title: Делегирана директива (ЕС) 2021/1269 на Комисията от 21 април 2021 година за изменение на Делегирана директива (ЕС) 2017/593 по отношение на включването на факторите на устойчивост към задълженията във връзка с управлението на продуктите (текст от значение за ЕИП)

text:
                  2.8.2021

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 277/137

         ДЕЛЕГИРАНА ДИРЕКТИВА (ЕС) 2021/1269 НА КОМИСИЯТА
         от 21 април 2021 година
         за изменение на Делегирана директива (ЕС) 2017/593 по отношение на включването на факторите на устойчивост към задълженията във връзка с управлението на продуктите
         (текст от значение за ЕИП)
         ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
         като взе предвид Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и на Директива 2011/61/ЕС (1), и по-специално член 16, параграф 12 и член 24, параграф 13 от нея,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     Преходът към нисковъглеродна, по-устойчива, ефективно използваща ресурсите кръгова икономика, в съответствие с целите за устойчиво развитие, е от възлово значение за осигуряването на дългосрочна конкурентоспособност на икономиката на Съюза. През 2016 г. Съюзът сключи Парижкото споразумение (2). В член 2, параграф 1, буква в) от това споразумение е заложена целта за по-решителни действия в отговор на изменението на климата, едно от които е мобилизиране на финансовите потоци за постигане на ниски емисии на парникови газове и устойчиво на климатичните изменения развитие.

                     (2)

                     В отговор на това предизвикателство, през декември 2019 г. Комисията представи Европейския зелен пакт (3). Европейският зелен пакт е нова стратегия за растеж за превръщането на Съюза в справедливо и благоденстващо общество с модерна, конкурентоспособна и ефективно използваща ресурсите икономика, която през 2050 г. вече няма да отделя нетни емисии на парникови газове и където икономическият растеж няма да зависи от ресурсното осигуряване. За постигането на тази цел инвеститорите се нуждаят от ясни послания за инвестициите си, така че да се избегне блокирането на активи и да се увеличи финансирането на устойчивото развитие.

                     (3)

                     През март 2018 г. Комисията публикува своя план за действие „Финансиране за устойчив растеж“ (4) с очертана амбициозна и мащабна стратегия за финансиране на устойчивото развитие. Сред заложените в плана цели е пренасочване на капиталовите потоци към инвестиции в устойчивото развитие, за да се постигне устойчив и приобщаващ икономически растеж.

                     (4)

                     Целесъобразно прилаган, планът за действие насърчава инвеститорското търсене на устойчиви инвестиции. Поради това е необходимо да се поясни, че факторите на устойчивост и целите във връзка с устойчивостта следва да се включат към изискванията във връзка с продуктовото управление, въведени с Делегирана директива (ЕС) 2017/593 на Комисията (5).

                     (5)

                     Инвестиционните посредници, които създават и разпространяват финансови инструменти, следва да взимат под внимание факторите на устойчивост при одобряването на всеки финансов инструмент и при останалите механизми за контрол и продуктово управление на такъв инструмент, когато той е предназначен за клиенти, търсещи финансови инструменти с профил, свързан с устойчивостта.

                     (6)

                     Целевият пазар следва да бъде детайлно очертан, поради което следва да е необходимо повече от едно общо изявление, че даден финансов инструмент има профил, свързан с устойчивостта. Инвестиционните посредници, които създават и разпространяват финансови инструменти, следва по-скоро да уточняват за коя група клиенти със специфични цели във връзка с устойчивостта е предназначен финансовият инструмент.

                     (7)

                     С цел да се осигури лесна достъпност на финансовите инструменти с фактори на устойчивост и за клиентите, които нямат цели във връзка с устойчивостта, от инвестиционните посредници не следва да се изисква да определят групите клиенти, за които, предвид техните потребности, особености и цели, финансовият инструмент с фактори на устойчивост е неподходящ.

                     (8)

                     Факторите на устойчивост на даден финансов инструмент следва да бъдат представени по прозрачен начин, така че разпространителите му да могат да предоставят съответната информация на своите клиенти или потенциални клиенти.

