title: Директива на Съвета от 25 юли 1978 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози, включително мерки за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги

text:
Важна правна забележка

|

31978L0686

Официален вестник n° L 233 , 24/08/1978 стр. 0001 - 0009 специално финландско издание: глава 16 том 1 стр. 0033  специално гръцко издание: глава 05 том 3 стр. 0012  специално шведско издание: глава 16 том 1 стр. 0033  специално испанско издание: глава 06 том 2 стр. 0032  специално португалско издание глава 06 том 2 стр. 0032  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 67  - 75 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 67  - 75 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 67  - 75 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 67  - 75 LV.ES глава 06 том 01 стр. 67  - 75 MT.ES глава 06 том 01 стр. 67  - 75 PL.ES глава 06 том 01 стр. 67  - 75 SK.ES глава 06 том 01 стр. 67  - 75 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 67  - 75

		19780725Директива на Съветаот 25 юли 1978 годинаотносно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози, включително мерки за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги(78/686/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 49, 57, 66 и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че съгласно Договора, считано от края на преходния период се забранява всякакво дискриминационно третиране, което се основава на националност, във връзка с установяването и предоставянето на услуги; като има предвид, че принципът на такова основаващо се на националността третиране важи по-специално за издаването на вероятно изискваните разрешения за достъп до дейността на практикуващ стоматолог, както и за регистрирането или членството в професионални организации или органи;като има предвид, че въпреки всичко, изглежда желателно да се въведат някои разпоредби, с които да се улеснява ефективното упражняване на правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги по отношение на дейността на практикуващите стоматолози;като има предвид, че съсъобразно Договора от държавите-членки се изисква да не предоставят никаква помощ, която би могла да наруши условията за установяване;като има предвид, че член 57, параграф 1 от Договора предвижда да бъдат приети директиви относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация; като има предвид, че целта на настоящата директива е признаването на дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози, с което да се даде достъп до упражняването на стоматологичната дейност, а също и признаването на дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози специалисти;като има предвид, че по отношение на обучението на практикуващи стоматолози специалисти взаимното признаване на професионална квалификация е препоръчително, когато придобитата квалификация, макар и да не представлява условие за започване на специализирана стоматологична дейност, все пак представлява условие за използването на званието "специалист";като има предвид, че с оглед на съществуващите различия между държавите-членки по отношение на броя на стоматологичните специалности и вида или продължителността на курсовете на обучение по тези специалности, следва да се предвидят някои координиращи разпоредби, които да дадат възможност на държавите-членки да пристъпят към взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация; като има предвид, че подобна координация е осъществена с Директива 78/687/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. за съгласуването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби по отношение на дейността на практикуващите стоматолози [3];като има предвид, че макар и горепосоченото координиране да не целеше хармонизиране на всички разпоредби на държавите-членки относно обучението на практикуващите стоматолози специалисти, въпреки всичко е уместно да се пристъпи към взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози специалисти, които не са разпространени във всички държави-членки, без обаче да се изключва възможността за последващо хармонизиране в тази област; като има предвид, че в тази връзка беше сметнато, че признаването на дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози специалисти, трябва да се ограничи само до държавите-членки, в които съществува такава специализация;като има предвид, че по отношение на използването на образователно-квалификационни степени една директива за взаимното признаване на дипломи не означава непременно равностойност на отразеното в тези дипломи обучение, използването на такива титли следва да се разрешава само на езика на държавата-членка по произход или на държавата-членка, откъдето идва чуждестранното лице;като има предвид, че за улесняване на прилагането на настоящата директива от националните органи, държавите-членки могат да предвидят, че в допълнение към официалните удостоверения за квалификация лице, което отговаря на изискваната от тези власти квалификация, трябва да представи удостоверение от компетентните органи на своята държава-членка по произход или на държавата-членка, от която идва, че посочените удостоверения за квалификация попадат в приложното поле на настоящата директива;като има предвид, че по отношение на предоставянето на услуги изискването за регистрация или членуване в професионални организации или органи, тъй като това е свързано с постоянния и установен характер на упражняваната дейност в приемащата страна, несъмнено би представлявало пречка за лицата, които желаят да предоставят услугата, поради временния характер на тяхната дейност; като има предвид, че поради тази причина това изискване следва да се премахне; като има предвид, че въпреки всичко в такъв случай следва да се гарантира контрол над професионалната дисциплина, за който отговарят тези професионални организации или органи; като има предвид, че за целта следва да се предвиди, че при условията на член 62 от Договора, от бенефициента може да се изисква да представи пред компетентните органи на приемащата държава-членка данни във връзка с предоставянето на услугите;като има предвид, че по отношение на изискванията за почтеност и добро име следва да се прави разграничение между изискванията за първоначален достъп до професията и изискванията за нейното упражняване;като има предвид, че що се отнася до дейността на практикуващите като заети лица стоматолози, Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в рамките на Общността [4] не предвижда конкретни разпоредби във връзка с почтеността и доброто име, професионалната дисциплина или използването на титли за включените в приложното му поле професии; като има предвид, че в зависимост от отделната държава-членка тези правила важат или могат да важат както за заетите лица, така и за самостоятелно заетите лица; като има предвид, че дейността на практикуващите стоматолози във всички държави-членки се предпоставя или ще се предпостави от притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за практикуващ стоматолог; като има предвид, че тази дейност се упражнява както от заети лица, така и от самостоятелно заети лица или от едни и същи лица в двете качества в хода на професионалната им кариера; като има предвид, че за максималното насърчаване на тяхното свободно движение в рамките на Общността се оказва необходимо да се разшири приложното поле на настоящата директива така че да обхваща практикуващите стоматолози;като има предвид, че професията на практикуващ стоматолог все още не е организирана в Италия; като има предвид, че поради това е необходимо да се даде на Италия допълнителен период за признаване на издадените от другите държави-членки дипломи за практикуващи стоматолози;като има предвид още повече, че това означава, че притежателите на издадена в Италия диплома за лекар могат да не получат атестация, която да отговаря на изискванията на член 19 от настоящата директива;като има предвид, че при тези условия е необходимо да се отложи, от една страна, задължението на Италия да признава издадени от другите държави-членки дипломи, и от друга страна задължението на държавите-членки да признават посочените в член 19 издадени в Италия дипломи,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОБХВАТЧлен 1Настоящата директива се отнася за дейността на практикуващите стоматолози, така както са определени в член 5 от Директива 78/687/ЕИО, която се упражнява под следните звания:- в Германия:Zahnarzt,- в Белгия:licencié en science dentaire/licentiaat in de tandheelkunde,- в Дания:tandlæge,- във Франция:chirurgien-dentiste,- в Ирландия:dentist, dental practitioner or dental surgeon,- в Италия:официалният документ за правосопособност, за чието название Италия уведомява държавите-членки и Комисията в определения в член 24, параграф 1 срок,- в Люксембург:médecin-dentiste,- в Нидерландия:tandarts,- в Обединеното кралство:dentist, dental practitioner or dental surgeon.ГЛАВА IIДИПЛОМИ, УДОСТОВЕРЕНИЯ И ДРУГИ ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА ПРАКТИКУВАЩИ СТОМАТОЛОЗИЧлен 2Всяка държава-членка признава дипломите, удостоверенията и другите официални документи за практикуващи стоматолози, които са издадени на граждани на държавите-членки от другите държави-членки в съответствие с член 1 от Директива 78/687/ЕИО, и които са изброени в член 3 от настоящата директива, като по отношение на правото за започване и упражняване на дейността на практикуващ стоматолог признава на своята територия тази квалификация за равностойна на квалификацията, която се признава в самата държава-членка.Член 3Посочените в член 2 дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация са както следва:а) в Германия1. "Zeugnis über die zahnärtzliche Staatsprüfung" (удостоверение на държавен изпит за практикуващ стоматолог), издадено от компетентните органи;2. атестациите от компетентните органи на Федерална република Германия, които удостоверяват равностойността на дипломите, издадени след 8 май 1945 г. от компетентните органи на Германската демократична република, на тези, които са изброени в точка 1;б) в Белгия"diplôme légal de licencié en science dentaire/wettelĳk diploma van licentiaat in de tandheelkunde" (официалната диплома на лице, завършило стоматология), издадена от университетските медицински факултети, от Централната университетска изпитна комисия или от държавните университетски изпитни комисии;в) в Дания"bevis for tandlægeeksamen (kandidateksamen)" (диплома за практикуващ стоматолог), издадена от стоматологичните училища заедно с атестация, издадена от "Sundhedsstyrelsen" (Национално бюро по здравеопазване), която удостоверява, че притежателят е преминал стаж като помощник в продължение на изисквания период от време;г) във Франция1. "diplôme d'Etat de chirurgie-dentiste" (държавна диплома за стоматолог-хирург), издавана до 1973 г. от факултетите по медицина или от общите факултети по медицина и фармация;2. "diplôme d'Etat de docteur en chirurgie dentaire" (държавна диплома за стоматолог-хирург), издадена от университетите;д) в Ирландиядиплома за:- Bachelor in Dental Science (B.Dent.Sc.),- Bachelor of Dental Surgery (BDS), или- Licentiate in Dental Surgery (LDS),издадена от университетите или от Кралския колеж по хирургия в Ирландия;е) в Италиядипломата, за чието название Италия ще уведоми държавите-членки и Комисията в определения в член 24, параграф 1 срок;ж) в Люксембург"diplôme d'Etat de docteur en médecine dentaire" (държавна диплома за доктор по стоматологична медицина), издадена от Държавната изпитна комисия;з) в Нидерландия"universitair getuigschrift van een met goed gevolg afgelegd tandartsexamen" (университетско удостоверение за успешно положен изпит по стоматологична хирургия);и) в Обединеното кралстводиплома за:- Bachelor of Dental Surgery (BDS or B.Ch.D), или- Licentiate in Dental Surgery (LDS)издадена от университетите и кралските колежи.