title: Директива на Комисията от 1 юли 1982 година относно адаптиране към техническия прогрес на Директива 76/891/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромерите

text:
               13/ 06

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               67

         31982L0621

               L 252/1

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА

   от 1 юли 1982 година
   относно адаптиране към техническия прогрес на Директива 76/891/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромерите
   (82/621/ЕИО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 76/891/ЕИО на Съвета от 4 ноември 1976 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромерите (1), и по-специално член 3, параграф 3 от нея,
   като има предвид, че в изпълнение на член 3 от Директива 76/891/ЕИО, е необходимо да се преразгледат максимално допустимите грешки в електромерите за ЕИО начална проверка, за да се вземе предвид натрупания опит и получените резултати на международно ниво;
   като има предвид, че придобитият в тази област опит на Общността води до окончателно задаване на максимално допустимите грешки, които са по-строги от приетите на международно ниво спрямо максимално допустимите, вече предвидени като общоправни норми в приложението към горепосочената директива;
   като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета за адаптиране към техническия прогрес на директивите за премахване на техническите бариери за търговията с измервателни уреди,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Държавите-членки, възползвали се от възможността, предвидена в член 3, втори параграф от Директива 76/891/ЕИО, отменят преди 1 януари 1983 г. мерките, приети в рамките на тази възможност.
   Те информират незабавно Комисията за това.
   Член 2
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 1 юли 1982 година.

            За Комисията

         Karl-Heinz NARJES

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 336, 4.12.1976 г., стр. 30.


title: Директива на Съвета от 19 декември 1991 година за изменение на Директива 69/169/EИО с цел да се продължат и изменят освобождаванията, предоставени на Дания и Ирландия във връзка с облекченията за пътуващи

text:
Важна правна забележка

|

31991L0673

Официален вестник n° L 373 , 31/12/1991 стр. 0033 - 0033 специално финландско издание: глава 9 том 2 стр. 0031  специално шведско издание: глава 9 том 2 стр. 0031  специално чешко издание глава 09 том 01 стр. 159  - 159 специално испанско издание глава 09 том 01 стр. 159  - 159 специално унгарско издание глава 09 том 01 стр. 159  - 159 специално литвийско издание глава 09 том 01 стр. 159  - 159 LV.ES глава 09 том 01 стр. 159  - 159 MT.ES глава 09 том 01 стр. 159  - 159 PL.ES глава 09 том 01 стр. 159  - 159 SK.ES глава 09 том 01 стр. 159  - 159 специално словенско издание глава 09 том 01 стр. 159  - 159

		19911219Директива на Съветаот 19 декември 1991 годиназа изменение на Директива 69/169/EИО с цел да се продължат и изменят освобождаванията, предоставени на Дания и Ирландия във връзка с облекченията за пътуващи(91/673/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 99 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че до 31 декември 1991 г. Кралство Дания и Ирландия отговарят на изискванията за дерогации от Директива 69/169/EИО [3], последно изменена с Директива 91/191/EИО [4], по отношение прилагането на общите нива на облекчения;като има предвид, че посочените дерогации трябва да се разглеждат в контекста на член 8a от Договора, който определя вътрешния пазар като област без вътрешни граници, в която свободното движение на стоки, лица, услуги и капитали е гарантирано, и предвижда, че този пазар би следвало да бъде създаден постепенно за период, изтичащ на 31 декември 1992 г.;като има предвид, че бързото премахване на посочените дерогации може да има за резултат икономически затруднения за Кралство Дания и за Ирландия; като има предвид, че тяхното прилагане би следвало да бъде удължено, в изменена форма за Ирландия, до 31 декември 1992 г.,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 69/169/EИО се изменя, както следва:1. В член 7б, параграф 1, буква б) "95 ECU" се заменя със "150 ECU".2. В член 7в " 31 декември 1991 г." се заменя с " 31 декември 1992 г.".3. Член 7г се заменя със следното:"Член 7гНезависимо от член 2, параграф 1 и в рамките на границите, установени в него, на Ирландия се разрешава да прилага до 31 декември 1992 г. количествeн лимит от 30 литра бира за всички пътуващи към Ирландия.Независимо от член 2, параграф 1, член 4, параграф 1 и член 7б, параграф 1, буква б), на Ирландия се разрешава да прилага до 31 декември 1992 г. за внос на въпросните стоки от пътуващи от Ирландия, след пребиваване за по-малко от 24 часа извън Ирландия, следните граници:a) за пътуващи от Общността: 175 ECU, като единичната стойност не може да надвишава 110 ECU;б) за бира: 15 литра."Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1992 г.Когато държавите-членки приемат разпоредбите, посочени в първата алинея, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки информират Комисията за текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставенo в Брюксел на 19 декември 1991 година.За СъветаПредседателP. Dankert[1] Становище от 10 декември 1991 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] Становище от 17 декември 1991 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ L 133, 4.6.1969 г., стр. 6.[4] ОВ L 94, 16.4.1991 г., стр. 24.--------------------------------------------------


title: Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури

text:
Важна правна забележка

|

31999L0062

Официален вестник n° L 187 , 20/07/1999 стр. 0042 - 0050 специално чешко издание глава 07 том 004 стр. 372  - 380 специално испанско издание глава 07 том 004 стр. 372  - 380 специално унгарско издание глава 07 том 004 стр. 372  - 380 специално литвийско издание глава 07 том 004 стр. 372  - 380 LV.ES глава 07 том 004 стр. 372  - 380 MT.ES глава 07 том 004 стр. 372  - 380 PL.ES глава 07 том 004 стр. 372  - 380 SK.ES глава 07 том 004 стр. 372  - 380 специално словенско издание глава 07 том 004 стр. 372  - 380

