title: Директива 2012/28/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно някои разрешени начини на използване на осиротели произведения  текст от значение за ЕИП

text:
               27.10.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 299/5

         ДИРЕКТИВА 2012/28/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 25 октомври 2012 година
   относно някои разрешени начини на използване на осиротели произведения
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 и членове 62 и 114 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Общественодостъпните библиотеки, учебни заведения и музеи, както и архивите, институциите за съхраняване на филмовото или аудионаследство и обществените излъчващи организации, установени в държавите членки, са се ангажирали с мащабна цифровизация на своите колекции или архиви с цел създаване на европейски цифрови библиотеки. Те способстват за съхраняването и разпространението на европейското културно наследство, което е важно и за създаването на европейски цифрови библиотеки като Europeana. Технологиите за масова цифровизация на печатни материали и за търсене и индексиране увеличават изследователската стойност на библиотечните колекции. Създаването на големи онлайн библиотеки улеснява електронното търсене и средствата за проучвания, а това открива нови проучвателни възможности за научните работници и преподавателите, на които в противен случай би се наложило да се задоволят с по-традиционни и аналогови методи на търсене.

               (2)

               Необходимостта от насърчаване на свободното движение на знания и иновации на вътрешния пазар е важен елемент от стратегията „Европа 2020“, изложена в съобщението на Комисията, озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“, в която една от водещите инициативи е разработването на Програма в областта на цифровите технологии за Европа.

               (3)

               Създаването на правна рамка за улесняване на цифровизацията и разпространението на произведения и други обекти на авторско право или сродните му права, за които носителят на правата не е бил установен или, ако е установен, е с неизвестно местонахождение – така наречените „осиротели произведения“, е ключова мярка по Програмата в областта на цифровите технологии за Европа съгласно съобщението на Комисията, озаглавено „Програма в областта на цифровите технологии за Европа“. Предмет на настоящата директива е конкретният проблем на легалното определяне на статуса на осиротелите произведения и неговите последици по отношение на ползващите се с разрешение ползватели и разрешените начини на използване на произведения или звукозаписи, считани за осиротели произведения.

               (4)

               Настоящата директива не засяга разработваните от държавите членки конкретни решения за преодоляване на свързани с масовата цифровизация по-общи проблеми, като например в случая на така наречените „произведения извън търговско обращение“. Тези решения отчитат особеностите на различните видове съдържание и различните ползватели и се основават на консенсус между съответните заинтересовани страни. Посоченият подход е възприет и в Меморандума за разбирателство относно основните принципи във връзка с цифровизацията и предоставянето на произведения извън търговско обращение, подписан на 20 септември 2011 г. под егидата на Комисията от представители на европейските библиотеки, автори, издатели и организации за събиране на възнаграждения. Настоящата директива не засяга посочения меморандум за разбирателство, който призовава държавите членки и Комисията да гарантират, че договорите на доброволна основа, сключени между ползватели, носители на права и организации за колективно управление на права с цел лицензиране на използването на произведения извън търговско обращение въз основа на принципите, съдържащи се в меморандума, се ползват от необходимата правна сигурност в национален и презграничен контекст.

               (5)

               Авторското право съставлява икономическата основа за творческия сектор, тъй като насърчава иновациите, творческия процес, инвестициите и производството. Следователно масовата цифровизация и разпространението на произведения са средство за закрила на европейското културно наследство. Авторското право е важно средство, с което се гарантира, че творческият сектор получава възнаграждение за своята работа.

               (6)

               Изключителните права на носителите на права за възпроизвеждане и предоставяне на разположение на обществото на техните произведения и други обекти на закрила, хармонизирани с Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (3), изискват предварителното съгласие на носителите на права за цифровизацията на дадено произведение или на друг обект на закрила, както и за неговото предоставяне на разположение на обществото.

               (7)

               При осиротелите произведения не е възможно получаването на такова предварително съгласие за възпроизвеждане или предоставяне на разположение на обществото.

               (8)

               Прилагането на различни подходи към признаването на статуса на осиротяло произведение в държавите членки може да възпрепятства функционирането на вътрешния пазар, както и използването на осиротели произведения и презграничния достъп до тях. Подобни различни подходи могат да доведат до ограничаване на свободното движение на стоки и услуги, включващи културно съдържание. Следователно е целесъобразно да се осигури взаимното признаване на този статус, тъй като това ще позволи достъп до осиротели произведения във всички държави членки.

               (9)

               Необходим е по-специално общ подход за определяне на статуса на осиротяло произведение и на разрешените начини на използване на осиротелите произведения, за да се гарантира правната сигурност на вътрешния пазар по отношение на използването на осиротелите произведения от общественодостъпни библиотеки, учебни заведения и музеи, както и от архиви, институции за съхраняване на филмово или аудионаследство и обществени излъчващи организации.

               (10)

               Филмовите или аудио-визуалните произведения и звукозаписи в архивите на обществените излъчващи организации, които самите те са продуцирали, включват осиротели произведения. Предвид специалното положение на излъчващите организации като продуценти на звукозаписи и аудио-визуални материали и необходимостта да се приемат мерки за ограничаване на явлението „осиротели произведения“ в бъдеще, е целесъобразно да се определи краен срок за прилагането на настоящата директива по отношение на произведения и звукозаписи в архивите на излъчващите организации.

               (11)

               За целите на настоящата директива следва да се приеме, че филмовите и аудио-визуалните произведения и звукозаписи, съдържащи се в архивите на обществените излъчващи организации и продуцирани от тях, включват филмови и аудио-визуални произведения и звукозаписи, които са поръчани от тези организации за изключително използване от самите тях или от други обществени излъчващи организации, участвали в съвместната продукция. В приложното поле на настоящата директива не следва да попадат филмовите и аудио-визуалните произведения и звукозаписи, съдържащи се в архивите на обществените излъчващи организации, които не са били продуцирани или поръчани от тези организации, но които посочените организации имат разрешение да използват съгласно договор за използване.

               (12)

               С цел запазване на добрите отношения в рамките на международната общност настоящата директива следва да се прилага единствено за произведения и звукозаписи, които са публикувани за първи път на територията на държава членка или, при липса на публикация, са били излъчени за първи път на територията на държава членка, или, при липса на публикация или излъчване, са били предоставени на разположение на обществото от ползващите се по настоящата директива лица със съгласието на носителите на права. В последния случай настоящата директива следва да се прилага единствено ако може да се направи обосновано предположение, че носителите на права няма да се противопоставят на разрешеното по настоящата директива използване.

               (13)

               Преди определянето на произведение или звукозапис като осиротяло произведение следва да бъде проведено добросъвестно надлежно издирване на носителите на права върху произведението или звукозаписа, включително носителите на права върху произведения и други обекти на закрила, включени или обективирани в произведението или звукозаписа. На държавите членки следва да бъде позволено да осигурят провеждането на такова надлежно издирване от организациите, посочени в настоящата директива, или от други организации. Тези други организации могат да начисляват такси за услугите по извършване на надлежно издирване.

               (14)

               Целесъобразно е да се предвиди хармонизиран подход във връзка с посоченото надлежно издирване с цел да се осигури висока степен на закрила на авторското право и сродните му права в Съюза. Надлежното издирване следва да включва извършването на справка с източници, които предоставят информация относно произведения и други обекти на закрила, определени в съответствие с настоящата директива от страна на държавата членка, в която трябва да се извърши надлежното издирване. В хода на работата си държавите членки биха могли да ползват насоките за надлежно издирване, договорени в рамките на работната група на високо равнище по въпросите на цифровите библиотеки, създадена като част от инициативата за цифрова библиотека i2010.

               (15)

               С цел да се избегне дублирането на усилията по издирване надлежното издирване следва да се извършва в държавата членка, в която произведението или звукозаписът са били публикувани за първи път или, при липса на публикация, в която са били излъчени за първи път. Надлежно издирване по отношение на филмови или аудио-визуални произведения, чийто продуцент има централно управление или обичайно място на пребиваване в държава членка, следва да се извършва в тази държава членка. Надлежно издирване по отношение на филмови или аудио-визуални произведения, които са продуцирани съвместно от продуценти, установени в различни държави членки, следва да се извършва във всяка една от тези държави членки. Надлежно издирване по отношение на произведения и звукозаписи, които не са били нито публикувани, нито излъчени, но са били предоставени на разположение на обществото от ползващите се по настоящата директива лица със съгласието на носителите на права, следва да се извършва в държавата членка, в която е установена организацията, предоставила на разположение произведението или звукозаписа със съгласието на носителя на права. Надлежно издирване на носителите на права върху произведения или други обекти на закрила, включени или обективирани в произведението или звукозаписа, следва да се извършва в държавата членка, в която се извършва надлежното издирване по отношение на произведението или звукозаписа, съдържащ включеното или обективирано произведение или други обекти на закрила. Следва да се извърши и справка с източници на информация, достъпни в други държави, ако има данни, че в тези други държави може да бъде открита съответна информация относно носителите на права. В резултат на провеждането на надлежни издирвания може да се получи различна информация, като например данни от издирването и резултат от издирването. Данните от издирването следва да се съхраняват в архив, за да се предостави възможност на заинтересованите организации да докажат, че издирването е било надлежно.