ГЛАВА IIIДИПЛОМИ, УДОСТОВЕРЕНИЯ И ДРУГИ ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА ПРАКТИКУВАЩИ СТОМАТОЛОЗИ СПЕЦИАЛИСТИ, КОИТО СА СПЕЦИФИЧНИ ЗА ДВЕ ИЛИ ПОВЕЧЕ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИЧлен 4Всяка държава-членка, в която има приети законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, признава дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози специалисти по ортодонтия и по устна хирургия, които са издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки в съответствие с членове 2 и 3 от Директива 78/687/ЕИО, и които са изброени в член 5, като на своята територия признава тази квалификация за равностойна на издаваните от нея дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация.Член 5Посочените в член 4 дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация са, както следва:1. Ортодонтия- в Германия"fachzahnärztliche Anerkennung für Kieferorthopädie" (удостоверение за ортодонт), издадено от "Landeszahnärztekammern" (Камара на практикуващите стоматолози в провинцията),- в Дания"bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i ortodonti" (удостоверение, което дава право за използване на званието "стоматолог специалист по ортодонтия"), издадено от "Sundhedsstyrelsen" (Държавна комисия по здравеопазване),- във Франция"le titre de spécialiste en orthodontie" (званието "специалист ортодонт"), присъдена от признатия за целта компетентен орган,- в Ирландия"certificate of specialist dentist in orthodontics" (удостоверение за стоматолог специалист по ортодонтия), издадено от признатия за целта от компетентния министър компетентен орган,- в Нидерландия"getuigschrift van erkenning en inschrĳving als orthodontist in het Specialistenregister" (удостоверение, че заинтересованото лице е официално признато и регистрирано като ортодонт в регистъра на специалистите), издадено от "Specialisten-Registratiecommissie (SRC)" (Комисията по регистрация на специалисти),- в Обединеното кралство"certificate of completion of specialist training in orthodontics" (удостоверение за завършена специализация по ортодонтия), издадено от компетентния за целта орган.2. Устна хирургия- в Германия"fachzahnärztliche Anerkennung für Oralchirurgie/Mundchirurgie" (удостоверение за устна хирургия), издадено от "Landeszahnärztekammern" (Камара на практикуващите стоматолози в провинцията),- в Дания"bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i hospitalsodontologi" (удостоверение, даващо право за използване на названието "практикуващ стоматолог специалист по болнична одонтология"), издадено от "Sundhedsstyrelsen" (Държавна комисия по здравеопазване),- в Ирландия"certificate of specialist dentist in oral surgery" (удостоверение за практикуващ стоматолог специалист по устна хирургия), издадено от признатия за целта от компетентния министър компетентен орган,- в Нидерландия"getuigschrift van erkenning en inschrĳving als kaakchirurg in het Specialistenregister" (удостоверение, че заинтересованото лице е официално признато и регистрирано като устен хирург в регистъра на специалистите), издадено от "Specialisten-Registratiecommissie (SRC)" (Комисия по регистрация на специалисти),- в Обединеното кралство"certificate of completion of specialist training in oral surgery" (удостоверение за завършена специализация по устна хирургия), издадено от компетентния за целта орган.Член 61. Всяка приемаща държава-членка може да изисква от гражданите на държави-членки, които желаят да придобият диплома, удостоверение или друг официален документ за практикуващ стоматолог специалист, които не се издават в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, да изпълнят предвидените за това условия за обучение в нейните законови, подзаконови и административни разпоредби.2. Въпреки това, приемащата държава-членка изцяло или частично взема предвид завършените периоди на обучение от посочените в параграф 1 граждани, които се удостоверяват с притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за професионална квалификация, издадени от компетентните органи на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, при условие че тези периоди на обучение съответстват на изискваните в приемащата държава-членка за посоченото специализирано обучение.3. Компетентните органи и институции на приемащата държава-членка, след проверка на съдържанието и продължителността на специализираното обучение на заинтересованото лице въз основа на представените дипломи, удостоверения или други официални документи, го уведомяват за необходимия период на допълнително обучение и областите, които то трябва да включва.ГЛАВА IVПРИДОБИТИ ПРАВАЧлен 71. В случай на граждани на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения или други официални документи не отговарят на всички определени в член 1 от Директива 78/687/ЕИО минимални изисквания за обучение, всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози, които са издадени от тези държави-членки преди прилагането на Директива 78/687/ЕИО, и които са придружени от атестация, че съответните лица ефективно и законно са упражнявали посочената дейност в продължение на най-малко три последователни години през последните пет години преди датата на издаване на атестацията.2. В случай на граждани на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози специалисти не отговарят на минималните изисквания за обучение, съгласно членове 2 и 3 от Директива 78/687/ЕИО, всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство дипломи, удостоверения и други официални документи за практикуващи стоматолози специалисти, които са издадени от тези държави-членки преди прилагането на Директива 78/687/ЕИО. Въпреки това, държавите-членки могат да изискват тези дипломи, удостоверения или други официални документи да бъдат придружени от удостоверение, издадено от компетентните органи на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, че съответното лице е упражнявало дейност на практикуващ стоматолог специалист в продължение на период, равен на удвоената разлика между продължителността на специализираното обучение в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранния гражданин и минималния период на обучение съгласно Директива 78/687/ЕИО, когато дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация не отговарят на определените в член 2 от Директива 78/687/ЕИО изисквания за минимална продължителност на обучението.Въпреки това, ако преди прилагането на настоящата директива приемащата държава-членка изисква минимален срок на обучение с по-кратка от посочената в член 2 от Директива 78/687/ЕИО продължителност, споменатата в предходния параграф разлика може да се определи единствено чрез позоваване на определената от съответната държава минимална продължителност на обучението.ГЛАВА VИЗПОЛЗВАНЕ НА ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА ОБУЧЕНИЕЧлен 81. Без да се засягат разпоредбите на член 17, приемащата държава-членка гарантира, че гражданите на държави-членки, които отговарят на изискванията, определени в членове 2, 4, 7 и 19, имат право да използват законната образователно-квалификационна степен дотолкова, доколкото тя не съвпада с професионалното звание или съответно негово съкращение в техните държави-членки по произход или държавите-членки, от които идват на езика на съответната държава. Приемащите държави-членки могат да изискват образователно-квалификационната степен да се следва от името и местонахождението на учебното заведение или изпитната комисия, които са присъдили съответната квалификационна степен.2. Ако званието за обучение, което се използва в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, може да доведе до объркване в приемащата държава-членка с образователно-квалификационна степен, за която в тази държава се изисква допълнително обучение, което лицето не е преминало, приемащата държава-членка може да изиска от това лице да използва образователно-квалификационната степен, която е възприетата в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице в подходяща, определена от приемащата държава-членка формулировка.ГЛАВА VIРАЗПОРЕДБИ, ПРЕДНАЗНАЧЕНИ ЗА УЛЕСНЯВАНЕ НА ЕФЕКТИВНОТО УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДАТА НА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ ОТ ПРАКТИКУВАЩИТЕ СТОМАТОЛОЗИA. Разпоредби, които се отнасят конкретно до правото на установяванеЧлен 91. Приемаща държава-членка, която изисква от гражданите си доказателство за почтеност или добро име при започване на посочените в член 1 дейности, приемат като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на други държави-членки атестация, издадена от компетентен орган в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, че са спазени изискванията на държавата-членка по отношение на почтеност и добро име за започване на съответната дейност.2. Когато държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице не изисква доказателство за почтеност или добро име на лицата, които желаят да започнат да упражняват съответната дейност, приемащата държава-членка може да изисква от гражданите на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, да представят свидетелство за съдимост или, ако няма такова, равносилен документ, издаден от компетентен орган на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.3. Ако приемащата държава-членка разполага с подробни сведения за сериозно обстоятелство, настъпило преди установяването на лицето в тази държава извън нейната територия, което има вероятност да се отрази на започването на съответната дейност на нейната територия, тя може да уведоми държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява точността на фактите, ако те има вероятност да се отразят на започването на съответната дейност на нейна територия. Органите на тази държава вземат решение относно характера и мащаба на разследването, което следва да се извърши и уведомяват приемащата държава-членка за всички последващи действия, които предприемат във връзка с издадените от тях атестации или документи.4. Държавите-членки гарантират поверителността на предадената информация.Член 101. Когато в приемаща държава-членка са в сила законови, подзаконови или административни разпоредби, определящи изисквания за почтеност или добро име, включително разпоредби за дисциплинарни санкции в случай на сериозни професионални нарушения или присъда за извършено престъпление, които са свързани с упражняването на която и да е от посочените в член 1 дейности, държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице изпраща на приемащата държава-членка цялата необходима информация за предприетите мерки или наложените дисциплинарни санкции от професионален или административен характер по отношение на лицето по време на упражняване на професията му в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която то идва.2. Ако приемащата държава-членка разполага с подробни сведения за сериозно обстоятелство, настъпило преди установяване на заинтересованото лице в тази държава извън нейната територия, за което има вероятност да се отрази на упражняването на съответната дейност на нейна територия, тя може да уведоми държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява точността на фактите, ако те има вероятност да се отразят на упражняването на съответната дейност на нейна територия. Органите на тази държава вземат решение относно характера и мащаба на разследването, което следва да се извърши и уведомяват приемащата държава-членка за всички последващи действия, които предприемат във връзка с информацията, която са предоставили в съответствие с параграф 1.3. Държавите-членки гарантират поверителността на предадената информация.