title: Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда

text:
Важна правна забележка

|

32001L0042

Официален вестник n° L 197 , 21/07/2001 стр. 0030 - 0037 специално чешко издание глава 15 том 06 стр. 157  - 164 специално испанско издание глава 15 том 06 стр. 157  - 164 специално унгарско издание глава 15 том 06 стр. 157  - 164 специално литвийско издание глава 15 том 06 стр. 157  - 164 LV.ES глава 15 том 06 стр. 157  - 164 MT.ES глава 15 том 06 стр. 157  - 164 PL.ES глава 15 том 06 стр. 157  - 164 SK.ES глава 15 том 06 стр. 157  - 164 специално словенско издание глава 15 том 06 стр. 157  - 164

		20010627Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 27 юни 2001 годинаотносно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната средаЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като взеха предвид становището на Комитета за регионите [3],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [4], в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 21 март 2001 г.,като имат предвид, че:(1) Член 174 от Договора предвижда, че политиката на Общността по околната среда следва да допринася, inter alia, за съхраняването, защитата и подобряването на качеството на околната среда, защитата на човешкото здраве и благоразумното и рационално използване на природните ресурси и че следва да е основана на принципа за предпазните мерки. Член 6 от Договора предвижда, че изискванията за защита на околната среда следва да бъдат интегрирани при определянето на политиките и дейностите на Общността, и по-специално с оглед подпомагането на устойчивото развитие.(2) Петата програма за действие по околната среда — Към устойчиво развитие — Европейска общностна програма за политиката и действията по отношение на околната среда и устойчивото развитие [5], допълнена с Решение № 2179/98/ЕО на Съвета [6] относно нейния преглед, потвърждава значението на оценяването на вероятните екологични последици на плановете и програмите.(3) Конвенцията за биологичното разнообразие изисква страните да интегрират, доколкото е възможно и подходящо, съхраняването и устойчивото ползване на биологичното разнообразие в съответните секторни или междусекторни планове и програми.(4) Екологичната оценка е важен инструмент за интегрирането на екологичните съображения в подготовката и приемането на някои планове и програми, които е вероятно да имат съществени последици върху околната среда в държавите-членки, тъй като осигурява такива последици от изпълнението на плановете и програмите, които да се вземат предвид в хода на подготовката и преди приемането им.(5) Приемането на процедури за екологична оценка на равнище планиране и програмиране следва да облагодетелства начинанията, като предоставя по-последователна рамка, в която да се действа чрез включването на съответната екологична информация при вземането на решения. Включването на по-широка група фактори при вземането на решения следва да допринесе за по-устойчиви и ефективни решения.(6) Действащите в държавите-членки различни системи на екологична оценка следва да съдържат група общи процедурни изисквания, необходими за постигането на по-високо равнище на защита на околната среда.(7) Конвенцията за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст на Икономическата комисия на ООН за Европа от 25 февруари 1991 г., която се отнася както до държавите-членки, така и до други държави, поощрява страните по Конвенцията да прилагат принципите ѝ също и към планове и програми; на втората среща на страните по Конвенцията в София на 26 и 27 февруари 2001 г., бе решено да се изготви юридически задължителен протокол относно стратегическата екологична оценка, който би допълнил съществуващите разпоредби за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст, с оглед възможното му приемане от Петата министерска конференция "Околна среда за Европа" на извънредно заседание на страните по Конвенцията, насрочена за май 2003 г. в Киев, Украйна. Системите за екологична оценка на планове и програми, действащи в рамките на Общността, следва да осигурят провеждането на адекватни трансгранични консултации, когато изпълнението на даден план или програма, изготвени от една държава-членка, има вероятност да причинят съществени последици върху околната среда на друга държава-членка. Информацията за планове и програми на други държави следва да бъде представена на реципрочна и еквивалентна основа в рамките на подходяща правна рамка между държавите-членки и тези други държави.(8) Следователно, необходими са действия на общностно равнище за създаването на минимална рамка за екологична оценка, която да определя общите принципи на системата за екологична оценка и да оставя подробностите на държавите-членки, имайки предвид принципа за субсидиарност. Действията от страна на Общността не трябва да надхвърлят това, което е необходимо за постигането на целите, посочени в Договора.(9) Настоящата директива е от процедурно естество и нейните изисквания следва или да бъдат интегрирани в съществуващите процедури в държавите-членки, или да бъдат инкорпорирани в процедури, специално създадени за целта. С оглед избягване дублирането на оценката, държавите-членки следва да имат предвид, където е подходящо, факта, че оценките ще се извършват на различни равнища на йерархия от планове и програми.(10) Всички планове и програми, които се изготвят за няколко сектора, и които определят рамка за бъдещо съгласие за осъществяване на проекти, вписани в приложения I и II към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда [7], както и всички планове и програми, които са определени, че изискват оценка по силата на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. относно опазването на естествените местообитания на дивата флора и фауна [8] има вероятност да причинят съществени последици върху околната среда и по правило следва да подлежат на системна екологична оценка. Когато те определят използването на малки пространства на местно ниво или представляват незначителни изменения на гореупоменатите планове или програми, те следва да бъдат оценявани само когато държавите-членки определят, че има вероятност да причинят съществени последици върху околната среда.(11) Други планове и програми, които определят рамката за бъдещо съгласие за осъществяване на проекти, може да не оказват съществени последици върху околната среда във всички случаи и следва да бъдат оценявани само когато държавите-членки определят, че е вероятно те да имат такива последици.(12) Когато държавите-членки правят това, те следва да отчитат релевантните критерии, посочени в настоящата директива.(13) Някои планове и програми не са предмет на настоящата директива поради особените си характеристики.(14) Когато се изисква оценка по силата на настоящата директива, следва да се изготви екологичен доклад, съдържащ релевантната информация, посочена в настоящата директива, идентифицираща, описваща и оценяваща вероятните значителни екологични последици от изпълнението на плана или програмата, и разумни алтернативи, вземайки предвид целите и географския обхват на плана или програмата; държавите-членки следва да съобщят на Комисията за взетите мерки, които засягат качеството на екологичните доклади.(15) С оглед допринасяне за по-прозрачното вземане на решения и с цел осигуряване предоставената информация за оценка да е изчерпателна и благонадеждна, необходимо е да се предвиди органите, притежаващи съответни екологични отговорности и обществеността да бъдат консултирани по време на оценката на плановете и програмите, и да се предвидят подходящи срокове, позволяващи достатъчно време за консултации, включително и за изразяването на становище.(16) Когато изпълнението на даден план или програма, изготвени в една държава-членка, е вероятно да има съществено въздействие върху околната среда на други държави-членки, следва да се предвиди засегнатите държави-членки да влязат в консултации и съответните органи и обществеността да бъдат информирани и да им бъде предоставена възможност да изразят становището си.(17) Екологичният доклад и становищата, изразени от съответните органи и обществеността, както и резултатите от трансграничните консултации, следва да бъдат взети предвид по време на подготовката на плана или програмата и преди приемането им или подлагането на законодателна процедура.(18) Държавите-членки следва да осигурят, че когато даден план или програма се приемат, съответните органи и обществеността са информирани и релевантната информация им е предоставена.(19) Когато задължението да се извърши оценка на последиците върху околната среда възниква едновременно по силата на настоящата директива и друго общностно законодателство като Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици [9], Директива 92/43/ЕИО или Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г., създаваща рамката за общностни действия в областта на политиката по водите [10], с оглед избягване дублирането на оценката, държавите-членки могат да предвидят координирани или общи процедури, изпълняващи изискванията на релевантното общностно законодателство.(20) Първият доклад за приложението и ефективността на настоящата директива следва да се изготви от Комисията пет години след влизането ѝ в сила и през седемгодишни интервали впоследствие. С оглед по-нататъшното интегриране на изискванията за защита на околната среда и отчитане на натрупания опит, първият доклад следва, ако е подходящо, да бъде придружен от предложения за изменение на настоящата директива, и по-специално що се отнася до възможността за разширяване на нейния обхват към други области/сектори и други видове планове и програми,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1ЦелиЦелта на настоящата директива е да предостави високо равнище на защита на околната среда и да допринесе за интегрирането на екологичните съображения в подготовката и приемането на планове и програми, с оглед съдействие за устойчиво развитие чрез осигуряване, че в съответствие с настоящата директива, се извършва екологична оценка на определени планове и програми, които е вероятно да имат съществени последици върху околната среда.Член 2ДефиницииЗа целите на настоящата директива:а) "планове и програми" означава планове и програми, включително тези съфинансирани от Европейската общност, както и всяко тяхно изменение:- които подлежат на изготвяне и/или приемане от орган на национално, регионално или местно ниво, или които се изготвят от орган с оглед приемане посредством законодателна процедура от парламента или правителството, и- които се изискват от законови, подзаконови или административни разпоредби,б) "екологична оценка" означава изготвянето на екологичен доклад, провеждането на консултации и вземане предвид на екологичния доклад и резултатите от консултациите при вземането на решения и предоставяне на информация за решението в съответствие с членове 4—9;в) "екологичен доклад" означава частта от документацията на плана или програмата, съдържаща информацията, изискваща се в съответствие с член 5 и приложение I;г) "общественост" означава едно или повече физически или юридически лица и, в съответствие с националното законодателство или практика, техни асоциации, организации или групи.Член 3Обхват1. В съответствие с членове 4—9 екологична оценка се извършва на плановете и програмите, посочени в параграфи 2—4, които е вероятно да имат съществени последици върху околната среда.2. В съответствие с параграф 3 екологична оценка се извършва за всички планове и програми:а) които се изготвят за селското и горското стопанство, риболова, енергетиката, промишлеността, транспорта, управлението на отпадъците, далекосъобщенията, туризма, градско и териториално планиране или земеползване и които определят рамката за даването на съгласие за бъдещо развитие на проектите, изброени в приложения I и II към Директива 85/337/ЕИО, илиб) които, с оглед вероятните последици върху местата, са били определени, че изискват оценка в съответствие с членове 6 или 7 от Директива 92/43/ЕИО.3. Плановете и програмите, предвидени в параграф 2, които определят използването на малки площи на местно ниво, както и незначителните изменения на плановете и програмите, предвидени в параграф 2, изискват екологична оценка само когато държавите-членки определят, че е вероятно те да имат съществени последици върху околната среда.4. Държавите-членки определят дали други планове и програми освен тези, предвидени по параграф 2, които определят рамката за даването на съгласие за бъдещо развитие на проекти, е вероятно да имат съществени последици върху околната среда.5. Държавите-членки определят дали плановете и програмите, предвидени по параграфи 3 и 4 е вероятно да имат съществени последици върху околната среда било чрез тяхното разглеждане за всеки случай поотделно, или чрез уточняване на видовете планове и програми, или пък чрез комбиниране на двата подхода. За тази цел държавите-членки във всички случаи ще отчитат релевантните критерии, посочени в приложение II, с оглед осигуряване плановете и програмите, които е вероятно да имат съществени последици върху околната среда, да се обхващат от настоящата директива.6. При разглеждането на всеки случай поотделно или при уточняване на видовете планове и програми в съответствие с параграф 5, органите, посочени в член 6, параграф 3 се консултират.7. Държавите-членки осигуряват заключенията вследствие параграф 5, включително причините да не се изисква екологична оценка вследствие на членове 4—9, да бъдат предоставени на обществеността.8. Следните планове и програми не са предмет на настоящата директива:- планове и програми, чиято единствена цел е да обслужват националната отбрана или гражданско извънредно положение,- финансови или бюджетни планове и програми.9. Настоящата директива не се отнася до планове и програми, съфинансирани по силата на текущите съответни програмни периоди [11] за Регламенти (ЕО) № 1260/1999 [12] и (ЕО) № 1257/1999 [13] на Съвета.Член 4Общи задължения1. Екологичната оценка, предвидена в член 3, се извършва по време на подготовката на даден план или програма и преди приемането им или внасянето в законодателна процедура.2. Изискванията на настоящата директива или се интегрират в съществуващите процедури в държавите-членки за приемането на планове и програми, или се инкорпорират в процедурите, установени за спазването на настоящата директива.3. Когато планове и програми съставляват част от йерархия, с оглед избягване дублирането на оценката, държавите-членки отчитат факта, че оценката се извършва в съответствие с настоящата директива, на различни нива от йерархията. За целта, inter alia, на избягване дублирането на оценката, държавите-членки прилагат член 5, параграфи 2 и 3.