧВАТ ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ В ТЯХНАТА БАЗА ДАННИ ЗА ОПАКОВКИТЕ И ОТПАДЪЦИТЕ ОТ ОПАКОВКИ (В СЪОТВЕТСТВИЕ С ТАБЛИЦИ 1—4)
   1.   За първична, вторична и третична опаковка:

               а)

               количествата за всяка широка категория материал на опаковки, използвани в страната (произведено + внесено – изнесено) (таблица 1);

               б)

               повторно използваните количества (таблица 2).

         2.   За битови и небитови отпадъци от опаковки:

               а)

               количествата за всяка широка категория материал, възстановен и изхвърлен в страната (произведено + внесено – изнесено) (таблица 3);

               б)

               рециклираните количества и възстановените количества за всяка широка категория материал (таблица 4).

         ТАБЛИЦА 1
   Количества опаковки (първични, вторични и третични), използвани на територията на дадена страна

   ТАБЛИЦА 2
   Количество опаковки (първични, вторични и третични) за многократна употреба на територията на дадена страна

   ТАБЛИЦА 3
   Количество отпадъци от опаковки, възстановени и обезвредени на територията на дадена страна

   ТАБЛИЦА 4
   Количество отпадъци от опаковки, рециклирани или възстановени на територията на дадена страна


title: Директива 2005/54/ЕО на Комисията от 19 септември 2005 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с цел включване на трибенурон като активно веществоТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32005L0054

Официален вестник n° L 244 , 20/09/2005 стр. 0021 - 0023 Официален вестник n° L 287 , 18/10/2006 стр. 0344 - 0346

		20050919Директива 2005/54/ЕО на Комисиятаот 19 септември 2005 годиназа изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с цел включване на трибенурон като активно вещество(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита [1], и по-специално член 6, параграф 1 от нея,като има предвид, че:(1) Регламенти (ЕО) № 451/2000 [2] и (ЕО) № 703/2001 [3] на Комисията определят подробни правила за изпълнението на втория етап на работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО и установяват списък на активните вещества, които следва да бъдат оценени, с оглед на евентуалното им включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. В този списък се включва трибенурон.(2) Въздействията на трибенурон върху здравето на хората и околната среда е оценено съгласно разпоредбите, определени в Регламенти (ЕО) № 451/2000 и (ЕО) № 703/2001, по отношение на редица употреби, предложени от нотифициращите лица. Освен това, регламентите определят държавите-членки докладчици, които следва да представят на Европейската служба за безопасност на храните (EFSA) съответните доклади от оценките и препоръки в съответствие с член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 451/2000. За трибенурон (под формата на трибенурон-метил) държавата-членка докладчик беше Швеция, като цялата съответна документация бе представена на 19 юни 2003 г.(3) Докладът от оценка е обстойно прегледан от държавите-членки и EFSA в рамките на работната група по оценката и представен на Комисията на 19 октомври 2004 г. под формата на Научен доклад на EFSA относно трибенурон [4]. Този доклад е прегледан от държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и завършен на 15 февруари 2005 г. като доклад на Комисията за преглед по отношение на трибенурон.(4) От направените различни изследвания е видно, че може да се очаква продуктите за растителна защита, съдържащи трибенурон като цяло да отговарят на изискванията, определени в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 91/414/ЕИО, по-специално по отношение на употребите, които са били изследвани и подробно разгледани в доклада за преглед, изготвен от Комисията. Затова е целесъобразно трибенурон да се включи в приложение I, като по този начин се осигури, че във всички държави-членки разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това активно вещество, могат да бъдат издавани съгласно разпоредбите на споменатата директива.(5) Следва да се позволи да изтече един разумен срок преди дадено активно вещество да се включи в приложение I, за да се даде възможност на държавите-членки и заинтересованите страни да се подготвят да отговорят на новите изисквания, които ще са налице в резултат на това включване.(6) Без да се засягат задълженията, определени с Директива 91/414/ЕИО като последица от включването на активно вещество в приложение I, следва да се разреши на държавите-членки, в срок от шест месеца след това включване, да преразгледат действащите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи трибенурон, за да се осигури, че изискванията, определени с Директива 91/414/ЕИО, по-специално в нейния член 13 и съответните условия, описани в приложение I, са изпълнени. Държавите-членки следва да променят, заменят или отменят, доколкото е необходимо, действащите разрешения в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО. В изключение от гореупоменатия срок следва да се предвиди един по-дълъг срок за представянето и оценката на пълното досие в приложение III на всеки продукт за растителна защита, предназначен за използване в съответствие с единните принципи, определени в Директива 91/414/ЕИО.