                     (9)

                     Поради това Делегирана директива (ЕС) 2017/593 следва да бъде съответно изменена,

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

            Член 1
            Изменения на Делегирана директива (ЕС) 2017/593
            Делегирана директива (ЕС) 2017/593 се изменя, както следва:

                        (1)

                        В член 1 се добавя следният параграф 5:

                           „5.   „Фактори на устойчивост“ означава факторите на устойчивост по смисъла на член 2, точка 24 от Регламент (ЕС) 2019/2088 на Европейския парламент и на Съвета (*1).

                           (*1)  Регламент (ЕС) 2019/2088 на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2019 г. относно оповестяването на информация във връзка с устойчивостта в сектора на финансовите услуги (ОВ L 317, 9.12.2019 г., стр. 1).“;"

                        (2)

                        Член 9 се изменя, както следва:

                                    а)

                                    в параграф 9 първата алинея се заменя със следното:

                                       „9.   Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да определят достатъчно детайлно потенциалния целеви пазар за всеки финансов инструмент, както и за кои групи клиенти, предвид техните потребности, особености и цели, в т.ч. цели във връзка с устойчивостта, е подходящ финансовият инструмент. Като част от този процес инвестиционните посредници определят за кои групи клиенти, предвид техните потребности, особености и цели, финансовият инструмент не е подходящ, с изключение на финансовите инструменти, при които се обхващат фактори на устойчивост. Когато инвестиционните посредници си сътрудничат при създаването на финансов инструмент, за него не е нужно да се определя повече от един целеви пазар.“;

                                    б)

                                    параграф 11 се заменя със следното:

                                       „11.   Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да определят дали даден финансов инструмент е съобразен с установените потребности, особености и цели на клиентите от целевия пазар, в т.ч. като вземат предвид следните елементи:

                                                   а)

                                                   профилът риск/възвръщаемост на финансовия инструмент е съобразен с целевия пазар;

                                                   б)

                                                   факторите на устойчивост на финансовия инструмент, когато това е приложимо, са съобразени с целевия пазар;

                                                   в)

                                                   проектирането на характеристиките на финансовия инструмент се обуславя от ползата за клиента, а не от бизнес модел, който разчита на слаби резултати за клиента, за да бъде печеливш.“;

                                    в)

                                    в параграф 13 се добавя следната втора алинея:
                                    „Факторите на устойчивост на финансовия инструмент се представят по прозрачен начин и предоставят на разпространителите му информацията, която им е необходима, за да взимат надлежно предвид евентуалните цели във връзка с устойчивостта на своите клиенти или потенциални клиенти.“;

                                    г)

                                    параграф 14 се заменя със следното:

                                       „14.   Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да преразглеждат редовно създаваните от тях финансови инструменти, като взимат предвид всяко събитие, което може съществено да повлияе на потенциалния риск за определения целеви пазар. Инвестиционните посредници проучват дали финансовият инструмент е съобразен с потребностите, особеностите и целите, в т.ч. целите във връзка с устойчивостта, на клиентите от целевия пазар и дали се разпространява на целевия пазар или достига до клиенти, за които, предвид техните потребности, особености и цели, е неподходящ.“;

                        (3)

                        Член 10 се изменя, както следва:

                                    а)

                                    в параграф 2 първата алинея се заменя със следното:

                                       „2.   Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да разполагат с подходящи механизми за продуктово управление, така че продуктите и услугите, които възнамеряват да предложат или препоръчат, да са съобразени с потребностите, особеностите и целите, в т.ч. целите във връзка с устойчивостта, на клиентите от определения целеви пазар, а планираната стратегия за разпространение — да е подходяща за така определения целеви пазар. Инвестиционните посредници трябва да могат подходящо да установяват и проучват обстоятелствата и потребностите на клиентите, върху които възнамеряват да се концентрират, така че интересите на тези клиенти да не страдат в резултат на търговски или финансов натиск. Като част от този процес инвестиционните посредници определят за кои групи клиенти, предвид техните потребности, особености и цели, продуктът или услугата не са подходящи, с изключение на финансовите инструменти, при които се обхващат фактори на устойчивост.“;