Член 5Екологичен доклад1. Когато се изисква екологична оценка по силата на член 3, параграф 1, изготвя се екологичен доклад, в който се идентифицират, описват и оценяват вероятните значителни последици върху околната среда от изпълнението на плана или програмата, разумните алтернативи, отчитайки целите и географския обхват на плана или програмата. Информацията, която следва да бъде предоставена за тази цел, се посочва в приложение I.2. Екологичният доклад, изготвян по силата на параграф 1, включва информацията, която може разумно да се изисква, отчитайки текущите знания и методи на оценка, съдържанието и равнището на подробности в плана или програмата, етапа в процеса на вземане на решение и степента, в която определени въпроси се оценяват по-подходящо на различни нива в този процес с оглед избягване дублиране на оценката.3. Наличната релевантна информация за екологичните последици на плановете и програмите и тази, получена на други равнища на вземането на решения, или по силата на друго общностно законодателство, може да бъде използвана за предоставянето на информацията, предвидена в приложение I.4. Органите, посочени в член 6, параграф 3, се консултират при решаването за обхвата и нивото на подробности на информацията, която следва да се включи в екологичния доклад.Член 6Консултации1. Проектопланът или програмата и екологичният доклад, изготвен в съответствие с член 5, се предоставя на органите, посочени в параграф 3 от настоящия член, както и на обществеността.2. На органите, посочени в параграф 3 и на обществеността, посочена в параграф 4, се предоставя ранна и ефективна възможност в рамките на подходящи срокове, да изразят своето становище за проектоплана или програмата, както и за придружаващия ги екологичен доклад преди приемането на плана или програмата, или внасянето им в законодателна процедура.3. Държавите-членки определят органите, които следва да бъдат консултирани, които, по силата на своите специфични екологични отговорности, е вероятно да бъдат засегнати от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите.4. Държавите-членки идентифицират обществеността за целите на параграф 2, включително засегнатата общественост, или която е вероятно да бъде засегната, или има интерес от вземането на решения по силата на настоящата директива, включително съответните неправителствени организации, като тези, подпомагащи защитата на околната среда и други засегнати организации.5. Подробната уредба относно информацията и консултациите на органите и обществеността се определя от държавите-членки.Член 7Трансгранични консултации1. Когато една държава-членка счита, че изпълнението на даден план или програма, изготвяни за нейната територия, е вероятно да имат значителни последици върху околната среда на друга държава-членка, или когато една държава-членка, която е вероятно да бъде значително засегната, поиска това, държавата-членка, на чиято територия се изготвя планът или програмата, препраща копие от проектоплана или програмата и съответния екологичен доклад на другата държава-членка преди приемането му или внасянето в законодателна процедура.2. Когато на една държава-членка се изпрати копие от проектоплан или програма и екологичен доклад в съответствие с параграф 1, тя посочва на другата държава-членка дали желае да влезе в консултации преди приемането на плана или програмата или внасянето им в законодателна процедура и ако го направи, засегнатите държави-членки влизат в консултации относно вероятните трансгранични екологични последици от изпълнението на плана или програмата и относно мерките, предвидени за намаляването или премахването на тези последици.Когато такива консултации се състоят, засегнатите държави-членки се споразумяват за подробните мерки за осигуряване органите, посочени в член 6, параграф 3 и обществеността, посочена в член 6, параграф 4 на държавата-членка, които е вероятно да бъдат значително засегнати, да бъдат информирани и да им бъде дадена възможност да представят своето становище в разумен срок.3. Когато, в съответствие с настоящия член, от държавите-членки се изисква да влязат в консултации, в началото на тези консултации те се споразумяват за разумни срокове за продължителността им.Член 8Вземане на решениеЕкологичният доклад, изготвен в съответствие с член 5, изразените становища в съответствие с член 6 и резултатите от трансгранични консултации, проведени в съответствие с член 7, се вземат предвид по време на изготвянето на плана или програмата и преди тяхното приемане или внасяне в законодателна процедура.Член 9Информация относно решението1. Когато един план или програма се приемат, държавите-членки осигуряват органите, посочени в член 6, параграф 3, обществеността и всяка държава-членка по силата на член 7, да бъдат информирани и да им бъдат предоставени:а) планът или програмата, както са приети;б) изявление, обобщаващо как екологичните съображения са били интегрирани в плана или програмата и как екологичният доклад, изготвен в съответствие с член 5, становищата, изразени в съответствие с член 6, и резултатите от проведените консултации по силата на член 7, са били отчетени в съответствие с член 8, както и причините за избора на плана или програмата, така, както са приети в светлината на други разумни разгледани алтернативи, ив) мерките, за които е взето решение, относно мониторинга в съответствие с член 10.2. Подробните мерки относно информацията, посочена в параграф 1, се определят от държавите-членки.Член 10Мониторинг1. Държавите-членки извършват мониторинг на съществените екологични последици от изпълнението на планове и програми с оглед, inter alia, да идентифицират на ранен етап непредвидени неблагоприятни последици и да могат да предприемат подходящи оздравителни действия.2. С оглед спазването на параграф 1 съществуващите мерки за мониторинг могат да бъдат използвани, ако са подходящи, с оглед избягване дублиране на мониторинга.Член 11Взаимоотношение с друго общностно законодателство1. Екологична оценка, осъществена по силата на настоящата директива, няма да накърнява изисквания по силата на Директива 85/337/ЕИО или други изисквания на общностното право.2. За планове и програми, за които задължението за извършването на оценки на последиците върху околната среда възниква от настоящата директива и друго общностно законодателство, държавите-членки могат да предвидят координирани или общи процедури, изпълняващи изискванията на съответното общностно законодателсто, с оглед, inter alia, да избегнат дублиране на оценката.3. За планове и програми, съфинансирани от Европейската общност, екологичната оценка по силата на настоящата директива ще се осъществява в съответствие със специфичните разпоредби в съответното общностно законодателство.Член 12Информация, докладване и преглед1. Държавите-членки и Комисията обменят информация за опита, придобит при приложението на настоящата директива.2. Държавите-членки осигуряват екологичните доклади да са с достатъчно качество, за да отговарят на изискванията на настоящата директива и съобщават на Комисията мерките, които предприемат относно качеството на тези доклади.3. Преди 21 юли 2006 г. Комисията изпраща на Европейския парламент и на Съвета първи доклад за приложението и ефективността на настоящата директива.С оглед по-нататъшното интегриране на изискванията за защита на околната среда, в съответствие с член 6 от Договора и вземайки предвид натрупания опит от приложението на настоящата директива в държавите-членки, такъв доклад ще се придружава от предложения за изменение на настоящата директива, ако е подходящо. По-специално Комисията ще разгледа възможността за разширяване на обхвата на настоящата директива по отношение на други области/сектори и други видове планове и програми.Нов оценъчен доклад ще се представя през седемгодишни интервали.4. Комисията докладва относно взаимоотношението между настоящата директива и Регламенти (ЕО) № 1260/1999 и (ЕО) № 1257/1999 много преди изтичането на програмните периоди, предвидени в тези регламенти, с оглед осигуряване на последователен подход по отношение на настоящата директива и последващи общностни регламенти.Член 13Изпълнение на директивата1. Държавите-членки въвеждат в сила законите, подзаконовите актове и административните разпоредби, необходими за спазването на настоящата директива преди 21 юли 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.2. Когато държавите-членки приемат мерките, те ще съдържат позоваване на настоящата директива или ще бъдат придружени от такова позоваване при тяхното официално обнародване. Методите на подобно позоваване се определят от държавите-членки.3. Задължението, посочено в член 4, параграф 1, се отнася до плановете и програмите, за които първият формален подготвителен акт е след датата, посочена в параграф 1. Планове и програми, за които първият формален подготвителен акт е преди тази дата и които се приемат или се подлагат на законодателна процедура повече от 24 месеца след това, са предмет на задължението, посочено в член 4, параграф 1, освен ако държавите-членки решат на базата на всеки случай поотделно, че това не е възможно и информират обществеността за своето решение.4. Преди 21 юли 2004 г. държавите-членки съобщават на Комисията освен мерките, посочени в параграф 1, отделна информация за видовете планове и програми, които в съответствие с член 3 ще подлежат на екологична оценка по силата на настоящата директива. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. Информацията се осъвременява редовно.Член 14Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 15АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 27 юни 2001 година.За Европейския парламентПредседателN. FontaineЗа СъветаПредседателB. Rosengren[1] ОВ С 129, 25.4.1997 г., стр. 14 иОВ С 83, 25.3.1999 г., стр. 13.[2] ОВ С 287, 22.9.1997 г., стр. 101.[3] ОВ С 64, 27.2.1998 г., стр. 63 иОВ С 374, 23.12.1999 г., стр. 9.[4] Становище на Европейския парламент от 20 октомври 1998 г. (ОВ С 341, 9.11.1998 г., стр. 18), потвърдено на 16 септември 1999 г. (ОВ С 54, 25.2.2000 г., стр. 76), Обща позиция на Съвета от 30 март 2000 г. (ОВ С 137, 16.5.2000 г., стр. 11) и Решение на Европейския парламент от 6 септември 2000 г. (ОВ С 135, 7.5.2001 г., стр. 155) и Решение на Съвета от 5 юни 2001 г.[5] ОВ С 138, 17.5.1993 г., стр. 5.[6] ОВ L 275, 10.10.1998 г., стр. 1.[7] ОВ L 175, 5.7.1985 г., стр. 40. Директива, изменена с Директива 97/11/ЕО (ОВ L 73, 14.3.1997 г., стр. 5).[8] ОВ L 206, 22.7.1992 г., стр. 7. Директива, последно изменена с Директива 97/62/ЕО (ОВ L 305, 8.11.1997 г., стр. 42).[9] ОВ L 103, 25.4.1979 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 97/49/ЕО (ОВ L 223, 13.8.1997 г., стр. 9).[10] ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1.[11] Програмният период 2000—2006 г. за Регламент (ЕО) 1260/1999 на Съвета и програмните периоди 2000—2006 г. и 2000—2007 г. за Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета.[12] Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г., предвиждащ общите разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, 26.6.1999 г., стр. 1).[13] Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подкрепата за селскостопанското развитие от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и изменящ и отменящ някои регламенти (ОВ L 160, 26.6.1999 г., стр. 80).--------------------------------------------------20010627ПРИЛОЖЕНИЕ IИнформация, упомената в член 5, параграф 1Информацията, която трябва да бъде предоставена съгласно член 5, параграф 1, по силата на член 5, параграфи 2 и 3, е следната:а) общо изложение на съдържанието, главните цели на плана или програмата и взаимоотношение с други релевантни планове и програми;б) релевантните аспекти на текущото състояние на околната среда и вероятната му еволюция без изпълнението на плана или програмата;в) екологичните характеристики на пространствата, които вероятно ще бъдат съществено засегнати;г) съществуващи екологични проблеми, които са релевантни за плана или програмата, включително по-специално тези, засягащи пространства от особено екологично значение, като например пространства, определени по силата на Директиви 79/409/ЕИО и 92/43/ЕИО;д) целите за защита на околната среда, установени на международно общностно ниво или на ниво държава-членка, които са релевантни за плана или програмата и начинът, по който тези цели и всякакви екологични съображения са били отчетени по време на изготвянето му;е) вероятните съществени последици [1] върху околната среда, включително върху въпроси като биологично разнообразие, население, човешко здраве, фауна, флора, почви, води, въздух, климатични фактори, материални имущества, културно наследство, включително архитектурно и археологическо наследство, пейзаж и взаимоотношението между горните фактори;ж) мерките, предвидени за предотвратяване, намаляване и възможно компенсиране на съществени неблагоприятни последици върху околната среда вследствие изпълнението на плана или програмата;з) общо изложение на причините за избор на разглежданите алтернативи и описание как е била осъществена оценката, включително срещнати трудности (като например технически недостатъци или липса на ноу-хау) при комплектоването на изискваната информация;и) описание на предвидените мерки относно мониторинга в съответствие с член 10;й) нетехническо резюме на информацията, представено по горните точки.[1] Тези последици следва да включват вторични, кумулативни, едновременни, краткосрочни, средносрочни и дългосрочни, постоянни и временни, положителни и отрицателни последици.--------------------------------------------------20010627ПРИЛОЖЕНИЕ IIКритерии за определяне на вероятното значение на последиците, упоменати в член 3, параграф 51. Характеристиките на плановете и програмите, отчитайки по-специално:- степента, в която планът или програмата създават рамка за проекти и други дейности или по отношение на местоположението, естеството, обема, операционните условия или разпределението на ресурсите,- степента, в която планът или програмата оказват въздействие върху други планове и програми, включително тези в дадена йерархия,- значението на плана или програмата за интегрирането на екологичните съображения особено с оглед съдействието за устойчиво развитие,- екологични проблеми от значение за плана или програмата,- значението на плана или програмата за изпълнението на общностно законодателство в областта на околната среда (например планове и програми, свързани с управлението на отпадъците или защита на водите).2. Характеристиките на последиците и на пространството, което е вероятно да бъде засегнато, отчитайки по-специално:- вероятността, продължителността, честотата и обратимостта на последиците,- кумулативното естество на последиците,- трансграничното естество на последиците;- рисковете за човешкото здраве или околната среда (например вследствие на произшествия),- величината и пространствения обхват на последиците (географски район и брой на населението, които е вероятно да бъдат засегнати),- стойността и уязвимостта на пространството, което е вероятно да бъде засегнато вследствие на:- особени естествени характеристики или културно наследство,- превишени екологични стандарти за качество или пределни стойности,- интензивно земеползване,- последиците върху пространства или пейзажи, които имат признат национален, общностен или международен статут на защита.--------------------------------------------------