(7) Натрупаният опит от предишните включвания в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на активни вещества, които са оценени в рамките на Регламент (ЕИО) № 3600/92 на Комисията [5], е показал, че могат да възникнат трудности при тълкуването на задълженията на притежателите на действащи разрешения във връзка с достъпа до информация. За да се избегнат допълнителни затруднения, следователно се явява необходимо да се уточнят задълженията на държавите-членки, особено задължението да се потвърди, че притежателят на разрешение позволява достъпа до досие, като по този начин изпълнява изискванията на приложение II към споменатата директива. Това уточнение обаче не налага нови задължения на държавите-членки или на притежателите на разрешения в сравнение с досега приетите директиви за изменение на приложение I.(8) Следователно е подходящо да се измени Директива 91/414/ЕИО съобразно това.(9) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя така, както е дадено в приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 август 2006 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите, както и таблица на съответствието между разпоредбите на настоящата директива и приетите национални разпоредби.Те прилагат тези разпоредби, считано от 1 септември 2006 година.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 31. Държавите-членки, в съответствие с Директива 91/414/ЕИО и когато е необходимо, изменят или отменят действащите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи трибенурон като активно вещество, до 31 август 2006 година.До тази дата те по-специално потвърждават, че условията в приложение I към споменатата директива, отнасящи се до трибенурон, са изпълнени, с изключение на определените в част Б от реда относно това активно вещество, както и че притежателят на разрешението разполага или има достъп до досие, което отговаря на изискванията на приложение II към спомената директива, съгласно условията на член 13 от тази директива.2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, за всеки разрешен продукт за растителна защита, съдържащ трибенурон като единствено активно вещество или като едно от няколко активни вещества, всички от които са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, не по-късно от 28 февруари 2006 г. Държавите-членки извършват повторна оценка на продукта в съответствие с единните принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО, въз основа на досие, което отговаря на изискванията на приложение III към спомената директива, и като се взема под внимание част Б от реда в приложение I към директивата относно трибенурон. На основата на тази оценка те определят дали продуктът отговаря на условията, описани в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО.След това определяне държавите-членки:а) в случай на продукт, съдържащ трибенурон като единствено активно вещество, когато е необходимо, изменят или отменят разрешението не по-късно от 28 февруари 2010 г.; илиб) в случай на продукт, съдържащ трибенурон като едно от няколко активни вещества, когато е необходимо, изменят или отменят разрешението не по-късно от 28 февруари 2010 г. или до датата, определена за това изменение или отмяна в съответната директива или директиви, с които са добавени веществото или веществата към приложение I към Директива 91/414/ЕИО, в зависимост от това коя от двете дати е по-крайна.Член 4Настоящата директива влиза сила на 1 март 2006 г.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 19 септември 2005 година.За КомисиятаMarkos KyprianouЧлен на Комисията[1] ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 70, 16.3.2005 г., стр. 1).[2] ОВ L 55, 29.2.2000 г., стр. 25. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1044/2003 (ОВ L 151, 19.6.2003 г., стр. 32).[3] ОВ L 98, 7.4.2001 г., стр. 6.[4] Научен доклад на EFSA (2004) 15, 1-52o, Партньорска проверка на оценката на пестицидния риск от трибенурон (приключена на 19 октомври 2004 г.).[5] ОВ L 366, 15.12.1992 г., стр. 10. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2266/2000 (ОВ L 259, 13.10.2000 г., стр. 27).--------------------------------------------------20050919ПРИЛОЖЕНИЕВ края на таблицата в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се добавят следните редове:№ | Общоприето наименование, идентификационни номера | Наименование по IUPAC | Чистота [1] | Влизане в сила | Изтичане на срока на включването | Специфични изисквания |"107 | Трибенурон CAS № 106040-48-6 (трибенурон) CIPAC № 546 | 2-[4-метокси-6-метил- 1,3,5-триазин-2-ил(метил) карбамоилсулфамоил] бензоена киселина | 950 g/kg, изразени като трибенурон-метил | 1 март 2006 г. | 28 февруари 2016 г. | ЧАСТ АРазрешава се единствено за употреба като хербицид.ЧАСТ БЗа прилагането на единните принципи в приложение VI следва да се вземат под внимание заключенията в доклада от прегледа относно трибенурон, и по-специално допълнения I и II от него, завършен в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 15 февруари 2005 г. При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат по-специално внимание на опазването на полезни сухоземни растения, високи водни растения и подземни води при уязвими ситуации. Условията на разрешението следва да включват мерки за намаляване на риска, когато е необходимо. |[1] Допълнителна информация за идентичността и спецификацията на активните вещества е представена в доклада за прегледа."--------------------------------------------------


