title: Директива 96/26/ЕО на Съвета от 29 април 1996 година относно допускане до професията на автомобилен превозвач на товари и автомобилен превозвач на пътници и взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, предназначени да улеснят упражняването на правото на свободно установяване на тези превозвачи за осъществяване на вътрешни и международни превози

text:
Важна правна забележка

|

31996L0026

Официален вестник n° L 124 , 23/05/1996 стр. 0001 - 0010 специално чешко издание глава 06 том 02 стр. 285  - 294 специално испанско издание глава 06 том 02 стр. 285  - 294 специално унгарско издание глава 06 том 02 стр. 285  - 294 специално литвийско издание глава 06 том 02 стр. 285  - 294 LV.ES глава 06 том 02 стр. 285  - 294 MT.ES глава 06 том 02 стр. 285  - 294 PL.ES глава 06 том 02 стр. 285  - 294 SK.ES глава 06 том 02 стр. 285  - 294 специално словенско издание глава 06 том 02 стр. 285  - 294

		19960429Директива 96/26/ЕО на Съветаот 29 април 1996 годинаотносно допускане до професията на автомобилен превозвач на товари и автомобилен превозвач на пътници и взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, предназначени да улеснят упражняването на правото на свободно установяване на тези превозвачи за осъществяване на вътрешни и международни превозиСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],като има предвид неколкократното внасяне на съществени изменения в Директива 74/561/ЕИО на Съвета от 12 ноември 1974 г. относно допускане до професията на автомобилен превозвач на товари във вътрешни и международни превози [4], Директива 74/562/ЕИО на Съвета от 12 ноември 1974 г. относно допускане до професията на автомобилен превозвач на пътници във вътрешни и международни превози [5] и Директива 77/796/ЕИО на Съвета от 12 декември 1977 г., относно взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация на автомобилните превозвачи на товари и автомобилните превозвачи на пътници, включително и мерките, предназначени да улеснят ефективното упражняване на правото на свобода на установяване на тези превозвачи [6]; като има предвид, че от съображения за рационалност и яснота, посочените директиви следва да бъдат обединени в един-единствен текст;като има предвид, че организацията на транспортния пазар е един от съществените фактори за осъществяване на общата политика в областта на транспорта, предвидена в Договора;като има предвид, че приемането на мерки, насочени към координиране на условията за допускане до професията на автомобилен превозвач на товари или автомобилен превозвач на пътници (наричани по-нататък "автомобилен превозвач") вероятно ще благоприятства ефективното упражняване на правото на установяване на тези превозвачи;като има предвид, че необходимостта да се осигури въвеждането на общи правила за допускане до професията на автомобилен превозвач във вътрешни и международни превози, за да се гарантира, че тези превозвачи ще бъдат с по-висока квалификация и по такъв начин да се повиши рационализацията на пазара и качеството на предоставяната услуга в интерес на потребителите, превозвачите и икономиката като цяло, както и пътната безопасност;като има предвид, че правилата за допускане до професията на автомобилен превозвач следователно трябва да обхващат добрата репутация, финансовата стабилност и професионалната компетентност на превозвачите;като има предвид обаче, че не се налага в тези общи правила да се включат някои видове превози, които имат ограничено икономическо значение;като има предвид, че от 1 януари 1993 г. достъпът до пазара на трансграничните автомобилни превози на товари се регулира от система за издаване на лицензи в Общността на основата на качествени критерии;като има предвид, че за да се реорганизира ефективно пазарът с оглед на изискването за добра репутация, е необходимо допускането до упражняване на професията на автомобилен превозвач да зависи от уеднаквени изисквания, и по-специално заявителят да няма присъди за тежки престъпления, включително правонарушения от търговско естество, да не е обявен за неспособен да упражнява професията, и от спазването на разпоредбите, които се прилагат за професията на автомобилен превозвач;като има предвид, че с оглед изискването за подходяща финансова стабилност и в частност, за да се осигури режим на еднакво третиране на предприятията в различните държави-членки, е необходимо да бъдат определени конкретни критерии, на които трябва да отговарят автомобилните превозвачи;като има предвид, че предвид изискването за добра репутация и финансова стабилност би било уместно да се признават съответните документи, издадени от компетентен орган в страната на произход на автомобилния превозвач, или страната, от която той идва, като достатъчно доказателство за допускане до разглежданите дейности в приемащата държава-членка;като има предвид, че е препоръчително, с оглед на изискването за професионална компетентност да се предвиди доказването на тази компетентност да става въз основа на издържан писмен изпит от заявителя за автомобилен превозвач, но държавите-членки да могат да освобождават кандидатите от такъв изпит, ако те са представили доказателства за достатъчен практически опит;като има предвид, че по отношение на изискването за професионална компетентност, сертификатите, издадени съобразно разпоредбите на Общността за допускане до професията на автомобилен превозвач, трябва да бъдат разглеждани като достатъчно доказателство от приемащата държава-членка;като има предвид, че за приложението на настоящата директива следва да се вземат мерки за създаване на система за взаимопомощ между държавите членки;като има предвид, че настоящата директива не трябва да засяга задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за въвеждане или прилагане на директивите, посочени в приложение II, част Б,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ДЯЛ IДопускане до професията на автомобилен превозвачЧлен 11. Допускането до професията на автомобилен превозвач на товари или автомобилен превозвач на пътници се урежда с разпоредбите, приети от държавите-членки в съответствие с общите правила, които се съдържат в настоящата директива.2. По смисъла на настоящата директива:— "професията автомобилен превозвач на товари"  е дейността, осъществявана от всяко предприятие за превоз на товари за чужда сметка със самостоятелно моторно превозно средство или комбинация от сдвоени превозни средства,— "професията автомобилен превозвач на пътници"  е дейността, осъществявана от всяко предприятие посредством моторни превозни средства, конструирани и оборудвани по такъв начин, че да са подходящи за превозване на повече от девет лица — включително и водача — и предназначени за тази цел, пътнически транспортни услуги за обществеността или за определени категории пътници срещу заплащане от страна на превозваното лице или от организатора на транспорта,— "предприятие"  е всяко физическо лице, всяко юридическо лице, независимо дали работи с цел печалба или не, всяко сдружение или група лица без правосубектност, независимо дали със стопанска или нестопанска цел, или всеки официален орган, независимо дали има собствена правосубектност или е зависим от институция, която има такава правосубектност.Член 21. Настоящата директива не се прилага за предприятия, извършващи по професия дейност като автомобилен превозвач на товари с моторни превозни средства с товароносимост до 3,5 тона или максимално натоварено състояние до 6 тона. Държавите-членки могат обаче да намалят посочените ограничения за всички или за някои категории превози.2. Държавите-членки могат, след консултации с Комисията, да освободят от прилагането на всички или на някои разпоредби на настоящата директива предприятията за автомобилен превоз на товари, осъществяващи изключително вътрешни превози, които имат незначително влияние за транспортния пазар поради:- естеството на превозваните товари, или- кратките разстояния, на които се превозват товарите.В случай на непредвидени обстоятелства, държавите-членки могат да предоставят временно освобождаване до приключване на консултациите с Комисията.3. Държавите-членки могат, след консултации с Комисията, да освободят от прилагането на всички или на някои разпоредби от настоящата директива предприятията, предоставящи изключително услуги за автомобилен превоз на пътници с нетърговска цел, или предприятията, чиято основна дейност не е тази на автомобилен превозвач на пътници, доколкото транспортната им дейност има незначително влияние за транспортния пазар.Член 31. Предприятията, желаещи да извършват по професия дейност като автомобилен превозвач, трябва да отговарят на изискванията за:а) добра репутация;б) подходящо финансово състояние;в) професионална компетентност.Когато кандидатът е физическо лице и не отговаря на изискване съгласно буква в), компетентните органи могат независимо от това да му разрешат да осъществява по професия дейност като автомобилен превозвач, при условие че той определи пред горепосочените органи друго лице, отговарящо на изискванията съгласно букви а) и в), което продължително и ефективно ще ръководи транспортната дейност на предприятието.Когато заявителят не е физическо лице:- лицето или лицата, които продължително и ефективно ще ръководят транспортната дейност на предприятието, трябва да отговарят на изискване съгласно буква а). Държавите-членки могат да изискат също и други лица в предприятието да отговарят на това изискване,- лицето или лицата, посочени в първото тире, трябва да отговарят на изискване съгласно буква в).2. Държавите-членки определят условията, които трябва бъдат изпълнени от предприятията, установени на тяхна територия, за да отговарят на изискването за добра репутация.Те определят, дали това изискване не е изпълнено, или вече не се изпълнява, ако физическото лице или лицата, за които се смята, че отговарят на това условие съгласно параграф 1:а) са били осъждани за тежки престъпления, включително и правонарушения от търговско естество;б) са обявени за неспособни да упражняват професията на автомобилен превозвач съгласно правилата, които са в сила;в) са осъждани за тежки повторни нарушения на действащите в тази област разпоредби относно:- условията на заплащане и наемане на работа в професията, или- автомобилния превоз на товари или пътници, по целесъобразност, и по-специално правилата, отнасящи се за периодите на управление на превозното средство и почивка на водачите, теглото и размерите на превозните средства с търговско предназначение, пътната безопасност и безопасността на превозните средства.