title: Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 година относно прилагането, по отношение на кораби, които използват пристанища на Общността или плават във водите под юрисдикцията на държавите-членки, на международните стандарти за безопасност на корабоплаването, предотвратяване на замърсяване и за условията на живот и работа на борда на корабите (Държавен пристанищен контрол)

text:
Важна правна забележка

|

31995L0021

Официален вестник n° L 157 , 07/07/1995 стр. 0001 - 0019 специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 263  - 281 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 263  - 281 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 263  - 281 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 263  - 281 LV.ES глава 07 том 002 стр. 263  - 281 MT.ES глава 07 том 002 стр. 263  - 281 PL.ES глава 07 том 002 стр. 263  - 281 SK.ES глава 07 том 002 стр. 263  - 281 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 263  - 281

		19950619Директива 95/21/ЕО на Съветаот 19 юни 1995 годинаотносно прилагането, по отношение на кораби, които използват пристанища на Общността или плават във водите под юрисдикцията на държавите-членки, на международните стандарти за безопасност на корабоплаването, предотвратяване на замърсяване и за условията на живот и работа на борда на корабите (Държавен пристанищен контрол)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],произнасящ се съобразно процедурата, посочена в член 189в на Договора [3],като има предвид, че Общността е сериозно загрижена от морските катастрофи и от замърсяването на моретата и крайбрежията на държавите-членки;като има предвид, че Комисията е загрижена също за условията на живот и на работа на борда на корабите;като има предвид, че Съветът по време на своята сесия от 25 януари 1993 г. призова Общността и държавите-членки да осигурят по-ефикасно приложение на международните норми, отнасящи се до сигурността по море и до предпазването на околната среда, и да се въвеждат в практиката новите мерки от момента на тяхното изработване;като има предвид, че Съветът в своята резолюция от 8 юни 1993 г. за обща политика за сигурност по море [4] призова Комисията да му предостави възможно най-бързо предложения за специфични действия и формални процедури, отнасящи се до критериите за инспектиране на кораби и най-вече хармонизацията на условията за спиране, възможността да се публикуват резултатите от инспекциите и да се отказва достъп до пристанища на Общността;като има предвид, че сигурността, предпазването от замърсяване и условията на живот и работа на борда на корабите могат да бъдат ефикасно подобрени чрез драконовско намаление на броя на кораби в състояние под изискуемите критерии, плаващи във водите на Общността, и стриктно прилагане на международните конвенции, кодекси и резолюции;като има предвид, че проверката върху съответствието на корабите на международните норми, отнасящи се до сигурността, до предпазването от замърсяване и до условията на живот и работа на борда на корабите се пада основно на държавата на флага; че, освен това, тези международни норми се прилагат и въвеждат в практиката от нарастващ брой държави с флаг, че занапред проверката на съответствието на международните норми, отнасящи се до сигурността, до предпазването от замърсяване и до условията на живот и работа на борда на корабите, следва да бъде също осигурен от държавата на пристанището;като има предвид, че уеднаквено сближаване, визиращо осигуряването на ефективното прилагане на международните норми от държавите-членки за всички кораби, опериращи във води, зависещи от тяхната юрисдикция и осъществяващи спиране в техни пристанища, ще позволи да бъде избягнато накърняване на конкуренцията;като има предвид, че е от основна важност правната рамка на Общността, визираща хармонизирането на процедурите на инспекция, за осигуряване на хомогенното прилагане на принципите на сигурността на морския транспорт и на предпазването от замърсяване, които са в центъра на политиката по околната среда и на транспортната политика на Общността;като има предвид, че замърсяването на моретата е по същността си трансграничен феномен; че съобразно принципите на субсидиарност е за предпочитане да се изработят предпазни мерки на равнище Общност в тази сфера относно моретата, съседни на държавите-членки, тъй като отделното действие на държавите-членки не е нито адекватно, нито ефикасно;като има предвид, че изработването на директива на Съвета е пригодната процедура за установяване на законовата рамка и уеднаквените правила и критерии за осъществяване на проверките от държавата на пристанището;като има предвид, че може да се използва опитът, натрупан в рамките на меморандума за разбирателство от Париж за проверка от държавата на пристанището, подписан в Париж на 26 януари 1982 г.;като има предвид, че проверката от всяка държава-членка на най-малко 25 % от чуждите кораби, които спират в нейните пристанища в течение на дадена година, означава на практика, че голям брой от корабите, опериращи в зоната на Общността в определен момент, са били обект на проверка;като има предвид, че би следвало да бъдат извършени нови усилия с оглед довършването на по-добра система за осъществяване на проверка;като има предвид, че правилата и процедурите, прилагащи се за инспекциите от държавата на пристанището, и най-вече критериите, отнасящи се до спирането на корабите, следва да бъдат уеднаквени, за да се осигури постоянно равнище на ефикасност във всички пристанища и да се намали впоследствие радикално избирателното използване на някои пристанища-дестинации, което се извършва с оглед избягването на надлежните проверки;като има предвид, че статистиките, отнасящи се до броя на бедствията, на спиранията и на нередностите, публикувани в съобщенията на Комисията, озаглавени "За обща политика на сигурност по море" и в годишния доклад на меморандума за съгласие, показват, че някои категории кораби следва да бъдат подложени на засилени проверки;като има предвид, че несъобразността с разпоредбите на прилагащите се конвенции следва да бъде коригирана; че корабите, чието състояние се изисква да бъде подобрено, от момента, в който нередностите, отнасящи се до съобразността, започнат да представляват явна опасност за сигурността, за здравето или за околната среда, следва да бъдат спрени, докато тези нередности бъдат коригирани;като има предвид, че следва да е налице право на обжалване на решения за спиране, взети от компетентните органи, за да се избягнат неоснователните решения, които са в състояние да доведат до неуместно спиране от експлоатация и закъснения;като има предвид, че инфраструктурите на пристанището, в което се извършва инспекцията, могат да накарат компетентния орган да разреши на кораб да навлезе в пригоден док от момента, в който наложените условия за трансфер бъдат спазени; че несъобразните кораби ще продължат да заплашват сигурността, здравето и околната среда и ще се възползват от търговските предимства, докато те не бъдат съобразени с основните разпоредби на конвенцията и че следва при това положение да им се отказва достъп до всички пристанища на Общността;като има предвид, че съществуват обстоятелства, при които кораб, комуто е отказан достъп до пристанищата на Общността, следва въпреки това да получи разрешение да влиза в тях; че при тези условия той може да получи разрешение за достъп само до едно определено пристанище, ако са взети всички предпазни мерки за осигуряване на влизането му в пристанището при пълна сигурност;като има предвид, че поради комплексността на разпоредбите на конвенциите, ръководещи корабостроенето, тяхното оборудване и техния екипаж, на тежките последици от решенията, взети от инспекторите и от необходимостта те да взимат изцяло безпристрастни решения, инспекциите следва да бъдат извършвани изключително от инспектори, които са държавни служители или от други надлежно упълномощени лица, много добре информирани и притежаващи голям опит;като има предвид, че пилотите и пристанищните администрации могат да предоставят полезни информационни елементи, отнасящи се до нередностите, показани от тези кораби или от техните екипажи;като има предвид, че сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки и между другите органи или органи е неизбежно за осигуряване на ефикасно посещение на корабите, показали нередности и на които е било разрешено да продължат пътя си, и за да се обменят информации за корабите, престояващи в дадено пристанище;като има предвид, че системата за информация "Sirenac E", създадена в рамките на меморандум за съгласие, позволява да се получи голям брой допълнителни сведения, необходими за прилагането на настоящата директива;като има предвид, че публикуването на информациите, отнасящи се до корабите, които не са съобразени с международните норми, свързани със сигурността, здравето и предпазването на морската среда, може да представлява ефикасно оръжие за обезкуражаване на товародателите да използват тези кораби и да предизвика техните собственици за вземат мерки за корекции, без да бъдат принуждавани;като има предвид, че всички разходи за инспекции на кораби, довеждащи до спиране, би следвало да могат да бъдат приписвани на собственика или на ползвателя;като има предвид, че е желателно по смисъла на въвеждането в действие на настоящата директива да се прибегне до комитета, създаден по силата на член 12 от директива 93/75/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 г., отнасяща се до минималните условия, изискуеми за корабите, влизащи в морските пристанища на Общността или излизащи оттам и превозващи опасни или замърсяващи товари [5], за да се подпомогне Комисията да измени задълженията за инспекции за държавите-членки на базата на натрупания опит, като се отчита развитието в рамките на меморандума за съгласие, и да адаптира при липса на друга възможност приложенията в светлината на внесените промени в конвенциите, протоколите, кодексите и резолюциите на засегнатите международни инстанции и на меморандума за съгласие,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1ПредметПредмет на настоящата директива е да подпомогне радикалното намаление на морските превози, които не отговарят на нормите и се извършват във води, зависещи от юрисдикцията на държавите-членки:- като прави необходимото за по-добро спазване на международното законодателство и основното законодателство на Общността, определящо сигурността по море, предпазването на морската среда и условията на живот и работа на борда на корабите и приложима за корабите под всички флагове,- установявайки общи критерии, налагащи проверка на корабите от държавата на пристанището, и уеднаквявайки процедурите за инспектиране и спиране, като се отчитат ангажиментите, поети от морските органи на държавите-членки в рамките на меморандума за съгласие от Париж за проверка на корабите от държавата на пристанището.