title: Директива 93/119/ЕО на Съвета от 22 декември 1993 година относно защитата на животните по време на клане или умъртвяване

text:
Важна правна забележка

|

31993L0119

Официален вестник n° L 340 , 31/12/1993 стр. 0021 - 0034 специално финландско издание: глава 3 том 55 стр. 0194  специално шведско издание: глава 3 том 55 стр. 0194  специално чешко издание глава 3 том 15 стр. 421  - 434 специално испанско издание глава 3 том 15 стр. 421  - 434 специално унгарско издание глава 3 том 15 стр. 421  - 434 специално литвийско издание глава 3 том 15 стр. 421  - 434 LV.ES глава 3 том 15 стр. 421  - 434 MT.ES глава 3 том 15 стр. 421  - 434 PL.ES глава 3 том 15 стр. 421  - 434 SK.ES глава 3 том 15 стр. 421  - 434 специално словенско издание глава 3 том 15 стр. 421  - 434

		19931222Директива 93/119/ЕО на Съветаот 22 декември 1993 годинаотносно защитата на животните по време на клане или умъртвяванеСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че Директива 74/577/ЕИО на Съвета [4] установи правила за зашеметяването на животни преди тяхното клане;като има предвид, че Европейската конвенция за защита на животните при умъртвяване чрез клане бе одобрена от името на Общността с Решение 88/306/ЕИО на Съвета [5]; като има предвид, че обхватът на Конвенцията е по-широк от съществуващите правила на Общността в тази област;като има предвид, че националните закони относно защитата на животните по време на клане или умъртвяване имат въздействие върху условията за конкуренция и съответно върху функционирането на общия пазар на селскостопански продукти;като има предвид, че съответно е необходимо да се установят общи минимални стандарти за защита на животните по време на клане или умъртвяване, за да се гарантира рационалното развитие на производството и да се ускори изграждането на вътрешния пазар за животни и животински продукти;като има предвид, че по време на клане или умъртвяване трябва да се спестят всички ненужни болки или страдания на животните;като има предвид, че въпреки това е необходимо да се регламентира извършването на научни и технически експерименти, както и да се вземат предвид специфичните изисквания на някои религиозни обреди;като има предвид, че правилата трябва да гарантират задоволителната защита по време на клане или умъртвяване на животните, които не са обхванати от Конвенцията;като има предвид, че в декларацията за защита на животните, представляваща приложение към Заключителния акт на Договора за Европейския съюз, Конференцията призовава Европейския парламент, Съвета и Комисията, както и държавите-членки при разработването и изпълнението на законодателството на Общността във връзка с общата селскостопанска политика изцяло да зачитат изискванията, свързани с хуманното отношение към животните;като има предвид, че при това действията на Общността трябва да са в съответствие с изискванията, произтичащи от принципа на субсидиарност, предвиден в член 3б от Договора;като има предвид, че Директива 74/577/ЕИО следва да се отмени,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОбщи разпоредбиЧлен 11. Настоящата директива се прилага при придвижването, настаняването, фиксирането, зашеметяването, клането и умъртвяването на животни, предназначени за производство на месо, кожи, кожухарски кожи и други продукти, както и при методите за умъртвяване на животни за целите на ветеринарномедицинския контрол.2. Настоящата директива не се прилага за:- техническите и научните експерименти, свързани с посочените в параграф 1 процедури, извършвани под надзора на компетентните органи,- животни, умъртвявани при културни или спортни прояви,- дивеч, умъртвяван в съответствие с член 3 от Директива 92/45/ЕИО.Член 2За целите на настоящата директива се приемат следните определения:1. кланица: всяко помещение, включително съоръженията за придвижване или настаняване на животните, използвано при клането на животните с търговска цел, предвидено в член 5, параграф 1;2. придвижване: разтоварване или прекарване на животни от платформи за разтоварване, кошари или обори към кланиците до помещенията или местата, където се извършва клането;3. настаняване: държането на животни в кошари, обори, навеси или открити терени, използвани от кланиците, за да им се осигурят необходимите грижи (вода, храна, почивка) преди клане;4. фиксиране: прилагането върху животните на процедури за обездвижване с цел улесняване на зашеметяването или умъртвяването;5. зашеметяване: всеки процес, прилаган при животните, водещ незабавно до загуба на съзнанието, която продължава до умъртвяването;6. умъртвяване: всеки процес, причиняващ смъртта на животното;7. клане: причиняване смърт на животното чрез пълно обезкървяване;8. компетентен орган: централният орган на съответната държава-членка, притежаващ правомощия да извършва ветеринарни проверки, или всеки орган, на който той е делегирал тези правомощия.Но в държавите-членки религиозните органи, от чието име се извършва клането, са компетентни да прилагат и контролират изпълнението на специалните разпоредби, отнасящи се до клането според някои религиозни обреди. По отношение на въпросните разпоредби отговорността за действията на този орган се носи от официалния ветеринарен лекар, както е предвидено в член 2 от Директива 64/433/ЕИО.Член 3Придвижването, настаняването, фиксирането, зашеметяването, клането или умъртвяването на животните се извършват по начини, които намаляват до минимум възбудата, болката и страданието им.ГЛАВА IIИзисквания към кланицитеЧлен 4Устройството, помещенията и съоръженията на кланиците са предназначени и се експлоатират по такъв начин, че да намаляват до минимум възбудата, болката и страданието на животните.