               (16)

               Държавите членки следва да гарантират, че заинтересованите организации документират своите надлежни издирвания и че резултатите от тези издирвания, съдържащи по-специално всякакви констатации, че отделно произведение или звукозапис следва да се счита за осиротяло произведение по смисъла на настоящата директива, както и информация относно промени в статуса и използването на осиротелите произведения от страна на тези организации, се събират и предоставят за ползване на широката общественост, по-специално чрез запазване на съответната информация в онлайн база данни. Предвид по-специално общоевропейското измерение на проблема и с цел избягване дублирането на усилия е целесъобразно да се предвиди разпоредба за създаване на единна за Съюза онлайн база данни, съдържаща такава информация, и да се осигури прозрачен достъп до нея на широката общественост. Това може да позволи лесен достъп до такава информация както за организациите, които извършват надлежното издирване, така и за носителите на права. Базата данни може също така да има важно значение за предотвратяването и прекратяването на евентуални нарушения на авторското право, особено при промяна на статуса на осиротели произведения на съответните произведения и звукозаписи. В съответствие с Регламент (ЕС) № 386/2012 (4) на Службата за хармонизация във вътрешния пазар („Службата“) се възлагат определени задачи и дейности, финансирани с нейни собствени бюджетни средства, целящи да улеснят и подпомогнат действията на националните органи, частния сектор и институциите на Съюза в борбата с нарушенията на правата на интелектуална собственост, включително и тяхното предотвратяване.
               По-специално, в съответствие с член 2, параграф 1, буква ж) от посочения регламент, задачите на Службата включват осигуряване на механизми, които подпомагат подобряването на онлайн обмена на съответната информация между органите на съответните държави членки и насърчаването на сътрудничеството между тези органи. Следователно е целесъобразно създаването и управлението на европейска база данни, съдържаща информация относно посочените в настоящата директива осиротели произведения, да бъде поверено на Службата.

               (17)

               Възможно е по отношение на определено произведение или звукозапис да има няколко носители на права, както и произведения и звукозаписи да включват други произведения или други обекти на закрила. Настоящата директива следва да не засяга правата на установени носители на права, чието местонахождение е известно. Ако е установен и е известно местонахождението на поне един носител на права, дадено произведение или звукозапис не следва да се счита за осиротяло произведение. Ползващите се по настоящата директива лица следва да имат разрешение да използват произведение или звукозапис, за което един или повече носители на права не са установени или са с неизвестно местонахождение, само ако са получили разрешение да извършват дейности по възпроизвеждане и предоставяне на разположение на обществото, попадащи в приложното поле на членове 2 и 3 от Директива 2001/29/ЕО, от носителите на права, които са били установени и са с известно местонахождение, включително носители на права върху произведения и други обекти на закрила, включени или обективирани в произведенията или звукозаписите. Установените и с известно местонахождение носители на права могат да дадат посоченото разрешение единствено във връзка с права, които самите те притежават, както ако става въпрос за техни собствени права, така и ако такива са им били прехвърлени, но не следва да могат да разрешават съгласно настоящата директива каквато и да е форма на използване от името на носители на права, които не са били установени или са с неизвестно местонахождение. Също така, в случай че носители на права, които преди не са били установени или чието местонахождение не е било известно, се явят, за да предявят права върху произведение или звукозапис, правомерното използване на произведението или звукозаписа от ползващите се лица може да продължи единствено ако посочените носители на права дадат разрешението си за това в съответствие с Директива 2001/29/ЕО по отношение на притежаваните от тях права.

               (18)

               Носителите на права следва да имат правото да прекратят статуса на осиротяло произведение, в случай че същите предявят правата си върху произведението или другите обекти на закрила. Носителите на права, които прекратят статуса на осиротяло произведение на определено произведение или на други обекти на закрила, следва да получат справедливо обезщетение за използването до момента на тяхното произведение или други обекти на закрила по настоящата директива, като възнаграждението следва да се определи от държавата членка, в която е установена организацията, ползвала осиротялото произведение. Държавите членки следва да могат сами да определят условията, съгласно които да се извършва изплащането на такова обезщетение, включително датата, от която става дължимо плащането. С цел определянето на възможния размер на справедливото обезщетение следва да се вземат надлежно предвид, наред с другото, целите на държавите членки за насърчаване на културата, нестопанският характер на използването от страна на въпросните организации, за да се постигнат целите, свързани с тяхното обществено предназначение, като насърчаване на ученето и разпространение на културата, и евентуалните вреди за носителите на права.

               (19)

               Ако вследствие на издирване, което не е било надлежно, погрешно бъде счетено, че дадено произведение или звукозапис е осиротяло произведение, продължават да са приложими средствата за правна защита при нарушение на авторското право, предвидени в законодателството на държавите членки в съответствие с приложимите национални разпоредби и правото на Съюза.

               (20)

               С цел да се насърчат ученето и разпространението на културата държавите членки следва да предвидят допълнително изключение или ограничение освен предвидените в член 5 от Директива 2001/29/ЕО. Това изключение или ограничение следва да позволи на определени организации, посочени в член 5, параграф 2, буква в) от Директива 2001/29/ЕО, и на институциите за съхраняване на филмовото и аудионаследство, които развиват дейност с нестопанска цел, както и на обществените излъчващи организации да възпроизвеждат и да предоставят на разположение на обществото по смисъла на същата директива осиротели произведения, при условие че подобно използване отговаря на тяхното обществено предназначение, и по-специално за съхранение, реставрация и осигуряване на достъп за културни и образователни цели до техните колекции, включително техните цифрови колекции. За целите на настоящата директива институциите за съхраняване на филмовото или аудионаследство следва да включват организациите, които държавите членки са определили за събиране, каталогизация, съхраняване и реставрация на филми и други аудио-визуални произведения или звукозаписи, които са част от тяхното културно наследство. За целите на настоящата директива обществените излъчващи организации следва да включват излъчващите организации, натоварени с предоставянето на обществена услуга, възложена, определена и организирана от всяка отделна държава членка. Установеното с настоящата директива изключение или ограничение, имащо за цел да разреши използването на осиротели произведения, не засяга изключенията и ограниченията, предвидени в член 5 от Директива 2001/29/ЕО. То може да се прилага само в някои особени случаи, които не противоречат на нормалното използване на произведението или на други обекти на закрила и не засягат необосновано законните интереси на носителя на права.

               (21)

               За да се насърчи цифровизацията, на ползващите се по настоящата директива лица следва да бъде разрешено да получават приходи във връзка с използването от тях на осиротели произведения по настоящата директива за постигане на цели, свързани с тяхното обществено предназначение, включително в контекста на споразумения за публично-частно партньорство.

               (22)

               Наличието на договорни разпоредби може да има важно значение за насърчаване на цифровизацията на европейското културно наследство, тъй като се приема, че общественодостъпните библиотеки, учебни заведения и музеи, както и архивите, институциите за съхраняване на филмовото или аудионаследство и обществените излъчващи организации следва да могат да сключват споразумения с търговски партньори за цифровизацията на осиротели произведения и предоставянето им на разположение на обществото с оглед на разрешеното им съгласно настоящата директива използване. Посочените споразумения може да включват финансово участие от страна на тези партньори. Тези споразумения не следва да налагат никакви ограничения на ползващите се по настоящата директива лица във връзка с използването на осиротели произведения от тяхна страна и не следва да предоставят на търговския партньор никакви права за използване или за контрол върху използването на осиротели произведения.

               (23)

               С цел да се насърчи достъпът на гражданите на Съюза до европейското културно наследство е необходимо също така да се гарантира, че осиротелите произведения, които са били цифровизирани и предоставени на разположение на обществото в една държава членка, могат да бъдат предоставени на разположение на обществото и в други държави членки. Общественодостъпните библиотеки, учебни заведения и музеи, както и архивите, институциите за съхраняване на филмовото или аудионаследство и обществените излъчващи организации, които използват дадено осиротяло произведение с цел да изпълнят своето обществено предназначение, следва да могат да предоставят осиротялото произведение на разположение на обществото в други държави членки.

               (24)

               Настоящата директива не засяга правилата на държавите членки по отношение на управлението на правата, например колективните лицензии с разширен обхват, правните презумпции за представителство или прехвърляне, колективното управление или подобни правила, или съчетание от тях, включително по отношение на масова цифровизация.

               (25)

               Тъй като целта на настоящата директива, а именно осигуряването на правна сигурност във връзка с използването на осиротелите произведения, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно може, предвид необходимостта от уеднаквяване на правилата за използване на осиротелите произведения, да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Предмет и приложно поле
   1.   Настоящата директива урежда някои начини на използване на осиротели произведения от общественодостъпни библиотеки, учебни заведения и музеи, както и от архиви, институции за съхраняване на филмово и аудионаследство и обществени излъчващи организации, установени в държавите членки, за постигане на цели, свързани с тяхното обществено предназначение.
   2.   Настоящата директива се прилага по отношение на:

               а)

               произведения, публикувани под формата на книги, специализирани издания, вестници, списания или в друг писмен вид, част от колекциите на обществени библиотеки, учебни заведения или музеи, както и от колекциите на архиви или институции за съхраняване на филмово и аудионаследство;

               б)

               филмови или аудио-визуални произведения и звукозаписи, които са част от колекциите на общественодостъпни библиотеки, учебни заведения или музеи, както и от колекциите на архиви или институции за съхраняване на филмово или аудионаследство; и

               в)

               филмови или аудио-визуални произведения и звукозаписи, продуцирани от обществени излъчващи организации до и включително на 31 декември 2002 г., които са част от техния архив,