		19990617Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 17 юни 1999 годинаотносно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктуриЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 71, параграф ,1 и член 93 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като взеха предвид становището на Комитета на регионите [3],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [4],като имат предвид, че:(1) Премахването на нарушенията на конкуренцията между транспортните предприятия в държавите-членки изисква хармонизиране на системите за облагане с данъци и установяване на справедливи механизми за налагане на такси на превозвачите за покриване на разходите на инфраструктурата.(2) Тези цели могат да бъдат постигнати само поетапно.(3) До известна степен вече е постигната хармонизация на системите за облагане с данъци с приемането на Директива 92/81/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. за хармонизиране на структурите на акцизите върху минералните масла [5] и Директива на Съвета 92/82/ЕИО от 19 октомври 1992 г. за сближаването на ставките на акцизите върху минералните масла [6].(4) Съдът на Европейските общности чрез свое съдебно решение от 5 юли 1995 г. по дело С-21/94 "Европейският парламент срещу Съвета" [7] анулира Директива 93/89/ЕИО на Съвета от 25 октомври 1993 г. за облагането с данъци в държавите-членки на някои превозни средства, предназначени за автомобилен превоз на товари, както и налагането на такси за изминат участък от пътя и такси за правото на ползване на определени инфраструктури [8], като в същото време запазва резултатите от прилагането на тази директива, докато Съветът не приеме нова директива; като имат предвид, че следователно Директива 93/89/ЕИО се заменя с настоящата директива.(5) При сегашните обстоятелства коригирането на националните системи за облагане би следвало да се ограничи до товарни автомобили, чиято обща маса в натоварено състояние надвишава определеното равнище.(6) За тази цел би следвало да се определят минималните ставки на данъците за превозните средства, които понастоящем се прилагат от държавите-членки или биха могли да ги заменят впоследствие.(7) Би следвало да се насърчава използването на превозни средства, които щадят пътя и замърсяват по-малко околната среда, посредством диференциация на данъците или таксите, при условие че подобна диференциация няма да попречи на правилното функциониране на вътрешния пазар.(8) Целесъобразно е на някои държави-членки да бъде разрешен дерогационен период, в който те могат да сведат до минимум изключенията, за да се улесни привеждането в съответствие с изискваните от настоящата директива равнища.(9) Някои вътрешни превози с малко влияние върху транспортния пазар на Общността понастоящем са предмет на облагане с данъци с по-малки ставки върху превозните средства; като имат предвид, че за да се осигури хармонизиран преход, държавите-членки би следвало да имат право да определят временни изключения от минималните ставки.(10) На държавите-членки би следвало да се разреши да прилагат намалени ставки на или освобождаване от данъци върху автомобилите в случай, че тяхното използване не може да повлияе на транспортния пазар на Общността.(11) Би следвало да се позволи при някои специални обстоятелства да се установи процедура, чрез която на държавите-членки може да бъде позволено да поддържат по-нататъшни освобождавания или намалявания.(12) Съществуващите нарушения на конкуренцията не могат да бъдат премахнати само чрез хармонизиране на данъците или на акцизите върху горивата; като имат предвид, че все пак, докато не се приемат по-подходящи от техническа и икономическа страна форми за облагане, тези нарушения могат да бъдат смекчени чрез запазване или въвеждане на такси за изминат участък и/или такси за ползване на магистрали; като имат предвид, че би следвало да се разреши на държавите-членки да събират такси за ползване на мостове, тунели и планински проходи.(13) Поради специфичните условия на някои от алпийските маршрути може да се окаже целесъобразно за държава-членка да бъде освободена от система за налагане на такси за ясно определен участък от своята магистрална мрежа, за да позволи прилагането на такса за използване на инфраструктурата.(14) Таксите за изминат участък и таксите за ползване на инфраструктурата не би следвало да бъдат нито дискриминационни, нито да водят до излишни формалности или да създават пречки по вътрешните граници на Общността; като имат предвид, че поради това би следвало да се предприемат подходящи мерки за заплащане на тези такси по всяко време и чрез различни начини на заплащане.(15) Ставките на таксите за ползване на инфраструктурата би следвало да се основават на продължителността на ползване на съответната инфраструктура и да бъдат диференцирани в зависимост от разходите, причинявани от превозните средства.(16) Би следвало временно да се прилагат намалени ставки на таксите за ползване на инфраструктурата за превозни средства, регистрирани в Гърция, за да се отчетат трудностите, свързани с геополитическото ѝ положение.(17) За да се гарантира хомогенното прилагане на таксите за изминат участък или за ползване на инфраструктура, би следвало да се определят средства за прилагане, като инфраструктурните характеристики, за които тези такси за изминат участък и такси за преминаване се прилагат, максималните ставки на някои такси и други общи условия, които ще трябва се съблюдават; като имат предвид, че средните ставки на таксите за изминат участък трябва да са свързани с изграждането, експлоатацията и развитието на съответната инфраструктурна мрежа.(18) Държавите-членки би следвало да могат да отделят процент от размера на таксите за ползване на инфраструктурата или за изминат участък за защита на околната среда и за балансирано развитие на транспортните мрежи, при условие че този размер е изчислен в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.(19) Размерите на таксите в настоящата директива, изразени в национални валути на държавите-членки, които са приели еврото, бяха фиксирани на 1 януари 1999 г., когато стойността на еврото беше определена в съответствие с Регламент (ЕО) № 2866/98 на Съвета от 31 декември 1998 г. за обменните курсове между еврото и валутите на държавите-членки, които са го приели [9]; като има предвид, че е целесъобразно държавите-членки, които не са приели еврото, да преразглеждат всяка година размерите на таксите, посочени в настоящата директива, в национални валути и да ги съобразяват, по целесъобразност, за да се отчетат промените в обменните курсове; като имат предвид, че годишните корекции в национални валути не могат да бъдат задължителни, ако промяната, която е резултат от прилагането на новите обменни курсове, е под определен процент.(20) Би следвало да се прилага териториалният принцип; като имат предвид, че две или повече държави-членки могат да си сътрудничат с оглед на въвеждането на обща система на такси за ползване на инфраструктура, съгласно спазването на някои допълнителни условия.(21) В съответствие с принципа на пропорционалността настоящата директива се ограничава до минимума, изискван за постигане на целите по смисъла на член 5, параграф 3 от Договора.(22) Би следвало да се определи точно разписание за преглед на разпоредбите на настоящата директива и при нужда да се обсъдят някои изменения с цел да се разработи по-териториално ориентирана система за облагане с данъци и такси,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОбщи разпоредбиЧлен 1Настоящата директива се отнася за данъците за превозните средства, таксите за изминат участък и таксите за ползване на инфраструктура, налагани на превозните средства, така както са определени в член 2.Настоящата директива не се отнася за превозни средства, които извършват превози предимно в неевропейските територии на държавите-членки.Тя не се отнася и за превозни средства с регистрация в Канарските острови, Сеута и Мелила, както и Азорските острови и Мадейра, които извършват превози изключително в тези територии или между тези територии и съответно континенталните територии на Испания или Поругалия.Член 2За целите на настоящата директива:а) "автомагистрала" означава път, специално проектиран и построен за автомобилно движение, който не обслужва имоти, граничещи с него, и който:i) е снабден, с изключение на специални места или временно, с отделни пътни платна за двете посоки на движение, отделени едно от друго или чрез разделителна ивица, която не е предназначена за движение, или по изключение чрез други средства;ii) не се пресича на едно ниво нито с друг път, нито с железопътна линия, нито с трамвайна линия или пешеходна пътека;iii) е специално проектиран като автомагистрала;б) "такса за изминат участък" означава заплащане на определена сума за превозно средство, което изминава разстояние между две точки от инфраструктурата и е упомената в член 7, параграф 2; размерът на сумата трябва да е базиран на пропътуваното разстояние и на типа превозно средство;в) "такса за ползване на инфраструктура" означава заплащане на определена сума, която дава право на едно превозно средство да използва за определен период от време инфраструктурата и е упомената в член 7, параграф 2;г) "превозно средство" означава моторно превозно средство или комбинация от съчленени превозни средства, предназначено/и изключително за превоз на товари по пътища и което/които има/т максимално допустимо тегло в натоварено състояние не по-малко от 12 тона;д) "превозно средство от тип EURO I" означава превозно средство, притежаващо характеристиките, описани в ред А от таблицата в раздел 8.3.1.1. от приложение I към Директива 88/77/ЕИО на Съвета от 3 декември 1987 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките, които следва да се предприемат срещу емисията на газови замърсители от дизеловите двигатели, предназначени за употреба в превозни средства [10];е) "превозно средство от тип EURO II" означава превозно средство, притежаващо характеристиките, описани в ред Б от таблицата в раздел 8.3.1.1. от приложение I към Директива 88/77/ЕИО.