                                    б)

                                    параграф 5 се заменя със следното:

                                       „5.   Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да преразглеждат редовно предлаганите или препоръчваните от тях инвестиционни продукти, или предоставяните от тях услуги, като взимат предвид всяко събитие, което може съществено да повлияе на потенциалния риск за определения целеви пазар. Инвестиционните посредници преценяват като минимално изискване дали продуктът или услугата са съобразени с потребностите, особеностите и целите, в т.ч. целите във връзка с устойчивостта, на клиентите от определения целеви пазар и дали планираната стратегия за разпространение продължава да е подходяща. Посредниците преразглеждат целевия пазар и/или актуализират механизмите за продуктово управление, ако установят, че неправилно са определили целевия пазар за даден продукт или услуга, или че продуктът или услугата вече не са съобразени с определения целеви пазар — например ако поради пазарни промени продуктът е станал неликвиден или стойността му — силно променлива.“

            Член 2
            Транспониране

               1.   Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от 21 август 2022 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
               Те прилагат тези разпоредби от 22 ноември 2022 г.
               Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.

               2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

            Член 3
            Влизане в сила
            Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

            Член 4
            Адресати
            Адресати на настоящата директива са държавите членки.

            Съставено в Брюксел на 21 април 2021 година.

                  За Комисията

                  Председател

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  ОВ L 173, 12.6.2014 г., стр. 349.

            (2)  Решение (ЕС) 2016/1841 на Съвета от 5 октомври 2016 г. за сключване, от името на Европейския съюз, на Парижкото споразумение, прието по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (ОВ L 282, 19.10.2016 г., стр. 1).

            (3)  COM(2019) 640 final.

            (4)  COM(2018) 97 final.

            (5)  Делегирана директива (ЕС) 2017/593 на Комисията от 7 април 2016 г. за допълване на Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на защитата на финансовите инструменти и паричните средства, принадлежащи на клиенти, задълженията за управление на продукти и правилата, приложими към предоставянето или получаването на такси, комисиони или други парични или непарични облаги (ОВ L 87, 31.3.2017 г., стр. 500).


title: Делегирана директива (ЕС) 2021/1270 на Комисията от 21 април 2021 година за изменение на Директива 2010/43/ЕС по отношение на рисковете за устойчивостта и факторите на устойчивост, които трябва да бъдат взимани предвид при предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (текст от значение за ЕИП)

text:
                  2.8.2021

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 277/141

         ДЕЛЕГИРАНА ДИРЕКТИВА (ЕС) 2021/1270 НА КОМИСИЯТА
         от 21 април 2021 година
         за изменение на Директива 2010/43/ЕС по отношение на рисковете за устойчивостта и факторите на устойчивост, които трябва да бъдат взимани предвид при предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)
         (текст от значение за ЕИП)
         ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
         като взе предвид Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (1), и по-специално член 12, параграф 3, член 14, параграф 2 и член 51, параграф 4 от нея,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     Преходът към нисковъглеродна, по-устойчива, ефективно използваща ресурсите кръгова икономика, в съответствие с целите за устойчиво развитие, е от възлово значение за осигуряването на дългосрочна конкурентоспособност на икономиката на Съюза. През 2016 г. Съюзът сключи Парижкото споразумение (2). В член 2, параграф 1, буква в) от това споразумение е заложена целта за по-решителни действия в отговор на изменението на климата, едно от които е мобилизиране на финансовите потоци за постигане на ниски емисии на парникови газове и устойчиво на климатичните изменения развитие.

                     (2)

                     В отговор на това предизвикателство, през декември 2019 г. Комисията представи Европейския зелен пакт (3). Пактът е нова стратегия за растеж за превръщането на Съюза в справедливо и благоденстващо общество с модерна, конкурентоспособна и ефективно използваща ресурсите икономика, която през 2050 г. вече няма да отделя нетни емисии на парникови газове и където икономическият растеж няма да зависи от ресурсното осигуряване. За постигането на тази цел инвеститорите се нуждаят от ясни послания за инвестициите си, така че да се избегне блокирането на активи и да се увеличи финансирането на устойчивото развитие.