Член 11Когато приемащата държава-членка изисква от гражданите си, които желаят да започнат или да упражняват някоя от посочените в член 1 дейности да представят удостоверение за физическо и психично здраве, тя приема като достатъчно доказателство за това представянето на документа, който се изисква в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Когато държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице не налага изисквания от такова естество за лицата, които желаят да започнат или да упражняват съответната дейност, приемащата държава-членка приема от лицето атестация, издадена от компетентните органи на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, която съответства на издаваните в приемащата държава-членка атестации.Член 12Предвидените в членове 9, 10 и 11 документи не могат да се представят по-късно от три месеца след датата на тяхното издаване.Член 131. Процедурата съгласно членове 9, 10 и 11 за издаване на разрешение на съответното лице да започне която и да е от посочените в член 1 дейности, трябва да приключи възможно най-бързо и не по-късно от три месеца след представянето на всички документи във връзка с лицето, без да се нарушава правото на забавяне в резултат на евентуално обжалване след приключване на тази процедура.2. В случаите, предвидени в член 9, параграф 3 и член 10, параграф 2, молбата за преразглеждане прекъсва определения в параграф 1 срок.Държавата-членка, от която е поискана консултация, дава отговор в тримесечен срок.При получаване на отговора или след изчитане на срока приемащата държава-членка продължава процедурата по параграф 1.Член 14Когато приемащата държава-членка изисква от своите граждани, които желаят да започнат или да упражняват някоя от посочените в член 1 дейности, да положат клетва или да подпишат тържествена декларация, и когато формата на клетвата или тържествената декларация не могат да се използват от граждани на други държави-членки, приемащата държава-членка осигурява подходяща и равностойна форма на клетва или декларация на заинтересованото лице.Б. Особени разпоредби относно предоставянето на услугиЧлен 151. Когато дадена държава-членка изисква от своите граждани, които желаят да започнат или да упражняват някоя от посочените в член 1 дейности, разрешение, членство или регистрация в професионална организация или орган, в случай на предоставяне на услуги тази държава-членка освобождава гражданите на други държави-членки от това изискване.Бенефициентът упражнява предоставянето на услуги със същите права и задължения, както гражданите на приемащата държава-членка; по-специално, лицето се подчинява на правилата за поведение от професионално или административно естество, които важат в приемащата държава-членка.За целта и в допълнение към посочената в параграф 2 декларация във връзка с предоставянето на услуги, държавите-членки имат право, с оглед на прилагането на действащите на тяхна територия разпоредби във връзка с професионалното поведение, да предвидят автоматична временна регистрация или формално членство в професионална организация или орган или вписване в регистър при условие че такава регистрация не забавя или по никакъв начин не усложнява предоставянето на услуги или не налага допълнителни разходи за лицето, което предоставя услугите.Когато приемащата държава-членка предприеме мярка по силата на втората алинея или узнае факти, които противоречат на тези разпоредби, тя незабавно уведомява държавата-членка, където се е установил бенефициентът.2. Приемащата държава-членка може да изисква от бенефициента да направи предварителна декларация пред компетентните органи във връзка с предоставянето на услуги, когато те са свързани с временно пребиваване на територията на страната.При спешни случаи тази декларация може да се направи във възможно най-кратък срок след предоставяне на услугите.3. При прилагане на параграфи 1 и 2 приемащата държава-членка може да изисква от съответното лице да представи един или повече документи, съдържащи следните данни:- посочената в параграф 2 декларация,- атестация, че съответното лице законно упражнява съответната дейност в държавата-членка, където се е установило,- атестация, че бенефициентът притежава една или друга от посочените в настоящата директива дипломи, удостоверения или други официални документи, които са подходящи за предоставяне на съответните услуги.4. Посоченият в параграф 3 документ или документи не могат да се представят по-късно от 12 месеца след датата на тяхното издаване.5. Когато дадена държава-членка временно или постоянно, изцяло или частично, лиши свой гражданин или гражданин на друга държава-членка, който се е установил на нейната територия, от правото да упражнява някоя от посочените в член 1 дейности, тя взема мерки, според случая, за временно или постоянно отнемане на посочената във второто тире на параграф 3 атестация.Член 16Когато в приемащата държава-членка се изисква регистрация в орган по обществено осигуряване за уреждане със застрахователните и осигурителните органи на сметки, свързани с предоставените услуги на осигурени по социално-осигурителни програми лица, тази държава-членка освобождава гражданите на държава-членка, които са се установили в друга държава-членка, от това изискване, когато предоставянето на услуги е свързано с пътуване на съответното лице.Във всички случаи на предоставяне на услуги, което предполага пътуване на съответното лице, приемащата държава-членка може да изисква от него да предоставя информация на съответния орган за предоставените услуги предварително или при спешни случаи при първа възможност.В. Разпоредби, които са общи по отношение на правото на установяване и свободата на предоставяне на услугиЧлен 171. Когато в приемаща държава-членка използването на професионално звание, отнасящо се до която и да е от посочените в член 1 дейности се подчинява на определени правила, гражданите на други държави-членки, които отговарят на условията по член 2, член 7, параграф 1 и член 19, използват професионално звание на приемащата държава-членка, която в тази държава съответства на тези условия за квалификация, както и съкратеното наименование на званието.2. Разпоредбите на параграф 1 се отнасят също така и за използването на званието "практикуващ стоматолог специалист", когато са изпълнени условията, които са съответно предвидени в член 4 и в член 7, параграф 2.Член 181. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за даване на възможност на заинтересованите лица да получат информация за здравно-осигурителните и обществено-осигурителните закони и, по целесъобразност, за професионалната етика в приемащата държава-членка.За целта държавите-членки могат да създадат информационни центрове, откъдето заинтересованите лица да могат да получават необходимата информация. При установяване приемащата държава-членка може да изиска от съответното лице да се свърже с тези центрове.2. Държавите-членки могат да основат посочените в параграф 1 центрове към компетентните органи, които те трябва да определят в посочения в член 24, параграф 1 срок.3. При необходимост, държавите-членки трябва да се погрижат съответните лица да придобият в техен собствен интерес и в интерес на техните пациенти необходимите езикови познания за упражняване на професията в приемащата държава-членка.ГЛАВА VIIПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ОСОБЕНИЯ СЛУЧАЙ С ИТАЛИЯЧлен 19От датата, на която Италия предприеме необходимите мерки за спазване на настоящата директива, с оглед на извършването на посочените в член 1 от настоящата директива дейности, държавите-членки признават издадените в Италия дипломи, удостоверения и други официални документи за лекари на лица, които са започнали висшето си медицинско образование не по-късно от 18 месеца след нотифицирането на на настоящата директива, придружени от издадена от компетентните италиански органи атестация, че съответните лица са извършвали в Италия ефективно, законно и като основно занимание посочените в член 5 от Директива 78/687/ЕИО дейности в продължение на най-малко три последователни години през последните пет години преди датата на издаване на удостоверението, и че лицата имат право да извършват посочените дейности при същите условия, както притежателите на посочените в член 3, буква е) от настоящата директива дипломи, удостоверения или други официални документи.Изискването за тригодишен стаж по специалността по предходното изречение не се отнася за лица, които успешно са завършили най-малко тригодишно обучение, което се удостоверява от компетентните органи като равностойно на посоченото в член 1 от Директива 78/687/ЕИО обучение.ГЛАВА VIIIЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 20Държавите-членки, които изискват от своите граждани да завършат подготвителен курс на обучение, за да имат право да бъдат назначени като практикуващи стоматолози към дадена обществено-осигурителна програма, могат да поставят същото изискване към граждани на други държави-членки в продължение на период от осем години след нотифициране на настоящата директива. Въпреки това, продължителността на обучението не може да надвиши шест месеца.Член 21При наличие на основателни съмнения приемащата държава-членка може да поиска от компетентните органи на друга държава-членка да потвърдят автентичността на издадените в тази държава дипломи, удостоверения и други официални документи, които са посочени в Глави II, III и IV, както и потвърждение, че съответното лице отговаря на всички изисквания за обучението съгласно Директива 78/687/ЕИО.Член 22В определения в член 24, параграф 1 срок държавите-членки определят органите, които са компетентни да издават или получават посочените в настоящата директива дипломи, удостоверения или други официални документи, както и документи и информация, като незабавно информират за това останалите държави-членки и Комисията.Член 23Директивата се прилага и за граждани на държави-членки, които съгласно Регламент (ЕИО) № 1612/68 упражняват или ще упражняват посочените в член 1 дейности като заети лица.Член 241. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от 18 месеца след нотифицирането ѝ и незабавно информират за това Комисията. Италия обаче предприема тези мерки в срок от максимум шест години и във всички случаи, когато предприема необходимите мерки за спазване на Директива 78/687/ЕИО.2. Държавите-членки изпращат на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в обсега на материята, уредена с настоящата директива.Член 25Когато дадена държава-членка изпитва сериозни затруднения в определени области при прилагането на настоящата директива, Комисията разглежда тези затруднения съвместно със съответната държавата и иска становището на Комитета на висшите служители от здравеопазването, създаден с Решение 75/365/ЕИО [5], последно изменено с Решение 78/689/ЕИО [6].При необходимост Комисията представя подходящи предложения на Съвета.Член 26Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 25 юли 1978 година.За СъветаПредседателK. von Dohnanyi[1] ОВ C 101, 4.8.1970 г., стр. 19.[2] ОВ C 36, 28.3.1970 г., стр. 17.[3] ОВ L 233, 24.8.1978 г., стр. 10.[4] ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2.[5] ОВ L 167, 30.6.1975 г., стр. 19.[6] ОВ L 233, 24.8.1978 г., стр. 17.--------------------------------------------------