Член 51. Еднокопитните и преживните животни, свинете, зайците и птиците, вкарани в кланицата за клане, се:а) придвижват и при необходимост настаняват в съответствие с разпоредбите на приложение А;б) фиксират в съответствие с разпоредбите на приложение Б;в) зашеметяват преди клане или умъртвяват незабавно в съответствие с разпоредбите на приложение В;г) обезкървяват в съответствие с разпоредбите на приложение Г.2. Изискванията на параграф 1, буква в) не се прилагат при клане на животни посредством специфични методи при религиозни ритуали.3. За да се спазят общите принципи на Договора, компетентните органи на държавите-членки могат за обектите, отговарящи на изискванията за дерогация по силата на членове 4 и 13 от Директива 64/433/ЕИО, член 4 от Директива 91/498/ЕИО и членове 7 и 18 от Директива 71/118/ ЕИО, да разрешат дерогации от параграф 1, буква а) по отношение на едрия рогат добитък и от параграф 1, буква а) и от методите за зашеметяване и умъртвяване, предвидени в приложение В по отношение на птиците, зайците, свинете, овцете и козите, при условие че са спазени изискванията, предвидени в член 3.Член 61. Инструментите, оборудването и апаратурата, използвани за фиксиране, зашеметяване или умъртвяване, трябва да са проектирани, изработени, поддържани и използвани по такъв начин, че да се получи бързо и ефективно зашеметяване или умъртвяване в съответствие с разпоредбите на настоящата директива. Компетентните органи проверяват съответствието на инструментите, оборудването и апаратурата, използвани за фиксиране, зашеметяване или умъртвяване, с горепосочените принципи и редовно извършват проверки, за да установят дали те се поддържат в добро състояние и могат да изпълняват посоченото по-горе предназначение.2. На местата за клане се поддържат подходящо резервно оборудване и инструменти за използване в извънредни случаи. Това оборудване се поддържа в добро състояние и редовно се инспектира.Член 7Забранява се лица, които нямат необходимите знания и опит за хуманното и ефективно изпълнение на тези задачи в съответствие с изискванията на настоящата директива, да извършват дейности по придвижване, настаняване, фиксиране, зашеметяване, клане или умъртвяване на животни.Компетентните органи гарантират, че лицата, извършващи клането, притежават необходимите умения, способности и професионална компетентност.Член 8Инспекциите и контролът в кланиците са отговорност на компетентните органи, на които винаги се осигурява свободен достъп до всички части на кланиците с цел установяване спазването на настоящата директива. Но подобни инспекции и контрол могат да се извършват заедно с проверките за други цели.ГЛАВА IIIКлане и умъртвяване извън кланицитеЧлен 91. Когато животните, посочени в член 5, параграф 1, се колят извън кланиците, се прилага член 5, параграф 1, букви б), в) и г).2. Въпреки това държавите-членки могат да предоставят дерогации от параграф 1 по отношение на птиците, зайците, свинете, овцете и козите, клани или умъртвявани от техните собственици за лична консумация извън кланиците, при условие че се спазва член 3 и свинете, овцете и козите са зашеметени предварително.Член 101. Ако животните, посочени в член 5, параграф 1, се колят или умъртвяват с цел контрол на заболяванията, това се извършва в съответствие с приложение Д.2. Животните, отглеждани заради кожите им, се умъртвяват в съответствие с приложение Е.3. Бракуваните еднодневни пилета, определени в член 2, параграф 3 от Директива 90/539/ЕИО, както и ембрионите в люпилните, предназначени за унищожаване, се умъртвяват възможно най-бързо в съответствие с разпоредбите на приложение Ж.Член 11Членове 9 и 10 не се прилагат за животните, които трябва да се умъртвят по спешност.Член 12Ранените или болните животни се умъртвяват на място. Въпреки това компетентните органи могат да разрешат транспортирането на раненото или болното животно с цел клане или умъртвяване, при условие че подобно транспортиране не причинява допълнителни страдания на животното.ГЛАВА IVЗаключителни разпоредбиЧлен 131. Ако това е целесъобразно, Съветът с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията приема правила за защитата на животните при клане или умъртвяване, различни от предвидените в настоящата директива.2. а) приложенията към настоящата директива се изменят от Съвета по предложение на Комисията в съответствие с предвидената в параграф 1 процедура, особено с цел тяхното адаптиране към постиженията на научно-техническия прогрес;б) допълнително, в срок до 31 декември 1995 г., Комисията представя на Съвета доклад, изготвен на базата на становището на Научния ветеринарен комитет, заедно със съответните предложения относно използването по-конкретно на:- пистолети със свободно изстрелван куршум, прилаган към мозъка, или газове, различни от посочените в приложение В, или комбинация от същите за зашеметяване, и по-специално въглероден двуокис за зашеметяването на птици,- газове, различни от посочените в приложение В, или комбинация от същите за умъртвяване,- всяка друга научно призната процедура за зашеметяване или умъртвяване.Съветът взема решение по тези предложения с квалифицирано мнозинство;в) чрез дерогация от буква а) в срок до 31 декември 1995 г. Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 16, предава на Постоянния ветеринарен комитет заедно със съответните предложения доклад, изготвен на базата на становището на Научния ветеринарен комитет, с оглед регламентирането на:i) силата и продължителността на електрическия ток, използван за зашеметяването на различните видове животни;ii) концентрацията на газ и продължителността на въздействието, необходими за зашеметяването на различните видове животни;г) до влизането в сила на букви б) и в) се прилагат националните закони в тази област в съответствие с общите разпоредби на Договора.Член 141. Експерти на Комисията могат да предприемат проверки на място, доколкото такива са необходими за гарантиране на единното прилагане на настоящата директива. За тази цел те могат да проверят представителна извадка от обекти, за да се уверят, че компетентните органи проверяват спазването на изискванията на настоящата директива от въпросните обекти.Комисията уведомява държавите-членки за резултатите от направените проверки.2. Проверките, посочени в параграф 1, се извършват в сътрудничество с компетентните органи.3. Държавата-членка, на чиято територия се извършва проверка, осигурява на експертите максимална подкрепа при изпълнението на техните задължения.4. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с предвидената в член 16 процедура.