                     (3)

                     През март 2018 г. Комисията публикува своя план за действие „Финансиране за устойчив растеж“ (4) с очертана амбициозна и мащабна стратегия за финансиране на устойчивото развитие. Сред заложените в плана цели е пренасочване на капиталовите потоци към инвестиции в устойчивото развитие, за да се постигне устойчив и приобщаващ икономически растеж. От публикуваната през май 2018 г. оценка на въздействието (5), залегнала в основата на последващи законодателни инициативи, стана ясно, че трябва да се поясни, че управляващите дружества трябва да отчитат факторите на устойчивост като част от задълженията си към инвеститорите. Поради това управляващите дружества следва да оценяват непрекъснато не само всички съответни финансови рискове, а и всички съответни рискове за устойчивостта, посочени в Регламент (ЕС) 2019/2088 на Европейския парламент и на Съвета (6), които биха могли да имат действително или потенциално значително отрицателно въздействие върху стойността на дадена инвестиция. В Делегирана директива 2010/43/ЕС на Комисията (7) рисковете за устойчивостта не са изрично посочени. Поради тази причина и с оглед на подходящото прилагане и съблюдаване на вътрешните процедури и организационните механизми е необходимо да се поясни, че процесите, системите и вътрешният контрол на управляващите дружества трябва да отразяват рисковете за устойчивостта и че е необходим технически капацитет и знания, за да се анализират тези рискове.

                     (4)

                     С цел да се избегне конкурентна неравнопоставеност между управляващите дружества и инвестиционните дружества, които не са определили управляващо дружество, както и за да се избегнат свързаните с това разпокъсаност, несъгласуваност и непредсказуемост на функционирането на вътрешния пазар, разпоредбите относно включването на рисковете за устойчивостта следва да се прилагат и за инвестиционните дружества, като се отчита мащабът на дейността им.

                     (5)

                     С оглед на осигуряването на висока степен на защита на инвеститорите, когато установява видовете конфликти на интереси, които биха могли да навредят на интересите на дадено ПКИПЦК, управляващото дружество следва да установи и тези конфликти на интереси, които могат да възникнат в резултат на включването на рисковете за устойчивостта в неговите процеси, системи и вътрешен контрол. Такива конфликти биха могли да бъдат породени от възнагражденията или личните сделки на съответния персонал; да представляват конфликти на интереси, водещи до заблуждаващи твърдения за екосъобразност, неправомерни продажби или невярно представяне на инвестиционни стратегии; както и конфликти на интереси между различните ПКИПЦК, управлявани от едно и също дружество.

                     (6)

                     По силата на Регламент (ЕС) 2019/2088 управляващите или инвестиционните дружества, които са задължени да отчитат основните неблагоприятни въздействия на инвестиционните решения върху факторите на устойчивост или да взимат предвид, без да са задължени, тези неблагоприятни въздействия, са задължени да оповестяват как въпросните неблагоприятни въздействия се отчитат от процеса им по надлежна проверка. С оглед на съгласуваността между Регламент (ЕС) 2019/2088 и Директива 2010/43/ЕС, това задължение следва да бъде отразено в Директива 2010/43/ЕС.

                     (7)

                     Поради това Директива 2010/43/ЕС следва да бъде съответно изменена,

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

            Член 1
            Изменения на Директива 2010/43/ЕС
            Директива 2010/43/ЕС се изменя, както следва:

                        (1)

                        В член 3 се добавят следните точки 11 и 12:

                                    „11.

                                    „рискове за устойчивостта“ означава рисковете за устойчивостта, определени в член 2, точка 22) от Регламент (ЕС) 2019/2088 на Европейския парламент и на Съвета (*1);

                                    12.

                                    „фактори на устойчивост“ означава факторите на устойчивост, определени в член 2, точка 24) от Регламент (ЕС) 2019/2088.