title: Директива 2005/56/EО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорностТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32005L0056

Официален вестник n° L 310 , 25/11/2005 стр. 0001 - 0009

		20051026Директива 2005/56/EО на Европейския парламент и на Съветаот 26 октомври 2005 годинаотносно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 44 от него,като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [1],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [2],като имат предвид, че:(1) Е налице необходимост от сътрудничество и консолидиране между дружествата с ограничена отговорност от различни държави-членки. Независимо от това дружествата с ограничена отговорност се сблъскват с много законодателни и административни трудности в Общността по отношение на презграничните си сливания. Поради това, с оглед на доизграждането и функционирането на единния пазар, е необходимо да се установят разпоредби на Общността за улесняване извършването на презгранични сливания между различните типове дружества с ограничена отговорност, които се регулират съгласно законодателството на различни държави-членки.(2) Настоящата директива улеснява презграничното сливане на дружества с ограничена отговорност, както е в дефинирано в нея. Законодателството на държавите-членки следва да разрешава презграничното сливане на национално дружество с ограничена отговорност с дружество с ограничена отговорност от друга държава-членка, ако националното законодателство на съответните държави-членки разрешава сливания между тези типове дружества.(3) С цел да се улеснят операциите по презграничното сливане, следва да бъде определено, доколкото настоящата директива не предвижда друго, че всяко участващо в презгранично сливане дружество и всяка заинтересована трета страна остават предмет на разпоредбите и формалностите на националното законодателство, което би било приложимо в случай на национално сливане. Никоя от разпоредбите и формалностите на националното законодателство, на която се позовава настоящата директива, не следва да въвежда ограничения върху свободата на установяване или свободното движение на капитали, освен ако тези ограничения могат да бъдат аргументирани в съответствие с съдебната практика на Съда на Европейските общности, и по-специално с изискванията от общ интерес, и са необходими, както и подходящи за изпълнението на тези преобладаващи изисквания.(4) Общият план за презгранично сливане следва да бъде съставен при едни и същи условия за всяко от засегнатите дружества в различните държави-членки. Поради това минималното съдържание на този общ план следва да бъде определено, като в същото време на дружествата се остави свобода да се договарят по другите въпроси.(5) За да се защитят интересите на членовете и на трети лица, общият план на презграничните сливания и завършването на презгранично сливане следва да бъдат публикувани за всяко сливащо се дружество чрез вписване в съответния публичен регистър.(6) В законодателството на всички държави-членки следва да бъде предвидено, че на национално ниво и за всяко от сливащите се дружества се изготвя доклад от един или повече експерти за общия план на презграничното сливане. За да се намалят разходите на експертите, свързани с презграничните сливания, следва да се предвиди разпоредба за възможността за съставяне на единствен доклад, който да е предназначен за всички членове на участващи в операция по сливане дружества. Общият план на презграничното сливане следва да бъде одобрен от общото събрание на всяко от тези дружества.(7) За да се улеснят операциите по презгранично сливане, следва да се предвиди, че мониторингът върху протичането и законността на процеса на вземане на решения във всяко сливащо се дружество следва да бъде извършвано от компетентната за всяко от тези дружества национална власт, докато мониторингът върху извършването и законността на презграничното сливане следва да бъде осъществяван от националната власт, която има юрисдикция над дружеството, което се формира в резултат на сливането. Въпросната национална власт може да бъде съд, нотариус или друга компетентна власт, посочена от съответната държава-членка. Също така следва да бъде установено съгласно кое национално законодателство се определя датата, на която презграничното сливане влиза в сила, а именно законодателството, което регулира формираното в резултат на презграничното сливане дружество.(8) За да се защитят интересите на членовете и на трети лица, следва да се определят правните последици от презграничното сливане, като се прави разлика дали формираното в резултат на презграничното сливане дружество е дружество приобретател или е ново дружество. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че след датата на влизане в сила на презграничното сливане последното не може да се обявява за нищожно.(9) Настоящата директива не засяга прилагането на законодателството по отношение на контрола върху концентрациите между предприятия както на общностно равнище, чрез Регламент (EО) № 139/2004 [3], така и на равнището но държавите-членки.(10) Настоящата директива не засяга законодателството на Общността в областта на кредитните посредници и другите финансови предприятия, както и националните правила, създадени или въведени съгласно това законодателство на Общността.(11) Настоящата директива не засяга законодателството на държава-членка, съгласно което се изисква информация за мястото на централното управление или основното място на дейност на дружеството, формирано в резултат на презграничното сливане.(12) Правата на работниците или служителите, различни от правото на участие, следва да останат предмет на националните разпоредби, посочени в Директива 98/59/EО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно колективното освобождаване от работа [4], Директива 2001/23/EО на Съвета от 12 март 2001 г. за защитата на правата на работниците или служителите при прехвърляне на собствеността на предприятия или обособени части от тях [5], Директива 2002/14/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 г. за създаване на обща рамка за информация и консултации на работниците и служителите в Европейската общност [6] и Директива 94/45/EО на Съвета от 22 септември 1994 г. за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение [7].(13) Участието на работниците или служителите в дружеството, формирано в резултат на презграничното сливане, както и включването им в процеса на дефиниране на тези права следва да бъде регулирано, ако работниците или служителите имат право на участие в едно от сливащите се дружества при установените в настоящата директива условия и ако националното законодателство на държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, не предвижда същото ниво на участие както в сливащите се дружества, включително в комитети към надзорния съвет с правомощия за вземане на решения, или не предвижда същите правомощия за упражняването на права от работниците или служителите на предприятия в резултат на презграничното сливане. За тази цел принципите и процедурите, предвидени в Регламент (EО) № 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 г. за статута на Европейското дружество (SE) [8] и в Директива 2001/86/EО на Съвета от 8 октомври 2001 г. за допълване на статута на Европейското дружество по отношение на участието на работници или служители [9], следва да бъдат взети предвид като основа, съгласно обаче извършването на модификации, които се считат за необходими, тъй като полученото в резултат на това дружество ще бъде предмет на националното законодателство на държавата-членка, в която се намира седалището му. В съответствие с член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/86/EО държавите-членки могат да осигурят бързо започване на преговори съгласно член 16 от настоящата директива с цел да не забавят излишно сливанията.(14) С цел определяне нивото на участие на работниците или служителите в съответните сливащи се дружества, следва да се вземе предвид съотношението на представителите на работниците или служителите и членовете на управителния съвет, който отговаря за приходните звена на дружествата, когато съществува участие на работниците или служителите.(15) Тъй като целта на предложената мярка, а именно установяване на единни правила, които са приложими на транснационално равнище, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и поради това, предвид на мащаба и въздействието на предложената мярка, може да бъде постигната по удовлетворителен начин на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, изложен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, изложен в същия член, настоящата директива не излиза извън необходимото за постигането на тази цел.(16) В съответствие с параграф 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро правно регулиране [10] държавите-членки следва да бъдат насърчавани да изготвят за техни цели и за целите на Общността таблици, които илюстрират, доколкото е възможно, съответствието между разпоредбите на настоящата директива и приетите национални разпоредби, както и да публикуват тези таблици,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1ОбхватНастоящата директива се прилага за сливания на дружества с ограничена отговорност, които са създадени в съответствие със законодателството на държава-членка и имат седалище, централно управление или основно място на дейност в рамките на Общността, при условие че поне две от последните се регулират от законодателството на различни държави-членки (наричани по-долу "презгранични сливания").Член 2ОпределенияПо смисъла на настоящата директива:1. "дружество с ограничена отговорност", наричано по-долу "дружество", означава:a) дружество, посочено в член 1 от Директива 68/151/EИО [11], илиб) дружество с дялов капитал и правосубектност, което притежава отделни активи, служещи единствено за покритие на задълженията му, и което трябва да спазва, съгласно националното законодателство, което го регулира, предпазни мерки по смисъла на Директива 68/151/EИО за защитата на интересите на членовете и на трети лица;2. "сливане" означава операция, при която:a) едно или повече дружества прехвърлят, към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидират, активите и пасивите си на друго съществуващо дружество — приобретател, срещу предоставяне на техните членове на ценни книжа или акции от капитала на последното дружество и, ако е приложимо, срещу плащане в брой, което не превишава 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, балансовата стойност на тези ценни книжа или акции; илиб) две или повече дружества прехвърлят, към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидират, активите и пасивите си на създадено от тях ново дружество срещу предоставяне на техните членове на ценни книжа или акции от капитала на новото дружество и, ако е приложимо, срещу плащане в брой, което не превишава 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, балансовата стойност на тези ценни книжа или акции; илив) дружество прехвърля към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидира, активите и пасивите си на дружество, което притежава всички ценни книжа или акции от капитала на първото.