         закриляни с авторско право или сродни права и които са публикувани за първи път в държава членка или, при липса на публикация, излъчени за пръв път в държава членка.
   3.   Настоящата директива се прилага и за произведенията и звукозаписите, посочени в параграф 2, които никога не са били публикувани или излъчвани, но които са били предоставени на разположение на обществото от организациите, посочени в параграф 1, със съгласието на носителите на права, при условие че основателно може да се предположи, че носителите на права не биха се противопоставили на видовете използване по член 6. Държавите членки могат да ограничат приложението на настоящия параграф до произведения и звукозаписи, депозирани в посочените организации преди 29 октомври 2014 г.
   4.   Настоящата директива се прилага също така по отношение на произведенията и други обекти на закрила, които са включени, обективирани или съставляват неразделна част от произведенията или звукозаписите, посочени в параграфи 2 и 3.
   5.   Настоящата директива не засяга никакви правила относно управлението на права на национално равнище.
   Член 2
   Осиротели произведения
   1.   Дадено произведение или звукозапис се счита за осиротяло произведение, ако никой от носителите на права върху него не е установен или, в случай че са установени един или повече от тях, местонахождението на нито един от тях не е известно въпреки провеждането и документирането на надлежно издирване на носителите на права в съответствие с член 3.
   2.   Когато за дадено произведение или звукозапис има повече от един носител на права и не всички от тях са установени или, когато са установени, тяхното местонахождение не е известно въпреки провеждането и документирането на надлежно издирване в съответствие с член 3, произведението или звукозаписът може да се използва съгласно настоящата директива, при условие че носителите на права, които са били установени и чието местонахождение е известно, по отношение на притежаваните от тях права са дали разрешение на организациите, посочени в член 1, параграф 1, да извършват действия по възпроизвеждане и предоставяне на разположение на обществото по смисъла съответно на членове 2 и 3 от Директива 2001/29/ЕО.
   3.   Параграф 2 не засяга правата върху произведението или звукозаписа на носители на права, които са установени и чието местонахождение е известно.
   4.   Член 5 се прилага mutatis mutandis за носителите на права върху произведенията по параграф 2, които не са установени и чието местонахождение не е известно.
   5.   Настоящата директива не засяга национални разпоредби относно анонимни и псевдонимни произведения.
   Член 3
   Надлежно издирване
   1.   С цел да се установи дали дадено произведение или звукозапис е осиротяло произведение организациите, посочени в член 1, параграф 1, осигуряват провеждането на добросъвестно надлежно издирване по отношение на всяко произведение или друг обект на закрила, като се извършва справка с подходящи източници на информация за категорията на съответните произведения и други обекти на закрила. Надлежното издирване се провежда, преди да започне използването на произведението или звукозаписа.
   2.   Подходящите източници за всяка категория произведения или звукозаписи се определят от всяка държава членка, съгласувано с носителите на права и ползвателите, и включват най-малко съответните източници, изброени в приложението.
   3.   Надлежно издирване се провежда в държавата членка, в която публикацията или, при липсата на публикация, излъчването са се състояли за първи път, освен в случая на филмови или аудио-визуални произведения, чийто продуцент има централно управление или обичайно място на пребиваване в държава членка, в които случаи надлежното издирване се провежда в държавата членка по неговото централно управление или обичайно място на пребиваване.
   В случаите по член 1, параграф 3 надлежното издирване се провежда в държавата членка, в която е установена организацията, предоставила на разположение на обществото произведението или звукозаписа със съгласието на носителя на права.
   4.   Ако има данни, че съответна информация за носителите на права може да бъде намерена в други държави, се извършва и справка с източниците на информация, налични в тези други държави.
   5.   Държавите членки гарантират, че организациите, посочени в член 1, параграф 1, документират своите надлежни издирвания и предоставят на компетентните национални органи следната информация:

               а)

               резултатите от надлежните издирвания, които тези организации са провели и които са довели до заключението, че дадено произведение или звукозапис се счита за осиротяло произведение;

               б)

               използването на осиротели произведения от организациите съгласно настоящата директива;

               в)

               всички промени съгласно член 5 в статуса на осиротяло произведение на произведения и звукозаписи, използвани от организациите;

               г)

               съответните данни за връзка с въпросната организация.

         6.   Държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че информацията, посочена в параграф 5, се документира в единна публичнодостъпна онлайн база данни, създадена и управлявана от Службата за хармонизация във вътрешния пазар („Службата“) в съответствие с Регламент (ЕС) № 386/2012. За тази цел те препращат тази информация на Службата незабавно след получаването ѝ от организациите, посочени в член 1, параграф 1.
   Член 4
   Взаимно признаване на статуса на осиротяло произведение
   Произведения или звукозаписи, които съгласно член 2 се считат за осиротели произведения в дадена държава членка, се считат за осиротели произведения във всички държави членки. Такива произведения или звукозаписи може да се използват и да бъдат достъпни съгласно настоящата директива във всички държави членки. Това се прилага и за произведения и звукозаписи по член 2, параграф 2, доколкото това засяга правата на носителите на права, които не са установени или чието местонахождение не е известно.
   Член 5
   Прекратяване на статуса на осиротяло произведение
   Държавите членки гарантират възможността даден носител на права върху произведение или звукозапис, считани за осиротяло произведение, да може по всяко време да прекрати статуса на осиротяло произведение, доколкото са засегнати неговите права.
   Член 6
   Разрешено използване на осиротели произведения
   1.   Държавите членки предвиждат изключение или ограничение на правата за възпроизвеждане и предоставяне на разположение на обществото, предвидени съответно в членове 2 и 3 от Директива 2001/29/ЕО, за да гарантират, че организациите, посочени в член 1, параграф 1, имат право да ползват осиротели произведения, които са част от техните колекции, по следните начини:

               а)

               чрез предоставяне на осиротялото произведение на разположение на обществото по смисъла на член 3 от Директива 2001/29/ЕО;

               б)

               чрез възпроизвеждане по смисъла на член 2 от Директива 2001/29/ЕО с цел цифровизация, предоставяне на разположение, индексиране, каталогизация, съхраняване или реставрация.

         2.   Организациите, посочени в член 1, параграф 1, използват осиротели произведения в съответствие с параграф 1 от настоящия член само за постигане на цели, свързани с тяхното обществено предназначение, по-специално съхранение, реставрация и осигуряване на достъп за културни и образователни цели до произведения и звукозаписи, които са част от техните колекции. Организациите могат да получават приходи в хода на подобно използване само с цел да възстановят разходите си по цифровизацията и предоставянето на разположение на обществото на осиротелите произведения.
   3.   Държавите членки гарантират, че организациите, посочени в член 1, параграф 1, посочват името на установените автори и други носители на права при всяко използване на осиротяло произведение.
   4.   Настоящата директива не засяга свободата на такива организации да сключват договори с цел изпълнение на тяхното обществено предназначение, и по-специално във връзка със споразумения за публично-частни партньорства.
   5.   Държавите членки предвиждат справедливо възнаграждение за носителите на права, които прекратяват статуса на осиротяло произведение по отношение на своите произведения или други обекти на закрила, във връзка с използването от организациите, посочени в член 1, параграф 1, на подобни произведения и други обекти на закрила съгласно параграф 1 от настоящия член. Държавите членки имат право да определят условията на изплащането на това възнаграждение. Размерът на възнаграждението се определя в границите, наложени съгласно правото на Съюза, от правото на държавата членка, в която е установена организацията, използваща съответното осиротяло произведение.
   Член 7
   Прилагане на други правни разпоредби
   Настоящата директива не засяга разпоредбите, отнасящи се по-специално до патентното право, търговските марки, правата върху дизайн, полезните модели, топографиите на полупроводникови продукти, печатарските шрифтове, условния достъп, достъпа до предоставяни по кабел или радио телевизионни услуги, опазването на националните богатства, изискванията по отношение на законоустановеното депозиране, законодателството в областта на ограничителните практики и нелоялната конкуренция, търговските тайни, сигурността, поверителността, защитата на данните и личния живот, достъпа до публични документи, договорното право и правилата относно свободата на печата и свободата на изразяване в медиите.
   Член 8
   Прилагане във времето
   1.   Настоящата директива се прилага по отношение на всички произведения и звукозаписи, посочени в член 1, които се ползват със закрила по законодателството на държавите членки в областта на авторското право към 29 октомври 2014 г. или след тази дата.
   2.   Настоящата директива се прилага, без да засяга сделки, които са сключени преди 29 октомври 2014 г., и придобитите преди тази дата права.
   Член 9
   Транспониране
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 29 октомври 2014 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 10
   Разпоредба за преглед
   Комисията следи постоянно развитието на източниците на информация за правата и в срок до 29 октомври 2015 г. и ежегодно след това представя доклад относно евентуалното включване в приложното поле на настоящата директива на издатели и на произведения или на други обекти на закрила, които понастоящем не са включени в него, и по-специално отделни фотографии и други изображения.
   До 29 октомври 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет доклад за прилагането на настоящата директива с оглед на развитието на цифровите библиотеки.
   Когато е необходимо, по-специално за да се гарантира функционирането на вътрешния пазар, Комисията представя предложения за изменение на настоящата директива.
   Държава членка, която има основателни причини да счита, че прилагането на настоящата директива препятства прилагането на някоя от националните разпоредби относно управлението на права, посочени в член 1, параграф 5, може да представи този въпрос на вниманието на Комисията заедно с всички съответни доказателства. Комисията взема предвид тези доказателства при изготвянето на доклада, посочен във втора алинея от настоящия член, и при оценяване на необходимостта да представи предложения за изменение на настоящата директива.
   Член 11
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 12
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Страсбург на 25 октомври 2012 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  ОВ C 376, 22.12.2011 г., стp. 66.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 13 септември 2012 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 4 октомври 2012 г.

      (3)  ОВ L 167, 22.6.2001 г., стр. 10.

      (4)  Регламент (ЕС) № 386/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 19 април 2012 г. за възлагане на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) на задачи, свързани с гарантирането на спазването на правата върху интелектуалната собственост, включително обединяването на представители на публичния и частния сектор в Европейска обсерватория за нарушенията на правата на интелектуална собственост (ОВ L 129, 16.5.2012 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Източниците, посочени в член 3, параграф 2, включват:

                  1.

                  За публикувани книги:

                              а)

                              законоустановено депозиране на произведения, библиотечни каталози и списъци с форми на имената, поддържани от библиотеки и други институции;

                              б)

                              сдружения на издателите и сдружения на авторите в съответната държава;

                              в)

                              съществуващи бази данни и регистри, WATCH (Writers, Artists and their Copyright Holders – Писатели, артисти и носители на авторско право за тях), ISBN (International Standard Book Number – Международен стандартен номер на книгата) и бази данни за отпечатаните книги;

                              г)

                              базите данни на съответните организации за колективно управление, по-специално на организациите за закрила на правата за възпроизвеждане;

                              д)

                              източници, които обединяват повече на брой бази данни и регистри, включително VIAF (Virtual International Authority Files – Виртуални международни списъци с форми на имената) и ARROW (Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works – Достъпни регистри с информация за права и осиротели произведения).