ГЛАВА IIОблагане с данъци на превозните средстваЧлен 31. Данъците върху превозните средства, посочени в настоящия член, са, както следва:- Белгия:taxe de circulation sur les véhicules automobilesverkeersbelasting op de autovoertuigen,- Дания:,- Германия:,- Гърция:Τέλη κυκλοφορίας- Испания:а) ;б) (само колкото се отнася до размера на данъка, налаган на моторни превозни средства),- Франция:а) ;б) ,- Ирландия:vehicle excise duty,- Италия:a) ;б) ,- Люксембург:,- Нидерландия:,- Австрия:,- Португалия:a) ;б) ,- Финландия:varsinainen ajoneuvoveroegentlig fordonsskatt,- Швеция:,- Великобритания:а) vehicle excise duty;б) motor vehicles licence.2. Държавите-членки, които заменят някой от данъците, изброени в параграф 1, с друг данък от същия вид, трябва да уведомят Комисията, която прави необходимите поправки.Член 4Процедурите за облагане и събиране на данъците, посочени в член 3, се определят от всяка държава-членка.Член 5По отношение на превозните средства, регистрирани в държавите-членки, данъците, предвидени в член 3, се събират само от държавите-членки, в които е извършена регистрацията.Член 61. Каквато и да е структурата на данъците, посочени в член 3, държавите-членки определят ставките им така че да гарантират данъка за всяка категория или подкатегория превозни средства, посочени в приложение I, да не е по-нисък от минималния размер, посочен в това приложение.На Гърция, Италия, Португалия и Испания се разрешава до две години след влизане в сила на тази директива да прилагат ставки, по-ниски, но не по-малки от 65 % от посочените минимални ставки в приложение I.2. Държавите-членки могат да прилагат намаление в размера или освобождаване от данъци за:а) превозни средства, които се използват за целите на националната или гражданската защита, от пожарната и други аварийни служби и от полицията, както и превозни средства, използвани за поддръжка на пътищата;б) превозни средства, които извършват само случайни превози по публичните пътни мрежи на държавите-членки по регистрация и които се използват от физически или юридически лица, чиято основна дейност не е превоз на товари, при условие че превозите, извършвани от тези превозни средства не водят до нарушаване на конкуренцията и с уговорката за съгласие от Комисията.3. а) Съветът, с единодушие, по предложение на Комисията, може да разреши на една държава-членка да поддържа по-нататъшното освобождаване от данъци или да прилага намаления на данъците за превозни средства по социално-икономически съображения или по съображения, свързани с инфраструктурата на държавата. Тези освобождавания или намаления могат да се прилагат само за превозни средства, регистрирани в такава държава-членка, които извършват превоз само в точно определена част от нейната територия;б) всяка държава-членка, която желае да поддържа подобно освобождаване или намаление на данъците, уведомява Комисията за това, като също така ѝ изпраща цялата необходима информация. Комисията уведомява останалите държави-членки за предлаганото освобождаване или намаляване на данъците в срок от един месец.Счита се, че Съветът е разрешил прилагането на предложените освобождаване или намаление на данъците, ако в срок от два месеца след датата, на която другите държави-членки са били уведомени в съответствие с първа алинея, нито Комисията, нито някоя друга държава-членка не са изисквали от Съвета да разгледа въпроса.4. Без да се засяга параграф 1, втора алинея, и параграфи 2 и 3 от настоящия член или член 6 от Директива 92/106/ЕИО на Съвета от 7 декември 1992 г. относно изготвянето на общи правила за някои видове комбиниран транспорт на товари между държавите-членки [11], държавите-членки могат да не предоставят никакво освобождаване, нито намаляване на данъците, посочени в член 3, което би довело до размер на данъците, по-нисък от минималния, указани в параграф 1 на настоящия член.ГЛАВА IIIТакси за изминат участък и такси за ползване на инфраструктураЧлен 71. Държавите-членки могат да поддържат или да въвеждат такси за изминат участък и/или такси за ползване на инфраструктура според условията, посочени в параграфи от 2 до 10.2. а) такси за изминат участък и за ползване на инфраструктура се налагат само за използване на автомагистрали или други пътища с няколко платна с характеристики, подобни на автомагистралите, или за ползване на мостове, тунели и планински проходи.Все пак, в държава-членка, в която не съществува главна мрежа от автомагистрали или мрежа от пътища с две платна, които имат подобни характеристики, такси за изминат участък или за ползване на инфраструктура, могат да се налагат в тази страна на ползващите най-високия клас пътища от техническа гледна точка;б) след консултации с Комисията и в съответствие с процедурата, описана в Решение на Съвета от 21 март 1962 г., което установява процедура за предварителни изпитвания и консултиране по отношение на определени законови, подзаконови и административни разпоредби, свързани с транспорта, предвидени от държавите-членки [12]:i) такси за изминат участък и за ползване на инфраструктура могат да бъдат също налагани на потребителите на други участъци от първокласната пътна мрежа, особено:- когато това се налага от съображения за безопасност,- в държава-членка, където в преобладаващата част от страната не съществува свързана мрежа от автомагистрали или от пътища с две платна с подобни характеристики, но само за пътища, използвани за международен и междурегионален тежкотоварен транспорт, при условие че нуждите на движението и гъстотата на населението икономически не оправдават строителството на автомагистрали или на пътища с две платна с подобни характеристики,ii) могат да бъдат взети специални мерки за гранични райони от съответните държави-членки;iii) Австрия може да освободи австрийския потребител от такса за ползване на инфраструктура по автомагистралната отсечка между Куфщайн и Бренер.3. Не могат да бъдат налагани едновременно такси за изминат участък и за ползване на инфраструктура по един и същи пътен участък. Все пак, държавите-членки могат да налагат такси за изминат участък за мрежи, за които се налагат такси за ползване на мостове, тунели и планински проходи.4. Таксите за изминат участък и за ползване на инфраструктура не може да водят до дискриминация, пряко или непряко, основана на националността на превозвача или на произхода, или крайната дестинация на превозното средство.5. Таксите за изминат участък и за ползване на инфраструктура трябва да се прилагат и събират, а плащането им да се контролира по такъв начин, че да причиняват възможно най-малко затруднения за свободния трафик и да се избягват задължителните проверки и контрол по вътрешните граници на Общността. Ето защо, държавите-членки следва да си сътрудничат за установяване на методи, които позволяват на превозвачите да плащат такси за ползване на инфраструктура 24 часа на денонощие, най-малко на главните търговски обекти, като се използват всички общоприети начини на плащане, във и извън държавите-членки, в които те се прилагат. Държавите-членки осигуряват адекватни съоръжения на пунктовете за събиране на такси за изминат участък и за ползване на инфраструктура, така че да поддържат нормални условия за пътна безопасност.6. Една държава-членка може да постанови налагането на такси за ползване на цялата пътна мрежа на нейна територия за превозните средства, регистрирани в тази държава-членка.7. Размерът на таксите за ползване на инфраструктура, включително административните разходи, за всички категории превозни средства се определят от съответната държава-членка, така че да не е по-висок от максималния размер, посочен в приложение II.На 1 юли 2002 г. и на всяка втора следваща година този максимален размер се преразглежда. Когато е необходимо, Комисията прави предложения за подходящо адаптиране, а Европейският парламент и Съветът взимат решение в съответствие с условията на Договора.До две години след влизане в сила на настоящата директива държавите-членки, които прилагат такса за ползване на инфраструктура, въвеждат 50 % намаление в размерите на тези такси за превозни средства, регистрирани в Гърция, поради нейното геополитическо положение. Комисията може да реши разрешаване на прилагането на това намаление от държавите-членки от година на година.8. Размерите на таксите за ползване на инфраструктурата са пропорционални на продължителността на използване на инфраструктурата.