В случаите, посочени в букви а), б) и в), изискването за добра репутация не може да се счита за изпълнено докато не се възстанови добрата репутация, или не се осъществи друга мярка с равностоен ефект, съгласно съществуващите релевантни национални разпоредби.3. а) Подходящото финансово състояние се изразява в притежаването на достатъчно налични средства, за да се осигури безпрепятствено започване на дейността и правилно управление на предприятието.б) За да се установи финансовото състояние на предприятието, компетентният орган отчита: годишните финансови отчети на предприятието, ако има такива; наличните средства, включително и банкови депозити, овърдрафт и банкови заеми; активите, включително и недвижима собственост, които могат да се използват от предприятието за предоставяне на обезпечение; разходите, включително и разходи за закупуване или първоначална вноска за изплащане на превозни средства, помещения, сгради и съоръжения, и оборотния капитал.в) Предприятието трябва да има наличен капитал и резерви в размер най-малко на:- 3000 ECU на едно използвано превозно средство, или- 150 ECU на тон максимално допустимо тегло на товарните превозни средства, използвани от предприятието, или- 150 ECU на едно място в пътническите превозни средства, използвани от предприятието,избира се по-ниската стойност.Държавите-членки могат да дерогират първата алинея за тези предприятия за превози, които осъществяват дейността си изключително на националния пазар.г) По смисъла на букви а), б) и в), компетентният орган може да приеме като доказателство за финансова стабилност потвърждение или уверение, дадено от банка или друга подходяща компетентна институция. Такова потвърждение или уверение може да се даде под формата на банкова гаранция или друго сходно средство.д) Букви б), в) и г) се прилагат само за предприятия, оправомощени в държава-членка според националната уредба да извършват по професия дейност като автомобилен превозвач, считано от 1 януари 1990 г.4. Условието за професионална компетентност се изразява в притежаването на умения, доказани въз основа на издържан писмен изпит, който може да се проведе под формата на изпит с повече от един отговор по предметите, изброени в приложение I и се организира от институцията или органа, определени за тази цел от всяка държава-членка.Държавите-членки могат да освободят от изпит кандидатите за автомобилни превозвачи, които представят доказателство за най-малко пет години практически опит на ръководен пост в предприятие за автомобилен превоз.Държавите-членки могат да освободят от явяване на изпит по предметите, включени в техните дипломи титулярите на някои дипломи за горно ниво на обучение, или на технически дипломи, които представят доказателство за солидни познания по определени от тях предмети от изброените в приложение I.Като доказателство за професионална компетентност трябва да се представи сертификат, издаден от институцията или органа, посочени в първа алинея.Член 4Държавите-членки определят обстоятелствата, при които предприятието за автомобилен превоз може, независимо от член 3, параграф 1, да бъде временно управлявано за максимален срок от една година и с удължаване за максималния срок с шест месеца, в надлежно оправдани специални случаи, в случай на смърт, физическа или юридическа недееспособност на физическото лице, извършващо по професия дейност като автомобилен превозвач, или на физическото лице, което отговаря на изискванията от член 3, параграф 1, букви а) и в).Компетентните органи в държавите-членки могат, като изключение и в определени специални случаи, окончателно да оправомощят лице, което не отговаря на изискването за професионална компетентност, посочено в член 3, параграф 1, буква в), да ръководи предприятие за автомобилен превоз, при условие че това лице притежава най-малко три години практически опит в ежедневното управление на предприятието.Член 51. Предприятията, представили доказателства, че преди:- 1 януари 1978 г. за Белгия, Дания, Германия, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия и Обединеното кралство,- 1 януари 1984 г. за Гърция,- 1 януари 1986 г. за Испания и Португалия,- 3 октомври 1989 г. за територията на бившата Германска демократична република,са били оправомощени съобразно националната уредба на държава-членка да извършват по професия дейност като автомобилен превозвач на товари или автомобилен превозвач на пътници, по целесъобразност, във вътрешни и/или международни превози, се освобождават от изискването да предоставят доказателство, че отговарят на изискванията на разпоредбите от член 3.2. Физическите лица, които:- след 31 декември 1974 г. и преди 1 януари 1978 г. за Белгия, Дания, Германия, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия и Обединеното кралство,- след 31 декември 1980 г. и преди 1 януари 1984 г. за Гърция,- след 31 декември 1982 г. и преди 1 януари 1986 г. за Испания и Португалия,- след 2 октомври 1989 г. и преди 1 януари 1992 г. за територията на бившата Германска демократична република,са били:- оправомощени да извършват по професия дейност като автомобилен превозвач на товари или автомобилен превозвач на пътници, в зависимост от случая, без да са представили доказателство, съгласно националната уредба, за тяхната професионална компетентност, или- определени ефективно и продължително да управляват транспортната дейност на предприятието,трябва да са отговаряли на условието за професионална компетентност, посочено в член 3, параграф 4 преди:- 1 януари 1980 г. за Белгия, Дания, Германия, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия и Обединеното кралство,- 1 януари 1986 г. за Гърция,- 1 януари 1988 г. за Испания и Португалия,- 1 юли 1992 г. за територията на бившата Германска демократична република.Същото изискване се прилага и в случая, посочен в член 3, параграф 1, трета алинея.Член 61. Решенията, взети от компетентните органи на държавите-членки в съответствие с мерките, приети на основание на настоящата директива, с които се отхвърля заявление за допускане до професията на автомобилен превозвач, съдържат основанията за отказа.2. Държавите членки следят компетентните органи да отнемат разрешителното за извършване на професионална дейност като автомобилен превозвач, ако установят, че условията съгласно член 3, параграф 1, букви а), б) или в) вече не се спазват. В този случай, обаче, те определят достатъчно време, за да се назначи заместник.3. Относно решенията, посочени в параграфи 1 и 2, държавите-членки следят за предоставянето на възможност на предприятията, обхванати от настоящата директива, да защитят своите интереси с подходящи средства.Член 71. Когато чуждестранни автомобилни превозвачи са извършили тежки или леки повторни нарушения на разпоредбите, уреждащи автомобилните превози на товари или пътници, по целесъобразност, които могат да доведат до отнемане на разрешителното за извършване на професионална дейност като автомобилен превозвач, държавите-членки трябва да осигурят за държавата-членка, в която се е установил автомобилният превозвач, цялата информация, с която разполагат за тези нарушения и санкциите, които са наложени.2. Ако държава-членка отнеме разрешителното за извършване на професионална дейност като автомобилен превозвач в международни превози, тя информира Комисията, която предава необходимата информация на заинтересованите държави-членки.3. Държавите-членки си предоставят една на друга взаимна помощ във връзка с прилагането на настоящата директива.ДЯЛ IIВзаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификацияЧлен 81. По отношение на дейностите, посочени в настоящата директива, държавите-членки вземат мерките, определени с настоящата директива, относно установяването на тяхна територия на физическите лица и предприятията, посочени в дял I от общата програма за премахване на ограниченията върху правото на свободно установяване [7].2. Без да се засягат параграфи 3 и 4, приемащата държава-членка, с цел да допусне превозвача до професията на автомобилен превозвач, приема като достатъчно доказателство за добра репутация или за липса на предишно обявяване в несъстоятелност — извлечение от съдебното досие или при липса на такова, равностоен документ, издаден от компетентен съдебен или административен орган в страната по произход на автомобилния превозвач или страната, от която той идва, удостоверяващ че тези изисквания са изпълнени.3. Когато приемащата държава-членка налага върху собствените си граждани спазването на определени изисквания за добра репутация, а доказателство, че тези изисквания са спазени не може да бъде получено от документа, посочен в параграф 2, тази държава-членка приема като достатъчно доказателство по отношение на граждани на други държави-членки сертификат, издаден от компетентен съдебен или административен орган в страната по произход на автомобилния превозвач или страната, от която той идва, удостоверяващ, че тези изисквания са спазени. Този сертификат се отнася до специфични факти, считани за релевантни от приемащата държава.4. Когато страната по произход или страната, от която идва чуждестранното лице не е издала необходимия документ в съответствие с параграфи 2 и 3, този документ може да бъде заменен от клетвена декларация или от тържествена декларация, направена от съответното лице пред компетентен съдебен или административен орган или, по целесъобразност, пред нотариус в страната по произход на лицето или страната, от която то идва; този орган или нотариус издава удостоверение, удостоверяващо автентичността на клетвената декларация или тържествената декларация. Декларацията относно липса на предишно обявяване в несъстоятелност може също да се направи пред компетентен професионален орган в същата страна.5. Документите, издадени в съответствие с параграфи 2 и 3 не се приемат, ако са представени по-късно от три месеца след датата на издаването им. Това условие се прилага и за декларациите, направени в съответствие с параграф 4.Член 91. Когато приемащата държава-членка изисква сертификат като доказателство за финансова стабилност, тя счита съответните сертификати, издадени от банки в страната на произход или в страната, от която идва чуждият гражданин, или от други финансови органи, определени от тази страна, за еквивалентни на сертификатите, издадени на собствената ѝ територия.2. Когато държава-членка налага върху собствените си граждани определени изисквания за финансова стабилност, а доказателството че тези изисквания са спазени не може да бъде получено по силата на документа, посочен в параграф 1, тя приема като достатъчно доказателство по отношение на граждани на други държави-членки сертификат, издаден от компетентен административен орган в страната по произход или страната, от която идва чуждестранният гражданин, удостоверяващ, че въпросните изисквания са спазени. Този сертификат касае специфичните факти, считани за релевантни от приемащата страна.