Член 15При инспекция на кланиците или обектите в трети страни, които са одобрени или предстои да бъдат одобрени с цел да им се разреши износът за Общността в съответствие с нейните правила, експертите на Комисията удостоверяват, че посочените в член 5 животни се колят при условия, които дават гаранция за хуманно третиране и са като минимум еквивалентни на предвидените в настоящата директива условия.За да бъде разрешен вносът на месо от трета страна, придружаващият такова месо здравен сертификат трябва да се допълва от атестация, доказваща изпълнението на горепосоченото изискване.Член 161. Когато трябва да се спази предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния ветеринарен комитет от неговия председател или по негова инициатива, или по настояване на представител на държава-членка.2. Представителят на Комисията изпраща на комитета проект на мерките, които трябва да се приемат. Комитетът изразява своето становище по тях в срока, който може да бъде определен от председателя в съответствие със спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за решенията, които Съветът е задължен да приема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, предвиден в същия член. Председателят не гласува.3. а) Комисията приема предвидените мерки, когато те са в съответствие със становището на комитета.б) Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако такова не е изразено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да се вземат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.Ако Съветът не е взел решение след изтичането на тримесечния срок от датата, на която въпросът е отнесен до него, предложените мерки се приемат от Комисията, освен ако Съветът не е гласувал против посочените мерки с обикновено мнозинство.Член 17Директива 74/577/ЕИО се отменя считано от 1 януари 1995 г.Член 181. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, включително наказателни санкции, необходими, за да се съобразят с настоящата директива на 1 януари 1995 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Въпреки това от посочената в параграф 1 дата държавите-членки могат, като спазват основните разпоредби на Договора, да запазят или прилагат на своя територия по-строги разпоредби от съдържащите се в настоящата директива. Те информират Комисията относно всички подобни мерки.3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 19Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 22 декември 1993 година.За СъветаПредседателJ.-M. Dehousse[1] ОВ C 314, 5.12.1991 г., стр. 14.[2] ОВ C 241, 21.9.1992 г., стр. 75.[3] ОВ C 106, 27.4.1992 г., стр. 15.[4] ОВ L 316, 26.11.1974 г., стр. 10.[5] ОВ L 137, 2.6.1988 г., стр. 25.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ АИЗИСКВАНИЯ ПРИ ПРИДВИЖВАНЕТО И НАСТАНЯВАНЕТО НА ЖИВОТНИ В КЛАНИЦИТЕI. Общи изисквания1. Всяка кланица, чиято експлоатация започва след 30 юни 1994 г., трябва да разполага с подходящи съоръжения и помещения за разтоварване на животните от транспортните средства, като всички заварени кланици трябва да приведат дейността си в съответствие с настоящите изисквания до 1 януари 1996 г.2. Животните трябва да се разтоварват във възможно най-кратък срок след пристигането им. Ако това е невъзможно, те трябва да бъдат предпазени от неблагоприятните атмосферни условия и да им се осигури необходимата вентилация.3. Животни, които могат взаимно да си нанесат травми поради разликите във вида, пола, възрастта или произхода им, се настаняват поотделно.4. Животните трябва да бъдат предпазени от неблагоприятни атмосферни условия. Ако са били изложени на високи температури при висока влажност, трябва да им се осигури необходимото охлаждане с подходящите средства.5. Условията и здравословното състояние на животните трябва да се инспектират най-малко сутрин и вечер.6. Без да се накърняват разпоредбите, предвидени в глава VI от приложение I към Директива 64/433/ЕИО, животните, които са били подложени на болка и страдание при транспортирането към кланицата или при пристигане в нея, както и неотбитите животни се колят незабавно. Ако това е невъзможно, те трябва да се отделят и заколят във възможно най-кратък срок, ненадхвърлящ два часа. Животни, които не могат да ходят, не се влачат до мястото на заколването, а се умъртвяват на място или, ако това е възможно и не води до допълнително страдание, се пренасят с количка или платформа до мястото за спешно клане.II. Изисквания за животни, транспортирани без контейнери1. Ако кланиците имат съоръжения за разтоварване на животни, тези съоръжения трябва да имат подова настилка, която не позволява подхлъзване, и по целесъобразност да са снабдени със странични прегради. Мостовете, рампите и проходите трябва да са снабдени със страници, перила или друг вид предпазни средства, предотвратяващи падането на животните. Рампите за влизане или излизане трябва да имат минималния възможен наклон.2. При разтоварване трябва да се полагат грижи животните да не се плашат, възбуждат или малтретират, както и да не се преобръщат. Животните не трябва да се вдигат за главата, рогата, ушите, краката, опашката или руното по начин, причиняващ болка или страдание. Когато е необходимо, те трябва да се водят поотделно.3. Животните трябва да се придвижват внимателно. Местата за преминаване на животните трябва да са така устроени, че да се сведе до минимум рискът от нараняване на животните, и така разположени, че да се използва стадният им инстинкт. Инструментите, предназначени за водене на животните, се използват единствено за тази цел, при това за кратко време. Използването на електрошок е допустимо само за възрастни говеда и свине, които отказват да се движат, за не повече от две секунди с правилно разпределение във времето и осигуряване на място за придвижване пред животните. Електрошоковете се прилагат само върху мускулите на задните крайници.4. Особено чувствителните части на животното не трябва да се удрят, нито да се прилага натиск върху тях. По-конкретно — опашките на животните не се мачкат, извиват или чупят, а очите не се хващат. Не се нанасят удари или ритници.5. Животните не трябва да се отвеждат до мястото за клане, ако не могат да бъдат заклани незабавно. Ако не бъдат заклани незабавно