Една държава-членка може да прилага само годишни такси за превозни средства, регистрирани на нейна територия.9. Средният размер на таксите за изминат участък следва да са обвързани с разходите за строителство, експлоатация и развитие на съответната инфраструктурна мрежа.10. Без да се засяга средният размер на таксите за изминат участък, посочен в параграф 9, държавите-членки могат да променят техните ставки в съответствие с:а) класовете на емисиите, отделяни от превозните средства, при условие че нито една такса за изминат участък не може да е по-голяма с 50 % от таксата, събирана за еквивалентни превозни средства, които отговарят на най-високите стандарти за отделяне на вредни емисии газове;б) времето от денонощието, при условие че нито една такса за изминат участък не може да е по-голяма със 100 % от таксата, налагана за най-евтиния период от денонощието.Всяко изменение на таксите за изминат участък във връзка с класовете превозни средства по отношение на емисиите, отделяни от тях, или във връзка с периода от денонощието, трябва да е пропорционално на преследваната цел.Член 81. Две или повече държави-членки могат да си сътрудничат при прилагането на обща система на такси за ползване на инфраструктурата по отношение на техните територии като цяло. В такъв случай тези държави-членки осигуряват тясно сътрудничество с Комисията по отношение на това, както и по отношение на последващата експлоатация на системата и нейното евентуално изменение.2. Една обща система следва да е предмет на следните условия, в допълнение към тези, посочени в член 7:а) общите ставки на таксите за ползване на инфраструктура се определят от участващите държави-членки, така че да не са по-високи от максималните ставки, посочени в член 7, параграф 7;б) заплащането на общите такси за ползване на инфраструктура дава достъп до мрежата, така както е определено от участващите държави-членки, в съответствие с член 7, параграф 2;в) други държави-членки могат да се присъединяват към общата система;г) участващите държави-членки изработват схема, според която всяка от тях получава справедлив дял от постъпленията от таксите за ползване на инфраструктурата.ГЛАВА IVЗаключителни разпоредбиЧлен 91. Настоящата директива не възпрепятства прилагането от държавите-членки на:а) специфични данъци или такси:- налагани при регистрация на превозното средство, или- налагани на превозни средства или товари с извънгабаритно тегло или размери;б) такси за паркиране и специфични такси за движение в населени места;в) регулиращи такси, предназначени за избягване на натовареността на движението по отношение на време и място.2. Настоящата директива не възпрепятства държавите-членки да отделят известен процент от събраните такси за ползване на инфраструктура или за изминат участък за опазване на околната среда или за балансирано развитие на транспортните мрежи, при условие че този процент се изчислява в съответствие с член 7, параграфи 7 и 9.Член 101. За целите на настоящата директива, обменните курсове между еврото и националните валути на държавите-членки, които не са приели еврото, са тези, които са влезли в сила на първия работен ден на месец октомври и които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности; те започват да действат от 1 януари следващата календарна година.2. Държавите-членки, които не са приели еврото, могат да поддържат размери на таксите, които са в сила по време на годишните промени съгласно параграф 1, ако разликата от превръщането на размерите, изразени в евро, спрямо тези, изразени в национални валути, е по-малка от 5 %.Член 111. До датите, посочени в член 7, параграф 7, втора алинея, Комисията представя доклад пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на настоящата директива, като има предвид развитието на технологиите и натовареността на движението.2. За да може Комисията да изработи гореспоменатия доклад, държавите-членки изпращат на Комисията необходимата информация не по-късно от шест месеца преди датите, посочени в параграф 1.3. Държавите-членки, които въвеждат системи за електронно събиране на такси за изминат участък и/или такси за ползване на инфраструктура, си сътрудничат с цел постигане на подходяща степен на взаимодействие.Член 121. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 2000 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, уредена от настоящата директива. Комисията уведомява останалите държави-членки за тези разпоредби.Член 13Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 14Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 17 юни 1999 година.За Европейския парламентПредседателJ. M. Gil-RoblesЗа СъветаПредседателF. Müntefering[1] ОВ С 59, 26.2.1997 г., стр. 9.[2] ОВ С 206, 7.7.1997 г., стр. 17.[3] Становище от 3 юни 1999 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] Становище на Европейския парламент от 17 юли 1997 г. (ОВ С 286, 22.9.1997, стр. 217), Обща позиция на Съвета от 18 януари 1999 г. (ОВ С 58, 1.3.1999 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 7 май 1999 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[5] ОВ L 316, 31.10.1992 г., стр. 12. Директива, последно изменена с Директива 94/74/ЕО (ОВ L 365, 31.12.1994 г., стр. 46).[6] ОВ L 316, 31.10.1992 г., стр. 19. Директива, последно изменена с Директива 94/74/ЕО. [1995] Сборник практика на Съда на ЕО ECR I-1827.[7] ОВ L 36, 9.2.1988 г., стр. 33. Директива, последно изменена с Директива 96/1/ЕО (ОВ L 40, 17.2.1996 г., стр. 1).[8] ОВ L 279, 12.11.1993 г., стр. 32.[9] ОВ L 359, 31.12.1998 г., стр. 1.[10] ОВ L 36, 9.2.1988 г., стр. 33. Директива, последно изменена с Директива 96/1/ЕО (ОВ L 40, 17.2.1996 г., стр. 1).[11] ОВ L 368, 17.12.1992 г., стр. 38.[12] ОВ 23, 3.4.1962 г., стр. 720/62. Решение, последно изменено с Решение 73/402/ЕИО (ОВ L 347, 17.12.1973 г., стр. 48).--------------------------------------------------19990617ПРИЛОЖЕНИЕ IМИНИМАЛНА СТАВКА НА ДАНЪКА ВЪРХУ ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВАМоторни превозни средстваБрой на осите и максимално допустима обща маса в натоварено състояние (в тонове) | Минимална ставка на данъка (в евро/година) |Не по-малко от | По-малко от | Задвижваща/и ос/и с пневматично окачване или равностойно на него [1] | Други системи за окачване на задвижващата/ите ос /и |Две оси12 | 13 | 0 | 31 |13 | 14 | 31 | 86 |14 | 15 | 86 | 121 |15 | 18 | 121 | 274 |Три оси15 | 17 | 31 | 54 |17 | 19 | 54 | 111 |19 | 21 | 111 | 144 |21 | 23 | 144 | 222 |23 | 25 | 222 | 345 |25 | 26 | 222 | 345 |Четири оси23 | 25 | 144 | 146 |25 | 27 | 146 | 228 |27 | 29 | 228 | 362 |29 | 31 | 362 | 537 |31 | 32 | 362 | 537 |СЪСТАВИ ОТ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА (СЪЧЛЕНЕНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА И АВТОВЛАКОВЕ)Брой на осите и максимално допустима обща маса в натоварено състояние (в тонове) | Минимална ставка на данъка (в евро/година) |Не по-малко от | По-малко от | Задвижваща/и ос/и с пневматично окачване или равностойно на него [2] | Други системи за окачване на задвижващата/ите ос/и |2 + 1 оси12 | 14 | 0 | 0 |14 | 16 | 0 | 0 |16 | 18 | 0 | 14 |18 | 20 | 14 | 32 |20 | 22 | 32 | 75 |22 | 23 | 75 | 97 |23 | 25 | 97 | 175 |25 | 28 | 175 | 307 |2 + 2 оси23 | 25 | 30 | 70 |25 | 26 | 70 | 115 |26 | 28 | 115 | 169 |28 | 29 | 169 | 204 |29 | 31 | 204 | 335 |31 | 33 | 335 | 465 |33 | 36 | 465 | 706 |36 | 38 | 465 | 706 |2 + 3 оси36 | 38 | 370 | 515 |38 | 40 | 515 | 700 |3 + 2 оси36 | 38 | 327 | 454 |38 | 40 | 454 | 628 |40 | 44 | 628 | 929 |3 + 3 оси36 | 38 | 186 | 225 |38 | 40 | 225 | 336 |40 | 44 | 336 | 535 |[1] Окачване, признато за равностойно в съответствие с определението в приложение II към Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 г. относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите товари в международния трафик (ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 59).[2] Окачване, признато за равностойно в съответствие с определението в приложение II на Директива 96/53/ЕО на Съвета от 25 юли 1996 г. относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите товари в международния трафик (ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 59).--------------------------------------------------19990617ПРИЛОЖЕНИЕ IIМАКСИМАЛНИ РАЗМЕРИ НА ТАКСИТЕ ЗА ПОЛЗВАНЕ НА ИНФРАСТРУКТУРА В ЕВРО, ВКЛЮЧИТЕЛНО АДМИНИСТРАТИВНИТЕ РАЗХОДИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 7, ПАРАГРАФ 7Годишно| максимум три оси | минимум четири оси |Несъответстващи на EURO | 960 | 1550 |Съответстващи на EURO I | 850 | 1400 |Съответстващи на EURO II и по-чисти | 750 | 1250 |Месечно и седмичноМаксималните месечни и седмични ставки са пропорционални на продължителността на използване на инфраструктурата.ДневноДневната такса за ползване на инфраструктура е еднаква за всички категории превозни средства и е 8 евро.--------------------------------------------------