Член 101. От 1 януари 1990 г. държавите-членки признават като достатъчно доказателство за професионална компетентност сертификатите, посочени в член 3, параграф 4, четвърта алинея, които са издадени от друга държава-членка.2. За предприятията, оправомощени в Гърция преди 1 януари 1981 г., или в другите държави-членки преди 1 януари 1975 г. съгласно националната уредба за извършване по професионална дейност като автомобилен превозвач на товари или автомобилен превозвач на пътници във вътрешни и/или международни автомобилни превози и доколкото въпросните предприятия са дружества по смисъла на член 58 от Договора, държавите-членки приемат като достатъчно доказателство за професионална компетентност сертификатите, удостоверяващи че съответната дейност действително е извършвана в държава-членка в продължение на три години. Тази дейност не трябва да е преустановена за повече от пет години преди датата на представяне на сертификата.В случай на юридическо лице, сертификатът, удостоверяващ, че дейността действително е била извършвана, се издава на едно от физическите лица, фактически отговорно за транспортната дейност на предприятието.3. Сертификатите, издадени на автомобилните превозвачи преди 1 януари 1990 г. като доказателство за професионалната им компетентност съгласно действащите разпоредби до тази дата, се считат за еквивалентни на сертификатите, издадени съгласно разпоредбите на настоящата директива.РАЗДЕЛ IIIЗаключителни разпоредбиЧлен 11Държавите-членки определят компетентните институции и органи, които издават документите, посочени в член 8, параграф 2 и в член 9, и сертификатът, посочен в член 10, параграф 2. Те незабавно информират другите държави-членки и Комисията за това.Член 12Членове 8—11 се прилагат също и за местни лица на държави-членки, които съгласно Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на заети лица в Общността [8], осъществяват дейност като автомобилен превозвач на товари или автомобилен превозвач на пътници в качеството си на заети лица.Член 131. Държавите-членки вземат мерките, необходими с оглед спазването на настоящата директива не по-късно от датите, изброени в приложение II, част Б, след консултиране с Комисията.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 14Директивите, изброени в приложение II, част А, се отменят с настоящата директива, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за въвеждане или прилагане, предвидени в приложение II, част Б.Позоваванията на отменените директиви се тълкуват като позовавания на настоящата директива и следва да се четат съгласно таблицата за съответствие, дадена в приложение III.Член 15Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 29 април 1996 година.За СъветаПредседателW. Luchetti[1] ОВ C 286, 14.11.1990 г., стр. 4 и изменение, изпратено на 16 декември 1993 г.[2] ОВ C 339, 31.12.1991 г., стр. 5 иОВ C 295, 22.10.1994 г., стр. 30.[3] Становище на Европейския парламент от 13 декември 1991 г. (ОВ C 13, 20.1.1992 г., стр. 443) и от 20 април 1994 г. (ОВ C 128, 9.5.1994 г., стр. 136), обща позиция на Съвета от 8 декември 1995 г. (ОВ C 356, 30.12.1995 г.) и Решение на Европейския парламент от 28 март 1996 г. (все още не е публикувано в Официален вестник).[4] ОВ L 308, 19.11.1974 г., стр. 18. Директива, последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3572/90 (ОВ L 353, 17.12.1990 г., стр. 12).[5] ОВ L 308, 19.11.1974 г., стр. 23. Директива, последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3572/90 (ОВ L 353, 17.12.1990, стр. 12).[6] ОВ L 334, 24.12.1977 г., стр. 37. Директива, последно изменена с Директива 89/438/ЕИО (ОВ L 212, 22.7.1989 г., стр. 101). Поправка (ОВ L 298, 17.10.1989 г., стр. 31).[7] ОВ 2, 15.1.1962 г., стр. 36/62.[8] ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕИО) № 2434/92 (ОВ L 245, 26.8.1992 г., стр. 1).--------------------------------------------------19960429ПРИЛОЖЕНИЕ IСПИСЪК НА ПРЕДМЕТИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 4Минималните задължителни знания, които следва да се изискват за официалното признаване на професионална компетентност, трябва да включват предметите, изброени по-долу. Материалът, включен в тях трябва да е изчерпателен и изготвен или одобрен от компетентните национални институции. Той трябва да е съставен така, че да бъде достъпен за лица, чието образование съответства на обичайното ниво, което се достига при завършване на средно образование.А. УЧЕБНИ ПРЕДМЕТИ, ЗА КОИТО СЕ ИЗИСКВАТ ПОЗНАНИЯ ОТ АВТОМОБИЛНИТЕ ПРЕВОЗВАЧИ, ВЪЗНАМЕРЯВАЩИ ДА ОСЪЩЕСТВЯВАТ ИЗКЛЮЧИТЕЛНО ВЪТРЕШНИ ПРЕВОЗИПравоЕлементи на гражданското, търговското, социалното и фискално право, необходими за извършване на дейността по професия, като се обърне специално внимание на:- общите договори,- транспортните договори, със специално внимание върху отговорността на автомобилния превозвач (естество и граници),- търговските дружества,- търговските книги,- правилата, регулиращи полагането на труд, социалното осигуряване,- фискален режим.1. Автомобилен превозвач на товариа) Бизнес и финансово управление на предприятието- методи на плащане и финансиране,- определяне на себестойност,- режим на ценообразуване и превоз,- счетоводна отчетност на стопанската дейност,- застраховки,- фактуриране,- транспортни агенти,- техники на управление,- маркетинг.б) Достъп до пазара- разпоредби, свързани с достъпа и упражняването на професията,- транспортни документи.в) Технически стандарти и аспекти на работа- тегло и размери на превозните средства,- подбор на превозните средства,- типово одобрение и регистрация,- стандарти за поддръжка на превозните средства,- натоварване и разтоварване на превозните средства,- превозване на опасни товари,- превозване на храни,- основните концепции за опазване на околната среда, и по-специално във връзка с използването и поддръжката на моторните превозни средства.г) Пътна безопасност- законови, подзаконови и административни разпоредби, приложими към движението по пътищата,- безопасност на движението по пътищата,- предотвратяване на произшествия и процедура в случай на произшествие.2. Автомобилен превозвач на пътнициа) Бизнес и финансово управление на предприятието- методи на плащане и финансиране,- определяне на себестойност,- система на тарифи, цени и условия на превоз,- счетоводни отчети на стопанската дейност,- застраховки,- фактури,- пътнически агенции,- управленски техники,- маркетинг.б) Уреждане на услугите за превоз на пътници- въвеждане на транспортни услуги и транспортни планове,- условия за предоставяне на услуги на пътниците,- разпоредби, свързани с допускането до и упражняването на професията,- транспортни документи.в) Технически стандарти и аспекти на работа- подбор на превозните средства,- типово одобрение и регистрация,- стандарти за поддръжка на превозните средства,- основните концепции за опазване на околната среда, и по-специално във връзка с използването и поддръжката на моторните превозни средства.г) Пътна безопасност- законови, подзаконови и административни разпоредби, уреждащи движението по пътищата,- безопасност на движението по пътищата,- географски познания за маршрутите,- предотвратяване на произшествия и процедура в случай на произшествие.В. УЧЕБНИ ПРЕДМЕТИ, ЗА КОИТО СЕ ИЗИСКВАТ ПОЗНАНИЯ ОТ АВТОМОБИЛНИТЕ ПРЕВОЗВАЧИ, ВЪЗНАМЕРЯВАЩИ ДА ОСЪЩЕСТВЯВАТ МЕЖДУНАРОДНИ ПРЕВОЗИПраво- предметите, изброени в А, по целесъобразност,- разпоредбите, уреждащи автомобилен превоз на товари или пътници, в зависимост от вида на превозвача, между държавите-членки и между Общността и страни, които не са нейни членки, произтичащи от вътрешното право, стандартите на Общността, международните конвенции и споразумения,- митническата практика и други формалности, свързани с контрола върху превозите,- основните разпоредби за движение по пътищата в държавите-членки.--------------------------------------------------19960429ПРИЛОЖЕНИЕ IIЧАСТ AОТМЕНЕНИ ДИРЕКТИВИ(посочени в член 14)- Директива 74/561/ЕИО- Директива 74/562/ ЕИО- Директива 77/796/ ЕИОи техните последващите изменения:- Директива 80/1178/ ЕИО- Директива 80/1179/ ЕИО- Директива 80/1180/ ЕИО- Директива 85/578/ ЕИО- Директива 85/579/ ЕИО- Директива 89/438/ ЕИО- Регламент (ЕИО) № 3572/90: само членове 1 и 2ЧАСТ БКраен срок за въвеждане или прилаганеДиректива | Краен срок за въвеждане или прилагане |74/561/ ЕИО (ОВ L 308, 19.11.1974 г., стр. 18) | 1 януари 1977 г. 1 януари 1978 г. |80/1178/ ЕИО (ОВ L 350, 23.12.1980 г., стр. 41) | 1 януари 1981 г. |85/578/ ЕИО (ОВ L 372, 31.12.1985 г., стр. 34) | 1 януари 1986 г. |89/438/ ЕИО (ОВ L 212, 22.7.1989 г., стр. 101) | 1 януари 1990 г. |74/562/ ЕИО (ОВ L 308, 19.11.1974, стр. 23) | 1 януари 1977 г. 1 януари 1978 г. |80/1179/ ЕИО (ОВ L 350, 23.12.1980 г., стр. 42) | 1 януари 1981 г. |85/579/ ЕИО (ОВ L 372, 31.12.1985 г., стр. 35) | 1 януари 1986 г. |89/438/ ЕИО (ОВ L 212, 22.7.1989 г., стр. 101) | 1 януари 1990 г. |77/796/ ЕИО (ОВ L 334, 24.12.1977, стр. 37) | 1 януари 1979 г. |80/1180/ ЕИО (ОВ L 350, 23.12.1980, стр. 43) | 1 януари 1981 г. |89/438/ ЕИО (ОВ L 212, 22.7.1989 г., стр. 101) | 1 януари 1990 г. |--------------------------------------------------19960429ПРИЛОЖЕНИЕ IIIТАБЛИЦА ЗА СЪОТВЕТСТВИЕДиректива 74/561/ЕИО | Директива 74/562/ЕИО | Директива 89/438/ЕИО | Директива 77/796/ЕИО | Настоящата директива |Член 1, параграф 1 | Член 1, параграф 1 | | | Член 1, параграф 1 |Член 1, параграф 2, първо тире | — | | | Член 1, параграф 2, първо тире |— | Член 1, параграф 2, първо тире | | | Член 1, параграф 2, второ тире |Член 1, параграф 2, второ тире | Член 1, параграф 2, второ тире | | | Член 1, параграф 2, трето тире |Член 2, параграфи 1и 2 | — | | | Член 2, параграфи 1и 2 |— | Член 1, параграф 3 | | | Член 2, параграф 3 |Член 3 | Член 2 | | | Член 3 |Член 4 | Член 3 | | | Член 4 |Член 5 | Член 4 | | | Член 5 |Член 6 | Член 5 | | | Член 6 |Член 6a | Член 5a | | | Член 7 |Член 7 | Член 6 | | | — || | | Член 1, параграф 1 | Член 8, параграф 1 || | | Член 3 | Член 8, параграф 2 || | | Член 4 | Член 9 || | | Член 5, параграф 1 | Член 10, параграф 1 || | | Член 5, параграф 2 | Член 10, параграф 2 |— | — | Член 4 | | Член 10, параграф 3 || | | Член 6 | Член 11 || | | Член 1, параграф 2 | Член 12 |— | — | Член 5 | | Член 13 |— | — | | | Член 14 |Член 8 | Член 7 | | | Член 15 |Приложение, част А, точка 1 | Приложение, част A, точка 1 | | | Приложение I, част A (Право) |Приложение, част A, точки 2, 3, 4, 5 | — | | | Приложение I, част A, точка 1, букви a), б), в), г) |— | Приложение, част A, точки 2, 3, 4, 5 | | | Приложение I част A, точка 2, букви a), б), в), г) |Приложение, част Б | Приложение, част Б | | | Приложение I, част Б |— | — | — | — | Приложение II част A |— | — | — | — | Приложение II част Б |— | — | — | — | Приложение III |--------------------------------------------------