Член 2ОпределенияПо смисъла на настоящата директива и на нейните приложения е уместно да се тълкува като:1. "конвенции":- Международната конвенция от 1966 г. за товарните линии (LL 66),- Международната конвенция от 1974 г. за спасяване на човешкия живот на море (Solas 74),- Международната конвенция от 1973 г. за предпазване от замърсяване от кораби, изменена с протокола от 1978 г. (Marpol 73/78),- Международната конвенция от 1978 г. за нормите на подготовка на моряците, на издаване на разрешителни и за вахта (STCW 78),- Конвенцията от 1972 г. за международния регламент за предпазване от абордажи по море (Colreg 72),- Международна конвенция за тонажно измерване на корабите, 1969 г. и- Конвенцията от 1976 г., отнасяща се до минималните норми за наблюдение при товарните кораби (конвенция OIT 147),както и протоколите и поправките в тези свързани конвенции и кодекси, имащи задължителна сила, в сила от датата на изработване на настоящата директива;2. "Меморандум за съгласие": меморандумът за съгласие от Париж за проверките на корабите от страна на държавата на пристанището, подписан в Париж на 26 януари 1982 г., във версията в сила на датата на изработването на настоящата директива;3. "кораб": всеки морски кораб, подложен на една или повече конвенции и плаващ под флаг, различен от този на държавата на пристанището;4. "офшорен терминал": всяка фиксирана или плаваща платформа, оперираща на континенталното плато на държава-членка или над него;5. "инспектор": служител от държавния сектор или друго надлежно упълномощено от компетентния орган на държава-членка лице, пред която то е отговорно, извършващо инспекции за проверка от държавата на пристанището;6. "инспекция": посещение, осъществено на борда на кораб, за да се провери валидността на основните сертификати и на други документи и на състоянието на кораба, на неговото оборудване и на неговия екипаж, както и на условията на живот и работа на екипажа;7. "детайлна инспекция": инспекция, чрез която корабът, неговото оборудване и неговият екипаж биват подложени цялостно или частично, според случая, на задълбочена инспекция при условията, посочени в член 6, параграф 3, за всичко, отнасящо се до конструкцията, оборудването и екипажа, условията на живот и работа и съобразността с операционните процедури на борда на кораба;8. "засилена инспекция": инспекция при условията, посочени в член 7;9. "спиране": формалната забрана, подписана срещу излизането в открито море на кораб поради констатираните нередности, които, поотделно или цялостно, водят до невъзможността корабът да плава;10. "спиране от експлоатация": формалната забрана, подписана срещу продължаването на експлоатацията на кораб поради констатираните нередности, които, поотделно или цялостно, биха направили опасно продължаването на експлоатацията му.Член 3Приложно поле1. Настоящата директива се прилага за всеки кораб, както и за екипажа му:- който спира в пристанище на държава-членка или на офшорен терминалили- се придвижва в акваторията на такова пристанище или терминал.Никаква разпоредба на настоящия член не следва да води до засягане на правата за намеса, с която разполага държава-членка по силата на основните международни конвенции.2. За кораби с брутна водоизместимост по-малка от 500 бруто регистър тона държавите-членки прилагат разпоредбите на основна конвенция, които са приложими за тях, и вземат всяка необходима мярка в областите, непокрити от конвенция, за да осигурят това засегнатите кораби да не представляват явна опасност за сигурността, здравето или околната среда. За прилагането на настоящия параграф държавите-членки се ръководят от приложение 1 на Меморандума за съгласие.3. Държавите-членки, които изискват да бъде извършена инспекция на кораб, плаващ под флаг на държава, неподписала конвенция, се грижат да не бъде постигнато по-благоприятно споразумение за този кораб и за неговия екипаж, отколкото запазеното за кораб, плаващ под флаг на държава-страна по тази конвенция.4. Риболовните кораби, военните кораби, обслужващите сгради, примитивните дървени плавателни съдове, кораби на държавните органи, използвани за нетърговски цели, и увеселителни кораби, използвани за нетоварни цели, се изключват от приложното поле на настоящата директива.Член 4Орган, натоварен да извършва инспекцияДържавите-членки поддържат пригодни морски администрации, по-надолу наричани "компетентни органи", с оглед инспектирането на кораби и взимат всички пригодни мерки за осигуряване на това техните компетентни органи да изпълняват задачите си така, както са предвидени от настоящата директива.Член 5Задължения по инспекциите1. Компетентният орган на всяка държава-членка осъществява всяка година общ брой инспекции, отговарящи на най-малко 25 % от броя на различните кораби, влезли в нейните пристанища по време на една представителна гражданска година.2. Компетентният орган избира корабите за инспектиране, като дава приоритет на корабите, посочени в приложение I.3. Държавите-членки се въздържат да инспектират корабите, които вече са били обект на инспекция в друга държава-членка в течение на предходните шест месеца, доколкото:- този кораб не фигурира в списъка на приложение I,- не е била отбелязана никаква нередност в рамките на предшестващата инспекция и,- не е налице никакъв очевиден мотив да се пристъпи към инспекция.4. Параграф 3 не се прилага за никаква експлоатационна проверка, специфично предвидена в конвенциите.5. Държавите-членки и Комисията си сътрудничат с оглед довършване на приоритетите и практиките, които ще позволят да се преценява по-ефикасно кои кораби са в състояние да покажат нередности.Всяка промяна, произтичаща от настоящия член, с изключение на числото 25 %, фигуриращо в параграф 1, се изпълнява според разпоредбите на член 19.Член 6Процедура на инспекция1. Компетентния орган се грижи за това инспекторът да пристъпва най-малкото към долупосочените операции:а) да проверява сертификатите и съответните документи, изброени в приложение II;б) да си изяснява със сигурност общото състояние на кораба и най-вече на машинната зала, на помещенията за екипажа, вкл. хигиенните условия.2. Инспекторът може да проучва всички сертификати и съответни документи, различни от тези, изброени в приложение II, които следва да се намират на борда на кораба по силата на конвенциите.3. Когато в края на инспекция, посочена в параграфи 1 и 2, са налице очевидни мотиви да се повярва, че състоянието на кораба или на неговото оборудване, или на неговия екипаж, съществено не отговаря на съответните предписания на дадена конвенция, се извършва детайлна визита, включваща задълбочен проверка на съобразността с предписанията, отнасящи се до операционните процедури на борда на кораба.Налице са "очевидни мотиви", когато инспекторът констатира факти, които, на базата на неговото възприятие на професионалист, оправдават детайлна инспекция на кораба, на неговото оборудване или на неговия екипаж.Примери за "очевидни мотиви" са посочени в приложение III.4. Основните определящи процедури и линии за проверка на корабите, специфицирани в приложение IV, следва да бъдат също спазвани.Член 7Засилена инспекция на някои кораби1. В случай на очевидни мотиви, оправдаващи детайлна инспекция на даден кораб, класиран в категориите, изброени в приложение V, държавите-членки се стараят да осъществяват засилена инспекция.2. Приложение V, точка Б, съдържа определящи незадължителни линии, отнасящи се за тази засилена инспекция.3. Корабите, посочени в параграф 1, следва да бъдат подлагани само веднъж на засилена инспекция от една, която и да е, от компетентните органи на държавите-членки в продължение на период от дванадесет месеца. Във всеки случай тези кораби могат да бъдат подлагани на инспекция, предвидена в член 6, параграфи 1 и 2.4. В случаи на пътнически кораби, осигуряващи редовни услуги по направление или от пристанище на държава-членка, се осъществява засилена инспекция на всеки кораб от компетентния орган на тази държава-членка. Когато пътнически кораб осигурява такава услуга между пристанища на държави-членки, една от държавите, между които корабът пътува, предприема засилена инспекция.Член 8Доклад за инспекция по инициатива на капитана1. В края на дадена инспекция, на детайлна инспекция или на засилена инспекция, инспекторът представя на капитана на кораба документ, отговарящ по формалния план на предписанията на приложение 3 на Меморандума за съгласие и посочващ резултатите от инспекцията, детайлите от решенията, взети от инспектора, както и корекционните мерки, които следва да вземе капитанът, собственикът или ползвателят.2. В случай на нередности, оправдаващи спирането на кораба, документът, предоставен на капитана по силата на параграф 1, включва показания, отнасящи се до бъдещото публикуване на спирането съобразно разпоредбите на настоящата директива.Член 9Отстраняване на нередностите и спиране на кораба1. Компетентният орган следва да е сигурен, че всяка потвърдена или разкрита нередност от предвидените инспекции, предвидени в членове 6 и 7, е била или ще бъде отстранена съобразно конвенциите.2. Когато нередностите представляват явен риск за сигурността, здравето или околната среда, компетентният орган на държавата на пристанището, в което е инспектиран корабът, прави така че корабът да бъде спрян или експлоатацията, по време на която са били разкрити нередностите, да бъде прекратена. Забраната или спирането от експлоатация се вдига едва тогава, когато всякаква опасност изчезне или ако органът констатира, че корабът може при резерва за условия, които тя сметне за необходимо да наложи, да напусне пристанището или да бъде подновена експлоатацията без риск за сигурността и здравето на пътниците или на екипажа, или без риск за другите кораби, или без да представлява неразумна заплаха за морската среда.3. За да се определи дали корабът следва да бъде спрян или не, инспекторът прилага критериите, обявени в приложение VI.4. При изключителни обстоятелства, когато общото състояние на даден кораб е явно под нормите, компетентният орган може да отложи инспекцията на въпросния кораб, докато отговорните страни вземат необходимите мерки, за да може корабът да бъде съобразен със съответните предписания на конвенциите.5. Когато инспекциите, посочени в членове 6 и 7 доведат до спиране, компетентният орган информира незабавно в писмена форма администрацията на държавата, която е разрешила на кораба да плава под неин флаг (по-долу наричана "държавата на флага"), или консула, или при отсъствието на такъв, най-близкия дипломатически представител на тази държава, за всички обстоятелства, при които е била сметната за необходима дадена намеса. Освен това, посочените инспектори или органите, които са получили одобрението да бъдат натоварени с издаването на сертификати на кораба, биват също информирани при нужда.6. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат без накърняване на други условия, евентуално предвидени от конвенциите относно това, което е свързано с процедурите по уведомяване и на докладване, отнасящи се до проверка от държавата на пристанището.7. В рамките на осъществения от държавата на пристанището проверка според настоящата директива се полагат всички възможни усилия за недопускане даден кораб да бъде ненадлежно спрян или да закъснее. Ако даден кораб бъде по такъв начин ненадлежно спрян или закъснее, корабособственикът или ползвателят е в правото си да поиска обезщетение за всяка понесена вреда или щета. В случаите, когато бъде подадена жалба заради дадено ненадлежно спиране или ненадлежно закъснение, ангажиментът за доказването им се пада на корабособственика или на ползвателя на кораба.Член 10Право на обжалване1. Собственикът или ползвателят на даден кораб или негов представител в държавата-членка разполага с право на обжалване срещу решение за спиране, взета от компетентният орган. Обжалването не отлага спирането.2. Държавите-членки въвеждат и поддържат в сила с оглед на това подходящи процедури по обжалване съобразно тяхното национално законодателство.3. Компетентният орган информира надлежно капитана на даден кораб, посочен в параграф 1, за неговите права на обжалване.Член 11Последващи действия при инспекциите и на спирането1. Когато нередностите, посочени в член 9, параграф 2, не могат да бъдат премахнати в пристанището, където се провежда инспекцията, компетентният орган на тази държава-членка може да разреши на кораба да влезе в най-близкия наличен пригоден док, избран от капитана и от засегнатите органи, доколкото условията, наложени от компетентния орган на държавата на флага, и възприети от тази държава-членка, бъдат спазвани. Тези условия гарантират, че корабът може да влезе във въпросния док, без да създава рискове за сигурността и за здравето на пътниците или на екипажа, без да създава рискове за други кораби или без да представлява неразумна заплаха за морската среда.2. При обстоятелствата, посочени в параграф 1, компетентния орган на държавата-членка на пристанището, където е осъществена инспекцията, уведомява компетентния орган на държавата, където се намира докът, уведомява страните, посочени в член 9, параграф 5, или всяка друг засегнат орган, за всички условия на пътуването.3. Уведомлението на страните, посочени в параграф 2, е съобразено с разпоредбите на приложение 2 на Меморандума за съгласие.