title: Директива 95/50/ЕО на Съвета от 6 октомври 1995 година относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари

text:
Важна правна забележка

|

31995L0050

Официален вестник n° L 249 , 17/10/1995 стр. 0035 - 0040 специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 282  - 287 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 282  - 287 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 282  - 287 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 282  - 287 LV.ES глава 07 том 002 стр. 282  - 287 MT.ES глава 07 том 002 стр. 282  - 287 PL.ES глава 07 том 002 стр. 282  - 287 SK.ES глава 07 том 002 стр. 282  - 287 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 282  - 287

		19951006Директива 95/50/ЕО на Съветаот 6 октомври 1995 годинаотносно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товариСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],като има предвид, че Общността прие определен брой мерки, насочени към изграждане на вътрешен пазар, който включва пространство без граници, в което, в съответствие с разпоредбите на Договора, се гарантира свободата на движение на стоки, хора, услуги и капитали;като има предвид, че проверките на автомобилния превоз на опасни товари се извършват в съответствие с Регламент (ЕИО) № 4060/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно премахване на проверките по границите на държавите-членки в областта на автомобилните превози и на превозите по вътрешни водни пътища [4], както и в съответствие с Регламент (ЕИО) № 3912/92 на Съвета от 17 декември 1992 г., относно проверките, извършвани в Общността в областта на автомобилните превози и на превозите по вътрешни водни пътища, извършвани с превозни средства, които са регистрирани и пуснати в експлоатация в трети страни [5];като има предвид, че Съветът е приел Директива 94/55/ЕО от 21 ноември 1994 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно автомобилния превоз на опасни товари [6]; като има предвид, че съответните процедури за проверка и свързаните с този вид транспорт определения се нуждаят от хармонизация с оглед на по-ефективната проверка на спазването на посочените в тях стандарти за безопасност;като има предвид, че държавите-членки би следвало да осигурят достатъчно равнище на проверки на съответните превозни средства на цялата си територия, като същевременно по възможност се въздържат от увеличаване на броя на проверките;като има предвид, че в светлината на принципа на субсидиарността са необходими действия на Общността за повишаване на равнището на безопасност при превоза на опасни товари;като има предвид, че проверките би следвало да се извършват в съответствие със списък от общи елементи, които се прилагат при такива превози навсякъде в Общността;като има предвид, че е необходимо да се състави списък от нарушения, които се смятат за достатъчно сериозни от всички държави-членки, за да доведат до прилагане към съответните превозни средства на подходящи мерки в зависимост от обстоятелствата или изискванията за безопасност, включително при необходимост отказ на достъп на съответните превозни средства в Общността;като има предвид, че с оглед на по-доброто спазване на стандартите за безопасност при автомобилния превоз на опасни товари е необходимо да се предвиди извършване на проверки в предприятията като превантивна мярка или при отчитане на сериозни закононарушения при автомобилния превоз на опасни товари;като има предвид, че съответните проверки трябва да обхващат всички пратки с опасни товари, които се превозват по пътищата изцяло или частично на територията на държавите-членки, независимо от първоначалната точка на пътуването или местоназначението на товарите, както и държавата, където е регистрирано превозното средство;като има предвид, че при тежки или повторни нарушения от компетентните органи на държавата-членка, където е регистрирано превозното средство или където предприятието е установено, може да се поиска да предприемат подходящи мерки и като има предвид, че те уведомяват държавата-членка, която е отправила съответната молба, за всички последващи мерки;като има предвид, че прилагането на настоящата директива трябва да се следи на основата на представен от Комисията доклад,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Настоящата директива се отнася до извършваните от държавите-членки проверки при автомобилния превоз на опасни товари с превозни средства, които пътуват на тяхна територия или влизат в тях от трета страна.Директивата не се отнася до превоза на опасни товари с превозни средства, които принадлежат на въоръжените сили или са поверени на тях.2. Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки съгласно правото на Общността да извършват проверки при вътрешния и международния транспорт на опасни товари в рамките на тяхната територия, когато превозът се осъществява с превозни средства извън приложното поле на настоящата директива.Член 2По смисъла на настоящата директива:- "превозно средство" означава всяко моторно превозно средство, предназначено за използване по шосе, независимо от това дали е напълно комплектовано, което има най-малко четири колела и максимална конструктивна скорост над 25 км/ч, и неговите ремаркета, с изключение на релсови превозни средства, трактори за земеделското и горското стопанство и всички самоходни машини;- "опасни товари" означава опасни товари съгласно определението в Директива 94/55/ЕО;- "превоз" означава всяка пътна транспортна операция, която се извършва от превозно средство изцяло или частично по обществената пътна мрежа на територията на дадена държава-членка, включително товаренето и разтоварването на товари по Директива 94/55/ЕО, без да се нарушават разпоредбите на националното законодателство на държавите-членки във връзка с отговорността при такива операции;- "предприятие" означава всяко физическо или юридическо лице със стопанска или нестопанска цел, всяко сдружение или група от лица със стопанска или нестопанска цел и всеки орган с публична власт, независимо дали последният представлява самостоятелно юридическо лице или зависи от друго юридическо лице, които превозват, товарят или разтоварват опасни товари или нареждат превоза на такива товари, които временно съхраняват, събират, опаковат или приемат опасни товари като част от транспортни операции и които се намират в рамките на Общността;- "проверка" означава всяка проверка, контрол, инспекция или формалност, извършени от компетентните органи от съображения за безопасност при превоза на опасни товари.Член 31. Държавите-членки осигуряват представителна част от пратките с опасни товари, които се превозват с автомобилен транспорт, да бъде подложена на предвидените по настоящата директива проверки, за да се установи тяхното съответствие с нормативната уредба на автомобилния превоз на опасни товари.2. Проверките се извършват на територията на държавите-членки в съответствие с разпоредбите на член 3 от Регламент (ЕИО) № 4060/89 и член 1 от Регламент (ЕИО) № 3912/92.Член 41. С оглед извършването на предвидените по настоящата директива проверки държавите-членки ползват списъка в приложение I. На водача на превозното средство се предоставя екземпляр от списъка или удостоверение от проверяващия орган с резултатите от проверката, което се представя при поискване, за да се опростят или по възможност да се избегнат последващи проверки. Настоящият параграф не нарушава правото на държавите-членки да предприемат конкретни мерки за подробни проверки.2. Проверките се основават на случаен избор и като се има предвид, че е възможно да покриват обширна част от пътната мрежа.3. Избраните за проверка места трябва да позволяват на превозните средства — нарушители да бъдат приведени в съответствие или по преценка на проверяващия орган да бъдат спрени от движение незабавно или на специално, определено от същия орган място, без да се застрашава безопасността.4. Когато е целесъобразно и при условие че не представлява заплаха за безопасността, от превозваните товари могат да се вземат проби за проверка в признати от компетентните органи лаборатории.5. Продължителността на проверките не надхвърля границите на разумното.Член 5Без да се засягат другите санкции, които могат да бъдат наложени, превозните средства, по отношение на които са установени едно или повече нарушения на правилата за превоз на опасни товари и по-конкретно посочените в приложение II нарушения, могат да бъдат спрени от движение незабавно или на специално определено от проверяващия орган място и от тях да се изисква да бъдат приведени в съответствие преди да продължат пътуването или да бъдат подложени на други подходящи мерки, в зависимост от обстоятелствата или изискванията за безопасност, включително при необходимост отказ на достъп на такива превозни средства до Общността.Член 61. Могат да се извършват проверки и в помещенията на предприятията като превантивна мярка или когато по пътищата са установени нарушения, които застрашават безопасността при превоза на опасни товари.2. Целта на тези проверки е да се гарантира съобразяването на условията за безопасност при автомобилния превоз на опасни товари със съответната нормативна уредба.Когато при автомобилния превоз на опасни товари бъдат установени едно или повече нарушения и по-конкретно посочените в приложение II, превозът се привежда в съответствие преди товарите да излязат от предприятието или се прилагат други подходящи мерки.Член 71. Държавите-членки взаимно се подпомагат при изпълнението на настоящата директива.2. Тежките или повторните нарушения, които застрашават безопасността на превоза на опасни товари и са извършени от превозно средство с регистрация извън Общността или предприятие, което е установено извън Общността, се докладват на компетентните органи в държавите-членки по държавата на регистрация на превозното средство или установяване на предприятиетоКомпетентните органи на държавите-членки, в които са установени тежки или повторни нарушения, могат да поискат от компетентните органи на държавата-членка по мястото на регистрация на превозното средство или установяване на предприятието, да предприемат подходящи мерки по отношение на нарушителя или нарушителите.Последните компетентни органи уведомяват компетентните органи на държавата-членка, в която са установени нарушенията, за всички мерки, взети по отношение на превозвача или предприятието.Член 8Ако изводите от пътна проверка на регистрирано в друга държава-членка превозно средство дават основания да се допусне, че са извършени тежки или повторни нарушения, които не могат да бъдат разкрити в хода на проверката поради липса на необходимите данни, компетентните органи на съответните държави-членки си оказват взаимна помощ за изясняване на ситуацията. Когато за тази цел компетентната държава-членка извърши проверка в предприятието, останалите заинтересовани държави-членки се уведомяват за резултатите.Член 91. Всяка държава-членка изпраща на Комисията за всяка календарна година, не по-късно от дванадесет месеца след края на годината, доклад, разработен съгласно дадения в приложение III модел, относно прилагането на настоящата директива със следните данни:- по възможност установения или разчетен обем на превозваните с автомобилен транспорт опасни товари (в превозени тонове или в т/км);- броя на извършените проверки;- броя на проверените превозни средства по място на регистрация (превозни средства с национална регистрация, регистрирани в други държави-членки и в трети страни);- броя и видовете на регистрираните нарушения;- вида и броя на наложените санкции.2. Комисията изпраща на Европейския парламент и на Съвета, за пръв път през 1999 година и впоследствие най-малко веднъж на три години, доклад за прилагането на настоящата директива от държавите-членки с посочените в параграф 1 данни.Член 101. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите законовите, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 януари 1997 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите на вътрешното законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.Член 11Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 12Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 6 октомври 1995 година.За СъветаПредседателJ. Borrell Fontelles[1] ОВ С 26, 29.1.1994 г., стр. 10 и ОВ С 238, 26.8.1994 г., стр. 4.[2] ОВ С 195, 18.7.1994 г., стр. 18.[3] Становище на Европейския парламент от 3 май 1994 г. (ОВ С 205, 25.7.1994 г., стр. 55), Обща позиция на Съвета от 21 ноември 1994 г. (ОВ С 354, 13.12.1994 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 14 март 1995 г. (ОВ С 89, 10.4.1995 г., стр. 29).[4] ОВ L 390, 30.12.1989 г., стр. 18. Регламент, изменен с Регламент (ЕИО) № 3356/91 (ОВ L 318, 20.11.1991 г., стр. 1).[5] ОВ L 395, 31.12.1992 г., стр. 6.[6] ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 7.--------------------------------------------------19951006ПРИЛОЖЕНИЕ I+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19951006ПРИЛОЖЕНИЕ IIНАРУШЕНИЯПо смисъла на настоящата директива за нарушение се смята следното:1. товар, недопуснат за превоз;2. липса на декларация от товароизпращача за съответствието на товарите и тяхната опаковка с транспортните изисквания;3. превозни средства, при които проверката установява изтичане на опасни вещества поради нарушена непроницаемост на цистерните или опаковките;4. превозни средства без сертификат за типово одобрение на модела или с нередовно удостоверение;5. превозни средства без подходящи оранжеви платна или с нередовни оранжеви платна;6. превозни средства без инструкции за безопасност или с нередовни инструкции;7. неподходящо транспортно средство или неподходяща опаковка;8. водач без редовно удостоверение за професионално обучение за превоз на опасни товари с автомобилен транспорт;9. превозни средства без пожарогасители;10. превозни средства или опаковки без редовни етикети за опасност;11. превозни средства без транспортни/придружаващи документи или с данни във връзка с натоварените опасни товари, които не отговарят на изискванията;12. превозни средства извън обхвата на двустранно/многостранно споразумение или такива, които не съответстват на споразумението;13. препълване на резервоарите.--------------------------------------------------19951006ПРИЛОЖЕНИЕ III+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Директива 96/89/ЕО на Комисията от 17 декември 1996 година за изменение на Директива 95/12/ЕО за изпълнение на Директива 92/75/ЕИО на Съвета по отношение на етикетиране за енергопотребление на битови перални машиниТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