title: Директива 2001/22/EО на Комисията от 8 март 2001 година за определяне на методи за вземане на проби и методи за анализ за осъществяване на официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак и 3-MCPD в хранитеТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32001L0022

Официален вестник n° L 077 , 16/03/2001 стр. 0014 - 0021 специално чешко издание глава 13 том 26 стр. 201  - 208 специално испанско издание глава 13 том 26 стр. 201  - 208 специално унгарско издание глава 13 том 26 стр. 201  - 208 специално литвийско издание глава 13 том 26 стр. 201  - 208 LV.ES глава 13 том 26 стр. 201  - 208 MT.ES глава 13 том 26 стр. 201  - 208 PL.ES глава 13 том 26 стр. 201  - 208 SK.ES глава 13 том 26 стр. 201  - 208 специално словенско издание глава 13 том 26 стр. 201  - 208

		20010308Директива 2001/22/EО на Комисиятаот 8 март 2001 годиназа определяне на методи за вземане на проби и методи за анализ за осъществяване на официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак и 3-MCPD в храните(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 85/591/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. за въвеждане на общностни методи за вземане на проби и методи за анализ за осъществяване на контрола върху храните, предназначени за консумация от човека [1], и по-специално член 1 от нея,като има предвид, че:(1) Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури за замърсители в храните [2] предвижда, че трябва да се определи максималното съдържание на някои замърсители в храните с цел защита на общественото здраве.(2) Регламент (ЕО) № 466/2001 на Комисията от 8 март 2001 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните [3] установява, наред с другото, максималното съдържание на олово, кадмий, живак и 3-монохлорпропан-1,2-диол (3-MCPD) в храните и се позовава на разпоредбите за определяне на методите за вземане на проби и методите за анализ, които следва да се прилагат.(3) Директива 89/397/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. за официалния контрол върху храните [4] утвърждава общите принципи за осъществяване на контрола върху храните. Директива 93/99/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 г. относно допълнителните мерки за официалния контрол върху храните [5] въвежда система от норми за качество на лабораториите, натоварени от държавите-членки да извършват официалния контрол върху храните.(4) Вземането на проби има съществена роля за получаването на представителни резултати с оглед да се определи съдържанието на замърсители, които може да са хетерогенно разпръснати в една партида.(5) Директива 85/591/ЕИО определи общите критерии за методите за вземане на проби и анализ, но в някои случаи са необходими по-специални критерии с оглед да се гарантира, че лабораториите за контрол използват методи за анализ, чиито резултати са сравними.(6) Разпоредбите за вземането на проби и методите за анализ са съставени на базата на съвременната наука и биха могли да се привеждат в съответствие с развитието на науката и техниката.(7) Мерките, предвидени в настоящата директива, съответстват на становището на Постоянния комитет по храните,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Държавите-членки приемат всички мерки, които са необходими, с оглед да се гарантира, че вземането на проби за осъществяването на официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак и 3-MCPD в храните се извършва в съответствие с методите, описани в приложение I към настоящата директива.Член 2Държавите-членки приемат всички мерки, които са необходими, с оглед да се гарантира, че приготвянето на пробите и методите за анализ, използвани при официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак и 3-MCPD в храните, отговарят на критериите, описани в приложение II към настоящата директива.Член 3Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 5 април 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 4Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 8 март 2001 година.За КомисиятаDavid ByrneЧлен на Комисията[1] ОВ L 372,31.12.1985 г., стр. 50.[2] ОВ L 37, 13.2.1993 г., стр. 1.[3] ОВ L 77, 16.3.2001 г., стр. 1.[4] ОВ L 186, 30.6.1989 г., стр. 23.[5] ОВ L 290, 24.11.1993 г., стр. 14.--------------------------------------------------20010308ПРИЛОЖЕНИЕ IМЕТОДИ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИ ЗА ОФИЦИАЛНИЯ КОНТРОЛ ВЪРХУ СЪДЪРЖАНИЕТО НА ОЛОВО, КАДМИЙ, ЖИВАК И 3-MCPD В НЯКОИ ХРАНИ1. ЦЕЛИ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕВземането на проби, предназначени за официалния контрол върху съдържанието на олово, кадмий, живак и 3-MCPD в храните, се извършва в съответствие с описаните по-долу методи. Взетите по този начин съставни проби се считат за представителни по отношение на партидите или подпартидите, от които са взети. Спазването на максималното съдържание, предвидено в Регламент (ЕО) № 466/2001, се установява въз основа на определеното съдържание в лабораторните проби.2. ОПРЕДЕЛЕНИЯПартида: | определено количество от хранителен продукт, доставено по едно и също време, за което длъжностното лице е установило, че съдържа общи характеристики като произход, разновидност, вид на опаковката, пакетчик, доставчик или маркировка. Когато става въпрос за риба, размерът на рибите трябва да е сравним. |Подпартида: | част от голяма партида, предназначена за прилагане на метода за вземане на проби. Всяка подпартида трябва да е физически отделена и определена. |Точкова проба: | количество материал, взето от едно единствено място от партидата или от подпартидата. |Съставна проба: | събраните и смесени всички точкови проби, взети от партидата или от подпартидата. |Лабораторна проба: | проба, предназначена за лабораторията. |3. ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ3.1. ПерсоналВземането на проби трябва да се извършва от квалифицирано лице, което е упълномощено за целта съгласно изискванията на държавите-членки.3.2. Материал, от който се взема пробаОт всяка партида, предназначена за анализ, се извършва самостоятелно вземане на проби.3.3. Предпазни меркиПри вземането на проби и на подготовката на лабораторните проби трябва да се вземат предпазни мерки с оглед да се избегне настъпването на промени, които могат да засегнат съдържанието на олово, кадмий, живак и на 3-MCPD или да се отразят неблагоприятно върху аналитичното определяне или върху представителността на съставните проби.3.4. Точкови пробиДоколкото е възможно, вземането на точкови проби се извършва от различни места на партидата или подпартидата. Всяко отклонение от тази процедура трябва да се отбележи в протокола, предвиден в точка 3.8.3.5. Изготвяне на съставните пробиСъставната проба се получава чрез събиране на всички точкови проби. Теглото ѝ трябва да бъде най-малкото 1 kg, ако е възможно, например, когато се взема проба от една опаковка.3.6. Подразделяне на съставните проби на лабораторни проби за контрол, изпитване и оценкаЛабораторните проби, предназначени за контрол, изпитване и оценка, се вземат от хомогенизираната съставна проба, ако това не противоречи на действащите разпоредби за вземане на проби в държавите-членки. Размерът на лабораторните проби, предназначени за контрол, трябва да е достатъчен, за да дава възможност поне за повторен анализ.3.7. Опаковане и изпращане на съставните и лабораторните пробиВсяка съставна или лабораторна проба се поставя в чист съд от инертен материал, който го защитава по подходящ начин от замърсяване, от загуба на анализираните вещества чрез адсорбция по вътрешната стена на съда и от повреди при транспортирането. Трябва да се вземат всички необходими предпазни мерки, за да се предотврати промяна в съдържанието на съставните и лабораторните проби по време на тяхното транспортиране или съхранение.3.8. Запечатване и етикетиране на съставните и лабораторните пробиВсяка официално взета проба се запечатва на мястото на вземане и се идентифицира съгласно действащите изисквания в държавата-членка. За всяко вземане на проба се съставя протокол за вземане на проби, който дава възможност за еднозначно идентифициране на всяка взета партида и се посочват датата и мястото на вземането на пробата, както и всяка друга допълнителна информация, която може да е полезна за анализатора.4. ПЛАН ЗА ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИВ идеалния случай вземането на проби следва да се извършва в момента, в който продуктът се включва в хранителната верига, и на мястото, където отделната партида става определима. Прилаганият метод за вземане на проби трябва да гарантира, че съставната проба е представителна спрямо контролираната партида.4.1. Брой на точковите пробиПри течните продукти, за които може да се предположи, че съответният замърсител е хомогенно разпределен в дадена партида, достатъчно е да се вземе една точкова проба на партида, която да съставлява съставната проба. Посочва се номерът на партидата. Течните продукти, които съдържат хидролизирани растителни протеини (HVP), или течният соев сос, трябва да се разклатят добре или да се хомогенизират с други подходящи средства преди да се вземе точковата проба.