при пристигането, те трябва да бъдат настанени.6. Без да се накърняват дерогациите, предоставяни съгласно членове 4 и 13 от Директива 64/433/ЕИО, кланиците трябва да разполагат с достатъчно кошари за адекватно настаняване на животните, защитени от въздействието на неблагоприятните атмосферни условия.7. В допълнение към спазването на предвидените в правилата на Общността изисквания помещенията за настаняване трябва да имат:- подове, които свеждат до минимум риска от подхлъзване и които не нараняват животните при допир,- достатъчна вентилация, като са взети предвид необичайните температури и влажност, които могат да се очакват; при необходимост от механични средства за вентилация трябва да се предвидят резервни съоръжения в случай на техническа неизправност,- изкуствено осветление за проверка състоянието на животните по всяко време; по целесъобразност трябва да се предвиди и резервно осветление,- ако е необходимо, съоръжения за връзване на животните,- ако е необходимо, достатъчни запаси от постелъчен материал за всички животни, настанявани в помещенията за нощен престой.8. Ако в допълнение към посочените по-горе помещения за настаняване кланиците разполагат и с терени за настаняване без естествен подслон или сянка, за тях трябва да се предвиди подходяща защита от неблагоприятни атмосферни условия. Откритите терени за настаняване трябва да се поддържат в състояние, което да гарантира, че животните са предпазени от физически, химически или други здравни рискове.9. На животните, които не се придвижват до мястото за клане незабавно след пристигането си, по всяко време се осигурява вода за пиене чрез подходящи съоръжения. Животни, които не се колят до 12 часа след пристигането им, се хранят и впоследствие получават умерени количества храна в подходящи интервали.10. Животните, които се държат 12 или повече часа в кланицата, се настаняват и, ако е необходимо, връзват по такъв начин, че да лягат без затруднение. Ако животните не са вързани, храната им се дава по начин, позволяващ лесно хранене.III. Изисквания за животните, които се доставят в контейнери1. Контейнерите, в които се транспортират животните, се преместват внимателно, без хвърляне, изпускане или преобръщане. Ако е възможно, контейнерите с животни се товарят и разтоварват хоризонтално по механичен начин.2. Животните, доставяни в контейнери с перфорирани или гъвкави дъна, се разтоварват с особено внимание, за да се избегне нараняване. Ако е необходимо, животните се разтоварват от контейнерите индивидуално.3. Транспортираните в контейнери животни се колят във възможно най-кратък срок; в противен случай, по целесъобразност, те се поят и хранят в съответствие с част II, точка 9.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ БФИКСИРАНЕ НА ЖИВОТНИТЕ ПРЕДИ ЗАШЕМЕТЯВАНЕ, КЛАНЕ ИЛИ УМЪРТВЯВАНЕ1. Животните се фиксират по начин, недопускащ болка, страдание, възбуда, нараняване или контузии.Въпреки това в случаите на ритуално клане фиксирането на животни от рода на едрия рогат добитък преди клането чрез механичен метод, предназначен да намали болката, страданието, вълнението, нараняванията или контузиите, е задължително.2. Краката на животните не се връзват, а животните не се окачват да висят преди зашеметяването или умъртвяването. Допуска се окачване на пилета и зайци, при условие че са взети съответните мерки, при зашеметяването животните са в достатъчно удобно положение, за да може зашеметяването да се извърши ефективно и без излишно забавяне.Освен това държането на животни във фиксирано положение при никакви обстоятелства не се счита за провесване.3. Животни, които се зашеметяват или умъртвяват с механични или електрически средства, приложени върху главата, трябва да бъдат разположени по такъв начин, че инструментите да се прилагат и експлоатират лесно, точно и за съответното време. Въпреки това компетентните органи могат, за еднокопитни животни и говеда, да разрешат използването на подходящи средства за ограничаване движенията на главата.4. Електрошокови средства не се използват за фиксиране, обездвижване или принуждаване на животните да се движат.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ ВЗАШЕМЕТЯВАНЕ ИЛИ УМЪРТВЯВАНЕ НА ЖИВОТНИ, КОИТО НЕ СЕ ОТГЛЕЖДАТ ЗА КОЖУХАРСКИ КОЖИI. РАЗРЕШЕНИ МЕТОДИА. Зашеметяване1. Чрез пистолет с възвръщаемо жило.2. Чрез механичен удар.3. Чрез електрошок.4. Чрез въглероден двуокис.Б. Умъртвяване1. Чрез свободно изстрелван куршум с пистолет или пушка.2. Чрез електрически ток.3. Чрез въглероден двуокис.В. Компетентните органи могат обаче да разрешат обезглавяването и пречупването на гръбначния стълб в областта на врата, както и използването на вакуумна камера като методи за умъртвяването при определени видове, при условие че се спазват член 3 и специфичните изисквания, предвидени в точка III от настоящото приложение.II. СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ ПРИ ЗАШЕМЕТЯВАНЕТОЗашеметяване не се извършва, ако е невъзможно то незабавно да се последва от обезкървяването на животното.1. Парализиращо жило, изстрелвано с пневматичен пистолета) Инструментът трябва да бъде поставен по такъв начин, че жилото да проникне в кората на главния мозък. Изрично се забранява прострелването в тилната част при едрия рогат добитък.Овцете и козите могат да се прострелват в тилната част, ако наличието на рога прави невъзможно прострелването в челната част. В подобни случаи пистолетът се насочва зад основата на рогата в посока към устата, като обезкървяването започва не по късно от 15 секунди след изстрела.б) Ако се използва пистолет с възвръщаемо жило, обслужващото лице трябва да проверява след всеки изстрел дали жилото е прибрано изцяло, като в противен случай инструментът не се използва до неговата поправка.в) Животните не се поставят в специалните боксове за зашеметяване, ако обслужващото лице не е готово да предприеме зашеметяването незабавно. На животните не се поставят ограничители на главата, преди обслужващото лице да е готово за манипулацията.2. Механичен удара) Тази манипулация е разрешена единствено при използването на механичен инструмент, нанасящ удар по черепа. Обслужващото лице прилага инструмента в правилно положение, като използва ударник с необходимата сила според упътването на производителя, който да доведе до изпадане в състояние на безсъзнание без фрактура на черепа.