                           (*1)  Регламент (ЕС) 2019/2088 на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2019 г. относно оповестяването на информация във връзка с устойчивостта в сектора на финансовите услуги (ОВ L 317, 9.12.2019 г., стр. 1).“;"

                        (2)

                        В член 4, параграф 1 се добавя следната алинея:
                        „Държавите членки задължават управляващите дружества да взимат под внимание рисковете за устойчивостта, когато изпълняват изискванията по първа алинея.“;

                        (3)

                        В член 5 се добавя следният параграф 5:

                           „5.   Държавите членки задължават управляващите дружества да запазват, за целите на параграфи 1, 2 и 3, необходимите ресурси и експертен опит с оглед на ефективното отчитане на рисковете за устойчивостта.“;

                        (4)

                        Вмъква се следният член 5а:

                           „Член 5а
                           Задължение за инвестиционните дружества да отчитат рисковете за устойчивостта при управлението на ПКИПЦК
                           Държавите членки задължават инвестиционните дружества да отчитат, според естеството, мащаба и сложността на дейността си, рисковете за устойчивостта при управлението на ПКИПЦК.“;

                        (5)

                        В член 9, параграф 2 се добавя следната буква ж):

                                    „ж)

                                    носи отговорност за включването на рисковете за устойчивостта в дейностите по букви а) — е).“;

                        (6)

                        В член 17 се добавя следният параграф 3:

                           „3.   Държавите членки задължават управляващите дружества при установяването на видовете конфликти на интереси, чието наличие би могло да навреди на интересите на дадено ПКИПЦК, те да установяват сред тях и тези конфликти на интереси, които биха могли да възникнат в резултат на включването на рисковете за устойчивостта в техните процеси, системи и вътрешен контрол.“;

                        (7)

                        В член 23 се добавят следните параграфи 5 и 6:

                           „5.   Държавите членки изискват от управляващите дружества да взимат под внимание рисковете за устойчивостта, когато изпълняват изискванията по параграфи 1—4.

                           6.   Държавите членки задължават управляващите или инвестиционните дружества, според случая, когато отчитат основните отрицателни въздействия на инвестиционните си решения върху факторите за устойчивост, както е посочено в член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2019/2088, или в изпълнение на изискванията по член 4, параграфи 3 или 4 от същия регламент, да взимат предвид тези основни неблагоприятни въздействия, когато изпълняват изискванията по параграфи 1—4 от настоящия член.“;

                        (8)

                        В член 38, параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
                        „Политиката за управление на риска включва необходимите процедури, с помощта на които дадено управляващо дружество може за всяко управлявано от него ПКИПЦК да оцени степента, в която това ПКИПЦК е изложено на пазарен риск, ликвиден риск, рискове за устойчивостта и риск от контрагента, както и на всички други рискове, в т.ч. оперативните рискове, които могат да бъдат съществени за това управлявано от него ПКИПЦК.“

            Член 2
            Транспониране

               1.   Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от 31 юли 2022 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
               Те прилагат тези разпоредби от 1 август 2022 г.
               Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.

               2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

            Член 3
            Влизане в сила
            Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

            Член 4
            Адресати
            Адресати на настоящата директива са държавите членки.

            Съставено в Брюксел на 21 април 2021 година.

                  За Комисията

                  Председател

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 32.

            (2)  Решение (ЕС) 2016/1841 на Съвета от 5 октомври 2016 г. за сключване, от името на Европейския съюз, на Парижкото споразумение, прието по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (ОВ L 282, 19.10.2016 г., стр. 1).

            (3)  COM(2019) 640 final.

            (4)  COM(2018) 97 final.

            (5)  SWD(2018) 264 final.

            (6)  Регламент (ЕС) 2019/2088 на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2019 г. относно оповестяването на информация във връзка с устойчивостта в сектора на финансовите услуги (OВ L 317, 9.12.2019 г., стp. 1).

            (7)  Директива 2010/43/ЕС на Комисията от 1 юли 2010 г. за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания, конфликтите на интереси, правилата за поведение, управлението на риска и съдържанието на споразумението между депозитар и управляващо дружество (ОВ L 176, 10.7.2010 г., стр. 42).