За другите продукти минималният брой точкови проби, които следва да се вземат от партидата, е показан в таблица 1. Точковите проби следва да имат еднакво тегло. Всяко отклонение от тази процедура трябва да се отбележи в протокола, предвиден в точка 3.8.Таблица 1: Минимален брой точкови проби за вземане от една партидаТегло на партидата (kg) | Минимален брой точкови проби за вземане |< 50 | 3 |50 до 500 | 5 |> 500 | 10 |Ако партидата се състои от отделни опаковки, броят на опаковките, които трябва да се вземат, за да образуват съставната проба, е показан в таблица 2.Таблица 2: Брой на опаковките (точковите проби), които се вземат за образуване на съставната проба, ако партидата се състои от отделни опаковкиБрой на опаковките или единиците в една партида | Брой на опаковките или единиците, които трябва да се вземат |1 до 25 | 1 опаковка или единица |26 до 100 | Около 5 %, най-малко 2 опаковки или единици |> 100 | Около 5 %, най-много 10 опаковки или единици |5. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПАРТИДАТА ИЛИ НА ПОДПАРТИДАТА СЪС СПЕЦИФИКАЦИЯТАЗа целите на контрола лабораторията извършва най-малко два независими анализа на лабораторните проби и изчислява средния резултат. Партидата се приема, ако средният резултат отговаря на съответното максимално равнище, посочено в Регламент (EО) № 466/2001. Тя се отхвърля, ако средният резултат надхвърля съответното максимално равнище.--------------------------------------------------20010308ПРИЛОЖЕНИЕ IIПОДГОТОВКА НА ПРОБИТЕ И КРИТЕРИИ ЗА МЕТОДИТЕ НА АНАЛИЗ, ИЗПОЛЗВАНИ ПРИ ОФИЦИАЛНИЯ КОНТРОЛ ВЪРХУ СЪДЪРЖАНИЕТО НА ОЛОВО, КАДМИЙ, ЖИВАК И 3-MCPD В НЯКОИ ХРАНИ1. УВОДОсновното изискване е да се взема представителна хомогенна лабораторна проба, без да се внася вторично замърсяване.2. СПЕЦИФИЧНИ ПРОЦЕДУРИ ЗА ПОДГОТОВКА НА ПРОБИ ЗА ОЛОВО, КАДМИЙ И ЖИВАКМогат да се използват многобройни и специфични процедури за вземане на проби от разглежданите продукти. Описаните в проекта за норми на CEN "Храни — Дозировка на следите от елементи — Критерии за резултатите и общи положения" са подходящи (а), но могат да се прилагат и други.При прилагането на която и да било процедура следва да се има предвид следното:- миди, ракообразни и дребни риби: ако обикновено се консумират цели, вътрешностите им трябва да се включат в материала за анализ,- зеленчуци: изпитват се само ядивните части съгласно изискванията на Регламент (ЕО) № 466/2001.3. МЕТОД ЗА АНАЛИЗ, ИЗПОЛЗВАН ОТ ЛАБОРАТОРИИТЕ, И ИЗИСКВАНИЯ ЗА КОНТРОЛ3.1. ОпределенияПо-долу са дадени най-често срещаните определения, които лабораториите използват:r = | повторяемост: стойността, под която абсолютната разлика между резултатите от две отделни измервания, получени при условия на повторяемост (т.е. една и съща проба, един и същи оператор, една и съща апаратура, една и съща лаборатория и през кратък период от време) се получава с определена степен на вероятност (обикновено 95 %); оттук r = 2,8 × sr |sr = | стандартно отклонение, изчислено въз основа на резултатите, получени при условия на повторяемост. |RSDr = | относително стандартно отклонение, изчислено въз основа на резултатите, получени при условия на повторяемостsr/x– × 100, къдетоx–e средният резултат за всички лаборатории и проби. |R = | възпроизводимост: стойността, под която абсолютната разлика между резултатите от две отделни измервания, получени при условия на възпроизводимост (т.е. от идентичен материал, получени от операторите в различни лаборатории, използващи стандартизиран метод за анализ) се получава с определена степен на вероятност (обикновено 95 %); оттук R = 2,8 × sR. |sR = | стандартно отклонение, изчислено въз основа на резултати, получени при условия на възпроизводимост. |RSDR = | относително стандартно отклонение, изчислено въз основа на резултати, получени при условия на възпроизводимостsR/x– × 100 |HORRATr = | наблюдаваното RSDr, разделено на стойността RSDr, изчислена с уравнението на Хорвиц, при което r = 0,66R. |HORRATR = | наблюдаваното RSDR, разделено на стойността RSDR, изчислена с уравнението на Хорвиц (б). |3.2. Общи изискванияМетодите за анализ, използвани за контрол върху храните, трябва да съответстват, доколкото е възможно, на разпоредбите на параграф 1 и 2 от приложението към Директива 85/591/ЕИО.Регламент (ЕИО) № 2676/90 на Комисията [1] за определяне на общностните методи за анализ, приложими във винарството, установява в глава 35 от приложението метода, който следва да се използва при анализа на наличието на олово във виното.3.3. Специфични изисквания3.3.1. Анализ на олово, кадмий и живакНе се предписват специфични методи за определяне на съдържанието на олово, кадмий и живак. Лабораториите трябва да използват валидиран метод, който отговаря на критериите за оценка, посочени в таблица 3. Доколкото е възможно, валидирането включва сертифициран референтен материал в образците за междулабораторни изпитвания.Таблица 3: Критерии за оценка на методите за анализ на олово, кадмий и живакПараметър | Стойност/забележка |Приложимост | Храните, посочени в Регламент (ЕО) № 466/2001 |Граница на откриване | Не повече от една десета от стойността, посочена в Регламент (ЕО) № 466/2001, освен ако посочената стойност за олово е по-малка от 0,1 mg/kg. В последния случай - не повече от една пета от посочената стойност. |Граница на определяне | Не повече от една десета от стойността, посочена в Регламент (ЕО) № 466/2001, освен ако посочената стойност за олово е по-малка от 0,1 mg/kg. В последния случай - не повече от две пети от посочената стойност. |Прецизност | Стойностите на HORRATr или на HORRATR, по-малки от 1,5 при междулабораторните изпитвания за одобряване. |Аналитичен добив | 80-120 % (както е посочено в междулабораторните изпитвания) |Специфичност | Без матрична или спектрална интерференция |3.3.2. Анализ на 3-MCPDНе се предписват специфични методи за определяне на съдържанието на 3-MCPD. Лабораториите трябва да използват валидиран метод, който отговаря на критериите за оценка, посочени в таблица 4. Доколкото е възможно, валидирането включва сертифициран референтен материал в образците за междулабораторни изпитвания. Чрез междулабораторни изпитвания е валидиран специфичен метод, който отговаря на критериите, посочени в таблица 4 (в).Таблица 4: Критерии за оценка на методите за анализ на 3-MCPDКритерий | Препоръчителна стойност | Концентрация |Празни проби | По-малка от границата на откриване | — |Аналитичен добив | 75-110 % | Цялата |Граница на определяне | 10 (или по-малко) µg/kg сухо вещество | — |Стандартно отклонение от празните проби | По-малко от 4 µg/kg | — |Очаквани стойности на вътрешнолабораторната прецизност — стандартно отклонение в условия на повторяемост при различни концентрации | < 4 µg/kg | 20 µg/kg |< 6 µg/kg | 30 µg/kg |< 7 µg/kg | 40 µg/kg |< 8 µg/kg | 50 µg/kg |< 15 µg/kg | 100 µg/kg |3.4. Оценка на аналитичната точност и изчисляване на аналитичния добивДоколкото е възможно, точността на анализа се оценява чрез включването на подходящ сертифициран референтен материал в аналитичната серия.Вземат се предвид "Съгласувани правила за използване на информация за аналитичния добив при аналитичните измервания" (г), разработени под егидата на IUPAC/ISO/AOAC.Аналитичните резултати се отчитат коригирани или некоригирани. Начинът на отчитане и нивото на аналитичния добив трябва да се посочат.3.5. Стандарти за качество, прилагани от лабораториитеЛабораториите трябва да спазват разпоредбите на Директива 93/99/ЕИО.3.6. Представяне на резултатитеРезултатите следва да се представят в същите единици, в които са нормите за максимално съдържание, посочени в Регламент (EО) № 466/2001.БЕЛЕЖКИ(а) Draft Standart prEN 13084, "Foodstuffs — Determination of Trace Elements — Performance Criteria and General Considerations", CEN, Rue de Stassart 36, B-1050 Brussels.(б) W. Horwitz, "Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs", Anal. Chem., 1982, № 54, 67 A-76 A.(в) Метод за анализ за определяне на 3-монохлорпропан-1,2-диол в храни и хранителни съставки чрез използване на масспектрометрията, представен на CEN TC 275 и на AOAC International (също на разположение като "Report of the Scientific Cooperation task 3.2.6: Provision of validated methods to support the Scientific Committee on Foods recommendations rearding 3-MCPD in hydrolysed protein and foods").(г) ISO/AOAC/IUPAC Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement. Edited Michael Thompson, Steven L R Ellison, Ales Fajgelj, Paul Willetts and Roger Wood, Pure Appl. Chem., 1999, № 71, 337-348.[1] ОВ L 272, 3.10.1990 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 8 юли 1985 година за изменение на Директива 69/169/EИО за хармонизиране на разпоредбите, установени със законов, подзаконов или административен акт, отнасящи се до освобождаването от данък върху оборота и акциз за внос при международно пътуване