                  2.

                  За вестници, списания, специализирани и периодични издания:

                              а)

                              ISSN (International Standard Serial Number – Международен стандартен сериен номер) за периодични издания;

                              б)

                              индекси и каталози от библиотечни фондове и колекции;

                              в)

                              законоустановено депозиране на произведения;

                              г)

                              сдружения на издателите и сдруженията на авторите и на журналистите в съответната държава;

                              д)

                              базите данни на съответните организации за колективно управление, включително на организациите за закрила на правата на възпроизвеждане.

                  3.

                  За визуални произведения, включително произведения от областта на изящните изкуства, фотографията, илюстрацията, дизайна, архитектурата, за скици на последните и други такива произведения, поместени в книги, специализирани издания, вестници и списания или други произведения:

                              а)

                              източниците, посочени в точки 1 и 2;

                              б)

                              базите данни на съответните организации за колективно управление, по-специално на визуални произведения, включително на организациите за закрила на правата за възпроизвеждане;

                              в)

                              базите данни на фотографски агенции, когато е приложимо.

                  4.

                  За аудио-визуални произведения и звукозаписи:

                              а)

                              законоустановено депозиране на произведения;

                              б)

                              сдруженията на продуцентите в съответната държава;

                              в)

                              бази данни на институциите за съхраняване на филмово или аудионаследство и националните библиотеки;

                              г)

                              базите данни със съответните стандарти и идентификатори, като например ISAN (International Standard Audiovisual Number – Международен стандартен номер на аудио-визуално произведение) за аудио-визуалните материали, ISWC (International Standard Music Work Code – Международен стандартен код на музикално произведение) за музикални произведения и ISRC (International Standard Recording Code – Международен стандартен код на звукозапис) за звукозаписи;

                              д)

                              базите данни на съответните организации за колективно управление, по-специално на автори, изпълнители, продуценти на звукозаписи и на аудио-визуални произведения;

                              е)

                              имената на спомогналите за създаването на произведението лица и друга информация, посочена на опаковката на произведението;

                              ж)

                              бази данни за други съответни сдружения, представляващи конкретни категории носители на права.


title: Директива на Комисията от 6 септември 1979 година относно стоки, поставени под режим активно усъвършенстване, които, ако бъдат внесени, за да бъдат пуснати в свободно обращение, ще се ползват от благоприятни тарифни режими по причина на специфичното им крайно предназначение

text:
                  02/ 2

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  3

            31979L0802

                  L 237/29

                  ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

         ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА
         от 6 септември 1979 година
         относно стоки, поставени под режим активно усъвършенстване, които, ако бъдат внесени, за да бъдат пуснати в свободно обращение, ще се ползват от благоприятни тарифни режими по причина на специфичното им крайно предназначение
         (79/802/EИО)
         КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
         като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
         като взе предвид Директива 69/73/ЕИО на Съвета от 4 март относно хармонизирането на разпоредбите, предвидени в закон, регламент или административно действие по отношение на активното усъвършенстване (1), в съответствие с последните им изменения, въведени с Директива 76/119/ЕИО (2), и по-специално член 28 от нея,
         като има предвид че според разпоредбите на член 16 от Директива 69/73/ЕИО митата, които трябва да се начисляват върху компенсаторните продукти, междинните продукти или стоките в непроменено състояние са съответни на тези, начислявани върху стоки, поставени под режим на активно усъвършенстване според ставката или количеството, валидни към датата на приемане на съответните митнически документи от компетентните органи;
         като има предвид, че някои стоки, които, ако бъдат пуснати в свободно обращение, може по причина на тяхната крайна употреба в съответствие с разпоредбите, действащи в Общността, да се ползват от благоприятно тарифно третиране при внос, изразяващо се в намалени ставки на митата;
         като има предвид, че следва да е ясно, че когато същите се поставят под режим на активно усъвършенстване с цел получаване на компенсаторни продукти, представляващи крайната употреба, посочена по-горе, ставките, които трябва да се начислят в съответствие с член 16 от Директива 69/73/ЕИО, съответстват на благоприятните тарифни мерки, при условие че същите стоки наистина имат крайна употреба, която позволява такива мерки да бъдат приложени според съответните разпоредби на Общността, или са предмет на условията, предвидени от Общността за предоставяне на посочените мерки;
         като има предвид, че същите намалени ставки трябва да се начислят, дори когато към датата на поставянето им под активно усъвършенстване стоките не са били декларирани в тарифната позиция, която предполага прилагането на благоприятни тарифни режими по причина на крайна употреба;
         като има предвид, че при дадени обстоятелства стоките, поставени под режим на активно усъвършенстване, не попадат в крайната употреба, по отношение на която се прилагат благоприятни тарифни мерки; като има предвид, че органите биха могли да изискат депозит или гаранция, съответстващи на пълния размер на митата, които обикновено се начисляват, ако бъде разрешено свободното разпространение на компенсаторни продукти, междинни продукти или стоки в непроменено състояние;
         като има предвид, че срокът, в рамките на който стоките трябва да се поставят под крайна употреба в режима на благоприятното тарифно третиране, започва да тече от датата на приемане от компетентните органи на декларацията за пускането им в свободно обращение; като има предвид, че при процедурата на активно усъвършенстване такъв срок съответно започва да тече в момента на приемане от компетентните органи на митническите документи, отнасящи се до поставянето на стоките под режим на активно усъвършенстване;
         като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета по мерките, прилагани при митническо обработване,
         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

            Член 1

               1.   Митата, които трябва да бъдат начислени в съответствие с член 16 от Директива 69/73/ЕИО на стоки, които към момента, когато са били поставени под режим на активно усъвършенстване, попадат под благоприятно тарифно третиране по причина на тяхната крайна употреба, се изчисляват в съответствие на ставката, отговаряща на мерките на това благоприятно тарифно третиране, при условие че същите стоки:

                           а)

                           действително имат крайната употреба, която позволява такива мерки да бъдат предоставени според съответните разпоредби на Общността;
                           или

                           б)

                           отговарят на условията, предвидени от Общността за предоставяне на посочените мерки.

               2.   Разпоредбите на параграф 1 се прилагат и в случаите, когато към датата на поставянето им под активно усъвършенстване, стоките не са били декларирани в тарифната подпозиция, която предполага прилагането на благоприятни тарифни режими по причина на крайна употреба, при условие че необходимите мерки на контрол позволяват това.

               3.   Когато към момента на поставянето им под режим на активно усъвършенстване, стоките са декларирани в тарифна подпозиция, по отношение на която се прилагат благоприятни тарифни режими по причина на крайна употреба, компетентните органи биха могли да изискат депозит или гаранция, съответстващи на пълния размер на митата, които обикновено се начисляват, ако бъде разрешено свободното обращение на компенсаторни продукти, междинни продукти или стоки в непроменено състояние, без стоките да имат крайната употреба, за която тези благоприятни тарифни режими са предвидени.

            Член 2

               1.   Разпоредбите на член 1, параграф 1 се прилагат само в случай, че стоките имат специална крайна употреба, предписана за предоставяне на благоприятно тарифно третиране преди изтичане на срока, посочен в този смисъл в регламентите, които формулират условията, при които се допуска прилагането на благоприятни тарифни режими спрямо посочените стоки. Този срок започва да тече от момента на приемане от компетентните органи на митническите документи, отнасящи се до поставянето на стоките под режим на активно усъвършенстване.

               2.   Въпреки това срокът, посочен в параграф 1, може да бъде удължен от компетентните органи, ако стоките не са достигнали съответната крайна употреба, поради неизбежно обстоятелство или непреодолима сила, или по причина, породена от техническите изисквания за обработване или преработване на стоките.

            Член 3

               1.   Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1980 г. Те незабавно информират Комисията за това.

               2.   Комисията информира за това другите държави-членки.

            Член 4
            Адресати на настоящата директива държавите-членки.

            Съставено в Брюксел на 6 септември 1979 година.

                  За Комисията

               Étienne DAVIGNON

                  Член на Комисията

            (1)  ОВ L 58, 8.3.1969 г., стр. 1.

            (2)  ОВ L 24, 30.1.1976 г., стр. 58.


title: Директива 2001/103/ЕО на Комисията от 28 ноември 2001 година за изменение на приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, с цел в него да бъде включено като активно вещество 2,4-дихлорофеноксиоцетна киселина (2,4-Д)текст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32001L0103

Официален вестник n° L 313 , 30/11/2001 стр. 0037 - 0039 специално чешко издание глава 3 том 34 стр. 210  - 212 специално испанско издание глава 3 том 34 стр. 210  - 212 специално унгарско издание глава 3 том 34 стр. 210  - 212 специално литвийско издание глава 3 том 34 стр. 210  - 212 LV.ES глава 3 том 34 стр. 210  - 212 MT.ES глава 3 том 34 стр. 210  - 212 PL.ES глава 3 том 34 стр. 210  - 212 SK.ES глава 3 том 34 стр. 210  - 212 специално словенско издание глава 3 том 34 стр. 210  - 212