б) Но при малките партиди зайци, ако се прилага ръчно нанасян удар по черепа, това трябва незабавно да доведе до изпадане в състояние на безсъзнание, което да продължи до умъртвяването, като се извършва в съответствие с общите разпоредби на член 3.3. ЕлектрошокА. Електроди1. Електродите трябва да се разположат по такъв начин, че да обхванат мозъка, като позволят токът да мине през него. Трябва да се вземат съответните мерки, за да се гарантира добрата електропроводимост, по-конкретно чрез премахване на пречещата вълна или чрез намокряне на кожата.2. При индивидуално зашеметяване на животните апаратът трябва да:а) е снабден с устройство, измерващо съпротивлението на товара и блокиращо работата на апарата, ако не може да се достигне минималната необходима сила на тока;б) е снабден с устройство за звукова или визуална сигнализация за отчитане продължителността на въздействието;в) е свързан с устройство, показващо напрежението и токовия товар и разположено по такъв начин, че да се вижда ясно от обслужващото лице.Б. Електрически ток във водна баня1. При използване на електрически ток във водна баня за зашеметяване на птици е необходимо нивото на водата да подлежи на регулиране, за да се гарантира добър контакт с главата на птицата.Силата и продължителността на използвания в този случай ток се определят от компетентните органи, за да се гарантира моменталното изпадане на животното в безсъзнание, което продължава до самата му смърт.2. При групово зашеметяване на птици във водна баня се поддържа напрежение, достатъчно за постигане сила на тока, водеща до зашеметяване на всички птици.3. Необходимо е да се вземат съответните мерки за гарантиране правилното протичане на тока, и по-специално — добри електрически контакти и мокрене на захващащите пръстени на краката.4. Водните бани за птиците трябва да са достатъчно големи и дълбоки спрямо размера на птиците за клане от съответния вид, като водата не прелива на входа. Потопеният във водата електрод покрива цялата вана по дължина.5. По целесъобразност трябва да се осигури резервно средство за ръчно умъртвяване.4. Умъртвяване с въглероден двуокис1. Концентрацията на въглеродния двуокис при зашеметяването на свине трябва да е минимум 70 обемни процента.2. Камерата, в която животните се зашеметяват с въглероден двуокис, и съоръженията, които се използват за прекарването на животните през нея, се проектират, конструират и поддържат по начин, недопускащ нараняване на животните и притискане на гръдния кош и позволяващ оставането им в изправено положение до загуба на съзнанието; съоръженията, използвани за прекарването на животните, както и самата камера трябва да имат подходящо осветление, за да могат свинете да виждат другите свине или околните предмети.3. В камерата се монтират устройства за измерване концентрацията на газа в зоната на максимално въздействие, които дават ясен зрителен и звуков сигнал при намаляване на концентрацията под необходимото ниво.4. Свинете се поставят в заграждения или контейнери, позволяващи им да се виждат взаимно, като се прехвърлят в газовата камера до 30 секунди след влизането им в съоръжението. Прехвърлянето им от входа до зоната с най-високата газова концентрация се извършва с максималната възможна бързина, а престоят им в тази зона е достатъчно дълъг, за да гарантира оставането им в безсъзнание до умъртвяването.III. СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ ПРИ УМЪРТВЯВАНЕТО1. Свободно изстрелван куршум с пистолет или пушкаТези методи, които могат да се използват за умъртвяването на различни видове животни, и по-конкретно едър изкуствено отглеждан дивеч и елени, се разрешават от компетентните органи, които по-специално са задължени да гарантират, че методите се прилагат от персонал с необходимата квалификация в съответствие с общите разпоредби на член 3 от настоящата директива.2. Обезглавяване и пречупване на гръбначния стълб в областта на вратаТези методи, използвани само за умъртвяването на птици, се разрешават от компетентните органи, които по-специално трябва да гарантират, че методите се прилагат от персонал с необходимата квалификация в съответствие с общите разпоредби на член 3 от настоящата директива.3. Чрез електрически ток или въглероден двуокисКомпетентните органи могат да разрешат използването на тези методи за умъртвяването на различни видове животни, при условие че в допълнение на общите разпоредби на член 3 се спазват специфичните разпоредби, предвидени в част II, параграфи 3 и 4 от настоящото приложение. За тази цел те регламентират силата на електрическия ток и продължителността на използването му, както и концентрацията на въглеродния двуокис и продължителността на въздействие.4. Вакуумни камериТози метод, използван единствено за умъртвяване без обезкървяване на някои животни за консумация, принадлежащи към някои видове изкуствено отглеждан дивеч (пъдпъдъци, яребици и фазани), се разрешава от компетентните органи, които гарантират освен че методът се прилага в съответствие с общите разпоредби на член 3, също така че:- животните се поставят в херметическа камера, в която бързо се образува вакуум чрез мощна електрическа помпа,- вакуумът се поддържа до смъртта на животните,- животните се съхраняват групово в транспортни контейнери, които могат да се поставят в специално приспособената за целта вакуумна камера.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ ГОБЕЗКЪРВЯВАНЕ НА ЖИВОТНИТЕ1. При зашеметените животни обезкървяването трябва да започне възможно най-бързо след зашеметяването и да се извърши по такъв начин, че да предизвика бързо, изобилно и цялостно обезкървяване. Обезкървяването трябва при всички случаи да се извърши, преди животното да дойде в съзнание.2. Всички зашеметени животни се обезкървяват чрез прерязване на каротидните артерии или кръвоносните съдове, от които те излизат.