text:
Важна правна забележка

|

31985L0348

Официален вестник n° L 183 , 16/07/1985 стр. 0024 - 0026 специално финландско издание: глава 9 том 1 стр. 0126  специално испанско издание: глава 09 том 2 стр. 0004  специално шведско издание: глава 9 том 1 стр. 0126  специално португалско издание глава 09 том 2 стр. 0004  специално чешко издание глава 09 том 01 стр. 125  - 127 специално испанско издание глава 09 том 01 стр. 125  - 127 специално унгарско издание глава 09 том 01 стр. 125  - 127 специално литвийско издание глава 09 том 01 стр. 125  - 127 LV.ES глава 09 том 01 стр. 125  - 127 MT.ES глава 09 том 01 стр. 125  - 127 PL.ES глава 09 том 01 стр. 125  - 127 SK.ES глава 09 том 01 стр. 125  - 127 специално словенско издание глава 09 том 01 стр. 125  - 127

		19850708Директива на Съветаот 8 юли 1985 годиназа изменение на Директива 69/169/EИО за хармонизиране на разпоредбите, установени със законов, подзаконов или административен акт, отнасящи се до освобождаването от данък върху оборота и акциз за внос при международно пътуване(85/348/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 99 и 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че е важно да се улесняват пътуването и туризмът в рамките на Общността и за тази цел, да се облекчи граничният контрол върху лицата, за да могат тези граждани да оценяват по-прецизно положителните ефекти от съществуването на Общността;като има предвид, че съобразно това би следвало да се увеличи нивото на освобождаване от данък върху оборота и акциз, установено в Директива 69/169/EИО [4], последно изменено с Директива 84/231/EИО [5]; като има предвид, че нивото на освобождаване, което може да бъде прилагано към лица на възраст под 15 г., би следвало също да бъде увеличено;като има предвид, че количествените ограничения, установени в член 4, параграф 1, букви г) и д) от Директива 69/169/EИО по отношение на кафе и чай, подлежат на допълнителни гранични формалности; като има предвид, че каквито и да е налагани данъци могат да доведат до малко данъчни приходи; като има предвид, че поради това би следвало да бъдат установени разпоредби за увеличаване на тези количествени ограничения при пътуване между държавите-членки;като има предвид, че би следвало да се насърчава маркетингът на вината, произведени в Общността; като има предвид, че увеличаването на количествата на вината, които могат да бъдат внасяни безмитно, най-вероятно ще допринесе за тази цел;като има предвид, че тафия, сакé и другите подобни напитки могат да бъдат третирани като напитки с алкохолно съдържание, което не надвишава 22 об. %, за което понастоящем има лимит, освободен от данъци; като има предвид, че поради това би следвало да бъде разширен списъкът от напитки, обхванати от този лимит;като има предвид, че би следвало специално да бъде упоменато, че лимитът върху количеството на алкохолните напитки, които могат да бъдат освободени, се прилага a fortiori към чистия алкохол;като има предвид, че на всеки две години нивата на освобождаване и разрешените дерогации би следвало да бъдат коригирани с оглед поддържането на действителните им стойности;като има предвид, че ако коригирането на размера на освобождаване в рамките на Общността породи понижаване на нивото на освобождаване в националната валута на въпросната държава-членка, на тази държава-членка би следвало да бъде разрешено да запази нивото в национална валута, което е съществувало преди такова коригиране;като има предвид, че понастоящем действащата система на данъчно облагане в Дания, Гърция и Ирландия все още не разрешава прилагане в неговата цялост на данъчно освобождаване за пътници, идващи от други държави-членки, съобразявайки се с икономическите последствия, които може да причини;като има предвид, че поради това на тези държави трябва да бъде разрешена дерогация от Директива 69/169/EИО по отношение на единичната стойност на стоките, внесени без данъци; като има предвид, че в допълнение на Кралство Дания би следвало да бъде разрешено да прилага редуцирано количествено ограничение за непенливи вина;като има предвид, че Директива 84/231/EИО разрешава на Кралство Дания дерогация от Директива 69/169/EИО по отношение на вноса на определени продукти от пътници, постоянно пребиваващи в Дания, след пребиваване в друга страна за по-малко от 48 часа;като има предвид, че прилаганата понастоящем в Дания данъчна система не разрешава каквито и да е ограничения върху прилагането на това правило на 31 декември 1985 г. без риск от икономически последствия; като има предвид, че поради това прилагането на правилото би следвало да бъде удължено до 31 декември 1987 г.,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 69/169/EИО се изменя, както следва:1. В член 2:а) в параграф 1 думите "от 1 юли 1984 г., 280 ECU" се заменят с думите "350 ECU";б) в параграф 2 думите "до 60 ECU" се заменят с думите "до 90 ECU;"в) добавя се следният параграф:"6. На всеки две години и първоначално най-късно на 31 октомври 1987 г. Съветът, в съответствие с процедурите, предвидени в Договора в тази област, коригира нивата на освобождаване, посочени в параграфи 1 и 2, с оглед поддържането на действителната им стойност."2. В член 4, параграф 1 таблицата се заменя със следното:| I Пътуване между трети страни и Общността | II Пътуване между държавите-членки |a)Тютюневи продукти:цигари или | 200 | 300 |пурети (пури с максимално тегло от 3 грама всяка) | 100 | 150 |или | | |пури или | 50 | 75 |тютюн за пушене | 250 г | 400 г |б)Алкохол и алкохолни напитки:—дестилирани напитки и спиртове с алкохолно съдържание, което надвишава 22 об. %; неденатуриран етилов алкохол с 80 об. % и повече | общо 1 литър | общо 1,5 литра |или дестилирани напитки и спиртове, и аперитиви на винена или алкохолна основа, тафия, сакè или подобни напитки с алкохолно съдържание, което не надвишава 22 об. %; пенливи вина, подсилени вина и | общо 2 литра | общо 3 литра |—непенливи вина | общо 2 литра | общо 5 литра |в)Парфюми | 50 г | 75 г |и | | |тоалетни води | ¼ литра | 3/8 литра |г)Кафе | 500 г | 1000 г |или | | |екстракти и есенции от кафе | 200 г | 400 г |д)Чай | 100 г | 200 г |или | | |екстракти и есенции от чай | 40 г | 80 г |3. В член 6, параграф 4, буква б) се добавя следното:"доказвайки, че данъкът върху оборота е или ще бъде приложен."4. В края на член 7, параграф 4 се добавя следното:"или за намаляване на това освобождаване."5. В член 7а се добавя следната алинея:"Държавите-членки решават дали да освобождават от данък върху оборота или акциз вноса на стоки от пътник, когато сумата на данъка, който би следвало да се наложи, е равна на или по-малка от 5 ECU."6. Добавят се следните членове:"Член 7б1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1:a) на Кралство Дания и Република Гърция се разрешава да изключват от освобождаването стоки, чиято единична стойност надвишава 280 ECU;б) на Ирландия се разрешава да изключва от освобождаването стоки, чиято единична стойност надвишава 77 ECU.2. Чрез дерогация от член 2, параграф 2 на Ирландия се разрешава да изключва от освобождаването стоки, чиято единична стойност надвишава 77 ECU.3. По време на периода, през който се прилагат дерогациите, посочени в параграф 1, другите държави-членки предприемат необходимите мерки, за да направят възможно опрощаването на данъците в съответствие с процедурите, упоменати в член 6, за стоките, които са внесени в Дания, Гърция и Ирландия, и които са изключени от освобождаване в тези страни.4. На всеки две години и първоначално най-късно на 31 октомври 1987 г. Съветът, в съответствие с процедурите, предвидени в Договора в тази област, коригира нивата на освобождаване, посочени в параграфи 1 и 2, с оглед поддържането на действителната им стойност.Член 7в1. Чрез дерогация от член 4, параграф 1 на Кралство Дания се разрешава:a) да прилага към непенливите вина в търговията между държавите-членки лимит от четири литра;б) по отношение на освобождаването на вноса на стоките, посочени по-долу, да прилага следните количествени ограничения, когато такива стоки се внасят от пътници, постоянно пребиваващи в Дания, след престой в друга страна:- до 31 декември 1987 г.: след престой, по-малък от 48 часа,- от 1 януари 1988 г. до 31 декември 1989 г.: след престой, по-малък от 24 часа:| от 1 януари 1985 г. до 31 декември 1986 г. | от 1 януари 1987 г. до 31 декември 1987 г. | от 1 януари 1988 г. до 31 декември 1988 г. | от 1 януари 1989 г. до 31 декември 1989 г. |Цигари | 60 | 140 | 200 | 240 |или | | | | |тютюн за пушене, когато тютюневите частици имат широчина по-малка от 1,5 мм (фино нарязан) | 100 г | 200 г | 250 г | 300 г |Дестилирани напитки и спиртове с алкохолно съдържание, което надвишава 22 об. % | Нула | 0,35 | 0,35 | 0,7 |2. Директива 84/231/EИО се отменя от 30 септември 1985 г."Член 21. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива на 1 октомври 1985 г.2. Държавите-членки съобщават на Комисията разпоредбите, които те приемат за прилагане на настоящата директива.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 8 юли 1985 година.За СъветаПредседателJ. Santer[1] ОВ C 114, 28.4.1983 г., стр. 4 и ОВ C 81, 22.3.1984 г., стр. 6.[2] ОВ C 10, 16.1.1984 г., стр. 44.[3] ОВ C 57, 29.2.1984 г., стр. 12.[4] ОВ L 133, 4.6.1969 г., стр. 6.[5] ОВ L 117, 3.5.1984 г., стр. 42.--------------------------------------------------


title: Втора директива на Съвета от 12 юни 1972 година за хармонизиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно режима на данъка върху оборота и акцизите, приложими при международни пътувания

text:
Важна правна забележка

|

31972L0230

Официален вестник n° L 139 , 17/06/1972 стр. 0028 - 0031 специално финландско издание: глава 9 том 1 стр. 0017  специално датско издание поредица I глава 1972(II) стр. 0544  специално шведско издание: глава 9 том 1 стр. 0017  специално английско издание: поредица I глава 1972(II) стр. 0565  специално гръцко издание: глава 09 том 1 стр. 0030  специално испанско издание: глава 09 том 1 стр. 0033  специално португалско издание глава 09 том 1 стр. 0033  специално чешко издание глава 09 том 01 стр. 18  - 21 специално испанско издание глава 09 том 01 стр. 18  - 21 специално унгарско издание глава 09 том 01 стр. 18  - 21 специално литвийско издание глава 09 том 01 стр. 18  - 21 LV.ES глава 09 том 01 стр. 18  - 21 MT.ES глава 09 том 01 стр. 18  - 21 PL.ES глава 09 том 01 стр. 18  - 21 SK.ES глава 09 том 01 стр. 18  - 21 специално словенско издание глава 09 том 01 стр. 18  - 21