		20011128Директива 2001/103/ЕО на Комисиятаот 28 ноември 2001 годиназа изменение на приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, с цел в него да бъде включено като активно вещество 2,4-дихлорофеноксиоцетна киселина (2,4-Д)(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита [1], последно изменена с Директива 2001/1999/ЕО на Комисията [2], и по-специално член 6, параграф 1 от нея,като има предвид, че:(1) Регламент (ЕИО) № 3600/92 на Комисията от 11 декември 1992 г. относно определяне на подробни правила за изпълнението на първия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО относно пускането на пазара на продукти за растителна защита [3], последно изменена с Регламент (ЕО) № 2266/2000 [4], предвижда приемането на списък с определени активни вещества в продукти за растителна защита, които следва да бъдат оценени с оглед на тяхното възможно включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Този списък се съдържа в Регламент (ЕО) № 933/94 на Комисията от 27 април 1994 г. относно определяне на активните вещества в продуктите за растителна защита и относно определяне на докладващите държави-членки по прилагането на Регламент (ЕИО) № 3600/92 на Комисията [5], последно изменен с Регламент (ЕО) № 2230/95 [6], и включва 2,4-дихлорофеноксиоцетната киселина ("2,4-Д").(2) Въздействието на 2,4-Д върху човешкото здраве и върху околната среда е било оценено в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 3600/92 за поредица от употреби, предложени от нотификаторите. По силата на Регламент (ЕО) № 933/94 Гърция беше определена за докладваща държава-членка за 2,4-Д. Докладващата държава-членка представи на Комисията своя доклад за оценка и препоръките си на 17 януари 1997 г. в съответствие с член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 3600/92.(3) Този доклад за оценка е бил прегледан от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет. На 2 октомври 2001 г. преглеждането беше завършено под формата на доклад на Комисията за преглед на 2,4-Д.(4) Досиетата и информацията от прегледа на 2,4-D също бяха предоставени на Научния комитет по растенията. В становището си от 21 май 2001 г. [7] Комитетът разгледа въпроса за избор на подходящ животински модел, който да се използва за оценката на риска за човешкото здраве. Препоръката на Комитета беше взета под внимание при съставянето на настоящата директива и на съответния доклад за преглед.(5) Извършените различни проучвания показват, че продукти за растителна защита, съдържащи 2,4-Д, се очаква да удовлетворят по принцип изискванията, изложени в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 91/414/ЕИО, по-специално що се отнася до проучените употреби, описани в доклада за преглед на Комисията. Следователно е уместно въпросното активно вещество да бъде включено в приложение I към споменатата директива, за да се гарантира, че във всички държави-членки разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи 2,4-Д, могат да се дават в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО.(6) Следва да се предвиди разумен срок преди включването на дадено активно вещество в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, за да се позволи на държавите-членки и на заинтересованите лица да се подготвят за спазването на новите изисквания, които ще произтекат от това включване. Освен това Директива 91/414/ЕИО предвижда, че след включването на активно вещество в приложение I към нея държавите-членки трябва, в предписания срок, да разгледат и да предоставят, да изменят или да отменят, в зависимост от случая, разрешенията за продуктите за растителна защита, съдържащи активното вещество. Затова е необходимо да се определи такъв срок. Ще се предвиди по-дълъг срок за предаването и за оценката на пълното досие на всеки продукт за растителна защита в съответствие с уеднаквените принципи, изложени в Директива 91/414/ЕИО. За продуктите за растителна защита, съдържащи няколко активни вещества, пълната оценка въз основа на уеднаквените принципи може да се извърши едва след включването на всички съответни активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.(7) Докладът за преглед се изисква за правилното прилагане от държавите-членки на няколко раздела от уеднаквените принципи, установени с Директива 91/414/ЕИО. Окончателния вариант на доклада за преглед, с изключение на поверителната информация, следва да се държи на разположение или да се предоставя от държавите-членки за справка на заинтересованите лица. Ако докладът за преглед трябва да се актуализира, за да вземат под внимание научните и технически развития, условията за включване на съответното вещество в приложение I към Директива 91/414/ЕИО също трябва да бъдат изменени в съответствие с тази директива.(8) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки държат на разположение доклада за преглед на 2,4-D, с изключение на поверителната информация по смисъла на член 14 от Директива 91/414/ЕИО, за справка на заинтересованите лица или им го предоставят при изрично поискване.Член 31. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 април 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.По-специално, в съответствие с Директива 91/414/ЕИО, те изменят или отнемат, при необходимост, до тази дата, съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи 2,4-Д като активно веществоКогато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. По отношение на оценката, която трябва да се направи, и решението, което трябва да се вземе, съгласно уеднаквените принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО въз основа на досие, отговарящо на изискванията от приложение III към споменатата директива, срокът за изменение или за отмяна на разрешения за продуктите за растителна защита, съдържащи като единствено активно вещество 2,4-Д, изтича на 1 октомври 2006 г.3. За продукти за растителна защита, съдържащи 2,4-Д наред с някое друго активно вещество, фигуриращо в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, срокът за изменение или за отмяна на разрешенията изтича четири години след влизането в сила на директивата за изменение на приложение I с цел включване в него на последното от тези вещества.Член 4Настоящата директива влиза в сила на 1 октомври 2002 г.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 28 ноември 2001 година.За КомисиятаDavid ByrneЧлен на Комисията[1] ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.[2] ОВ L 304, 21.11.2001 г., стр. 14.[3] ОВ L 366, 15.12.1992 г., стр. 10.[4] ОВ L 259, 13.10.2000 г., стр. 27.[5] ОВ L 107, 28.4.1994 г., стр. 8.[6] ОВ L 225, 22.9.1995 г., стр. 1.[7] Становище на Научния комитет по растенията относно оценката на 2,4- дихлорофеноксиоцетната киселина (2,4-Д) в рамките на Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита — SCP/2,4d/002-final.--------------------------------------------------20011128ПРИЛОЖЕНИЕСледните вписвания се добавят в края на таблицата в приложение I към Директива 91/414/ЕИО:Номер | Общо наименование, идентификационни номера | Наименование по IUPAC (МСЧПХ) | Чистота [1] | Влизане в сила | Изтичане на включването | Специални разпоредби |"27 | 2,4-Д CAS № 94-75-7 CIPAC № 1 (КЧПХ) | 2,4-дихлорофеноксиоцетна киселина | 960 g/kg | 1 октомври 2002 г. | 30 септември 2012 г. | Разрешава се само употребата като хербицид. За прилагането на уеднаквените принципи, предвидени в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията от доклада за преглед на 2,4-Д, и по-специално допълнения I и II към него, така както са съставени на 2 октомври 2001 г. от Постоянния комитет по здравето на растенията. При тази цялостна оценка държавите-членки: трябва да обърнат специално внимание на защитата на подпочвените води, когато активното вещество се използва в уязвими поради техните почвоени и/или климатични условия районитрябва да обърнат специално внимание на абсорбцията ѝ от кожататрябва да обърнат особено внимание на защитата на необхванатите от оценката артроподи и осигуряват, че условията за разрешение съдържат мерки, целящи смекчаване на рисковете, където е уместно. |[1] Допълнителни подробности за идентичността и спецификацията на активното вещество са дадени в доклада за преглед."--------------------------------------------------


title: Директива 2001/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2001 година относно отоплението на купето на моторните превозни средства и на техните ремаркета, за изменение на Директива 70/156/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 78/548/ЕИО на Съвета

text:
               13/ 31

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               178

         32001L0056

               L 292/21

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 2001/56/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 27 септември 2001 година
   относно отоплението на купето на моторните превозни средства и на техните ремаркета, за изменение на Директива 70/156/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 78/548/ЕИО на Съвета
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията (1),
   като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
   като се произнесоха съгласно процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 78/548/ЕИО на Съвета от 12 юни 1978 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно отоплението на купето на моторните превозни средства (4) бе приета като една от специалните директиви на процедурата за типово одобрение на ЕО, създадена с Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета (5). Поради това разпоредбите относно системите, компонентите и обособените технически възли на превозните средства, предвидени в Директива 70/156/ЕИО, се прилагат към Директива 78/548/ЕИО.

               (2)

               В частност, по силата на член 3, параграф 4 и на член 4, параграф 3 от Директива 70/156/ЕИО всяка специална директива трябва да се придружава от информационен документ съдържащ съответните рубрики от приложение I към горепосочената директива, както и сертификат за типово одобрение на ЕО съгласно, съставено въз основа на приложение VI към същата директива с оглед компютъризацията на типовото одобрение.

               (3)

               В светлината на техническия прогрес устройствата за отопление, обикновено захранвани с мазут, бензин или втечнен нефтен газ се монтират в много типове автомобили с цел ефикасно, безшумно и без газовите емисии при работата на двигателя, при спряло превозно, да доставят топлина в купето, предназначено за пътниците (автобуси, например), в пространството, предназначено за товара (камиони и ремаркета, например) или в купето, предназначено за почивка (камиони и автокаравани, например). Поради причини, свързани с безопасността, е необходимо да се разшири приложното поле, за да се включат изискванията, свързани с отоплителите, работещи чрез изгаряне на гориво, и с техния монтаж. Тези изисквания би трябвало да отговарят на най-строгите норми, съвместими със съвременната технология.

               (4)

               Необходимо е да се осигури типовото одобряване на отоплителите, работещи чрез изгаряне на гориво, в качеството им на компонент на превозното средство, както и одобрението на превозните средства, на които е монтиран отоплител, работещ чрез изгаряне на гориво.

               (5)

               Ще бъде също така необходимо настоящата директива да се допълни с допълнителните изисквания за безопасност по отношение на отоплителите, работещи чрез изгаряне на втечнен нефтен газ (ВНГ), като се добави отделно приложение.

               (6)

               Следва да се приемат съответните мерки, необходими за прилагане на настоящата директива в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., в което се определят условията и редът за упражняването на компетенциите, възложени на Комисията (6).