Член 3Допълнителни разпоредби относно обхвата1. Независимо от член 2, параграф 2, настоящата директива се прилага и за презгранични сливания, при които съгласно законодателството на поне една от засегнатите държави-членки се допуска плащането в брой, упоменато в член 2, параграф 2, букви a) и б), да превишава 10 % от номиналната стойност, или при липса на номинална стойност, балансовата стойност на ценните книжа или акциите от капитала на формираното в резултат на презграничното сливане дружество.2. Държавите-членки могат да решат да не прилагат настоящата директива за презгранични сливания, в които участват кооперации, дори и когато последните биха попаднали в рамките на определението на "дружество с ограничена отговорност" съгласно член 2, параграф 1.3. Настоящата директива не се прилага за презгранични сливания, в които участва дружество, чийто предмет на дейност е колективна инвестиция на обществен капитал, което оперира на принципа на разпределение на риска и чиито дялове, по искане на притежателите им, се изкупуват обратно или се изплащат директно или индиректно за сметка на активите на това дружество. Това обратно изкупуване или изплащане се приравнява с действие, предприето от дружеството с цел да се гарантира, че борсовата стойност на дяловете му не се отклонява значително от нетната стойност на неговите активи.Член 4Условия за презграничните сливания1. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго:a) презграничните сливания са единствено възможни между типове дружества, които могат да се сливат съгласно националното законодателство на съответните държави-членки, иб) ако дружеството, което участва в презграничното сливане, изпълнява разпоредбите и формалностите на меродавното за него национално законодателство. Законодателството на държава-членка, което разрешава на националните органи да се противопоставят на дадено вътрешно сливане поради държавен интерес, се прилага и за презгранично сливане, при което поне едно от сливащите се дружества се регулира съгласно законодателството на тази държава-членка. Тази разпоредба не се прилага до степента, до която се прилага член 21 от Регламент (EО) № 139/2004.2. Разпоредбите и формалностите, посочени в параграф 1, буква б), включват по-специално тези относно процеса на вземане на решение по отношение на сливането и, имайки предвид презграничния характер на сливането, защитата на кредиторите на сливащите се дружества, притежателите на облигации и притежателите на ценни книжа или акции, както и защитата на работниците или служителите по отношение на правата, различни от правата по член 16. В случай на дружества, които участват в презгранично сливане и се регулират съгласно нейното законодателство, държавата-членка може да приема разпоредби с цел гарантиране на подходяща защита на членовете, които са малцинство и са се противопоставили на презграничното сливане.Член 5Общ план на презграничните сливанияРъководството или административният орган на всяко от сливащите се дружества изготвя общ план на презграничното сливане. Общият план на презграничното сливане включва най-малко следните подробности:a) формата, името и седалището на сливащите се дружества, както и предложените форма, име и седалище за формираното в резултат на презграничното сливане дружество;б) съотношението, приложимо за обмена на ценни книжа или акции от капитала на дружеството, както и сумата на всяко плащане в брой;в) условията за разпределение на ценните книжа или акциите от капитала на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;г) вероятните отражения на презграничното сливане върху заетостта;д) датата, от която тези ценни книжа или акции от капитала на дружеството дават право на притежателите им да участват в печалбата, както и всички специфични условия, засягащи това право;е) датата, от която операциите на сливащите се дружества ще бъдат третирани за счетоводни цели като операции на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;ж) правата, дадени от формираното в резултат на презграничното сливане дружество на членовете, които имат специални права, или на притежателите на ценни книжа, различни от акции от капитала на дружеството, или предложените мерки относно тях;з) всички специални привилегии, предоставени на експертите, които проверяват общия план на презграничното сливане, или на членовете на административните, управителните, надзорните или контролните органи на сливащите се дружества;и) устава на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;й) когато е уместно, информация за процедурите, при които съгласно член 16 се регулират условията за включване на работниците или служителите в процеса на дефиниране на правото им да участват във формираното в резултат на презграничното сливане дружество;к) информация за оценката на активите и пасивите, които се прехвърлят на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;л) датите от годишните отчети на сливащите се дружества, които се използват за определяне условията на презграничното сливане.Член 6Публикуване1. Общият план на презграничното сливане се публикува по начин, определен в законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 68/151/EИО, за всяко от сливащите се дружества и най-късно един месец преди датата на общото събрание, което следва да вземе решение за плана.2. Съгласно допълнителните изисквания, наложени от държавата-членка, която регулира съответното дружество, в държавния вестник на тази държава-членка се публикуват следните подробности за всяко от сливащите се дружества:a) типът, името и седалището на всяко сливащо се дружество;б) регистърът, в който се съхраняват документите по отношение на всяко сливащо се дружество, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 68/151/EИО, както и номерът на вписването в този регистър;в) указание за условията за упражняване правата на кредиторите и на всички членове на сливащите се дружества, които са малцинство, както и адресът, на който може да бъде получена безплатно пълна информация за тези условия.Член 7Доклад от управителния или административния органУправителният или административният орган на всяко от сливащите се дружества изготвя доклад, предназначен за членовете, който разяснява и аргументира правните и икономическите аспекти на презграничното сливане, както и разяснява отраженията на презграничното сливане върху членовете, кредиторите и работниците или служителите.Докладът се предоставя на членовете и на представителите на работниците или служителите или, ако няма такива представители, на самите работници или служители, не по-късно от един месец преди датата на общото събрание, упоменато в член 9.Ако управителният или административният орган на което и да е сливащо се дружество получи своевременно становище от представителите на работниците или служителите си, както е предвидено в националното законодателство, това становище се прилага към доклада.Член 8Доклад от независими експерти1. За всяко сливащо се дружество се съставя доклад от независими експерти, който се предоставя на членовете не по-късно от един месец преди датата на общото събрание, упоменато в член 9. Експертите могат да бъдат физически или юридически лица съгласно националното законодателство на всяка държава-членка.2. Като алтернатива на експертите, които действат от името на всяко от сливащите се дружества, общият план на презграничното сливане може да бъде проверяван от един или повече независими експерти, назначени за тази цел, въз основа на общо искане на дружествата, от съдебен или административен орган в държавата-членка на едно от сливащите се дружества или формираното в резултат на презграничното сливане дружество или одобрени от този орган, които съставят единен писмен доклад, предназначен за всички членове.3. Докладът от експертите включва най-малко подробностите, предвидени в член 10, параграф 2 от Директива 78/855/EИО на Съвета от 9 октомври 1978 г. относно сливания на публични дружества с ограничена отговорност [12]. Експертите имат право да изискват от всяко от сливащите се дружества информация, която считат за необходима за изпълнението на задълженията си.4. Проверка от независими експерти по отношение на общия план на презграничното сливане, както и доклад от експерти не се изискват, ако всички членове на дружествата, които участват в презграничното сливане, са се договорили за това.Член 9Одобрение от общото събрание1. След като се запознае с посочените в членове 7 и 8 доклади, общото събрание на всяко от сливащите се дружества взема решение за одобрението на общия план на презграничното сливане.2. Общото събрание на всяко от сливащите се дружества може да си запази правото да постави презграничното сливане в зависимост от утвърждаването от негова страна на договореностите, които са постигнати по отношение на участието на работниците или служителите във формираното в резултат на презграничното сливане дружество.3. Законодателството на държава-членка не трябва да изисква одобрение на сливането от общото събрание на дружеството — приобретател, ако са изпълнени условията, определени в член 8 от Директива 78/855/EИО.Член 10Сертификат преди сливане1. Всяка държава-членка определя съда, нотариуса или друга власт, компетентни да контролират законосъобразността на презграничното сливане по отношение на тази част от процедурата, която засяга всяко сливащо се дружество, регулирано съгласно националното ѝ законодателство.2. Посочената в параграф 1 власт във всяка заинтересована държава-членка незабавно издава за всяко сливащо се дружество, регулирано съгласно националното законодателство на тази държава, сертификат, който удостоверява по категоричен начин надлежното изпълнение на действията и формалностите, предхождащи сливането.3. Ако законодателството на държава-членка, съгласно което се регулира сливащо се дружество, предвижда процедура за контрол и изменение на съотношението, приложимо за обмена на ценни книжа или акции, или процедура за компенсиране на членовете, които са малцинство, без да се засяга вписването на презграничното сливане, то тази процедура се прилага само ако другите сливащи се дружества в държави-членки, които не предвиждат такава процедура, изрично се съгласят, при одобрението на общия план на презграничното сливане в съответствие с член 9, параграф 1, с възможността за членовете на това сливащо се дружество да поискат такава процедура от съда, който има юрисдикция над дружеството. В тези случаи посочената в параграф 1 власт може да издаде сертификата, упоменат в параграф 2, дори и ако тази процедура е започнала. Независимо от това в сертификата трябва да бъде посочено, че процедурата е предстояща. Решението в рамките на процедурата е задължително за формираното в резултат на презграничното сливане дружество и за неговите членове.Член 11Контрол върху законосъобразността на презграничното сливане1. Всяка държава-членка определя съда, нотариуса или друга власт, компетентна да контролира законосъобразността на презграничното сливане по отношение на тази част от процедурата, която засяга извършването на презграничното сливане или, когато е уместно, формирането на ново дружество в резултат на презграничното сливане, когато създаденото в резултат на презграничното сливане дружество се регулира съгласно националното ѝ законодателство. Посочената власт гарантира по-специално, че сливащите се дружества са одобрили общия план на презграничното сливане при едни и същи условия и, когато е уместно, условията за участието на работниците или служителите са определени в съответствие с член 16.2. За тази цел всяко сливащо се дружество предоставя на посочената в параграф 1 власт сертификата, посочен в член 10, параграф 2, в рамките на шест месеца от неговото издаване и заедно с общия план на презграничното сливане, одобрен от упоменатото в член 9 общо събрание.