След прерязването на кръвоносните съдове на животните не се правят превързочни процедури или електрическа стимулация преди приключване на обезкървяването.3. Когато фиксирането, зашеметяването, окачването и обезкървяването на животните се извършват от едно лице, то трябва да извърши всички тези манипулации последователно с едно животно, преди да пристъпи към извършването им със следващото животно.4. При обезкървяване на птици чрез автоматични ножове е необходимо да се осигурят резервни ръчни средства, за да може в случай на техническа неизправност птиците да бъдат незабавно заклани.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ ДМЕТОДИ ЗА УМЪРТВЯВАНЕ ПРИ ОГРАНИЧАВАНЕ И ЛИКВИДИРАНЕ НА БОЛЕСТИТЕРазрешени методиВсеки причиняващ моментална смърт метод, включен в приложение В.В допълнение компетентните органи могат в съответствие с общите разпоредби на член 3 от настоящата директива да разрешат използването на други методи за умъртвяването на животни в съзнание, при условие че:- ако използваните методи не причиняват моментална смърт (например пистолети с възвръщаемо жило), се взимат съответните мерки за умъртвяване на животните максимално бързо и при всички случаи преди идването им в съзнание,- нищо допълнително не се предприема с животните преди констатирането на смъртта им.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ ЕМЕТОДИ ЗА УМЪРТВЯВАНЕ НА ЖИВОТНИ, ОТГЛЕЖДАНИ ЗА ДОБИВ НА КОЖУХАРСКИ КОЖИI. Разрешени методи1. Чрез пронизващи мозъка механични устройства.2. Чрез инжектиране на свръхдоза от лекарства с упоителни свойства.3. Чрез електрошок, водещ до спиране на сърдечната дейност.4. Чрез въглероден окис.5. Чрез хлороформ.6. Чрез въглероден двуокис.Компетентните органи избират най-подходящия метод за умъртвяване в зависимост от вида на животните в съответствие с общите разпоредби на член 3 от настоящата директива.II. Специфични изисквания1. Пронизващи мозъка механични устройстваа) Инструментът трябва да бъде поставен по такъв начин, че жилото да проникне в кората на главния мозък.б) Този метод се разрешава само ако е последван от незабавно обезкървяване.2. Инжектиране на свръхдоза от лекарства с упоителни свойстваИзползват се само тези анестезиращи средства, дози и методи, които причиняват незабавна загуба на съзнание, последвана от смърт.3. Чрез електрошок, водещ до спиране на сърдечната дейностЕлектродите трябва да се поставят така, че да обхващат мозъка и сърцето, като съответно минималният използван ток води до незабавна загуба на съзнание и спиране на сърдечната дейност. При лисиците обаче, при които електродите се поставят в устата и ректума, трябва да се използва ток със средна сила от 0,3 ампера в продължение на минимум 3 секунди.4. Чрез въглероден окиса) Камерите, в които животните се подлагат на обгазяване, се проектират, конструират и поддържат по такъв начин, че да изключват нараняването на животните и да позволяват контрола върху тях.б) Животните се въвеждат в камерата след зареждането ѝ с въглероден окис в концентрация минимум 1 обемен процент от източник със 100 % въглероден окис.в) Газът, произведен от уред, специално приспособен за тази цел, може да се използва за умъртвяване на животни от семейството на невестулките, както и на чинчили, ако тестовете са установили, че използваният газ:- е охладен в необходимата степен,- е филтриран в необходимата степен,- не съдържа дразнещи частици или газове,- че не е възможно поставянето на животните в камерата, докато концентрацията на въглероден окис не достигне минимум 1 обемен процент.г) При вдишване газът причинява първо дълбока упойка, а след това сигурна смърт.д) Животните остават в камерата до смъртта си.5. Чрез хлороформХлороформът може да се използва за умъртвяването на чинчили, при условие че:а) камерите, в които животните се подлагат на обгазяване, се проектират, конструират и поддържат по такъв начин, че да изключват нараняването на животните и да позволяват контрола върху тях;б) животните се внасят в камерата, само ако тя съдържа наситено съединение въздух-хлороформ;в) при вдишване газът причинява първо дълбока упойка, а след това сигурна смърт;г) животните остават в камерата до смъртта си.6. Чрез въглероден двуокисВъглеродният двуокис може да се използва за умъртвяването на животни от семейството на невестулките, както и на чинчили, при условие че:а) камерите, в които животните се подлагат на обгазяване, се проектират, конструират и поддържат по такъв начин, че да изключват нараняването на животните и да позволяват контрола върху тях;б) животните се въвеждат в камерата едва след като въздухът в нея съдържа въглероден двуокис в максималната възможна концентрация от източник със 100 % въглероден двуокис;в) при вдишване газът причинява първо дълбока упойка, а след това сигурна смърт;г) животните остават в камерата до смъртта си.--------------------------------------------------19931222ПРИЛОЖЕНИЕ ЖУМЪРТВЯВАНЕ НА БРАКУВАНИ ЕДНОДНЕВНИ ПИЛЕТА И ЕМБРИОНИ В ЛЮПИЛНИI. Разрешени методи за умъртвяването на пилета1. Чрез механични средства, предизвикващи бърза смърт.2. Чрез въглероден двуокис.3. Но компетентните органи могат да разрешат използването на други научно признати методи за умъртвяване, ако те отговарят на общите разпоредби на член 3.II. Специфични изисквания1. Чрез механични средства, предизвикващи бърза смърта) Животните се умъртвяват чрез устройство, съдържащо бързо въртящи се механично задвижвани умъртвяващи ножове или издатини от стиропор.б) Капацитетът на устройството трябва да е достатъчно голям, за да се гарантира незабавното умъртвяване на всички животни, дори ако са в голямо количество.2. Чрез въглероден двуокиса) Животните се въвеждат в среда, съдържаща въглероден двуокис в максималната възможна концентрация от източник със 100 % въглероден двуокис.б) Животните остават в тази среда до смъртта си.III. Разрешени методи за умъртвяването на ембриони1. За да се умъртвят незабавно всички съдържащи се в него живи ембриони, цялото количество отпадък на люпилнята трябва да се обработи чрез механичното устройство, упоменато в част II, параграф 1.2. Но компетентните органи могат да разрешат използването на други научно признати методи за умъртвяване, ако те отговарят на общите разпоредби, посочени в член 3.--------------------------------------------------