               (7)

               По причини, свързани с яснотата, следва да се отмени Директива 78/548/ЕИО и да се замени с настоящата директива,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   По смисъла на настоящата директива „превозно средство“ е всяко превозно средство, за което се прилага Директива 70/156/ЕИО.
   Член 2
   Държавите-членки не могат да отказват типово одобрение на ЕО или национално типово одобрение на превозно средство или на определен тип устройство за отопление на основания, свързани със системата за отопление на купето или на товарния отсек, ако тази система отговаря на изискванията на приложенията.
   Член 3
   Държавите-членки не могат да отказват или да забраняват продажбата, регистрацията, въвеждането в експлоатация или използването на превозно средство или продажбата, въвеждането в експлоатация или употребата на определена система за отопление на основания, свързани със системата за отопление на купето или на товарния отсек, ако тази система отговаря на изискванията на приложенията.
   Член 4
   1.   Считано от 9 май 2003 г., държавите-членки не могат на основания, свързани със системата за отопление:

               —

               да отказват да издават типово одобрение на ЕО или национално типово одобрение на тип превозно средство или система за отопление, или

               —

               да забраняват продажбата, регистрацията или въвеждането в експлоатация на превозни средства, или продажбата или въвеждането в експлоатация на системи за отопление,

         ако системата за отопление отговаря на изискванията на настоящата директива.
   2.   Считано от 9 май 2004 г., държавите-членки:

               —

               преустановяват да издават типовото одобрение на ЕО, и

               —

               могат да отказват да издават национално типово одобрение,

         на тип превозно средство на основания, свързани със системата за отопление, или на определен тип отоплител, работещ чрез изгаряне на гориво, ако не са спазени изискванията на настоящата директива.
   3.   Считано от 9 май 2005 г., държавите-членки:

               —

               считат сертификатите за съответствие, придружаващи новите превозни средства съгласно разпоредбите на Директива 70/156/ЕИО, за невалидни за целите на член 7, параграф 1, от споменатата директива, и

               —

               могат да отказват продажбата, регистрацията или въвеждането в експлоатация на нови превозни средства,

         на основания, свързани със системата за отопление, ако не са спазени изискванията на настоящата директива.
   Настоящият параграф се прилага само за типовете превозни средства, оборудвани със система за отопление чрез топлоотдаване, използваща вода.
   4.   Считано от 9 май 2005 г., изискванията на настоящата директива относно отоплителите с гориво, считани като компонент на превозното средство, се прилагат за целите на член 7, параграф 2 от Директива 70/156/ЕИО.
   Член 5
   Най-късно до 9 ноември 2002 г. Комисията разглежда допълнителните изисквания за безопасност относно системите за отопление с втечнен нефтен газ (ВНГ) на моторните превозни средства и изменя, според случая, настоящата директива в съответствие с процедурата, посочена в член 6, параграф 2.
   Член 6
   1.   Комисията се подпомага от Комитета за привеждане в съответствие с техническия прогрес, създаден по силата на член 13 от Директива 70/156/ЕИО, по-долу наричан „комитет“.
   2.   Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване разпоредбите на член 8 от същото.
   Периодът, предвиден в член 5, параграф 6, от Решение 1999/468/ЕО се определя на три месеца.
   3.   Комитетът приема свой процедурен правилник.
   Член 7
   Директива 70/156/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               Точка 36 от приложение IV, част 1, се заменя със следния текст:

                           Предмет

                           Номер на директивата

                           Препращане към Официален вестник

                           Приложимост

                           М1

                           М2

                           М3

                           N1

                           N2

                           N3

                           O1

                           O2

                           O3

                           O4

                           „36. Отопление на купето

                           2001/56/ЕО

                           L 292 от 9.11.2001 г.

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           Х

                           X

                           X

                           X

                           Х“

               2.

               Приложение XI се изменя, както следва:

                           а)

                           В Допълнение 1, точка 36 се заменя със следния текст:

                                       Рубрика

                                       Предмет

                                       Номер на директивата

                                       М1 ≤ 2 500 (1) kg

                                       М1 > 2 500 (1) kg

                                       „36

                                       Отопление на купето

                                       2001/56/ЕО

                                       I

                                       G + P“

                           б)

                           В Допълнение 2, точка 36 се заменя със следния текст:

                                       Рубрика

                                       Предмет

                                       Номер на директивата

                                       Блиндирани превозни средства от категория М1

                                       „36

                                       Отопление на купето

                                       2001/56/ЕО

                                       Х“

         Член 8
   Директива 78/548/ЕИО се отменя, считано от 9 май 2004 година. Позоваванията на Директива 78/548/ЕИО се разбират като позовавания на настоящата директива.
   Член 9
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, преди 9 май 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 10
   Настоящата директива влиза в сила от деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

   Член 11
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 27 септември 2001 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         N. FONTAINE

            За Съвета

            Председател

         C. PICQUÉ

      (1)  ОВ C 326, 24.10.1998 г., стр. 4 и ОВ C 116 Е, 26.4.2000 г., стр. 2.

      (2)  ОВ C 101, 12.4.1999 г., стр. 15.

      (3)  Становище на Европейския парламент от 13 април 1999 г. (ОВ C 219, 30.7.1999 г., стр. 58), Обща позиция на Съвета от 17 ноември 2000 г. (ОВ C 36, 2.2.2001 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 14 март 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Съвета от 26 юни 2001 година.

      (4)  ОВ L 168, 26.6.1978 г., стр. 40.

      (5)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 98/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 11, 16.1.1999 г., стр. 25).

      (6)  ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.
   СПИСЪК НА ПРИЛОЖЕНИЯТА

               Приложение I:

            Административни разпоредби относно типовото одобрение на ЕО

               Допълнение 1:

            Информационен документ — типово одобрение на ЕО за превозно средство

               Допълнение 2:

            Сертификат за типово одобрение на ЕО (на превозното средство)

               Допълнение 3:

            Информационен документ — типово одобрение на ЕО за компонент

               Допълнение 4:

            Сертификат за типово одобрение на ЕО (на компонент)

               Допълнение 5:

            Знак за типово одобрение на ЕО за компонент

               Приложение II:

            Приложно поле, определения и изисквания

               Приложение III:

            Изисквания за системите за отопление, използващи въздуха за охлаждане на двигателя

               Приложение IV:

            Процедура на контрол на качеството на въздуха

               Приложение V:

            Процедура на контрол на температурата

               Приложение VI:

            Процедура на контрол на отработените газове

               Приложение VII:

            Изисквания за отоплителите с изгаряне на гориво и за тяхното монтиране

               Приложение VIII:

            Изисквания за безопасност на отоплителите с изгаряне на (ВНГ).
         ПРИЛОЖЕНИЕ I
   АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ТИПОВОТО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
   1.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
   1.1.   Заявлението за типово одобрение на ЕО, посочено в член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО за тип превозно средство по отношение на неговата система за отопление се подава от производителя на превозното средство.
   1.2.   Образецът на информационния документ е даден в Допълнение 1.
   На техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията, трябва да се предостави:
   1.3.1.   представително за типа превозно средство за одобряване.
   2.   ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
   2.1.   Ако предвидените изисквания са спазени, се издава типово одобрение на ЕО, посочено в член 4, параграф 3 от Директива 70/156/ЕИО.
   2.2.   Образец на типово одобрение на ЕО е даден в Допълнение 2.
   2.3.   Номер на одобрение, съгласно приложение VII към Директива 70/156/ЕИО, се дава на всеки тип одобрено превозно средство. Една и съща държава-членка не може да дава същия номер на друг тип превозно средство.
   3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ТИП ОТОПЛИТЕЛ С ИЗГАРЯНЕ НА ГОРИВО
   3.1.   Заявлението за типово одобрение на ЕО, посочено в член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО на тип отоплител с изгаряне на гориво, считан като компонент на превозното средство, се подава от производителя на системата за отопление.
   3.2.   Образецът на информационния документ е даден в Допълнение 3.
   На техническата служба, която отговаря за провеждането на изпитвания, трябва да се предостави:
   3.3.1.   представителен за типа отоплител с изгаряне на гориво, за одобряване.
   4.   ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ТИП ОТОПЛИТЕЛ С ИЗГАРЯНЕ НА ГОРИВО
   4.1.   Ако предвидените изисквания са спазени, се издава типово одобрение на ЕО съгласно член 4, параграф 3, и, според случая, съгласно член 4, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО.
   4.2.   Образец на сертификат за типово одобрение на ЕО е даден в Допълнение 4.
   4.3.   Номер на одобрение съгласно приложение VII към Директива 70/156/ЕИО се дава на всеки одобрен тип отоплител с изгаряне на гориво. Една и съща държава-членка не може да дава същия номер на друг тип превозно средство.
   4.4.   Всеки отоплител с изгаряне на гориво, съответстващ на тип, одобрен съгласно настоящата директива, трябва да носи знака за типово одобрение на ЕО за компонент, определен в Допълнение 5.
   5.   МОДИФИКАЦИЯ НА ТИПА И ИЗМЕНЕНИЯ Я НА ТИПОВОТО ОДОБРЕНИЕ
   5.1.   При модификация на типа превозно средство или на типа отоплител с изгаряне на гориво, одобрени по смисъла на настоящата директива, се прилагат разпоредбите на член 5 от Директива 70/156/ЕИО.
   6.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
   6.1.   Мерките, които целят да осигурят съответствието на производството, се приемат съгласно разпоредбите на член 10 от Директива 70/156/ЕИО.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II
   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ИЗИСКВАНИЯ
   1.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
   1.1.   Настоящата директива се прилага за всички превозни средства от категориите M, N и O, оборудвани със система за отопление.
   2.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ
   За целите на настоящата директива:
   2.1.   „система за отопление“ е всеки тип устройство, позволяващо повишаването на температурата вътре в превозно средство, включително във всяко пространство, предвидено за поставяне на товар.
   2.2.   „отоплител с изгаряне на гориво“ е устройство, използващо пряко течно или газообразно гориво и което не използва топлината, отделена от двигателя, служещ за задвижване на превозното средство.
   2.3.   „тип превозно средство по отношение на неговата система за отопление“ са превозни средства, които не се различават по следните основни аспекти:

               —

               приципът(ите) на функциониране на системата за отопление,

               —

               типът отоплител с изгаряне на гориво.