		19720612Втора директива на Съветаот 12 юни 1972 годиназа хармонизиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно режима на данъка върху оборота и акцизите, приложими при международни пътувания(72/230/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 99 от него,като взе предвид Директива на Съвета от 28 май 1969 г. за хармонизиране на законовите, подзаконовите или административните разпоредби относно освобождаване от данък върху оборота и акциз при внос при международни пътувания [1],като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята,като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,като има предвид, че Резолюцията на Съвета и на представителите на правителствата на държавите-членки от 22 март 1971 г. [2] за поетапно постигане на икономически и паричен съюз в Общността по-конкретно предвижда постепенно разширяване на данъчните освобождавания, които се предоставят на физически лица при преминаване през вътрешните граници на Общността;като има предвид, че е целесъобразно да се улесни пътуването на пътници между държавите-членки чрез увеличаване на освобождаванията от данък върху оборота и акцизи, предвидени в Директивата на Съвета от 28 май 1969 г.; като има предвид, че за целта, както и за да се намалят проверките, декларациите, които се попълват от пътниците, преминаващи през вътрешните граници на Общността, в бъдеще следва да се опростят, когато стойността или количеството на притежаваните от тях стоки не надвишава лимитите, в рамките на които те имат право на безмитен внос;като има предвид, че лицата, които живеят близо до вътрешни граници на Общността, и екипажите на транспортни средства, които се използват за международни пътувания, в бъдеще следва да имат право на определени освобождавания;като има предвид, че с оглед на техническите проблеми, възникнали при прилагането на член 6 от горепосочената директива, следва да се решат някои проблеми, свързани с освобождаването от данъци при търговия на дребно;като има предвид, че с оглед на постепенното изграждане на икономическо пространство, чиито характеристики са сходни с тези на вътрешен пазар, обхващащ Общността, по отношение на търговията в рамките на Общността държавите-членки ще трябва да премахнат сега действащите системи, които включват освобождаване от данъци при износ и налагане на данъци при внос, а оттам и освобождаване от данък върху оборота и акцизите на етапа на търговия на дребно;като има предвид, че все пак пълното премахване на това освобождаване от данъци може да се постигне единствено постепенно; като има предвид, че като първа стъпка следва да се определят някои общи правила във връзка със стандартните случаи на освобождаване от данъци на етапа на търговия на дребно, които да са приложими за лицата, които живеят в Общността,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Член 2 от Директивата на Съвета от 28 май 1969 г. се изменя, както следва:а) в параграф 1 думите"седемдесет и пет разчетни единици" се заменят с думите "сто двадесет и пет разчетни единици";б) в параграф 2 думите"двадесет разчетни единици" се заменят с думите "тридесет разчетни единици";в) в параграф 3 думите"седемдесет и пет разчетни единици" се заменят с думите "сто двадесет и пет разчетни единици".Член 2Текстът на член 4, параграф 1 от Директивата на Съвета от 28 май 1969 г. се заменя със следното:"1. Без да се засягат приложимите национални разпоредби за пътниците, чието местожителство е извън Европа, всяка държава-членка определя следните количествени ограничения за освобождаване от данък върху оборота и акциз върху изброените по-долу стоки:| I Пътувания между трети страни и Общността | II Пътувания между държави-членки |а)тютюневи изделия:цигари | 200 | 300 |или | | |пурети (пури с максимално единично тегло 3 грама) | 100 | 150 |или | | |пури | 50 | 75 |или | | |тютюн за пушене | 250 г | 400 г |б)спиртни напитки—дестилирани напитки и спиртни напитки с алкохолна концентрация, надвишаваща 22° | 1 стандартна бутилка (0,70—1 литър) | до 2 литра общо |или | | |— дестилирани напитки и спиртни напитки, аперитиви на винена или алкохолна основа с алкохолна концентрация, ненадвишаваща 22°; газирани вина, подсилени вина | до 2 литра общо | до 3 литра общо |и | | |—дестилирани вина | до 2 литра общо | до 3 литра общо |в)парфюми | 50 г | 75 г |и | | |тоалетни води | 1/4 литър | 3/8 литър |г)кафе | 500 г | 750 г |или | | |екстракти и есенции от кафе | 200 г | 300 г |д)чай | 100 г | 150 г |или | | |екстракти и есенции от чай | 40 г | 60 г" |Член 3Член 5, параграф 1 от Директивата на Съвета от 28 май 1969 г. се заменя със следните параграфи, а предишните параграфи 2 и 3 от същия член се преномерират на параграфи 6 и 7:"1. Държавите-членки могат да намалят стойността и/или количеството на стоките, които могат да се допускат без мито, до една десета от стойностите и/или количествата, предвидени в член 2 и член 4, параграф 1, колона II, когато тези стоки се внасят от друга държава-членка от лица, които живеят в граничната зона на държавата-членка, в която се осъществява вносът, или в граничната зона на съседна държава-членка, от работещи в крайгранични райони или от екипажи на транспортни средства, които се използват за международни пътувания.Въпреки това правото на безмитен внос за изброените по-долу стоки може да бъде намалено до следните лимити:а) Тютюневи изделия:цигари | 40 |или | |пурети (пури с максимално единично тегло 3 грама) | 20 |или | |пури | 10 |или | |тютюн за пушене | 50 г |б) Спиртни напитки:—дестилирани напитки и спиртни напитки с алкохолна концентрация, надвишаваща 22° | 0,25 литра |или | |—дестилирани напитки и спиртни напитки, аперитиви на винена или алкохолна основа с алкохолна концентрация, ненадвишаваща 22°;газирани вина, подсилени вина | 0,50 литра |и | |—дестилирани вина | 0,50 литра |2. Държавите-членки могат да определят по-ниски ограничения по отношение на стойността и/или количеството за освобождаване на стоките, когато те се внасят от трета страна от лица, които живеят в граничната зона, от работещи в крайгранични райони или от екипажи на транспортни средства, които се използват за пътуване между трети страни и Общността.3. Държавите-членки могат да определят по-ниски ограничения по отношение на стойността и/или количеството за освобождаване на стоките, когато те се внасят от друга държава-членка от военнослужещи на държава-членка, включително цивилен персонал, съпрузи и деца на тяхна издръжка, които пребивават в друга държава-членка.4. Ограниченията по параграфи 1 и 2 не се прилагат, когато посочените в тези параграфи лица представят доказателство, че отиват отвъд граничната зона или че не се завръщат от граничната зона на съседна държава-членка или трета страна.Въпреки това тези ограничения остават валидни за работещите в гранични зони и за екипажите на транспортни средства, които се използват за международни пътувания, когато те внасят стоки по време на служебно пътуване.5. За целите на параграфи 1, 2 и 4:- "гранична зона" означава зона, която по права линия не надвишава 15 километра от границата на държава-членка. Въпреки това всяка държава-членка трябва да включи в граничната си зона местните административни райони, които са част от територията, която се намира в зоната;- "работещ в гранична зона" означава всяко лице, чиято обичайна дейност изисква преминаване от другата страна на границата през работни дни."Член 4Член 6 от Директивата на Съвета от 28 май 1969 г. се изменя, както следва:а) текстът на посочения член става параграф 1 от същия член;б) добавят се следните параграфи:"2. Без да се засягат правилата за продажби в магазините под митнически контрол на летищата и на борда на самолети, по отношение на продажбите на етапа на търговия на дребно, в случаите и при условията, предвидени в параграфи 3 и 4, държавите-членки могат да разрешават освобождаване от данък върху оборота за стоки, които се пренасят в личния багаж на пътници, които напускат държава-членка. Не може да се разрешава освобождаване от акциз.3. По отношение на пътници с постоянно местожителство или обичайно местопребиваване извън територията на Общността всяка държава-членка може да определя ограничения и условия за освобождаване от данъци.По отношение на пътници с постоянно местожителство, обичайно местопребиваване или месторабота на територията на държава-членка, освобождаване от данъци може да има само по отношение на вещи, чиято единична стойност, в т.ч. и данъкът, надвишава сумата, посочена в член 2, параграф 1.Държавите-членки могат да увеличават тази сума. Освен това те могат да изключат пребиваващите на тяхна територия лица от тази привилегия за освобождаване от данъци.4. Освобождаване от данъци се извършва:а) в случаите, посочени в параграф 3, първа алинея, бъде представено копие от фактурата или от друг заместващ документ, заверено от митницата на държавата-членка износителка, за удостоверяване на износа на стоките;б) в случаите, посочени в параграф 3, втора алинея, бъде представено копие от фактурата или от друг заместващ документ, заверено от митницата на държавата-членка, в която се осъществява окончателният внос, или от друг орган на тази държава-членка, който е компетентен по въпросите на данъка върху оборота.5. По смисъла на настоящия член:- "постоянно местожителство или обичайно местопребиваване" означава мястото, вписано като такова в паспорт, лична карта или при липса на такива документи, други документи за самоличност, които се признават за валидни от държавата-членка износителка;- "вещ" означава предмет или група предмети, които обичайно съставляват едно цяло."Член 5След член 7 от Директивата на Съвета от 28 май 1969 г. се добавя следният член:"Член 7аПри пътуванията в рамките на Общността държавите-членки предприемат необходимите стъпки, с които да се предостави възможност на пътниците мълчаливо или чрез обикновена устна декларация да потвърждават, че спазват разрешените ограничения и условия за право на безмитен внос."Член 61. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите мерки, за да се съобразят със:- членове 1, 2, 3 и 5 от настоящата директива не по-късно от 1 юли 1972 г.;- член 4 от настоящата директива не по-късно от 1 януари 1973 г.2. Всяка държава-членка информира Комисията за мерките, които приема за прилагането на настоящата директива.Комисията съобщава тази информация на останалите държави-членки.Член 7Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 12 юни 1972 година.За СъветаПредседателJ. Dupong[1] ОВ L 133, 4.6.1969 г., стр. 6.[2] ОВ С 28, 27.3.1971 г., стр. 1.--------------------------------------------------


title: Директива 2006/14/ЕО на Комисията от 6 февруари 2006 година за изменение на приложение IV към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно предпазните мерки срещу внасянето в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и тяхното разпространение в Общността

text:
Важна правна забележка

|

32006L0014

Официален вестник n° L 034 , 07/02/2006 стр. 0024 - 0025 Официален вестник n° L 330 , 28/11/2006 стр. 0125 - 0126

		20060206Директива 2006/14/ЕО на Комисиятаот 6 февруари 2006 годиназа изменение на приложение IV към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно предпазните мерки срещу внасянето в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и тяхното разпространение в ОбщносттаКОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността [1], и по-специално буква г) от втория параграф на член 14 от нея,като има предвид, че:(1) Международният стандарт за фитосанитарни мерки (ISPM) на ФАО № 15 относно "Насоки за регулиране на дървен опаковъчен материал в международната търговия" бе приет през м. май 2002 г. от Четвъртата временна комисия по фитосанитарни мерки (ICPM). Съответните разпоредби на Директива 2000/29/ЕО са приведени в съответствие с въпросните насоки с Директива 2004/102/ЕО на Комисията от 5 октомври 2004 г. за изменение на приложения II, III, IV и V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно предпазните мерки срещу внасянето в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и тяхното разпространение в Общността [2].(2) В допълнение към мерките, одобрени съгласно (ISPM) № 15, Директива 2004/102/ЕО включва и изискване за това дървения опаковъчен материал да бъде от обелено от кора кръгло дърво. ISPM № 15 изготви това становище в резултат на техническа обосновка. Приложението на това изискване бе отложено до 1 март 2006 г. от Директива 2005/15/ЕО на Съвета от 28 февруари 2005 г. за изменение на приложение IV към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността [3].(3) Общността е отправила молба ISPM № 15 да бъде преразгледана на международно равнище, за да включи изискване за загрижеността на Общността относно наличието на кора по дървения опаковъчен материал в международната търговия.(4) Докато тече процедурата по прегледа на ISPM № 15, в очакване на резултатите от прегледа, заявлението на Общността относно изискванията за дървения опаковъчен материал от трети страни да бъде от обелено от кора кръгло дърво, ще бъде временно отложено.(5) Следователно е целесъобразно Директива 2000/29/ЕО да бъде съответно изменена.(6) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 2000/29/ЕО се изменя, както следва:1. В приложение IV, част А, глава I, точка 2 последният параграф в края на дясната колона се заменя със следното:"Първото тире, което изисква дървеният материал за опаковка от трети страни, да бъде от обелено от кора кръгло дърво, се прилага от 1 януари 2009 г. Този параграф следва да бъде преразгледан до 1 септември 2007 г."2. В приложение IV, част А, глава I, точка 8 последният параграф в края на дясната колона се заменя със следното:"Първият ред от буква а), който изисква дървеният материал за опаковка от трети страни да бъде от обелено от кора кръгло дърво, се прилага от 1 януари 2009 г. Този параграф следва да бъде преразгледан до 1 септември 2007 г."Член 21. Държавите-членки приемат и публикуват най-късно до 28 февруари 2006 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от вътрешното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила на третия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 6 февруари 2006 година.За КомисиятаMarkos KyprianouЧлен на Комисията[1] ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2005/77/ЕО на Комисията (ОВ L 296, 12 11.2005 г., стр. 17).[2] ОВ L 309, 6.10.2004 г., стр. 9.[3] ОВ L 56, 2.3.2005 г., стр. 12.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 16 юни 1988 година за изменение на Директива 70/220/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките, които следва да се приемат срещу замърсяването на въздуха с газове, изпускани от двигателите на моторните превозни средства (Ограничение за емисиите на механични замърсители от дизелови двигатели)

text:
               13/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               254