Член 12Влизане в сила на презграничното сливанеДатата на влизане в сила на презграничното сливане се определя съгласно законодателството на държавата-членка, съгласно което се регулира формираното в резултат на презграничното сливане дружество. Тази дата трябва да бъде след извършването на контрола, упоменат в член 11.Член 13ВписванеФормата за обявяване извършването на презграничното сливане, в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО, в публичния регистър, в който всяко дружество е задължено да вписва документите си, се определя съгласно законодателството на държавите-членки, предмет на чиято юрисдикция са сливащите се дружества.Регистърът, в който се вписва формираното в резултат на презграничното сливане дружество, незабавно нотифицира регистъра, в който всяко дружество е било задължено да вписва документите си, че презграничното сливане се е състояло. Заличаването на предишното вписване се извършва, ако това е приложимо, при получаване на тази нотификация, но не и преди това.Член 14Последици от презграничното сливане1. Презгранично сливане, което е извършено съгласно определеното в член 2, параграф 2, букви a) и в), има следните последици, считано от посочената в член 12 дата:a) всички активи и пасиви на дружеството, което се придобива, се прехвърлят на дружеството — приобретател;б) членовете на дружеството, което се придобива, стават членове на дружеството — приобретател;в) дружеството, което се придобива, престава да съществува.2. Презгранично сливане, което е извършено съгласно определеното в член 2, параграф 2, буква б), има следните последици, считано от посочената в член 12 дата:a) всички активи и пасиви на сливащите се дружества се прехвърлят на новото дружество;б) членовете на сливащите се дружества стават членове на новото дружество;в) сливащите се дружества престават да съществуват.3. Ако законодателствата на държавите-членки изискват, в случай на презгранично сливане на дружества в обхвата на настоящата директива, изпълнението на специфични формалности, преди прехвърлянето от сливащите се дружества на определени активи, права и задължения да е влязло в сила спрямо трети лица, то тези формалности се изпълняват от формираното в резултат на презграничното сливане дружество.4. Правата и задълженията на сливащите се дружества, които произтичат от трудови договори или трудови правоотношения и които съществуват към датата, на която презграничното сливане влиза в сила, се прехвърлят, на основание на това влизащо в сила презгранично сливане, на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, считано от датата на влизане в сила на сливането.5. Акциите от дружеството — приобретател, не се обменят за акции от дружеството, което се придобива, които се притежават:a) от самото дружество — приобретател, или чрез лице, което действа от свое име, но за сметка на първото; илиб) от самото дружество, което се придобива, или чрез лице, което действа от свое име, но за сметка на първото.Член 15Опростени формалности1. Ако презгранично сливане чрез придобиване се извършва от дружество, което притежава всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват:- член 5, букви б), в) и д), член 8 и член 14, параграф 1, буква б) не се прилагат,- член 9, параграф 1 не се прилага за дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват.2. Ако презгранично сливане чрез придобиване се извършва от дружество, което притежава 90 % или повече, но не всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват, докладите от независим експерт или експерти, както и необходимите за контрола документи се изискват само до степента, до която това е необходимо съгласно националното законодателство, предмет на чиято юрисдикция е дружеството — приобретател, или дружеството, което се придобива.Член 16Участие на работниците или служителите1. Без да се засяга параграф 2, формираното в резултат на презграничното сливане дружество се регулира от действащите в държавата-членка, в която се намира седалището му, правила относно участието на работниците или служителите, ако са налице такива.2. Независимо от това действащите в държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, правила относно участието на работниците или служителите, ако са налице такива, не се прилагат, ако поне едно от сливащите се дружества има в рамките на шестмесечния период преди публикуването на общия план на презграничното сливане, упоменат в член 6, среден брой работници или служители над 500 и в него функционира система за участие на работниците или служителите по смисъла на член 2, буква к) от Директива 2001/86/EО, или когато националното законодателство, приложимо за формираното в резултат на презграничното сливане дружество:a) не предвижда поне същото ниво на участие на работниците или служителите, както съществуващото в съответните сливащи се дружества, изразено като съотношение на представителите на работниците или служителите и членовете на административния или надзорния орган, комитетите към тях или управителния съвет, който отговаря за приходните звена на дружеството, когато съществува участие на работниците или служителите, илиб) не предвижда за работниците или служителите в предприятия на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, които се намират в други държави-членки, същите условия за упражняване на правото на участие, както тези за работниците или служителите в държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество.3. В посочените в параграф 2 случаи участието на работниците или служителите във формираното в резултат на презграничното сливане дружество и в процеса на дефинирането на това право се регулира от държавите-членки, mutatis mutandis, и при условията на параграфи от 4 до 7 по-долу, в съответствие с установените в член 12, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (EО) № 2157/2001 принципи и процедури, както и следните разпоредби на Директива 2001/86/EО:a) член 3, параграфи 1, 2 и 3, параграф 4, първа алинея, първо тире и втора алинея, параграфи 5 и 7;б) член 4, параграф 1, параграф 2, букви a), ж) и з) и параграф 3;в) член 5;г) член 6;д) член 7, параграф 1, параграф 2, първа алинея, буква б) и втора алинея и параграф 3. Независимо от това процентите, които се изискват съгласно член 7, параграф 2, първа алинея, буква б) от Директива 2001/86/EО за прилагането на стандартните правила, съдържащи се в част 3 от приложението към посочената директива, се увеличават от 25 на 33 1/3 % за целите на настоящата директива;е) членове 8, 10 и 12;ж) член 13, параграф 4;з) част 3 от приложението, буква б).4. При регулирането на принципите и процедурите, посочени в параграф 3, държавите-членки:a) дават право на съответните органи на сливащите се дружества да избират, без каквото и да е предварително договаряне, да се регулират пряко от стандартните правила за участие, посочени в параграф 3, буква з), както са определени в законодателството на държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, както и да съблюдават тези правила от датата на вписването;б) дават право на специалния договарящ орган да реши, с мнозинство от две трети на членовете си, които представляват най-малко две трети от работниците или служителите, включително гласовете на членовете, които представляват работниците или служителите в най-малко две различни държави-членки, да не започва преговори или да прекрати преговорите, които вече са започнали, както и да разчита на действащите правила за участие в държавата-членка, където се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;в) могат да предвидят в случаите, в които стандартните правила за участие се прилагат след предварителни преговори, както и независимо от тези правила, намаляване на дела на представителите на работниците или служителите в административния орган на формираното в резултат на презграничното сливане дружество. Независимо от това, ако представителите на работниците или служителите в едно от сливащите се дружества са съставлявали най-малко една трета от административния или надзорния съвет, намаляването не трябва да води до дял на представителите на работниците или служителите в административния орган, който е по-малък от една трета.5. Разширяването на обхвата на правото на участие със заети в други държави-членки работници или служители на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, посочени в параграф 2, буква б), не води до задължение за държавите-членки, които вземат решението за разширяването, да включат тези работници или служители при изчисляването на праговете на заетите лица, които пораждат права на участие по силата на националното законодателство.6. Ако в поне едно от сливащите се дружества функционира система за участие на работниците или служителите и формираното в резултат на презграничното сливане дружество следва да бъде регулирано от такава система в съответствие с правилата, посочени в параграф 2, това дружество е задължено да приеме правна форма, която позволява упражняването на правото на глас.7. Ако във формираното в резултат на презграничното сливане дружество функционира система за участие на работниците или служителите, това дружество е задължено да предприеме мерки, за да гарантира, че правото на участие на работниците или служителите е защитено в случай на последващи местни сливания за период от три години след извършването на презграничното сливане, като установените в настоящия член правила се прилагат mutatis mutandis.Член 17ВалидностПрезгранично сливане, което е влязло в сила съгласно член 12, не може да бъде обявено за нищожно.Член 18ПрегледСлед изтичането на период от пет години след датата, определена в член 19, първа алинея, Комисията извършва преглед на настоящата директива в светлината на опита при прилагането ѝ и прави предложение за изменение, ако е необходимо.Член 19ТранспониранеДържавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 декември 2007 г.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 20Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 21АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Страсбург на 26 октомври 2005 година.За Европейския парламентПредседателJ. Borrell FontellesЗа СъветаПредседателD. Alexander[1] ОВ C 117, 30.4.2004 г., стр. 43.[2] Становище на Европейския парламент от 10 май 2005 г. (Все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 19 септември 2005 г.[3] Регламент (EО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. за контрола върху концентрациите между предприятия (Регламент на ЕО относно сливанията) (ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1).[4] ОВ L 225, 12.8.1998 г., стр. 16.[5] ОВ L 82, 22.3.2001 г., стр. 16.[6] ОВ L 80, 23.3.2002 г., стр. 29.[7] ОВ L 254, 30.9.1994 г., стр. 64. Директива, изменена с Директива 97/74/EО (ОВ L 10, 16.1.1998 г., стр. 22).[8] ОВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (EО) № 885/2004 (ОВ L 168, 1.5.2004 г., стр. 1).[9] ОВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 22.[10] ОВ C 321, 31.12.2003 г., стр. 1.[11] Първа директива на Съвета 68/151/EИО от 9 март 1968 г. относно координирането на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, параграф 2 от Договора, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността (ОВ L 65, 14.3.1968 г., стр. 8). Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.[12] ОВ L 295, 20.10.1978 г., стр. 36. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.--------------------------------------------------