         2.4.   „тип отоплител с изгаряне на гориво“ са устройства, които не се различават по следните основни аспекти:

               —

               типа използвано гориво (например течно или газообразно),

               —

               типа топлопреносен флуид (например въздух или вода),

               —

               местоположението в превозното средство (например в купето или в товарния отсек).

         2.5.   „система за отопление чрез топлоотдаване“ е всеки тип устройство, използващо топлината на двигателя, използван за задвижване на превозното средство, с цел повишаване на температурата вътре в превозно средство и използващ като междинен топлопреносен флуид вода, масло или въздух.
   2.6.   „Вътрешност“ е вътрешната част на превозно средство, запазена за пътниците и/или за товара.
   2.7.   „Система за отопление на купето“ е всеки тип устройство, чието предназначение е да повишава температурата във вътрешността на купето.
   2.8.   „Система за отопление на товарния отсек“ е всеки тип устройство, чието предназначение е да повишава температурата в товарния отсек.
   2.9.   „Купе“ е вътрешната част на превозно средство, запазена за водача и за неговите евентуални пътници.
   2.10.   „Газообразни горива“ са горивата, които при нормални температура и налягане (288,2 K и 101,33 kPa) са в газообразно състояние, като втечнения нефтен газ (ВНГ) и сгъстения природен газ (СПГ).
   2.11.   „Прегряване“ е положението, при което входната тръба на отоплителя с изгаряне на гориво, предназначена за навлизане на топлия въздух, е напълно затворена.
   3.   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СИСТЕМИТЕ ЗА ОТОПЛЕНИЕ
   3.1.   Купето на всяко превозно средство от категориите M и N трябва да е оборудвано със система за отопление;
   Системите за отопление трябва да отговарят на следните общи изисквания:

               —

               загретият въздух, навлизащ в купето, не трябва да е по-замърсен от въздуха в мястото на навлизането му в превозното средство,

               —

               водачът и пътниците на движещото се превозно средство не трябва да влизат в контакт с частите на превозното средство или с горещия въздух, които са в състояние да им предизвикат изгаряния,

               —

               отработените газове, изхвърлени от отоплителите с изгаряне на гориво, трябва да са в допустими граници.

         Процедурите за контрол относно спазването на всяко от тези предписания са определени в приложение IV, V и VI.
   3.2.1.   Таблицата по-долу показва приложенията, които се прилагат за всеки тип система за отопление в рамките на всяка категория превозно средство:

               Система за отопление

               Категория на превозното средство

               приложение IV
               Качество на въздуха

               приложение V
               Температура

               приложение VI
               Изпускане на отработени газове

               приложение VII
               Безопасност при работа с втечнен нефтен газ (GPL)

               Топлина, отделена от двигателя — вода

               М

               N

               O

               Топлина, отделена от двигателя — въздух
               Виж бележка 1

               M

               1

               1

               N

               1

               1

               O

               Топлина, отделена от двигателя — масло

               M

               1

               1

               N

               1

               1

               O

               Отопление с газообразно гориво
               Виж бележки 2 и 3

               M

               1

               1

               1

               1

               N

               1

               1

               1

               1

               O

               1

               1

               1

               1

               Отопление с течно гориво
               Виж бележка 3

               M

               1

               1

               1

               N

               1

               1

               1

               O

               1

               1

               1

         3.3.   Други изисквания, прилагани към отоплителите, работещи чрез изгаряне на гориво, и към тяхното монтиране, са посочени в приложение VII.

      Бележка 1: Превозните средства, които отговарят на условията на приложение III, не се подлагат на изискванията на изпитанието.

      Бележка 2: Нов приложение VIII „Изисквания за безопасност относно отоплителите, работещи чрез изгаряне на втечнен нефтен газ GPL“ се добавя към настоящата директива съгласно член 5.

      Бележка 3: Отоплителите, работещи чрез изгаряне на гориво, поставени във вътрешността на купето и използващи вода като топлопреносен флуид, се смятат за отговарящи на приложение IV и V.
   ПРИЛОЖЕНИЕ III
   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СИСТЕМИТЕ ЗА ОТОПЛЕНИЕ С ТОПЛООТДАВАНЕ НА ВЪЗДУХ
   1.   Що се отнася до системите за отопление, съдържащи топлообменник, чийто първичен кръг се пресича от отработен газ или от замърсен въздух, изискванията на точка 3.2 от приложение II се смятат за изпълнени, ако са удовлетворени следните условия:

               2.   херметичността на стените на първичния кръг на топлообменника трябва да бъде осигурена при всяко налягане, което е равно или по-ниско от 2 бара;

               3.   стените на първичния кръг на топлообменника не трябва да съдържат части, които могат да се демонтират;

               стената на топлообменника, където се извършва преносът на топлина, трябва да има минимална дебелина от 2 mm, когато тя е от нелегирани стомани;
               4.1.   когато се използват други материали (включително композитни и плакирани материали), дебелината на тази стена трябва да бъде изчислена по такъв начин, че да осигурява на топлообемнника същата трайност, като в случая, посочен в точка 4.
               4.2.   ако стената на топлообменника, където се извършва преносът на топлина, е емайлирана, стената, върху която е нанесен този слой, трябва да има дебелина не по-малка от 1 mm и този емайл трябва да бъде устойчив, непропусклив и да не е порест.

               тръбата за отвеждане на отработените газове трябва да има зона, показваща състоянието на корозията с най-малко 30 mm дължина, разположена непосредствено след изхода на тръбата на топлообменника, която е винаги открита и с лесен достъп.
               5.1.   дебелината на стената на тази зона, показваща състоянието на корозията, не трябва да е по-голяма от дебелината на тръбите за отвеждане на отработените газове, поставени във вътрешността на топлообменника. Материалите и свойствата на повърхността на тази зона трябва да бъдат еквивалентни на материалите и свойствата на тръбите.
               5.2.   ако топлообменникът образува един възел с шумозаглушителя на устройството за отвеждане на отработените газове на превозното средство, външната стена на този шумозаглушител трябва да бъде смятана като зоната, в която трябва да се прояви евентуална корозия и която се осъществява в съответствие с точка 5.1.

         Що се отнася до системите за отопление, използващи въздуха от охлаждането на двигателя като въздух за отопление, предписанията на точка 3.2 на приложение II се смятат за изпълнени, без да се използва топлообменник, ако се удовлетворяват следните условия:

               —

               въздухът от охлаждането на двигателя, използван като въздух за отопление, влиза в контакт единствено с тази част от повърхността на двигателя, която не съдържа разглобяеми части, и

               —

               свръзките на стените на кръга на тази част от въздуха от охлаждането на двигателя с повърхностите, използвани за предаване на топлината, трябва да бъдат непропускливи за газта и устойчиви спрямо маслото.

         Тези условия се смятат за изпълнени когато:
   6.1.   защитна обвивка около всяка запалителна свещ отвежда евентуалните течове извън кръга на въздуха за отопление;
   6.2.   гарнитурата между главата на двигателя или цилиндъра и изпускателния колектор е разположена извън кръга на въздуха за отопление;

               съществува двойна херметичност между главата на двигателя и цилиндъра, с отвеждане на евентуалните течове, произтичащи от първата гарнитура, разположена извън кръга на въздуха за отопление, или:

               херметичността между главата на двигателя и цилиндъра се осигурява също и когато гайките, фиксиращи главата, са пристегнати в студено състояние с една трета от предписания от производителя номинален въртящ момент, или:

               зоната на съединяване на главата с цилиндъра е разположена извън кръга на въздуха за отопление.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IV
   ПРОЦЕДУРА НА КОНТРОЛ НА КАЧЕСТВОТО НА ВЪЗДУХА
   При оборудваните превозни средства е необходимо извършването на следните процедури по контрол:
   1.1.   задейства се отоплението с пълна мощност в продължение на един час при спокойно време (скорост на вятъра ≤ 2 m/s.), при затворени прозорци и, в случай на отоплители с изгаряне на гориво, при спрян двигател, задвижващ превозното средство. Ако, въпреки това, работещото на пълна мощност отопление се изключва автоматично преди изтичането на един час, измерванията могат да се извършат преди прекъсването на отоплението.
   1.2.   Концентрацията но СО в околния въздух се измерва чрез вземането на проби:

               а)

               в точка, разположена извън превозното средство възможно най-близо до мястото на навлизане на въздуха за отопление; и

               б)

               в точка, разположена във вътрешността на превозното средство на разстояние не по-голямо от 1 метър от мястото на излизане на загретия въздух.