Компетентният орган на държава-членка, получател на това уведомление, информира органа, който го е уведомил, за взетите мерки.4. Държавите-членки вземат мерки така че корабите, посочени в параграф 1, които навлизат в открито море:i) без да се съобразят с условията, установени от компетентният орган на държава-членка за пристанището на инспекцията илиii) като отказват да се съобразят с основните разпоредби на конвенциите, като не влизат в посочения док,да получат отказ за достъп до всяко пристанище в Общността, докато собственикът или ползвателят покаже доказателство, удовлетворяващо държавата-членка, в която са констатирани нередностите, че корабът удовлетворява напълно основните разпоредби на конвенциите.5. В условията, посочени в параграф 4, i), компетентният орган на държавата-членка, в която са били констатирани нередностите, уведомява незабавно компетентните органи на всички държави-членки.При условията, посочени в параграф 4, ii), компетентният орган на държавата-членка, в която се намира докът, уведомява незабавно компетентните органи на всички държави-членки.Преди да откаже влизане в пристанище, държавата-членка може да поиска консултации с администрацията, даваща флага на засегнатия кораб.6. Независимо от параграф 4, достъпът до определено пристанище може да бъде разрешен от компетентният орган на държавата на пристанището в случай на форсмажор с оглед задължителна сигурност или за да премахне или намали риска от замърсяване или за да отстрани нередностите, при условие че бъдат взети пригодни мерки, удовлетворяващи компетентния орган на тази държава-членка, от страна на собственика, ползвателя или капитана на въпросния кораб, за да се гарантира, че корабът може да влезе в пристанището при пълна сигурност.Член 12Професионална компетентност на инспекторите1. Инспекциите се осъществяват изключително от инспектори, удовлетворяващи критериите за квалификация, установени в приложение VII.2. Когато компетентният орган на държавата на пристанището не разполага с изискуемите професионални познания, инспекторът от тази компетентния орган може да бъде подпомаган от всяко лице, притежаващо изискуемите познания.3. Инспекторите, действащи в рамките на проверките от държавата на пристанището, и лицата, които ги подпомагат, не следва да имат никакъв търговски интерес нито в пристанището, в което се извършва инспекцията, нито в посещаваните кораби. Инспекторите не следва също така да бъдат наемани от неправителствени организации, издаващи задължителни сертификати или сертификати за класифициране или осъществяващи предварителни посещения при издаването на тези сертификати на корабите, нито да работят за сметка на такива организации.4. Всеки инспектор е приносител на личен документ във формата на лична карта, издадена от компетентния орган съобразно основното национално законодателство, която посочва, че инспекторът е оторизиран да осъществява инспекции.За тази лична карта се изработва общ модел съобразно процедурата, предвидена в член 19.Член 13Доклади, изработвани от пилотите и от пристанищните администрации1. Пилотите на държавите-членки, натоварени с пилотирането на корабите в дадено пристанище или ангажирани на корабите, осигуряващи пътя към дадено пристанище, разположен в държава-членка, информират незабавно компетентните органи на държавата на пристанището или крайбрежната държава, според случая, за евентуалните нередности, които са констатирали при нормалното осъществяване на техните функции и които създават риска за злепоставяне на сигурността на плаването или представляват заплаха за морската среда.2. Когато пристанищните администрации при нормалното осъществяване на техните функции научат, че даден кораб, намиращ се в акваторията на пристанището, има нередности, които са в състояние да злепоставят сигурността на кораба или да представляват неразумна заплаха за морската среда, те информират незабавно за това компетентния орган на държавата на засегнатото пристанище.Член 14Сътрудничество1. Всяка държава-членка изработва необходимите разпоредби за осигуряване на сътрудничество между своя компетентен орган, своите пристанищни администрации и други засегнати търговски органи или органи, за да може нейния компетентен орган да получи всяка нужна информация, засягаща корабите, влизащи в нейните пристанища.2. Държавите-членки изработват необходимите разпоредби, за да осигурят обмен на информация и сътрудничество между своя компетентен орган и компетентните органи на всички други държави-членки и за да поддържат операционната връзка, установена между нейния компетентен орган, Комисията и информационната система Sirenac E, създадена в Сен-Мало, Франция.3. Информациите, посочени в параграф 2, са тези, които са изброени в приложение 4 на Меморандума за съгласие и които следва да бъдат предоставени съобразно член 15 на настоящата директива.Член 15Публикуване на информациитеВсеки компетентен орган публикува поне веднъж на три месеца информациите за спрените кораби в течение на предходните три месеца, които са били спрени повече от един път в течение на предходните двадесет и четири месеца. публикуваните информации съдържат следните сведения:- името на кораба,- името на корабособственика или на ползвателя на кораба,- номерът ММО (Международна морска организация),- държавата на флага,- дружеството за сертифициране, при нужда, и при липса на друга възможност, всяка друга страна, издала сертификати на този кораб съобразно конвенциите за сметка на държавата на флага,- мотивът за спирането,- пристанището и датата на спирането.Член 16Възстановяване на разходите1. В случай, че посочените в членове 6 и 7 инспекции потвърдят или разкрият по отношение изискванията на дадена конвенция нередности, които оправдават спирането на даден кораб, всички предизвикани от инспекциите разходи в продължение на нормален счетоводен период се покриват от собственика или ползвателя на кораба или от неговия представител в държавата на пристанището.2. Всички разходи, свързани с инспекциите, осъществени от компетентния орган на държава-членка съобразно член 11, параграф 4, са за сметка на собственика или на ползвателя на кораба.3. Спирането се снема едва след цялостното плащане или при прехвърлянето на достатъчна гаранция за възстановяването на разходите.Член 17Данни, които се предоставят в рамките на надзора при изработването1. Държавите-членки предоставят следните информации на Комисията и на секретариата на меморандума за съгласие:- броят на инспекторите, работещи за тяхна сметка в рамките на проверката, осъществяван от държавата на пристанището съобразно настоящата директива. Когато осъществените инспекции от инспектори в рамките на проверките от държавата на пристанището представляват само една част от работния ангажимент на тези инспектори, общият брой инспектори следва да бъде отнесен към броя инспектори, осъществяващи функции при пълен работен ден,- броят на корабите, влезли в техните пристанища за една представителна гражданска година в течение на пет предходни години.2. Информациите, изброени в параграф 1, се привеждат в рамките на три месеца, следващи влизането в сила на настоящата директива и впоследствие един път на всеки три граждански години, най-късно на 1-ви октомври.Член 18Комитет за регламентацияКомисията се подпомага от комитет, създаден по силата на член 12 от Директива 93/75/ЕИО, съобразно процедурата, предвидена в този член.Член 19Процедура за промянаНастоящата директива може да бъде изменена съобразно процедурата, посочена в член 18, за:а) да се адаптират задълженията за инспектиране и на публикуване на държавите-членки, посочени в член 5, с изключение на числото 25 %, посочено в параграф 1, и в членовете 6, 7 и 15 на основата на придобития опит в светлината на изработването на настоящата директива и като се отчита развитието на Меморандума за съгласие;б) да се адаптират приложенията с цел те да бъдат съобразени с внесените изменения в конвенциите, протоколите, кодексите и засегнатите резолюции на международните организации и в меморандума за съгласие, и влизащи в сила.Член 20Изработване1. Държавите-членки приемат необходимите законодателни, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 31 юни 1996 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при тяхното официално публикуване. Условията и редът на това позоваване се постановяват от държавите-членки.3. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, регулирана от настоящата директива.Член 21Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден от датата на нейното публикуване.Член 22Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 19 юни 1995 година.За СъветаПредседателB. Pons[1] ОВ С 107, 15.4.1994 г., стр. 14 иОВ С 347, 8.12.1994 г., стр. 15.[2] ОВ 393, 31.12.1994 г., стр. 50.[3] Становище на Европейския парламент от 27 октомври 1994 г. (ОВ С 347, 8.12.1994 г., стр. 15), Обща позиция на Съвета от 14 март 1995 г. (ОВ С 93, 13.4.1995 г., стр. 25) и Решение на Европейския парламент от 18 май 1995 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ С 271, 7.10.1993 г., стр. 1.[5] ОВ L 247, 5.10.1993 г., стр. 19.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ IСПИСЪК НА КОРАБИТЕ, КОИТО СЕ ИНСПЕКТИРАТ ПРИОРИТЕТНО(съобразно член 5, параграф 2) [*]1. Корабите, влизащи за първи път в пристанище на държава-членка или след липса от дванадесет месеца или повече. За прилагането на тези критерии държавите-членки държат сметка също и за осъществените инспекции от членки на меморандума за съгласие. При липса на пригодни данни в тази посока, държавите-членки се основават на наличните информации на базата на данните Sirenac E и инспектират корабите, които не са били регистрирани в тази база от нейното създаване, на 1-и януари 1993 г.2. Корабите, плаващи под флаг на държава, фигурираща в таблицата (променлива средна стойност за три години) за спиранията и закъсненията, надхвърлящи средната стойност, публикувана в годишния доклад на меморандума за съгласие.3. Корабите, на които е било разрешено да напуснат пристанището на държава-членка при условие че констатираните нередности са били премахнати в определен срок, след изтичането на този срок.4. Корабите, сигнализирани от пилоти или пристанищните администрации като представящи нередности, които са в състояние да накърняват сигурността на плаването (съобразно Директива 93/75/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 г. и с член 13 на същата директива).5. Корабите, чиито задължителни сертификати, отнасящи се до строителството и оборудването на кораба, издадени съобразно конвенциите, и сертификатите за класификация, са били издадени от органите, които не са одобрени по смисъла на Директива 94/57/ЕО на Съвета от 22 ноември 1994 г. [2] относно общи правила и норми за организациите за инспектиране и преглед, и за съответните дейности на морските администрации.6. Корабите, които не удовлетворяват наложените задължения от Директива 93/75/ЕИО.7. Корабите, класирани в една категория, представляваща засилена инспекция (съобразно член 7 на настоящата директива).8. Корабите, чиято класа е суспендирана в течение на шестте предходни месеца по съображения за сигурност.[*] Подреждането на критериите не е показател за важността им.[2] ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 20.