         31988L0436

               L 214/1

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 16 юни 1988 година
   за изменение на Директива 70/220/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките, които следва да се приемат срещу замърсяването на въздуха с газове, изпускани от двигателите на моторните превозни средства (Ограничение за емисиите на механични замърсители от дизелови двигатели)
   (88/436/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100А от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   в сътрудничество с Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че е важно да се приемат мерки, насочени към постепенното изграждане на вътрешния пазар в рамките на период, който изтича на 31 декември 1992 г.; като има предвид, че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, лица, услуги и капитали;
   като има предвид, че първата програма за действие на Европейската общност за опазване на околната среда, приета от Съвета на 22 ноември 1973 г., призовава да се вземат под внимание последните постижения на науката в борбата срещу замърсяването на атмосферата, предизвикано от отработените газове от моторните превозни средства, и да се внесат съответните промени в приетите преди това директиви; като има предвид, че третата програма за действие предвижда да се полагат по-нататъшни усилия за значително намаляване на настоящото ниво на емисиите на замърсители от моторните превозни средства;
   като има предвид, че различията, които могат да възникнат в националните законодателства във връзка с пределните стойности за емисиите на механични замърсители от двигателите със запалване на горивно-въздушната смес от сгъстяване („дизелови двигатели“), използвани като критерии за типово одобрение на превозни средства, оборудвани с такива двигатели, могат да представляват пречка за свободното движение на тези продукти в Общността; като има предвид, че поради това е необходимо да се определят общи стандарти в тази област;
   като има предвид, че Директива 70/220/ЕИО (4) определя пределните стойности за емисиите на въглероден окис и неизгорели въглеводороди от тези двигатели; като има предвид, че тези пределни стойности за пръв път са понижени с Директива 74/290/ЕИО (5) и са допълнени съгласно Директива 77/102/ЕИО на Комисията (6) с пределни стойности за допустимите емисии на азотни окиси; като има предвид, че пределните стойности за тези три замърсителя впоследствие са понижени с Директива 78/665/ЕИО на Комисията (7) и с Директиви 83/351/ЕИО (8) и 88/76/ЕИО (9);
   като има предвид, че Директива 83/351/ЕИО разширява приложното поле на Директива 70/220/ЕИО за определени категории превозни средства, оборудвани с двигатели със запалване на горивно-въздушната смес от сгъстяване („дизелови двигатели“), без обаче да приема разпоредби относно специфичните емисии от тези двигатели; като има предвид, че само емисиите на сажди са обхванати от Директива 72/306/ЕИО (10); като има предвид обаче, че с оглед по-добрата закрила на общественото здраве е необходимо да се ограничат общите емисии на механични замърсители от тези двигатели; като има предвид, че е подходящо да се определят пределни стойности за емисиите на механични замърсители, които да съответстват на съвременното техническо развитие в Общността по отношение на дизеловите двигатели и да се допълни процедурата за изпитване, предвидена в Директива 70/220/ЕИО с разпоредби относно вземането на проби и анализа на емисиите на механични замърсители, заимствани от американските разпоредби в тази област;
   като има предвид, че определянето на 1,1 г и 1,4 г/изпитване като пределни стойности за емисиите на механични замърсители от превозните средства, оборудвани с дизелови двигатели, представлява само първа стъпка за ограничаване на тези емисии;
   като има предвид, че с оглед и на становището на Европейския парламент, трябва да се осъществи възможно най-скоро втори етап от намаляването на емисиите на механични замърсители и че следва да се постигнат нива от 0,8 г и 1,0 г/изпитване; като има предвид, че възприетите нива ще трябва да отчитат съществуващите по това време технически и икономически възможности,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 70/220/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               Заглавието се заменя със следния текст:

               2.

               Приложения I, III и III А се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.

         Член 2
   1.   От 1 октомври 1988 г. държавите-членки не могат на основания, свързани със замърсяването на въздуха от емисии на механични замърсители от двигателя:

               —

               нито да отказват да издават типово одобрение на ЕИО или документа, предвиден в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 70/156/ЕИО (11), или да издават национално типово одобрение за тип моторно превозно средство, оборудвано с двигател със запалване на горивно-въздушната смес от сгъстяване,

               —

               нито да забраняват въвеждането в експлоатация на превозни средства, оборудвани с двигател със запалване на горивно-въздушната смес от сгъстяване,

         ако емисиите на механични замърсители от този тип моторно превозно средство или от тези превозни средства отговарят на разпоредбите на приложенията към Директива 70/220/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   2.   От 1 октомври 1989 г. държавите-членки:

               —

               могат да прекратят издаването на документа, предвиден в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 70/156/ЕИО, за типове моторни превозни средства, оборудвани с двигател със запалване на горивно-въздушната смес от сгъстяване,

               —

               могат да отказват да издават национално типово одобрение за типове моторни превозни средства, когато емисиите на механични частици от въпросните превозни средства не отговарят на разпоредбите на приложенията към Директива 70/220/ЕИО, изменена с настоящата директива.

         Въпреки това, по отношение на типовете превозни средства, оборудвани с дизелови двигатели с директно впръскване на горивото, тази дата се отлага до 1 октомври 1994 г.
   3.   От 1 октомври 1990 г. държавите-членки могат да забраняват въвеждането в експлоатация на моторни превозни средства, оборудвани с двигател със запалване на горивно-въздушната смес от сгъстяване, чиито емисии на механични замърсители не отговарят на разпоредбите на приложенията към Директива 70/220/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   Въпреки това, по отношение на превозните средства, оборудвани с дизелови двигатели с директно впръскване на горивото, тази дата се отлага до 1 октомври 1996 г.
   Член 3
   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 1 октомври 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Член 4
   Най-късно до края на 1989 г. Съветът, по предложение на Комисията, взема решение за осъществяването на втори етап, насочен към по-нататъшно намаляване на пределните стойности за емисиите на механични замърсители.
   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Люксембург на 16 юни 1988 година.

            За Съвета

            Председател

         K. TÖPFER

      (1)  ОВ С 174, 12.7.1986 г., стр. 3.

      (2)  ОВ С 190, 20.7.1987 г., стр. 178 и ОВ С 167, 27.6.1988 г., стр. 80.

      (3)  ОВ С 333, 29.12.1986 г., стр. 17.

      (4)  ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 159, 15.6.1974 г., стр. 61.

      (6)  ОВ L 32, 3.2.1977 г., стр. 32.

      (7)  ОВ L 223, 14.8.1978 г., стр. 48.

      (8)  ОВ L 197, 20.7.1983 г., стр. 1.

      (9)  ОВ L 36, 9.2.1988 г., стр. 1.

      (10)  ОВ L 190, 20.8.1972 г., стр. 1.

      (11)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   Изменения в приложенията към Директива 70/220/ЕИО
   ПРИЛОЖЕНИЕ 1
   Виж Директива 91/441/ЕИО на Съвета (ОВ L 242, 30.8.1991 г., стр. 1).
   ПРИЛОЖЕНИЕ III
   Виж Директива 91/441/ЕИО на Съвета (ОВ L 242, 30.8.1991 г., стр. 1).
   ПРИЛОЖЕНИЕ III А
   Виж Директива 91/441/ЕИО на Съвета (ОВ L 242, 30.8.1991 г., стр. 1).


title: Директива (ЕС) 2015/121 на Съвета от 27 януари 2015 година за изменение на Директива 2011/96/ЕС относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки

text:
               28.1.2015

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 21/1

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/121 НА СЪВЕТА
   от 27 януари 2015 година
   за изменение на Директива 2011/96/ЕС относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   в съответствие със специална законодателна процедура,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Директива 2011/96/ЕС на Съвета (3) се освобождават от данък, удържан при източника, дивидентите и другите форми на разпределение на печалби, плащани от дъщерни дружества на техните дружества майки, и се предотвратява двойното данъчно облагане на тези доходи на равнището на дружеството майка.

               (2)

               Необходимо е да се гарантира, че с директива 2011/96/ЕС няма да се злоупотребява от данъкоплатци, които попадат в обхвата на нейното приложение.

               (3)

               Някои държави членки прилагат вътрешни разпоредби или такива, основаващи се на споразумения, с които се цели да се противодейства на укриването на данъци, данъчните измами или злоупотребите по общ или по конкретен начин.

               (4)

               Тези разпоредби обаче могат да са с различна степен на строгост, а и преди всичко те са предназначени да отразяват особеностите на данъчната система на всяка държава членка. Освен това някои държави членки нямат никакви вътрешни разпоредби или такива, основаващи се на споразумения, с които се цели предотвратяването на злоупотреби.

               (5)

               Следователно включването в Директива 2011/96/ЕС на минимално общо правило за борба със злоупотребите би могло да бъде много полезно за предотвратяване на злоупотреби с посочената директива и за гарантиране на по-голяма съгласуваност в прилагането ѝ в различни държави членки.

               (6)

               Прилагането на правилата за борба със злоупотребите следва да се осъществява на пропорционален принцип и да служи конкретно за борба с договореност или поредица от договорености, които не са действителни, т.е не отразяват икономическата реалност.

               (7)

               За тази цел, когато се оценява дали дадена договореност или поредица от договорености биха могли да се използват за злоупотреби, данъчните администрации на държавите членки следва да предприемат обективен анализ на всички релевантни факти и обстоятелства.

               (8)

               Макар че държавите членки следва да се възползват от клаузата за борба със злоупотребите за справяне с договорености, които не са действителни в своята цялост, е възможно също да съществуват случаи, при които отделни етапи или части от дадена договореност — в ролята им на самостоятелни единици — не са действителни. Държавите членки следва да могат да се възползват от клаузата за борба със злоупотребите и за справяне с тези конкретни етапи или части, без по този начин да се засягат останалите етапи или части от договореността, които са действителни. Това ще увеличи в максимална степен ефективността на клаузата за борба със злоупотребите, като същевременно гарантира нейната пропорционалност. Подходът „дотолкова, доколкото“ може да бъде ефективен в случаи, когато засегнатите образувания като такива са действителни, но когато например акции, от които произтича разпределена печалба, не могат да бъдат приписани действително на даден данъкоплатец, установен в държава членка, т.е. ако механизмът, базиран на правната си форма, прехвърля собствеността на акциите, но неговите характеристики не отразяват икономическата реалност.

               (9)

               Настоящата директива не следва по никакъв начин да засяга възможността на държавите членки да прилагат своите национални или основаващи се на споразумения разпоредби, имащи за цел предотвратяването на укриването на данъци, данъчните измами или злоупотребите.

               (10)

               Поради това Директива 2011/96/ЕС следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В Директива 2011/96/ЕС член 1 параграф 2 се заменя със следните параграфи:

      „2.   Държавите членки няма да предоставят предимствата от настоящата директива на договореност или поредица от договорености, които не са действителни, като се вземат предвид всички релевантни факти и обстоятелства, и чието установяване има за своя основна цел или една от основните му цели е получаването на данъчно предимство, което противоречи на предмета или целта на настоящата директива.
      Дадена договореност може да включва няколко етапа или части.
      3.   За целите на параграф 2 договореността или поредицата от договорености не се считат за действителни, дотолкова доколкото те не са създадени с валидни търговски съображения, които отразяват икономическата реалност.
      4.   Настоящата директива не изключва прилагането на вътрешни разпоредби или такива, основаващи се на споразумения, които се изискват с цел предотвратяване на укриването на данъци, данъчните измами или злоупотребите.“

   Член 2
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 27 януари 2015 година.

            За Съвета

            Председател

         J. REIRS

      (1)  Становище от 2 април 2014 г. (все още непубликувано в Официален вестник)

      (2)  Становище от 25 март 2014 г. (ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 40).

      (3)  Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 г. относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави-членки (ОВ L 345, 29.12.2011 г., стр. 8).