31996L0089

Официален вестник n° L 338 , 28/12/1996 стр. 0085 - 0085 специално чешко издание глава 13 том 018 стр. 49  - 49 специално испанско издание глава 13 том 018 стр. 49  - 49 специално унгарско издание глава 13 том 018 стр. 49  - 49 специално литвийско издание глава 13 том 018 стр. 49  - 49 LV.ES глава 13 том 018 стр. 49  - 49 MT.ES глава 13 том 018 стр. 49  - 49 PL.ES глава 13 том 018 стр. 49  - 49 SK.ES глава 13 том 018 стр. 49  - 49 специално словенско издание глава 13 том 018 стр. 49  - 49

		19961217Директива 96/89/ЕО на Комисиятаот 17 декември 1996 годиназа изменение на Директива 95/12/ЕО за изпълнение на Директива 92/75/ЕИО на Съвета по отношение на етикетиране за енергопотребление на битови перални машини(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 92/75/ЕИО на Съвета от 22 септември 1992 г. относно означаване чрез етикетиране и стандартна информация за продукта на енергопотреблението и други ресурси на битови уреди [1], и по-специално членове 9 и 12 от нея,като взе предвид Директива 95/12/ЕО на Комисията от 23 май 1995 г. относно изпълнение на Директива 92/75/ЕИО на Съвета по отношение на етикетирането за енергопотребление на битови перални машини [2],като има предвид, че съвременните методи за измерване и информация не позволяват адекватно етикетиране на перални машини без прилагането на единен метод за подгряване на гореща вода; като има предвид, че такива уреди трябва следователно да бъдат изключени от обсега на приложение на Директива 95/12/ЕО;като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 10 от Директива 92/75/ЕИО,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1В член 1, параграф 1 от Директива 95/12/ЕО в списъка с видове битови перални машини, изключени от обсега на приложение на посочената директива, се прибавя следното:- "— До 30 юни 1998 г. машини без вътрешни способи за подгряване на вода."Член 21. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими да се съобразят с настоящата директива, до 15 април 1997 г. Те незабавно нотифицират Комисията за тези мерки. Разпоредбите се прилагат от 15 май 1997 г.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите- членки нотифицират Комисията за всички мерки, предприети от тях в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 17 септември 1996 година.За КомисиятаChristos PapoutsisЧлен на Комисията[1] ОВ L 297, 13.10.1992 г., стр. 16.[2] ОВ L 136, 21.6.1995 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 20 май 1975 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно кормилната уредба на колесните селскостопански или горски трактори

text:
Важна правна забележка

|

31975L0321

Официален вестник n° L 147 , 09/06/1975 стр. 0024 - 0027 специално финландско издание: глава 13 том 4 стр. 0109  специално гръцко издание: глава 13 том 3 стр. 0076  специално шведско издание: глава 13 том 4 стр. 0109  специално испанско издание: глава 13 том 4 стр. 0103  специално португалско издание глава 13 том 4 стр. 0103  специално чешко издание глава 13 том 002 стр. 176  - 179 специално испанско издание глава 13 том 002 стр. 176  - 179 специално унгарско издание глава 13 том 002 стр. 176  - 179 специално литвийско издание глава 13 том 002 стр. 176  - 179 LV.ES глава 13 том 002 стр. 176  - 179 MT.ES глава 13 том 002 стр. 176  - 179 PL.ES глава 13 том 002 стр. 176  - 179 SK.ES глава 13 том 002 стр. 176  - 179 специално словенско издание глава 13 том 002 стр. 176  - 179