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ IIСПИСЪК НА СЕРТИФИКАТИТЕ И ДОКУМЕНТИТЕ(посочени в член 6, параграф 1)1. Международен сертификат за тонаж (1969 г.)2. - Сертификат за безопасност за пътнически кораб,- Сертификат за безопасност при строеж за товарен кораб,- Сертификат за безопасност на материал за оборудване на товарен кораб,- Сертификат за безопасност радиотелеграфически за товарен кораб,- Сертификат за сигурност радиотелефонен за товарен кораб,- Сертификат за радиобезопасност за товарен кораб,- Сертификат за освобождаване от такси,- Сертификат за безопасност за товарен кораб.3. Международен сертификат за годност за превоз на неопакован втечнен газ;- Сертификат за годност за превоз на неопакован втечнен газ.4. Международен сертификат за годност за превоз на опасни неопаковани химически продукти;- Сертификат за годност за превоз на опасни неопаковани химически продукти.5. Международен сертификат за предпазване от замърсяване с течни горива.6. Международен сертификат за предпазване от замърсяване от вредни течни вещества, превозвани неопаковани.7. Международен сертификат франко борда (1966 г.);- Международен сертификат за освобождаване франко борда.8. Регистър на течните горива (части I и II).9. Регистър на товара.10. Документ, уточняващ минималния личен състав за сигурност;- Патенти.11. Медицински сертификати (конвенция на Международната организация за транспорт № 73, отнасяща се до медицинските прегледи за моряците).12. Сведения за стабилността.13. Копие от удостоверение за съобразност и на сертификата, издадени съобразно Международния кодекс за управление за сигурността на експлоатацията на корабите и предпазването от замърсяване (резолюция А.741 (18) на ММО).14. Сертификати, свързани със стабилността на корпуса и на инсталациите за движение на кораба, издадени от засегнатото дружество за класификация (да се изисква само ако корабът е класиран от дружество за класификация).--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ IIIПРИМЕРИ ЗА "ОЧЕВИДНИ МОТИВИ", ОПРАВДАВАЩИ ДЕТАЙЛНА ИНСПЕКЦИЯ(посочена в член 6, параграф 3)1. Корабите, изброени в приложение I, с изключение на точка 1.2. Отправен доклад или уведомление, дадено от друга държава-членка.3. Доклад или жалба, идващи от капитана, на член на екипажа или на всяко лице или организация, имаща законен интерес от сигурността на експлоатацията на кораба, условията на живот и на работа на борда или от предпазването от замърсяване, освен ако засегнатата държава-членка оцени доклада или жалбата като явно неоснователна. Идентичността на лицето, от което идва докладът или жалбата, не следва да бъде разкривана на капитана, нито на собственика на засегнатия кораб.4. Корабът е участвал в катастрофа на път към пристанището.5. Регистърът на течните горива не е бил воден точно.6. Корабът е обвинен за нарушение на разпоредбите, прилагащи се за отхвърлянето на веществата или на вредните течове.7. Били са констатирани неточности по време на проучването на сертификатите и на другите бордни документи (член 6, параграф 1, буква а) и параграф 2).8. Елементи сочат, че членовете на екипажа не удовлетворяват изискванията на член 8 на директива 94/58/ЕО на Съвета от 22 ноември 1994 г., отнасящи се до минималното равнище на образование на моряците [1].9. Правилата за сигурността или директивите на ММО са били нарушени на равнище товар или други операции (напр. съдържание на кислород, надхвърлящо максималното предписано равнище, в проводите, водещи инертния газ към товарните цистерни).10. Капитанът на даден танкер не е в състояние да пресметне изхвърлянията, установени в рамките на системата за надзор и на проверка за последното плаване под баласт.11. Ролята на екипажа не е ясна или членовете на екипажа не знаят какви са техните задачи по време на пожар или при изоставяне на кораба.[1] ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 28.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ IVПРОЦЕДУРИ ЗА ПРОВЕРКА НА КОРАБИТЕ(посочени в член 6, параграф 4)1. Процедури на проверка на корабите (резолюция А.466 (XII) на ММО) така, както са изменени.2. Принципи за наблюдение за определяне на личния състав в зависимост от сигурността (резолюция А.481 (XII) на ММО и нейните приложения): документ, уточняващ минималния личен състав за сигурност (приложение 1) и директивите за прилагане на принципите за наблюдение за определяне на личния състав в зависимост от сигурността (приложение 2).3. Прилаганите процедури за проверка на корабите и отводите от приложение I на Marpol 73/78 (резолюция А.542 (13) на ММО).4. Прилаганите процедури за проверка на корабите и отводите от приложение II на Marpol 73/78 (резолюция МЕРС 26 (23) на ММО).5. Процедури на проверка на експлоатационните мерки, визиращи гарантирането сигурността на корабите и предпазването от замърсяване (резолюция А.742 (18) на ММО).6. Разпоредбите на Международния морски кодекс за опасни товари.7. Публикацията на Международната организация на труда (МОТ): "Инспектирането на условията на труд на борда на корабите: линии на поведение в областта на процедурите".8. Приложение I на Меморандума за съгласие от Париж, директивите, използвани от инспекторите.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ VА. КАТЕГОРИИ КОРАБИ, ПОДЛОЖЕНИ НА ЗАСИЛЕНА ИНСПЕКЦИЯ(по силата на член 7, параграф 1)1. Танкери, до датата на спиране от плаване на които остават пет години или по-малко, съобразно разпоредбите на Marpol 73/78, приложение I, правило 13G, т.е.:- танкер, превозващ суров петрол от дадено пристанище в количество 20000 тона или повече или продуктовоз, превозващ продукти от дадено пристанище в количество 30000 тона или повече, не отговарящи на изискванията за нов танкер, определени в правило 1 (26) от приложение I от Marpol 73/78, бива подложен на засилена инспекция двадесет години след датата на лицензирането му, посочена в допълнението, във формуляр В, в сертификат IOPP, или двадесет години след тази дата, ако страничните цистерни на кораба или пространствата с двойно дъно, не използвани за превоз на петрол, отговарят на изискванията на правило 13G(4) на това приложение, освен ако корабът е бил преустройван, за да бъде съобразен с правило 13F на същото приложение,- даден танкер такъв, какъвто е посочен по-горе, отговарящ на изискванията за нов танкер, определени в правило 1 (26) на приложение I на Marpol 73/78, бива подложен на засилена инспекция двадесет и пет години след датата на издаването на лиценза му, посочена в допълнението, във формуляр В, в сертификата IOPP, освен ако е съобразен или е бил преустройван, за да бъде съобразен с правило 13F от същото приложение.2. Кораби за превоз на неопаковани товари на повече от двадесет години, изчислени на базата на датата на производство, фигурираща в сертификатите за сигурност на кораба.3. Пътнически кораби.4. Кораби за газ и химически продукти на повече от десет години, изчислени от датата на построяване, фигурираща в сертификатите за сигурност на кораба.Б. ОПРЕДЕЛЯЩИ НЕЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ЛИНИИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ЗАСИЛЕНАТА ИНСПЕКЦИЯ НА НЯКОИ КАТЕГОРИИ КОРАБИ(посочени в член 7, параграф 2)Засилената инспекция може да обхваща във възможната степен долупосочените точки. Инспекторите следва да осъзнават, че осъществената проверка на борда при изпълнението на някои операции, като укрепването на товара, върху които те имат пряко отражение, могат да засегнат сигурността на техните операции.1. ВСИЧКИ КОРАБИ (всички категории от секция А)- общо спиране на електричеството и задействането на аварийния генератор,- инспекция на аварийното осветление,- действие на спасителната пожарна помпа с два струйника, закачени на основния провод,- действие на помпите за подсушаване,- затваряне на водонепроницаемите врати,- пускането на вода на спасителните лодки,- изпитване на телекомандването за аварийно спиране на котлите, на вентилацията и на горивните помпи,- изпитване на апарата за управление и на допълнителния апарат за управление,- инспекция на аварийните източници за електрическо захранване на радиоинсталациите,- инспекция и във възможната степен изпитване на сепаратора на машинната зала.2. ТАНКЕРИОсвен точките, изброени в точка 1, следните точки могат също да бъдат оценени като зависещи от засилената инспекция на танкерите:- фиксирана система за производство на пяна, инсталирана на палубата,- система за борба с пожар,- инспекция на пожарогасителите, инсталирани в машинната зала, помпената зала и в помещенията за екипажа,- проверка на налягането на инертния газ и на неговото съдържание на кислород,- проверка на доклада от посещението (резолюция А.744(18) на ММО) за определяне на евентуалните съмнителни зони, за които е изискуема инспекция.3. КОРАБИ, ПРЕВОЗВАЩИ НАСИПНИ ТОВАРИОсвен точките, изброени в точка 1, следните точки могат също да бъдат оценени като зависещи от засилена инспекция на кораби, превозващи неопаковани товари:- евентуална корозия на усилването на машинната палуба,- евентуалната деформация и/или корозия на платната на люковете към трюмовете,- евентуални локализирани пукнатини и корозия в напречните прегради,- достъп до трюмовете,- проверка на доклада за посещението (резолюция А.744(18) на ММО) за определяне на евентуалните съмнителни зони, за които е изискуема инспекция.4. КОРАБИ-ЦИСТЕРНИ ЗА ГАЗ И ХИМИЧЕСКИ ПРОДУКТИОсвен точките, изброени в точка 1, следните точки могат също да бъдат оценени като зависещи от засилена инспекция на кораби, превозващи неопаковани товари:- средства за проверка и за сигурност на товарните цистерни, що се отнася до температурата, налягането и равнището,- анализатори за кислород и детектори за експлозивна атмосфера, вкл. тяхното калиброване. Наличие на средства за откриване на химически продукти (мехове), съдържащи пригоден брой газонализатори, специфични за превозвания товар,- средства за аварийно евакуиране от кабините, осигуряващи адекватна защита на дишането и на очите за всяко лице на борда на кораба (ако тези средства е изискуем за химическите продукти, изброени в международния сертификат за годност или сертификата за годност за превоз на опасни химически продукти в неопаковано състояние или за превоз на втечнени газове в неопаковано състояние, според случая),- проверка дали превозваният продукт е изброен в международния сертификат за годност или в сертификата за годност за превоз на опасни химически продукти в неопаковано състояние или за превоз на втечнени газове в неопаковано състояние, според случая,- фиксирани инсталации за борба с пожари, които се намират на палубата, независимо дали става дума за пяна или прахообразни химически продукти или друг продукт съобразно превозвания продукт.5. ПЪТНИЧЕСКИ КОРАБИОсвен точките, изброени в глава Б, точка 1, следните точки могат също да бъдат оценени като зависещи от засилена инспекция на кораби, превозващи неопаковани товари:- изпитване на системата за откриване на пожари и за алармиране,- проверка на затваряне на противопожарните врати,- изпитване на системата за обща дифузия,- изпитване за пожар с най-малкото един опит за всички елементи от оборудването за борба с пожар и участие на част от кухненския персонал,- познаване на плана за проверка на пътническите кораби след авария от страна на основните членове на екипажа.Ако се окаже възможно, инспекцията може да се проведе, докато корабът се движи към пристанището на държавата-членка или се отдалечава от него, със съгласието на капитана или на ползвателя. Инспекторите не възпрепятстват работата на кораба и не предизвикват ситуация, която е в състояние, по мнението на капитана, да заплаши сигурността на пътниците, на екипажа и на кораба.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ VIКРИТЕРИИ ЗА СПИРАНЕ НА КОРАБИ(посочена в член 9, параграф 3)ВъведениеЗа определяне дали констатираните нередности в течение на дадена инспекция оправдават спирането на засегнатия кораб, инспекторът следва да прилага критериите, обявени в точки 1 и 2 по-долу.Точка 3 съдържа примери на нередности, които могат сами по себе си да оправдаят спирането на засегнатия кораб (член 9, параграф 3).1. Основни принципиПри излъчване на професионална оценка за определяне дали корабът следва да бъде задържан или не, инспекторът следва да прилага следните критерии:ПоредностКорабите, които не са годни да излязат в открито море, следва да бъдат спрени при тяхната първа инспекция, каквото и да е времето, което корабът прекарва в пристанището.