title: Първа Директива на Съвета от 9 март 1968 година за съгласуване на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и на трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността

text:
Важна правна забележка

|

31968L0151

Официален вестник n° L 065 , 14/03/1968 стр. 0008 - 0012 специално финландско издание: глава 17 том 1 стр. 0003  специално датско издание поредица I глава 1968(I) стр. 0041  специално шведско издание: глава 17 том 1 стр. 0003  специално английско издание: поредица I глава 1968(I) стр. 0041  специално гръцко издание: глава 06 том 1 стр. 0080  специално испанско издание: глава 17 том 1 стр. 0003  специално португалско издание глава 17 том 1 стр. 0003  специално чешко издание глава 17 том 01 стр. 3  - 7 специално испанско издание глава 17 том 01 стр. 3  - 7 специално унгарско издание глава 17 том 01 стр. 3  - 7 специално литвийско издание глава 17 том 01 стр. 3  - 7 LV.ES глава 17 том 01 стр. 3  - 7 MT.ES глава 17 том 01 стр. 3  - 7 PL.ES глава 17 том 01 стр. 3  - 7 SK.ES глава 17 том 01 стр. 3  - 7 специално словенско издание глава 17 том 01 стр. 3  - 7

		19680309Първа Директива на Съветаот 9 март 1968 годиназа съгласуване на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и на трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността(68/151/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 54, параграф 3, буква ж) от него,като взе предвид Общата програма за премахване на ограниченията за свободата на установяване [1], и по-специално дял VI от нея,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че координирането, предвидено в член 54, параграф 3, буква ж) и в Общата програма за премахване на ограниченията за свободата на установяване, е неотложно, особено по отношение на дружества с ограничена отговорност, чрез акции или по друг начин, тъй като дейността на тези дружества често се простира отвъд границите на националната територия;като има предвид, че координирането на националните разпоредби относно оповестяването на информация, действителността на поетите задължения и недействителността на такива дружества има голямо значение, особено за защита на интересите на трети лица;като има предвид, че в тези области разпоредбите на Общността по отношение на тези дружества трябва да бъдат приети едновременно, тъй като единствените гаранции, които те предлагат на третите лица, са техните активи;като има предвид, че основните документи на дружеството следва да бъдат оповестявани, за да могат трети лица да установят тяхното съдържание и друга информация във връзка с дружеството, особено данни за лицата, упълномощени да задължават дружеството;като има предвид, че защитата на третите лица трябва да бъде гарантирана чрез разпоредби, които във възможно най-голяма степен ограничават основанията за недействителност на задълженията, поети от името на дружеството;като има предвид, че за да се гарантира правната сигурност в отношенията между дружеството и третите лица, както и между съдружниците, е нужно да се ограничат случаите, в които може да се стигне до недействителност, както и обратното действие на обявяването на недействителността, и да бъде установен кратък срок, в който третите лица могат да подадат възражение срещу такова обявяване,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Мерките за координиране, предписани от настоящата директива, се прилагат относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със следните видове дружества:- в Германия:die Aktiengesellschaft, die Kommanditgesellschaft auf Aktien, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung;- в Белгия:de naamloze vennootschap, | la société anonyme, |de commanditaire vennootschap op aandelen | la société en commandite par actions, |de personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid; | la société de personnes à responsabilité limitée; |- във Франция:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée;- в Италия:società per azioni, società in accomandita per azioni, società a responsabilità limitata;- в Люксембург:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée;- в Нидерландия:de naamloze vennootschap, de commanditaire vennootschap op aandelen.РАЗДЕЛ IОповестяванеЧлен 21. Държавите-членки са длъжни да предприемат нужните мерки, за да гарантират задължителното разкриване от дружествата най-малко на следните документи и данни:а) учредителния акт и устава, ако последният се съдържа в отделен документ;б) всички изменения на актовете, упоменати в буква а), включително всяко удължаване на срока на съществуване на дружеството;в) след всяко изменение на учредителния акт или устава — пълния текст на акта или на устава с измененията към съответната дата;г) назначаването, прекратяването на мандата и данни за лицата, които в качеството си на орган, създаден в съответствие със закона, или като членове на такъв орган:i) са упълномощени да представляват дружеството при сделките с трети лица и в съдебни и извънсъдебни процедури;ii) участват в управлението, надзора или контрола на дружеството.От разкриването трябва да се вижда дали лицата, упълномощени да представляват дружеството, могат да правят това поотделно или да действат заедно;д) поне веднъж годишно — размера на записания капитал, когато учредителният акт или уставът предвиждат уставен капитал, освен ако за увеличението на записания капитал е нужно изменение на устава;е) баланса и отчета за приходите и разходите за всяка финансова година. Документът, който съдържа баланса, съдържа и данни за лицата, които по закон са длъжни да го заверят.Въпреки това по отношение на Gesellschaft mit beschränkter Haftung, société de personnes à responsabilité limitée, personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid, société à responsabilité limitée and società a responsabilità limitata според германското, белгийското, френското, италианското законодателство или законодателството на Люксембург, посочени в член 1, както и на besloten naamloze vennootschap съгласно законодателството на Нидерландия, задължителното прилагане на настоящата разпоредба се отлага до въвеждането на директива за координиране на съдържанието на балансите и отчетите за приходите и разходите, и за освобождаване на дружествата, чийто баланс е по-нисък от посочения в директивата, от задължението да разкриват изцяло или отчасти посочените документи. Съветът ще приеме такава директива в двегодишен срок след приемането на настоящата директива;ж) преместването на седалището на дружеството;з) прекратяването на дружеството;и) всяко обявяване на недействителността на дружеството от съдилищата;й) назначаването на ликвидатори, данни за тях и съответните им правомощия, освен ако тези правомощия произтичат изрично и изключително от закона или от устава на дружеството;к) прекратяването на ликвидацията, а в държавите-членки, където заличаването от регистъра е свързано с правни последици — факта на това заличаване.2. По смисъла на параграф 1, буква е) besloten naamloze vennootschap; са дружествата, които отговарят на следните условия:а) не могат да издават акции на приносител;б) никое лице не може да издава сертификати на приносител за поименни акции по смисъла на член 42, буква в) от нидерландския Търговски закон;в) акциите им не могат да бъдат котирани на фондова борса;г) уставът им съдържа клауза, която изисква одобрението на дружеството преди прехвърлянето на акциите на трети лица, освен при прехвърляне в случай на смърт, а ако уставът предвижда това — при прехвърляне на съпруг, отказ или емисия. Прехвърлянията не могат да бъдат бланкетни, а всяко прехвърляне се извършва писмено и собственоръчно, с подпис на прехвърлителя или с нотариален акт;д) в устава им е посочено, че дружеството е besloten naamloze vennootschap;. Наименованието на дружеството включва думите "Besloten Naamloze Vennootschap" или инициалите "BNV".Член 31. Във всяка държава-членка се открива дело в централен регистър, търговски регистър или дружествен регистър за всяко дружество, регистрирано там.2. Всички документи и подробности, които подлежат на оповестяване в съответствие с член 2, се пазят в делото или се вписват в регистъра; предметът на вписванията в регистъра във всички случаи трябва да се съдържа в делото.3. При писмена молба се предоставя препис от всички или част от документите или данните, посочени в член 2, на цена, която не надхвърля административните разноски за преписа.Предоставените преписи се заверяват като "верни с оригинала", освен ако молителят се откаже от такава заверка.4. Оповестяването на документите и данните, посочени в параграф 2, се извършва чрез публикуване в официалния вестник, определен за тази цел от държавата-членка, на пълния текст или част от него, или чрез позоваване на документа, представен по делото или вписан в регистъра.5. Дружеството може да противопостави документите и данните на трети лица само след публикуването им в съответствие с параграф 4, освен ако докаже, че те са били известни на третите лица. Въпреки това по отношение на сделки, сключени преди шестнадесетия ден след публикуването, документите и подробностите не могат да се противопоставят на трети лица, които докажат, че им е било невъзможно да узнаят за тях.6. Държавите-членки са длъжни да предприемат нужните мерки, за да избегнат всяко разминаване между това, което е оповестено чрез публикуване в печата, и това, което е налице в регистъра или в делото.Въпреки това в случай на разминаване текстът, публикуван в печата, не може да се противопостави на трети лица; последните обаче могат да се позовават на него, освен ако дружеството докаже, че те са били запознати с текста, представен по делото или вписан в регистъра.7. Освен това третите лица винаги могат да се позовават на всички документи и данни, по отношение на които формалностите по оповестяването още не са извършени, освен ако липсата на оповестяване не възпрепятства тяхното действие.Член 4Държавите-членки задължително изискват писмата и формулярите за поръчки да съдържат следните данни:- регистъра, в който се пази делото, упоменато в член 3, заедно с номера на дружеството в този регистър,- правната форма на дружеството, местонахождението на неговото седалище, а когато е уместно — и факта, че дружеството е в процес на прекратяване.Когато в тези документи се посочва капиталът на дружеството, се прави позоваване на записания и внесен капитал.Член 5Всяка държава-членка определя лицата, които извършват формалностите във връзка с оповестяването.Член 6Държавите-членки са длъжни да предвидят подходящи санкции в случай на:- неоповестяване на баланса и отчета за приходите и разходите в съответствие с член 2, параграф 1, буква е),- пропускане задължителните данни, посочени в член 4, да бъдат поставени върху търговските документи.РАЗДЕЛ IIДействителност на задълженията, поети от дружествотоЧлен 7Ако бъдат извършени действия преди едно дружество в процес на учредяване да придобие качеството юридическо лице и дружеството не поеме задълженията, които произтичат от тези действия, лицата, извършили действията, носят неограничена и солидарна отговорност за тези задължения, освен ако е уговорено друго.Член 8Изпълнението на формалностите по разкриването на данните за лицата, които в качеството си на орган на дружеството са упълномощени да го представляват, е пречка за това всяка нередовност при тяхното назначаване да бъде противопоставена на трети лица, освен ако дружеството докаже, че третите лица са знаели за нея.Член 91. Действията, извършени от органите на дружеството, са задължителни за последното, дори и когато тези действия не попадат в предмета на дейност на дружеството, освен ако излизат извън правомощията, които законът предоставя или позволява да бъдат предоставени на тези органи.Въпреки това държавите-членки могат да предвидят, че дружеството не е обвързано от действията извън предмета на неговата дейност, ако докаже, че третото лице е знаело, че действието е извън този предмет или с оглед на обстоятелствата не е могло да не знае това. Оповестяването на устава само по себе си не представлява достатъчно доказателство за тази цел.2. Ограниченията на правомощията на дружествените органи, които прозтичат от устава или от решение на компетентните органи, никога не могат да се противопоставят на трети лица, дори и ако са били оповестени.3. Ако националното законодателство предвижда, че по изключение от юридическите правила, които регулират тази материя, уставът може да установява правомощията да се представлява дружеството на едно лице или на няколко лица, които действат заедно, това право може да предвиди, че подобна разпоредба в устава може да се противопостави на трети лица, при условие че е свързана с общата представителна власт; въпросът дали такава разпоредба в устава може да се противопостави на трети лица се регулира от член 3.РАЗДЕЛ IIIНедействителност на дружествотоЧлен 10Във всички държави-членки, чиито закони не предвиждат предварителен административен или съдебен контрол към момента на учредяване на дружеството, учредителния акт, уставът на дружеството и всички изменения в тези документи се съставят и заверяват в надлежната юридическа форма.Член 11Законите на държавите-членки могат да не предвиждат недействителност на дружествата само в съответствие със следните разпоредби:1. Недействителността трябва да бъде обявена с решение на съда.2. Недействителността може да бъде обявена на едно от следните основания:а) не е съставен учредителен акт или не са спазени правилата за предварителен контрол или нужните юридически формалности;б) предметът на дейност на дружеството е неправомерен или противоречи на обществения ред;в) учредителният акт или статутът не посочват наименованието на дружеството, размера на отделните вноски в капитала, общия размер на записания капитал или предмета на дейност на дружеството;г) неспазване на разпоредбите на националното право относно минималния размер на капитала, който трябва да бъде внесен;д) недееспособност на всички учредители;е) когато броят на учредителите е по-малък от двама в противовес с националното законодателство, което регулира дружеството.Извън изброените основания за недействителност към дружеството не могат да бъдат прилагани никакви основания за несъществуване, абсолютна недействителност, относителна недействителност или обявяване на недействителност.Член 121. Въпросът дали обявяването на недействителността от съда може да се противопостави на трети лица, се регулира от член 3. Когато националното законодателство упълномощи трето лице да оспори решението, то може да стори това в срок от шест месеца от публичното обявяване на решението на съда.2. Недействителността води до прекратяване на дружеството, така както и доброволното прекратяване.3. Недействителността сама по себе си не засяга действителността на задълженията, поети от или към дружеството, без това да засяга последиците от прекратяването на дейността на дружеството.4. Законите на всяка държава-членка могат да съдържат разпоредба относно последиците на недействителността между съдружниците на дружеството.5. Притежателите на акции от капитала остават длъжни да внесат капитала, който са се съгласили да запишат, но все още не са внесли, доколкото това се изисква от задълженията, поети към кредиторите.РАЗДЕЛ IVОбщи разпоредбиЧлен 13В срок от осемнадесет месеца след нотифицирането на настоящата директива държавите-членки въвеждат в действие всички изменения в своите законови, подзаконови или административни разпоредби, необходими за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива, и незабавно информират Комисията за това.Задължението за оповестяване по член 2, параграф 1, буква е) влиза в сила три месеца след нотифицирането на настоящата директива по отношение на naamloze vennootschappen съгласно законодателството на Нидерландия, с изключение на дружествата по сега действащия член 42, буква в) от нидерланския Търговски закон.Държавите-членки могат да предвидят, че първоначалното оповестяване на пълния текст на уставите, изменени след учредяването на дружеството, се изисква на по-ранната от следните дати: следващото изменение на устава или 31 декември 1970 година.Държавите-членки гарантират, че те съобщават на Комисията текста на основните разпоредби на националното законодателство, приети от тях в областта, уредена с настоящата директива.Член 14Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 9 март 1968 година.За СъветаПредседателM. Couve De Murville[1] ОВ 2, 15.1.1962 г., стр. 36/62.[2] ОВ 96, 28.5.1966 г., стр. 1519/66.[3] ОВ 194, 27.11.1964 г., стр. 3248/64.--------------------------------------------------