		19750520Директива на Съветаот 20 май 1975 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно кормилната уредба на колесните селскостопански или горски трактори(75/321/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност и в частност член 100 от него;като взе предвид предложението на Комисията;като взе предвид становището на Асамблеята [1];като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2];като има предвид, че техническите изисквания, на които трябва да отговарят тракторите в съответствие с националните законодателства, се отнасят, inter alia, за кормилната уредба;като има предвид, че тези изисквания са различни във всяка една държава-членка; като има предвид следователно, че е необходимо всички държави-членки да приемат еднакви изисквания или в допълнение, или на мястото на действащите понастоящем норми, в частност с оглед процедурата за типово одобрение на ЕИО, която е предмет на Директива 74/150/ЕИО [3] на Съвета от 4 март 1974 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки относно типовото одобрение на колесните селскостопански или горски трактори да се прилага за всеки тип трактор,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. "Трактор (селскостопански или горски)" е всяко превозно средство с мотор, с колесно или с верижно направляващо устройство, което има поне два моста, чиято главна функция е неговата теглителна сила, и което е специално конструирано да тегли, да бута, да превозва или да привежда в движение определени инструменти, машини или ремаркета, предназначени за използване в селското или горското стопанство. То може да е оборудвано за превоз на товари и пътници.2. Настоящата директива се прилага само за тракторите, определени в параграф 1, които са оборудвани с пневматични гуми, имат два моста и максимална проектна скорост между 6 и 25 км/час.Член 2Държавите-членки не могат да отказват да издават типово одобрение на ЕИО или национално типово одобрение на трактор на основания, свързани с кормилната уредба, ако тя отговаря на изискванията, посочени в приложението.Член 3Държавите-членки не могат да отказват регистрирането или да забраняват продажбата, пускането в употреба или употребата на трактори на основания, свързани с кормилната уредба, ако тя отговаря на изискванията, посочени в приложението.Член 4Измененията, необходими за привеждане в съответствие с техническия прогрес на изискванията от приложението, се приемат съгласно процедурата по член 13 от Директива 74/150/ЕИО.Член 51. Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими за да се съобразят с директивата, в срок до осемнадесет месеца от нотифицирането ѝ. Те незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 6Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 май 1975 година.За СъветаПредседателR. Ryan[1] ОВ С 160, 18.12.1969 г., стр. 29.[2] ОВ С 48, 16.4.1969 г., стр. 21.[3] ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр. 10.--------------------------------------------------19750520ПРИЛОЖЕНИЕ1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ1.1. "Кормилна уредба""Кормилна уредба" е цялото оборудване, предназначено да променя посоката на движение на трактора.Кормилната уредба може да включва:- кормило;- кормилен механизъм;- управляеми колела;- ако е необходимо, специално оборудване за създаване на допълнителна или независима мощност.1.1.1. "Кормило""Кормило" е частта, която водачът директно задейства, за да управлява трактора.1.1.2. "Кормилен механизъм""Кормилен механизъм" са всички компоненти, намиращи се между кормилото и управляемите колела, с изключение на специалното оборудване, посочено в точка 1.1.4. Кормилният механизъм може да бъде механичен, хидравличен, пневматичен, електрически или комбиниран.1.1.3. "Управляеми колела""Управляеми колела" са:- колелата, чието насочване по отношение на трактора може да се променя директно или индиректно, така че да се получи промяна в посоката на движение на трактора;- всички колела на тракторите с шарнирна рама;- колелата от един и същ мост, чиято скорост може да се променя по такъв начин, че да се получи промяна в посоката на движение на трактора.Самонасочващите се колела не са управляеми колела.1.1.4. "Специално оборудване""Специално оборудване" е онази част от кормилната уредба, с която се създава допълнителна или независима мощност. Допълнителната или независимата мощност може да бъде породена от механична, хидравлична, пневматична или електрическа система или от комбинирана система (например от маслена помпа, компресор или акумулатор и т.н.).1.2. "Различни типове кормилни уредби"1.2.1. В зависимост от източника на енергия, необходима за завъртането на управляемите колела, се различават следните типове кормилни уредби:1.2.1.1. Ръчна кормилна уредба, при която тази енергия се осигурява единствено от мускулната енергия на водача;1.2.1.2. Подпомагана кормилна уредба, при която тази енергия се осигурява от съвместното действие на мускулната енергия на водача и на специалното оборудване, посочено в точка 1.1.4;Кормилната уредба, при която тази енергия при нормални условия се осигурява единствено от специалното оборудване, посочено в точка 1.1.4, но която в случай на повреда на това специално оборудване дава възможност при управлението да се използва мускулната енергия на водача, трябва да се разглежда като "подпомагана кормилна уредба".1.2.1.3. Серво-кормилна уредба, в която тази енергия се осигурява единствено от специалното оборудване, посочено в точка 1.1.4.1.3. Усилие за управление"Усилие за управление" е силата, приложена от водача върху кормилото, за да управлява трактора.2. ИЗИСКВАНИЯ ЗА КОНСТРУКЦИЯ, МОНТАЖ И ПРОВЕРКА2.1. Общи изисквания2.1.1. Кормилната уредба трябва да гарантира лесно и сигурно управление на трактора и да отговаря на подробните изисквания, посочени в точка 2.2.2.2. Подробни изисквания2.2.1. Кормило2.2.1.1. Кормилото трябва да е лесно за въртене и удобно за хващане. То трябва да е проектирано по такъв начин, че да позволява плавно завъртане. Посоката на въртене на кормилото трябва да съответства на желаната промяна в посоката на движение на трактора.2.2.1.2. Усилието за управление, необходимо за да се направи завой с радиус от 12 м, започвайки от праволинейна посока напред, не трябва да превишава 25 daN. При подпомагана кормилна уредба, в случай на повреда на допълнителното енергийно захранване, необходимото усилие за управление не трябва да превишава 60 daN.2.2.1.3. За да се провери съответствието с изискването по точка 2.2.1.2, тракторът трябва да направи спираловидно движение, със скорост 10 км/час, започвайки от праволинейна посока на движение, върху суха и равна пътна повърхност, осигуряваща добро сцепление на гумите. Усилието за управление на кормилото се записва, докато достигне до положение, съответстващо на навлизането на трактора в завой с радиус от 12 м. Продължителността на маневрата (времето между момента, в който кормилото е завъртяно за първи път, и момента, в който то достигне до положението, в което се извършва измерването), не трябва да надвишава пет секунди за нормалните случаи, и осем секунди при повреда на специалното оборудване. Трябва да се направи една маневра наляво и една надясно.По време на изпитването тракторът трябва да е натоварен с технически допустимия максимален товар; разпределението на налягането на гумите и на тежестта между мостовете, трябва да съответства на указанията на производителя.2.2.2. Кормилен механизъм2.2.2.1. Кормилният механизъм не трябва да включва нито електрически, нито изцяло пневматичен кормилен механизъм.2.2.2.2. Кормилният механизъм трябва да е проектиран така, че да удовлетворява всякакви експлоатационни изисквания. Той трябва да е лесно достъпен за поддръжка и за проверка.2.2.2.3. В случай на кормилен механизъм, който не е изцяло хидравличен, управляването на трактора трябва да е осигурено дори в случай на повреда на хидравличния или на пневматичния компонент на кормилния механизъм.2.2.2.4. Кормилният механизъм, който работи чисто хидравлично, и специалното оборудване, посочено в точка 1.1.4, трябва да отговарят на следните изисквания:2.2.2.4.1. Едно или повече устройства за ограничаване на налягането трябва да предпазват цялата или част от веригата от превишаване на налягането;2.2.2.4.2. Устройствата за ограничаване на налягането трябва да са така монтирани, че да не допускат превишаване на налягането Т, равно на максималното работно налягане, предписано от производителя;2.2.2.4.3. Характеристиките и размерите на свързващите тръби трябва да са такива, че тръбите да издържат четирикратно налягането Т (допустимо от устройствата за ограничаване на налягането) и трябва да са монтирани на защитени места и по такъв начин, че рисковете от повреди от удар или от интерференция да са сведени до минимум, а рисковете от повреди, вследствие на протриване, да могат да се смятат за незначителни.2.2.3. Управляеми колела2.2.3.1. Всички колела могат да бъдат управляеми колела.2.2.4. Специално оборудване2.2.4.1. Специалното оборудване, определено в точка 1.1.4, използвано в типовете кормилни уредби, определени в точка 1.2.1.2 и 1.2.1.3, е допустимо при следните условия:2.2.4.1.1. Когато тракторът е оборудван с подпомагана кормилна уредба, определена в точка 1.2.1.2, то управлението му трябва да е възможно, дори и в случай на повреда на специалното оборудване, както вече бе посочено в точка 2.2.1.2. Ако подпомаганата уредба няма свой собствен източник на енергия, то тя трябва да е оборудвана с енергиен резервоар. Този резервоар може да се замени с автономно устройство, което осигурява приоритетно енергийно захранване на кормилното оборудване спрямо другите уредби, които са свързани към общия енергиен източник. Кормилната и спирачната уредби не трябва да имат общ енергиен източник. Ако източникът на енергия е сгъстен въздух, то въздушният резервоар трябва да е защитен с възвратен клапан.Когато при нормални условия енергията се осигурява единствено от специалното оборудване, посочено в точка 1.1.4, подпомаганата кормилна уредба трябва да е оборудвана с визуално или звуково устройство, което се задейства, когато в случай на повреда на това специално оборудване, усилието за управление превиши 25 daN.2.2.4.1.2. Когато тракторът е оборудван със серво-кормилна уредба, определена в точка 1.2.1.3, която се допуска, ако е с изцяло хидравличен кормилен механизъм, то при повреда на специалното оборудване трябва да е възможно да се извършат двете маневри, определени в точка 2.2.1.3, с помощта на специалното допълнително устройство. Специалното допълнително устройство може да бъде резервоар със сгъстен въздух или с газ. Като специално допълнително устройство могат да се използват маслена помпа или компресор, ако това устройство се задвижва от въртенето на колелата на трактора и не може да бъде отделено от тях. В случай на повреда на специалното оборудване, визуален или звуков сигнал трябва да предупреди за тази повреда.2.2.4.1.2.1. Ако специалното оборудване е пневматично, то трябва да е оборудвано с резервоар със сгъстен въздух, защитен с възвратен клапан. Вместимостта на този резервоар трябва да се изчисли така, че да са възможни най-малко седем пълни завъртания (от край до край) преди налягането в резервоара да спадне наполовина от работното налягане. Изпитването трябва да се извършва, като управляемите колела са отделени от терена.--------------------------------------------------


title: Директива 2013/41/ЕС на Комисията от 18 юли 2013 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване на 1R-транс-фенотрин като активно вещество в приложение I към нея  текст от значение за ЕИП

text:
               19.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 196/18

         ДИРЕКТИВА 2013/41/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 18 юли 2013 година
   за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване на 1R-транс-фенотрин като активно вещество в приложение I към нея
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2) е определен списък на активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на евентуалното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО. Този списък включва d-фенотрин.

               (2)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007 беше направена оценка на d-фенотрин в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО за употреба в продуктов тип 18 — инсектициди, акарициди и продукти за борба срещу други артроподи, определен в приложение V към посочената директива.