КритерийКорабът бива спрян, ако нередностите са достатъчно тежки, за да се налага даден инспектор да се върне на кораба, за да бъде сигурен, че те са отстранени преди започване на подготовката за отплаване.Необходимостта инспекторът да се завърне на кораба е фактор, определящ тежестта на нередностите. Във всеки случай това задължение не се налага във всички случаи. Важно е това, че органът следва да провери по един или друг начин, за предпочитане чрез допълнително посещение, че нередностите са били отстранени преди отпътуването.2. Прилагане на основните критерииЗа да се реши дали констатираните нередности на даден кораб са достатъчно тежки за оправдаване на спирането на кораба, инспекторът проверява дали:1. корабът разполага с основни и валидни документи;2. корабът е с изискуем екипаж, уточнен в документа за минималния личен състав за сигурност.В течение на инспекцията, инспекторът следва освен това да провери дали корабът и/или екипажът притежават следните възможности:3. да изпълнят без опасност своето следващо пътуване;4. да осигуряват в условията на сигурност укрепването, превозването и наздора на товара по време на цялото пътуване;5. да осигури нормалното функциониране на машинната зала през цялото пътуване;6. да осигури коректното задвижване и водене на кораба през цялото му пътуване;7. да се бори ефикасно с пожари във всяка част на кораба, ако това се окаже необходимо, по време на следващото пътуване;8. да напусне бързо и безопасно кораба и да осъществи спасяване, ако това се окаже необходимо по време на следващото пътуване;9. да предпазва от замърсяване на околната среда през цялото времетраене на следващото пътуване;10. да се поддържа адекватна стабилност през цялото времетраене на следващото пътуване;11. да поддържа адекватна водонепроницаемост през цялото времетраене на следващото пътуване;12. да съобщава за положение на бедствие, ако това се окаже необходимо в течение на следващото пътуване;13. да осигури условия на сигурност и на хигиена на борда през цялото времетраене на пътуването.Ако отговорът на една от тези проверки е отрицателен, като се отчитат всички констатирани нередности, следва сериозно да се предвиди спирането на кораба. Комбинация от по-малко тежки нередности може също да оправдае спирането на кораба.3. За подпомагане на инспектора да използва настоящите директиви по-долу се намира списък на нередности, регрупирани съобразно прилаганите конвенция и/или кодекс, чийто характер на тежест е такъв, че може да оправдае спирането на засегнатия кораб. Този списък не претендира за изчерпателност.3.1. Общи разпоредбиОтсъствието на валидни сертификати, изискуеми от основните инструменти. Във всеки случай, корабите, плаващи под флага на държава, която не е страна по конвенция (прилаган инструмент) или която не прилага друг основен инструмент, не биват упълномощавани да притежават сертификатите, предвидени от конвенцията или друг съответен инструмент. Липсата на изискуеми сертификати не представлява следователно само по себе си достатъчен мотив за спирането на тези кораби. Във всеки случай, за прилагането на клаузата, предвиждаща "да не се позволява тези кораби да се възползват от по-благоприятни условия", корабът следва да бъде в широк смисъл съобразен с предписанията, преди да може да отплава в открито море.3.2. Области, зависещи от конвенцията Solas (справките са посочени в скоби)1. Дефектно действие на задвижването и други основни машини, както и електрически инсталации.2. Недостатъчна чистота на машинните зали, излишък от омаслена вода на дъното на трюма, изолиране на канализациите, вкл. канализациите за отработени материали, маслопроводи, лошо функциониране на средствата за подсушаване на дъната на трюмовете.3. Дефектно действие на аварийния генератор, на осветлението, на акумулаторите и на превключвателите.4. Дефектно действие на основния апарат за управление и на допълнителния апарат за управление.5. Липса, недостатъчен капацитет или сериозна повреда на индивидуалните спасителни средства, на спасителните лодки и салове и на средствата за пускане на вода.6. Липса, несъобразност или сериозна повреда от характер да направи несъобразни с предвиденото им използване на система за откриване на пожар, на алармите за пожар, на средствата за борба с пожар, на фиксираните инсталации за гасене на пожари, на шлюзовете за вентилация, на клапите за пресичане на огъня, на средствата за бързо затваряне.7. Липса, сериозна повреда или дефектно действие на защитата срещу пожар на зоната на товарната палуба на танкерите.8. Липса, несъобразност или тежка повреда на светлините, маркерите или звуковите сигнали.9. Липса или повреда в действието на радиооборудването за комуникации при бедствие и за сигурност.10. Липса или дефектно действие на средствата за навигация, като се отчитат разпоредбите на правило V/12 (о) на конвенцията Solas.11. Липса на изрядни морски карти и/или на всякаква друга подходяща плавателна публикация, необходима за осъществяване на пътуването, като се отчита фактът, че електронните карти могат да заместят картите.12. Липса на противоексплозионна вентилация за отвеждане на дима от товарните помпени зали (правило Solas II-2/59.3.1).3.3. Области, зависещи от кодекс IBC (справките са посочени в скоби)1. Превоз на вещество, нефигуриращо в сертификата за годност или липса на данни за товара (16.2).2. Липсващи или повредени средства за сигурност под високо налягане (8.2.3).3. Електрически инсталации, които не са сигурни в същността си или не са съобразени с предписанията на кодекса (10.2.3).4. Наличие на източници на огън в опасните зони, посочени в точка 10.2 (11.3.15).5. Неспазване на специализираните изисквания (15).6. Недостатъчна термична изолация за чувствителни продукти (16.1).7. Недостатъчна термична изолация за чувствителни продукти (16.6).3.4. Области, зависещи от кодекс IGS (справките са посочени в скоби)1. Превоз на вещество, нефигуриращо в сертификата за годност или липса на данни за товара (18.1).2. Липса на средства за затваряне за помещенията за екипажа или обслужващите пространства (3.2.6).3. Пропусклива преграда за газ (3.3.2).4. Дефектен люк за въздух (3.6).5. Липсващи или повредени люкове за бързо затваряне (5.6).6. Липсващи или дефектни люкове за сигурност (8.2).7. Електрически инсталации, които не са заземени или не отговарят на изискванията на кодекса (10.2.4).8. Вентилатори в зоната на товара, които не работят (12.1).9. Аларми за налягане за товарните цистерни, които не работят (13.4.1).10. Повредени система за откриване на газ и/или система за откриване на токсични газове (13.6).11. Превоз на вещества, които са забранени без придружаваща валидна сертификация (17/19).3.5. Области, зависещи от конвенцията за товарните линии1. Обширни аварии или корозия, корозия на ламарините или на механизмите за обтягане на веригите на палубите или на корпуса, засягащи годността за плаване или устойчивостта на локализирани натоварвания, освен ако са били осъществени коректни временни поправки, за да се позволи на кораба да влезе в дадено пристанище, за да бъдат извършени там окончателните поправки.2. Видимо недостатъчна стабилност.3. Липса на достатъчна и надеждна информация, която може да бъде одобрена, позволяваща с бързи и прости методи на капитана да организира натоварването и баласта на своя кораб така, че да поддържа във всеки момент и при различните условия на пътуването сигурни граници на стабилността и да се избегне формирането на недопустима умора на конструкцията на кораба.4. Липса или сериозно увреждане или лошо действие на средствата за затваряне, на затварянето на люковете към трюмовете и на водонепроницаемите врати.5. Свръхнатоварване.6. Липса на товарна марка или невъзможността тя да бъде разчетена.3.6. Области, зависещи от конвенцията Marpol, приложение I (справките са посочени в скоби)1. Липса, тежка повреда или недостатъчно действие на средствата за сепариране на водите и течните горива, на система за надзор и на проверка на отхвърлянето на течните горива или на алармена система с праг от 15 ррm.2. Недостатъчен свободен капацитет на цистерната за преливане на бистрата част от течностите за предвиденото пътуване.3. Неразполагаем регистър за течните горива (20(5).4. Незаконен монтаж на деривация на отпадъчните течности.3.7. Области, зависещи от конвенцията Marpol, приложение II (справките са посочени в скоби)1. Липса на наръчника P & A.2. Товарът не се проветрява по категории (3 (4).3. Неразполагаем регистър на товара (9 (6).4. Превоз на вещества, аналогични на течните горива, без да удовлетворяват изискванията или при липсата на даден, впоследствие изменен, сертификат (14).5. Незаконен монтаж на деривация на отработените течности.3.8. Области, зависещи от конвенцията STCW1. Личният състав, съставът или сертификацията на екипажа не отговаря на документа, уточняващ минималниия личен състав за сигурност.3.9. Области, зависещи от конвенциите на МОТ1. Недостатъчно количество храна за екипажа до следващото пристанище.2. Недостатъчно количество питейна вода за екипажа до следващото пристанище.3. Силно занижени хигиенни условия на борда.4. Липса на отопление в помещенията за екипажа на кораб, опериращ в зони, където температурата може да бъде изключително ниска.5. Наличие на наднормено количество отпадъци, блокиране на коридорите или на помещенията за екипажа от материали, товар или други ограничения на сигурността в тези зони.3.10. Области, неизискващи спирането, но изискващи отлагането на товарните операцииНедостатъчното функциониране (или поддръжка) на системата за инертен газ, двигателите или машините, свързани с товара, се оценяват като достатъчен мотив за отлагане на операциите по товаренето.--------------------------------------------------19950619ПРИЛОЖЕНИЕ VIIМИНИМАЛНИ КРИТЕРИИ ЗА ИНСПЕКТОРИТЕ(посочени в член 11, параграф 1)1. Инспекторът следва да бъде упълномощен от компетентния орган на държавата-членка да пристъпва към проверка от държавата на пристанището.2. Това ще рече, че:- инспекторът следва да е изпълнявал в продължение на поне една година функциите на инспектор на държавата на флага, свързани с инспекции и със сертифициране съобразно конвенциитеи- да бъде титуляр:а) на диплома за капитан, разрешаваща му да поеме командването на кораб от 1600 БРТ или повече (правило II/2 STCW),илиб) на диплома за главен механик, която му разрешава да изпълнява функциите на борда на кораб, чийто основен двигател има мощност, равна или по-голяма от 3000 kW (правило III/2 STCW),илив) на диплома за корабен архитект, на инженер-механик или на инженер в морската област и да има стаж от най-малко пет години на една от тези позиции,- инспекторите-титуляри на една от изброените в букви а) и б) дипломи следва да осъществяват в морето в продължение на най-малко пет години функциите на служител на "палуба" или на служба "машини", според случая,т.е.:инспекторът следва да бъде:- титуляр на подходяща университетска диплома или да е следвал еквивалентно образование и- да е следвал образование в училище за инспектори по сигурността на корабите и да е дипломиран от това училище, и- да е изпълнявал в продължение на най-малко две години функциите на инспектор на държавата на флага, натоварен с инспекции и сертифициране съобразно конвенциите.3. Инспекторът следва да може да влиза в комуникация устно и писмено с моряците на говоримия език, най-често ползван за комуникации по море.4. Инспекторът следва да притежава пригодно познание на разпоредбите на международните конвенции и на съответните процедури, отнасящи се до проверка, осъществяван от държавата на пристанището.5. Инспекторите, неудовлетворяващи по-горе изброените критерии, също биват одобрени, ако са използвани от компетентния орган на държава-членка в рамките на проверка, осъществяван от държавата на пристанището на датата на изработването на настоящата директива.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 6 декември 1979 година за изменение на Директива 76/308/ЕИО относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита

text:
                  02/ 2

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  6

            31979L1071

                  L 331/10

                  ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

         ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
         от 6 декември 1979 година
         за изменение на Директива 76/308/ЕИО относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита
         (79/1071/ЕИО)
         СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
         като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 99 и член 100 от него,
         като взе предвид предложението на Комисията,
         като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
         като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
         като има предвид, че по принцип понастоящем е невъзможно в една държава-членка да се изпълнява искане за възстановяване на данък добавена стойност, доказано с документ, издаден от органите на друга държава-членка;
         като има предвид, че фактът, че разпоредбите на националното законодателство, свързани с възстановяване на данък добавена стойност, са приложими само в рамките на територията на съответната държава-членка, сам по себе си представлява пречка пред създаването и функционирането на единния пазар; като има предвид, че, следователно, е необходимо да се приемат общи правила по отношение на взаимопомощта между държавите-членки за целите на възстановяването; като има предвид, че тези правила трябва да бъдат приложими и спрямо възстановяването на лихвите и разходите, свързани с исканията;
         като има предвид, че с Директива 76/308/ЕИО (3) Съветът е приел общи правила по отношение на възстановяването на искания, произтичащи от действия, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и възстановяване на земеделските данъци и митата;
         като има предвид, че е възможно обръщане към същите правила за целите на данъчното облагане; като има предвид, че, следователно, е достатъчно да се разшири обхватът на Директива 76/308/ЕИО,
         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

            Член 1
            Заглавието на Директива 76/308/ЕИО на Съвета се променя, както следва:

               „Директива на Съвета от 15 март 1976 г. относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита, а също и по отношение на данък добавена стойност.“

            Член 2
            Член 2 от Директива 76/308/ЕИО се изменя, както следва:

                        a)

                        буква „г)“ се заменя с буква „д)“;

                        б)

                        след буква „в)“ се добавя буква „г)“ със следното съдържание:

                                    „г)

                                    данък добавена стойност.“

            Член 3
            В срок до 1 януари 1981 г. държавите-членки предприемат мерките, които са необходими за спазване на настоящата директива.

            Член 4
            Адресати на настоящата директива са държавите членки.

            Съставено в Брюксел на 6 декември 1979 година.

                  За Съвета

                  Председател

               L. PRETI

            (1)  ОВ С 57, 7.3.1977 г., стр. 62.

            (2)  ОВ C 56, 7.3.1977 г., стр. 79.

            (3)  ОВ L 73, 19.3.1976 г., стр. 18.