         1.3.   Измерванията се извършват в рамките на представителна продължителност от 10 минути.
   1.4.   Резултатът от измерването, извършено в точка б) не трябва да надвишава с повече от 20 ppm CO резултата от измерванията, извършени в точка а).
   Отоплителите с изгаряне на гориво, смятани за съставен елемент на превозно средство, се подлагат на следната процедура по контрол, след контролните процедури, посочени в приложение V и VI и в точка 1.3 от приложение VII:
   2.1.   Първичният кръг на топлообменника се подлага на тест за теч, за да се провери със сигурност, че не съществува опасност замърсеният въздух да се смеси със загретия въздух, предназначен за купето.
   2.2.   Това изискване се смята за изпълнено, ако при манометрично налягане от 0,5 hPa, дебитът на теча от топлообменника е ≤ 30 dm3/h.
   ПРИЛОЖЕНИЕ V
   ПРОЦЕДУРА НА КОНТРОЛ НА ТЕМПЕРАТУРАТА
   1.   Отоплението се задейства с пълна мощност в продължение на един час при спокойно време (скорост на вятъра ≤ 2 m/s), при затворени прозорци. Ако въпреки това работещото на пълна мощност отопление се изключва автоматично преди изтичането на един час, измерванията могат да се извършат по-рано. Ако загретият въздух идва извън превозното средство, изпитването трябва да се извърши при температура не по-ниска от 15 °C.
   Повърхностната температура на частите на системата за отопление, които могат да влязат в контакт с водача на превозното средство по време на нормалното му използване по пътя, се измерва с помощта на контактен термометър. Нито една от контролираните по този начин части не трябва да има температура над 70 °C за металните части без покритие или над 80 °C за останалите материали.
   2.1.   Когато една или няколко части от системата за отопление е(са) разположена(-и) зад седалката на водача, при положение на прегряване, тази температура не трябва да надвишава 110 °C.
   3.1.   При превозните средства от категориите M1 и N нито една част от системата, която може да влезе в съприкосновение със седналите пасажери по време на нормално използване на превозното средство на пътя, с изключение на решетката на изхода, не трябва да има температура, надвишаваща 110 °C.
   3.2.   При превозните средства от категориите M2 и M3 нито една част от системата, която може да влезе в съприкосновение с пасажерите по време на нормалното използване на превозното средство на пътя, не трябва да има температура, надвишаваща 70 °C за металните части без покритие или над 80 °C за останалите материали.
   4.   Температурата на загретия въздух, навлизащ в купето, измерена в центъра на изходния отвор, не трябва да надвишава 150 °C.
   ПРИЛОЖЕНИЕ VI
   ПРОЦЕДУРА НА КОНТРОЛ НА ОТРАБОТЕНИТЕ ГАЗОВЕ
   1.   Отоплението се задейства с пълна мощност в продължение на един час при спокойно време (скорост на вятъра ≤ 2 m/s.) и при околна температура от 20 ± 10 °C. Ако, въпреки това, работещото на пълна мощност отопление се изключва автоматично преди изтичането на един час, измерванията могат да се извършат преди момента на това изключване.
   2.   Сухите и неразредени отработени газове, измерени с помощта на съответен измервателен уред, не трябва да надвишават указаните в таблицата по-долу стойности:

               Параметър

               Отоплители, работещи чрез изгаряне на газообразно гориво

               Отоплители, работещи чрез изгаряне на течно гориво

               CO

               ≤ 0,1 % об.

               ≤ 0,1 % об.

               NOx

               ≤ 200 ppm

               ≤ 200 ppm

               HC

               ≤ 100 ppm

               ≤ 100 ppm

               референтна единица „bacharach“ (1)

               ≤ 1

               ≤ 4

         3.   Процедурата на контрол се повтаря при условия, съответстващи на скорост на движение на превозното средство от 100 km/h. При тези условия, стойността на СО не трябва да надвишава 0,2 обемни %. Ако процедурата по контрол е извършена върху отоплението в качеството му на компонент на превозното средство, тя не трябва да се повтаря на типа превозно средство, на което е било монтирано отоплението.

      (1)  Използва се референтната единица „Bacharach“ ASTM D 2156
   ПРИЛОЖЕНИЕ VII
   ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ОТОПЛИТЕЛИТЕ С ИЗГАРЯНЕ НА ГОРИВО И
   1.   ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
   1.1.   Всеки отоплител трябва да се придружава от указание за употреба и поддръжка и, ако е предназначен за пазара на резервни части, с инструкции за монтаж.
   1.2.   Необходимо е инсталирането на оборудване за безопасност (като компонент на отоплителя с изгаряне на гориво, или на превозното средство), за да се управлява отоплителя с изгаряне на гориво, при извънредно положение. Това оборудване трябва да бъде разработено по такъв начин, че ако пламъкът не се запали при пускането в действие на отоплителя или ако угасне по време на работа, времето за запалване и отваряне на захранването с гориво да не надвишава 4 минути при отоплителите с изгаряне на течно гориво, а при тези, работещи с газообразно гориво — 1 минута, ако устройството за наблюдение на пламъка е на термоелектричен принцип или 10 секунди, ако то е автоматично.
   1.3.   Горивната камера и топлообменника на отоплителите, използващи вода като топлопреносен флуид, трябва да могат да издържат на налягане, равно на два пъти нормалното работно налягане или на 2 бара (по манометър), като се взема предвид по-високата от тези две стойности. Тестовото налягане трябва да се отбележи в информационния документ.
   1.4.   Отоплителят трябва да носи етикет на производителя, в който да се указва името му, номера на модела, типа и номиналната мощност в киловати. Необходимо е също да се укаже типа използвано гориво и, при необходимост, работното напрежение и налягането на газа.
   1.5.   Забавяне на вентилатора за нагнетяване на горещ въздух по време на изключване
   1.5.1.   Ако е налице вентилатор за нагнетяване на горещ въздух, той трябва да забави оборотите си по време на изключване, както и в случай на прегряване или при прекъсване постъпването на гориво.
   1.5.2.   Могат да се използват и други методи за предотвратяване на повредите, предизвикани от експлозия или корозия, при положение че производителят докаже тяхната еквивалентност.
   1.6.   Изисквания относно електрическото оборудване
   1.6.1.   Всички технически изисквания, които могат да бъдат повлияни от елетрическото напрежение, трябва да бъдат изпълнени при напрежение, което не се различава с повече от ± 16 % от работното. Ако има прекъсвач на веригата, който се задейства при понижено или при повишено напрежение, е необходимо да се провери дали всички изисквания се удовлетворяват в непосредствена близост до точките на прекъсване.
   1.7.   Указване на състоянието на работа
   1.7.1.   Необходимо е ясно видим индикатор, поставен в рамките на зрителното поле на потребителя, да показва кога отоплителят работи или е изключен.
   2.   ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО МОНТИРАНЕТО НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО
   2.1.   Приложно поле
   2.1.1.   Без да се нарушават изискванията на точка 2.1.2, отоплителите с изгаряне на гориво, трябва да се монтират съгласно изискванията на настоящото приложение.
   2.1.2.   Превозните средства от категория О, оборудвани с отоплители с изгаряне на течно гориво, се смята че отговарят на изискванията на настоящото приложение.
   2.2.   Местоположение на отоплителя
   2.2.1.   Частите на каросерията и останалите компоненти, разположени в близост до отоплителя, трябва да се предпазват от прекомерна топлина и от опасност от замърсяване с гориво или масло.
   2.2.2.   Отоплител с изгаряне на гориво, не трябва да създава опасност от пожар, дори в случай на прегряване. Това изискване се смята за изпълнено, ако при монтирането остава достатъчно разстояние до всички съседни части и се предвижда необходимата вентилация чрез използването на негорими материали или термични щитове.
   2.2.3.   При превозните средства от категория M2 и M3, отоплителят не трябва да бъде поставен в купето. Въпреки това се допуска монтирането му в ефикасно затворен кожух, който отговаря също така на условията, посочени в точка 2.2.2.
   2.2.4.   Етикетът, посочен в параграф 1.4, или негово копие трябва да бъде поставен така че да може да се чете лесно, когато отоплителят е монтиран на превозното средство.
   2.2.5.   Местоположението на отоплителя се избира, като се вземат всички разумни предпазни мерки за намаляване до минимум на рисковете от нанасяне на щети на пътниците или на тяхното имущество.
   2.3.   Захранване с гориво
   2.3.1.   Гърловината за пълнене с гориво не трябва да е разположена в купето и трябва да е снабдена с капачка, която да предпазва ефикасно от всякакъв теч на гориво.
   2.3.2.   При отоплители с изгаряне на течни горива, когато захранването с гориво е различно от това на превозното средство, видът на горивото и местоположението на неговата гърловина за пълнене трябва да са ясно указани.
   2.3.3.   До гърловината трябва да е поставена бележка, уточняваща, че отоплителят трябва да е изключен, преди да бъде зареден с гориво. Освен това, в ръководството за употреба, предоставено от производителя, трябва да фигурират съответни инструкции за това.
   2.4.   Система за отвеждане на отработените газове
   2.4.1.   Отворът за отвеждане на отработените газове трябва да бъде разположен на място, от което тези газове да не могат да навлязат във вътрешността на превозното средство през вентилаторите, отворите за горещ въздух или отворените прозорци.
   2.5.   Вход за въздуха, използван за горенето
   2.5.1.   Въздухът, използван за захранване на горивната камера на отоплителя, не трябва да е взет от вътрешността на купето на превозното средство.
   2.5.2.   Входът за въздуха трябва да е поставен или предпазван по такъв начин, че да не може да се запуши от багажи или отпадъци.
   2.6.   Вход за въздуха, използван за отопление
   2.6.1.   Въздухът, използван за отопление, може да бъде пресен или рециклиран и трябва да бъде вземан от място, което е чисто, и в което да е невъзможен всякакъв риск от замърсяване от отработените газове, идващи от двигателя, използван за задвижване на превозното средство, от отоплителя с изгаряне на гориво или от всеки друг източник от превозното средство.
   2.6.2.   Тръбопроводът за подаване на въздуха трябва да е предпазен с решетка или по друг адекватен начин.
   2.7.   Изход на въздуха, използван за отопление
   2.7.1.   Всеки кожух, служещ за направляването на горещия въздух във вътрешността на превозното средство, трябва да е поставен или предпазен по начин, който не позволява предизвикването на никакво нараняване или изгаряне при допир.
   2.7.2.   Изходът за въздуха трябва да е поставен или предпазван по такъв начин, че да не може да бъде запушен от багажи или отпадъци.
   2.8.   Автоматичен контрол на системата за отопление
   Системата за отопление трябва да се изключва автоматично и захранването с гориво да прекъсва най-късно 5 секунди след спиране работата на двигателя на превозното средство. Ако вече е задействано ръчно управлявано устройство, системата за отопление може да продължи да функционира.
   ПРИЛОЖЕНИЕ VIII
   ИЗИСКВАНИЯ ЗА БЕЗОПАСНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ОТОПЛИТЕЛИТЕ С ИЗГАРЯНЕ НА ВТЕЧНЕН НЕФТЕН ГАЗ (ВНГ)
   (Виж приложение II, точка 3.3, бележка 2)