title: Директива 1999/22/ЕО на Съвета от 29 март 1999 година относно държането на диви животни в зоологически градини

text:
Важна правна забележка

|

31999L0022

Официален вестник n° L 094 , 09/04/1999 стр. 0024 - 0026 специално чешко издание глава 15 том 04 стр. 140  - 142 специално испанско издание глава 15 том 04 стр. 140  - 142 специално унгарско издание глава 15 том 04 стр. 140  - 142 специално литвийско издание глава 15 том 04 стр. 140  - 142 LV.ES глава 15 том 04 стр. 140  - 142 MT.ES глава 15 том 04 стр. 140  - 142 PL.ES глава 15 том 04 стр. 140  - 142 SK.ES глава 15 том 04 стр. 140  - 142 специално словенско издание глава 15 том 04 стр. 140  - 142

		19990329Директива 1999/22/ЕО на Съветаот 29 март 1999 годинаотносно държането на диви животни в зоологически градиниСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130 т, параграф 1 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [1],в съответствие с процедурата, определена в член 189 в от Договора [2],като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видове дива фауна и флора чрез регулиране на търговията с тях [3] изисква доказателства за наличността на адекватни съоръжения за подслоняване и грижа на живи екземпляри от голям брой видове, преди техният внос в Общността да бъде разрешен; като има предвид, че Регламентът забранява излагането пред обществеността за търговски цели на екземпляри от видове, включени в приложение А на същия, освен ако е било предоставено изрично изключение за образователни, научни или размножителни цели;като има предвид, че Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици [4], и Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. относно опазване на природните местообитания и на дивата фауна и флора [5] забраняват залавянето и държането, както и търговията с голям брой видове, като се предвиждат изключения поради специфични причини, като научни изследвания и образование, повторно заселване, повторно въвеждане и развъждане;като има предвид, че точното изпълнение на съществуващото и бъдещото общностно законодателство относно опазването на дивата фауна и необходимостта от осигуряване зоологическите градини адекватно да изпълняват своята важна роля за опазване на видовете, общественото образование, и/или научните изследвания налагат да се предвиди обща основа за законодателството на държавите-членки относно лицензирането и инспектирането на зоологическите градини, държането на животни в зоологическите градини, обучението на персонала и образованието на посещаващата ги общественост;като има предвид, че са необходими действия на общностно ниво с оглед на това зоологическите градини в цялата Общност да допринасят за опазването на биологичното разнообразие в съответствие със задължението на Общността да приеме мерки за ex situ съхраняване в съответствие с член 9 от Конвенцията за биологичното разнообразие;като има предвид, че редица организации като Европейската асоциация на зоологическите градини и аквариуми са представили насоки за грижите и пребиваването на животни в зоологическите градини, които биха могли, когато това е подходящо, да съдействат за развитието и приемането на национални стандарти;ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1ЦелЦелите на настоящата директива са да защитава дивата фауна и да съхранява биологичното разнообразие, като предвижда приемането на мерки от държавите-членки за лицензирането и инспекцията на зоологическите градини в Общността, като по този начин укрепва ролята на зоологическите градини в съхраняването на биологичното разнообразие.Член 2ДефиницияЗа целта на настоящата директива "зоологически градини" означава всички постоянни съоръжения, в които се държат видове диви животни за показ на обществеността за 7 или повече дни в годината, с изключение на цирковете, магазините за домашни любимци и съоръженията, които държавите-членки изключват от изискванията на настоящата директива на основание на това, че те не показват на обществеността значителен брой животни или видове и че изключението няма да изложи на опасност целите на настоящата директива.Член 3Изисквания, отнасящи се до зоологическите градиниДържавите-членки вземат мерки съгласно членове 4, 5, 6 и 7, за да осигурят, всички зоологически градини да прилагат следните консервационни мерки:- участие в научни изследвания, консервационните ползи от които се натрупват за видовете, и/или обучението в съответни консервационни умения, и/или обмен на информация относно съхранението на видовете и/или където е подходящо, размножаване в плен, повторно заселване или повторно въвеждане на видове в дивата природа,- подпомагане на общественото образование и съзнание по отношение на съхраняването на биологичното разнообразие, особено чрез предоставянето на информация за показваните видове и естествените им местообитания,- подслоняване на своите животни при условия, които целят да задоволят биологичните и консервационни изисквания на отделните видове, inter alia, чрез предоставяне на специфично за вида обогатяване на загражденията; и поддържане на висок стандарт на стопанисване на животните чрез развита програма от превантивни и лечебни ветеринарни грижи и хранене,- предотвратяване на бягството на животни с оглед избягването на възможни екологични заплахи за местните видове и предотвратяване нежелателното навлизане на външни вредители,- поддържане на актуализирана документация за колекцията на зоологическата градина, подходяща за документираните видове.Член 4Лицензиране и инспектиране1. Държавите-членки приемат мерки за лицензирането и инспектирането на съществуващите и новите зоологически градини, за да осигурят спазването на изискванията по член 3.2. Всяка зоологическа градина се снабдява с лиценз в срок до четири години след влизането в сила на настоящата директива, или в случай на нови зоологически градини - преди отварянето им за обществеността.3. Всеки лиценз съдържа условията за изпълнението на изискванията по член 3. Спазването на условията се наблюдава inter alia посредством редовно инспектиране и предприемането на подходящи мерки за осигуряване на такова съответствие.4. Преди предоставянето, отказа, продължаването на срока или значителното изменение на лиценза се извършва инспекция от компетентните органи на държавите-членки с оглед определяне дали се спазват съществуващите или предвидените лицензионни условия.5. Ако зоологическата градина не е лицензирана в съответствие с настоящата директива или ако не са спазени лицензионните условия, зоологическата градина или част от нея:а) се затваря за обществеността от компетентния орган; и/илиб) отговаря на подходящите изисквания, наложени от компетентния орган, с оглед осигуряване спазването на лицензионните условия.Ако тези изисквания не се спазят в рамките на подходящ срок, определен от компетентния орган, но не по-дълъг от две години, компетентният орган оттегля или модифицира лиценза и затваря зоологическата градина или част от нея.Член 5Лицензионните изисквания, посочени в член 4, не се прилагат, когато дадена държава-членка може да демонстрира пред Комисията, че целта на настоящата директива, така както е посочена в член 1 и изискванията, приложими за зоологическите градини, посочени в член 3, се спазват и се поддържат постоянно чрез система на регулиране и регистрация. Такава система следва inter alia да съдържа разпоредби относно инспектирането и затварянето на зоологическите градини, еквивалентни на тези по член 4, параграфи 4 и 5.Член 6Затваряне на зоологически градиниВ случай че зоологическа градина или част от нея, се затваря, компетентният орган осигурява засегнатите животни да се третират или прехвърлят в съответствие с условията, които държавата-членка сметне за подходящи и в съответствие с целите и разпоредбите на настоящата директива.Член 7Компетентни органиДържавите-членки определят компетентните органи за целите на настоящата директива.Член 8СанкцииДържавите-членки определят санкциите, приложими за нарушенията на националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива. Наказанията следва да са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.Член 9Изпълнение1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 9 април 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.Член 10Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на публикуването в Официален вестник на Европейските общности.Член 11Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 29 март 1999 година.За СъветаПредседателF. Müntefering[1] ОВ С 204, 15.7.1996 г., стр. 63.[2] Становище на Европейския парламент от 29 януари 1998 г. (ОВ С 56, 23.2.1998 г., стр. 34), Обща позиция на Съвета от 20 юли 1998 г. (ОВ С 364, 25.11.1998 г., стр. 9) и Решение на Европейския парламент от 10 февруари 1999 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ L 61, 3.3.1997 г., стр. 1, Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2307/97 на Комисията (ОВ L 325, 27.11.1997 г., стр. 1).[4] ОВ L 103, 25.4.1979 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 97/49/ЕО (ОВ L 223, 13.8.1997 г., стр. 9).[5] ОВ L 206, 22.7.1992 г., стр. 7. Директива, последно изменена с Директива 97/62/ЕО на Комисията (ОВ L 305, 8.11.1997 г., стр. 42).--------------------------------------------------