               (3)

               Данните, предоставени за целите на оценката, позволиха да се направят заключения единствено по отношение на определена форма на d-фенотрин, т.е. на вещество, съдържащо най-малко 89 тегл. % от 1R-транс-фенотрин. В съответствие с настоящата практика за именуване на веществата (3) това вещество следва да се счита за еднокомпонентно и да се именува 1R-транс-фенотрин. Оценката не позволи да се направят заключения относно никое друго вещество, което отговаря на определението за d-фенотрин в гореспоменатия списък на активни вещества от Регламент (ЕО) № 1451/2007. Следователно само 1R-транс-фенотрин следва да бъде включено в приложение I към Директива 98/8/ЕО въз основа на съществуващата оценка.

               (4)

               Ирландия бе определена за докладваща държава членка и на 29 юли 2010 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.

               (5)

               Докладът на компетентния орган беше разгледан от държавите членки и Комисията. В съответствие с член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 на 1 март 2013 г. Постоянният комитет по биоцидите включи констатациите от прегледа в доклад за оценка.

               (6)

               От направените оценки изглежда, че може да се очаква биоцидите, използвани като инсектициди, акарициди и продукти за борба срещу други артроподи и съдържащи 1R-транс-фенотрин, да отговарят на изискванията на член 5 от Директива 98/8/ЕО. Поради това е целесъобразно веществото 1R-транс-фенотрин да се включи за употреба в продуктов тип 18 в приложение I към посочената директива.

               (7)

               Оценката на равнище ЕС не включва всички потенциални видове употреба и сценарии за излагане на въздействие. Ето защо е целесъобразно държавите членки да направят оценка на видовете употреба или на сценариите на излагане на въздействие, както и на рисковете за компонентите на околната среда и за населението, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнище ЕС, и при издаването на разрешения за продукти да се уверят, че са предприети подходящи мерки или са наложени специални условия, за да се намалят установените рискове до приемливи равнища.

               (8)

               С оглед на установените рискове за здравето на човека е целесъобразно да се изисква да бъдат установени процедури за безопасна работа за прилагане в свръхниски обеми (СНО) и продуктите да се използват с подходящи лични предпазни средства, освен ако в заявлението за разрешение на продукта може да се докаже, че рисковете могат да се сведат до допустимо ниво по други начини.

               (9)

               Предвид установените рискове за околната среда е целесъобразно да се изисква разрешенията да са предмет на подходящи мерки за намаляване на риска с цел защита на медоносните пчели.

               (10)

               За продукти, съдържащи 1R-транс-фенотрин, които могат да доведат до остатъчни вещества в храните или фуражите, държавите членки следва да проверят дали е необходимо да се определят нови или да се изменят съществуващите максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ) в съответствие с Регламент (ЕО) № 470/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно установяване на процедури на Общността за определяне на допустимите стойности на остатъчни количества от фармакологичноактивни субстанции в храни от животински произход, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета и за изменение на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4) или с Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (5), и ще предприемат всички подходящи мерки за намаляване на риска, които да гарантират придържане към действащите норми за МДГОВ.

               (11)

               Разпоредбите на настоящата директива следва да се приложат едновременно във всички държави членки с цел да се осигури еднаквото третиране на пазара на Съюза на биоцидите от продуктов тип 18, съдържащи активното вещество 1R-транс-фенотрин, както и да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.

               (12)

               Преди включването на дадено активно вещество в приложение I към Директива 98/8/ЕО следва да се предвиди разумен период от време, за да се даде възможност на държавите членки и на заинтересованите страни да се подготвят за произтичащите от това нови изисквания, а на кандидатите, изготвили досиета — да се възползват напълно от 10-годишния период за защита на данните, който в съответствие с член 12, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 98/8/ЕО започва да тече от датата на включване.

               (13)

               След включването на веществото на държавите членки следва да се предостави разумен срок за прилагане на член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО.

               (14)

               Поради това Директива 98/8/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (15)

               В съответствие със съвместната политическа декларация на държавите членки и Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи (6) държавите членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране.

               (16)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 98/8/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Най-късно до 31 август 2014 г. държавите членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са необходими за привеждане в съответствие с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 септември 2015 г.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 18 юли 2013 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 123, 24.4.1998 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 325, 11.12.2007 г., стр. 3.

      (3)  Вж. по-специално Ръководство за идентифициране и именуване на веществата по REACH и CLP, ECHA-11-G-10.1-BG, стр. 19 и сл.

      (4)  ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 11.

      (5)  ОВ L 70, 16.3.2005 г., стр. 1.

      (6)  ОВ C 369, 17.12.2011 г., стр. 14.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложение I към Директива 98/8/ЕО се добавя следното:

                     №

                     Общоприето наименование

                     Наименование по IUPAC
                     Идентификационни номера

                     Минимална степен на чистота на активното вещество (1)

                     Дата на включването

                     Краен срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3, освен ако е приложимо някое от изключенията, посочени в бележката под линия към този текст (2)

                     Срок на изтичане на включването

                     Продуктов тип

                     Специфични разпоредби (3)

                     „66

                     1R-транс-фенотрин

                     1R-транс-фенотрин
                     Наименование по IUPAC: 3-феноксибензил (1R,3R)-2,2-диметил-3-(2-метилпроп-1-енил)циклопропанкарбоксилат
                     ЕО №: 247-431-2
                     CAS №: 26046-85-5

                     89 тегл. % от 1R-транс-фенотрин

                     1 септември 2015 г.

                     31 август 2017 г.

                     31 август 2025 г.

                     18

                     Оценката на риска, направена на равнище ЕС, не включва всички потенциални видове употреба и сценарии на излагане на въздействието на продукта. При оценяването на заявлението за издаване на разрешение за продукт в съответствие с член 5 и приложение VI държавите членки оценяват, когато това е уместно за съответния продукт, видовете употреба или сценариите на излагане на въздействието му, както и рисковете за населението и за компонентите на околната среда, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнището на Съюза.
                     Държавите членки гарантират, че при издаването на разрешения се спазват следните условия:

                                 (1)

                                 Установени са процедури за безопасна работа за изключително ниски обеми (ИНО) и продуктите се използват с подходящи лични защитни средства, освен ако в заявлението за получаване на разрешение бъде доказано, че рисковете могат да бъдат намалени до приемливо ниво по други начини.

                                 (2)

                                 За продуктите, съдържащи 1R-транс-фенотрин, които могат да доведат до наличие на остатъчни вещества в храните или във фуражите, държавите членки проверяват необходимостта да се формулират нови или да се изменят съществуващите максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ) съгласно Регламент (ЕО) № 470/2009 или Регламент (ЕО) № 396/2005 и вземат всички подходящи мерки за намаляване на риска, които не допускат превишаване на действащите норми за МДГОВ.

                                 (3)

                                 Когато е уместно, се вземат мерки за защита на медоносните пчели.“

                     Сбор от всички изомери:
                     Наименование по IUPAC: (3-феноксифенил)метил 2,2-диметил-3-(2-метилпроп-1-енил)циклопропан-1-карбоксилат
                     ЕО №: 247-404-5
                     CAS №: 26002-80-2

                     95,5 тегл. % за сбора от всички изомери

         (1)  Посочената в тази колона чистота беше минималната степен на чистота на активното вещество, използвано за оценката, извършена в съответствие с член 11. Активното вещество в пуснатия на пазара продукт може да бъде със същата или различна чистота, ако е доказана техническата му равностойност с оцененото вещество.

         (2)  За продуктите, съдържащи повече от едно активно вещество, попадащо в обхвата на член 16, параграф 2, крайният срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 е този, който е валиден за последното от неговите активни вещества, което трябва да бъде включено в настоящото приложение. За продукти, за които първото разрешение е предоставено по-късно от 120 дни преди крайния срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 и е подадено комплектно искане за взаимно признаване съгласно член 4, параграф 1 в срок от 60 дни от издаването на първото разрешение, крайният срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 във връзка с това искане се удължава до 120 дни след датата на получаване на комплектното искане за взаимно признаване. За продукти, за които дадена държава членка предложи отклонение от взаимното признаване съгласно член 4, параграф 4, крайният срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 се удължава до 30 дни след датата на приемането на решението на Комисията в съответствие с член 4, параграф 4, втора алинея.

         (3)  За прилагане на общите принципи на приложение VI съдържанието и заключенията на докладите за оценка са достъпни на електронната страница на Комисията: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm