title: Директива 2002/84/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 година за изменение на директивите относно морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (текст от значение за ЕИП)

text:
Важна правна забележка

|

32002L0084

Официален вестник n° L 324 , 29/11/2002 стр. 0053 - 0058 специално чешко издание глава 07 том 007 стр. 173  - 178 специално испанско издание глава 07 том 007 стр. 173  - 178 специално унгарско издание глава 07 том 007 стр. 173  - 178 специално литвийско издание глава 07 том 007 стр. 173  - 178 LV.ES глава 07 том 007 стр. 173  - 178 MT.ES глава 07 том 007 стр. 173  - 178 PL.ES глава 07 том 007 стр. 173  - 178 SK.ES глава 07 том 007 стр. 173  - 178 специално словенско издание глава 07 том 007 стр. 173  - 178

		20021105Директива 2002/84/ЕO на Европейския парламент и на Съветаот 5 ноември 2002 годиназа изменение на директивите относно морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като взеха предвид становището на Комитета на регионите [3],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [4],като имат предвид, че:(1) Директивите в сила в областта на морската безопасност се позовават на комитета, създаден съгласно Директива 93/75/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 г. относно минималните изисквания към корабите, плаващи към или отплаващи от пристанища на Общността и превозващи опасни или замърсяващи околната среда товари [5], и в определени случаи, на ad hoc комитет, създаден съгласно съответната директива. Тези комитети бяха ръководени по правилата, установени с Решение 87/373/ЕИО на Съвета от 13 юли 1987 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [6].(2) Решение 87/373/ЕИО е заменено с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [7]. Мерките, необходими за изпълнение на действащите директиви в областта на морската безопасност, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета.(3) Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [8], централизира задачите на комитетите, създадени по силата на съответното законодателство на Общността относно морската безопасност, предотвратяването на замърсяването от кораби и защитата на условията на живот и работа на борда на кораби.(4) Следователно Директиви 93/75/ЕИО, 94/57/ЕО [9], 95/21/ЕО [10], 96/98/ЕО [11], 97/70/ЕО [12], 98/18/ЕО [13], 98/41/ЕО [14], 1999/35/ЕО [15] на Съвета и Директиви 2000/59/ЕО [16], 2001/25/ЕО [17] и 2001/96/ЕО [18] на Европейския парламент и на Съвета следва да бъдат изменени с оглед на замяната на съществуващите комитети с КМБПЗК.(5) Споменатите по-горе директиви следва, освен това, да бъдат изменени с оглед към тях да се приложат процедурите за изменение, определени в Регламент (ЕО) № 2099/2002 и съответните разпоредби на този регламент, предназначени да улеснят тяхното адаптиране с оглед промените на международните актове, на които се позовава законодателството на Общността в областта на морската безопасност,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1ЦелЦелта на настоящата директива е да подобри прилагането на законодателството на Общността относно морската безопасност, предотвратяването на замърсяването от кораби и условията на живот и работа на борда на кораби чрез:а) позоваване на КМБПЗК;б) чрез ускоряване на актуализирането и улесняване на измененията на това законодателство от гледна точка на развитието на международните актове, приложими в областта на морската безопасност, предотвратяването на замърсяването от кораби и условията на живот и работа на борда на кораби съгласно Регламент (ЕО) № 2099/2002.Член 2Изменение на Директива 93/75/ЕИОДиректива 93/75/ЕИО се изменя, както следва:1. в член 2, букви д), е), ж), з) и и) се заменят със следния текст:"д) "Мarpol 73/78" означава Международна конвенция за предотвратяването на замърсяването от кораби от 1973 г., изменена с Протокола от 1978 към нея, в техните актуализирани версии;е) "IMDG кодекс" означава Международен кодекс за превоз на опасни товари по море в неговата актуализирана версия;ж) "IBC кодекс" означава Международен кодекс за конструкция и оборудване на кораби за превоз на опасни химикали в наливно състояние на Международната морска организация (ММО) в неговата актуализирана версия;з) "IGC кодекс" означава Международен кодекс за конструкция и оборудване на кораби за превоз на втечнен газ в наливно състояние на МMO в неговата актуализирана версия;и) "INF кодекс" означава Международен кодекс за безопасен превоз на отработено ядрено гориво, плутоний и високо радиоактивни отпадъци в контейнери на борда на кораби на ММО в неговата актуализирана версия";2. към член 11 се добавя следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 на Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. Член 12 се заменя от следния текст:"Член 121. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), учреден с член 3 на Регламент (ЕО) № 2099/2002.2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [], като се имат предвид разпоредбите на член 8 от това решение.Периодът, определен в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 3Изменения на Директива 94/57/ЕОДиректива 94/57/ЕО се изменя, както следва:1. в член 2, буква г), думите "в сила към 19 декември 2001 г." се заменят с "в неговата актуализирана версия";2. член 7, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с член 3 на Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. към член 8, параграф 2 се добавя следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, буква г), могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002."Член 4Изменения на Директива 95/21/ЕОДиректива 95/21/ЕО се изменя, както следва:1. член 2 се изменя, както следва:а) в точка 1 изразът "в сила към 19 декември 2001 г." се заменя с "в неговата актуализирана версия";б) в точка 2 изразът "както гласи към 19 декември 2001 г." се заменя с "в неговата актуализирана версия";2. в член 18, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с член 3 на Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. член 19 се изменя, както следва:а) буква в) се заменя със следния текст:"в) актуализация в член 2, параграф 1, на списъка с международните конвенции, които имат отношение към предмета на настоящата директива.";б) добавя се следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002."Член 5Изменения на Директива 96/98/ЕОДиректива 96/98/ЕО се изменя с настоящото, както следва:1. в член 2, букви в), г) и н), думите "в сила към 1 януари 2001 г." се заменят с "в неговата актуализирана версия";2. член 17 се заменя със следния текст:"Член 17Настоящата директива може да бъде изменяна в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, с цел:- да се приложат последващи изменения на международните актове, които имат отношение към предмета на настоящата директива,- да се актуализира приложение А както чрез въвеждане на ново оборудване, така и чрез прехвърляне на оборудване от приложение А.2 към приложение А.1 и обратно,- да се добави възможността да се използват модули Б и В и модул З за оборудването, изброено в приложение А.1, и чрез изменението на колоните за модулите за оценка на съответствието,- да се включат други стандартизиращи организации в определянето на "стандарти за изпитване" в член 2.Конвенциите и стандартите за изпитване, посочени в член 2, букви в), г) и н), следва да се разбират без да се нарушават мерките, предприети за прилагането на член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. Член 18 се заменя със следния текст:"Член 181. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002.2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [], като се имат предвид разпоредбите на член 8 от това решение.Периодът, определен в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 6Изменения на Директива 97/70/ЕОДиректива 97/70/ЕО се изменя както следва:1. към член 8 се добавя следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, параграф 4, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 на Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].2. член 9 се заменя със следния текст:"Член 9Комитет1. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002.2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [], като се имат предвид разпоредбите на член 8 от това решение.Периодът, определен в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 7Изменения на Директива 98/18/ЕОДиректива 98/18/ЕО се изменя, както следва:1. в член 2 букви а), б), в), г) и е) се заменят със следния текст:"а) "международни конвенции" означава Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море от 1974 г. (Конвенция SOLAS от 1974 г.) и Международната конвенция за товарните водолинии от 1966 г., заедно с протоколите и измененията към тях, в техните актуализирани версии;б) "Кодекс за устойчивостта на корабите" означава "Кодекс на устойчивостта на всички видове кораби, предмет на актовете на МMO", съдържащ се в Резолюция А.749(18) на Асамблеята на МMO от 4 ноември 1993 г., в неговата актуализирана версия;в) "High Speed Craft Code" означава "Международен кодекс за безопасност на бързоходни плавателни съдове", съдържащ се в Резолюция MSC 36 (63) на Комитета по безопасност на морския транспорт на ММО от 20 май 1994 г., в неговата актуализирана версия;г) "GMDSS" означава Глобална морска система за бедствия и безопасност, както е предвидена в глава IV на Конвенция SOLAS от 1974 г., в нейната актуализирана версия;(…)е) "бързоходен пътнически плавателен съд" означава бързоходен плавателен съд, както е дефиниран в правило Х/1 на Конвенция SOLAS от 1974 г., в нейната актуализирана версия, който превозва повече от 12 пътници; пътнически кораби, извършващи каботажни пътувания в териториални води в морски области класове B, C или D, не се считат за бързоходни пътнически плавателни съдове, когато:- тяхната водоизместимост, съответстваща на водолинията, е по-малка от 500 m3, и- тяхната максимална скорост, дефинирана в точка 1.4.30 на High Speed Craft Code, е по-малка от 20 възела;"2. в член 6, параграф 1, букви б) и в), член 6, параграф 2, буква а), i) и член 6, параграф 3, буква а) думите "както е изменена към датата на приемането на настоящата директива" се заменят с думите "в нейната актуализирана версия";3. член 8 се заменя със следния текст:"Член 8АдаптацииВ съответствие с процедурата, предвидена в член 9, параграф 2:а) i) дефинициите в член 2, букви а), б), в), г) и у); иii) разпоредбите, отнасящи се до процедури и насоки за проверки, посочени в член 10;iii) разпоредбите, отнасящи се до Конвенцията SOLAS и Международната конвенция за безопасност на бързоходните плавателни съдове, включително нейните последващи изменения, предвидени в членове 4.3, 6.4, 10.3 и 11.3; иiv) специфичните позовавания на Международните конвенции и резолюции на МMO, посочени в член 2, букви е), к) и о), член 3.2, буква а), член 6.1, букви б) и в), член 6.2, буква б), и член 11.3,могат да бъдат адаптирани, за да се вземат предвид промените на международно равнище, и по-специално в рамките на МMO;б) приложенията могат да бъдат изменяни, за да:i) се приложат, за целите на настоящата директива, измененията на международните конвенции;ii) се подобрят намиращите се в тях технически спецификации в светлината на натрупания опит.Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].4. член 9 се заменя със следния текст:"Член 9Комитет1. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 на Регламент (ЕО) № 2099/2002.2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [], като се имат предвид разпоредбите на член 8 от това решение.Периодът, определен в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 8Изменения на Директива 98/41/ЕОДиректива 98/41/ЕО се изменя, както следва:1. в член 2, трето тире, изразът "както е в сила по време на приемането на настоящата директива" се заменя с израза "в неговата актуализирана версия";2. към член 12 се добавя следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. член 13 се заменя със следния текст:"Член 131. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 на Регламент (ЕО) № 2099/2002.2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [], като се имат предвид разпоредбите на член 8 от това решение.Периодът, определен в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.Член 9Изменения на Директива 1999/35/ЕОДиректива 1999/35/ЕО се изменя, както следва:1. в член 2 букви б), г), д) и о) се заменят със следния текст:"б) "Бързоходен пътнически плавателен съд" означава бързоходен плавателен съд, както е дефиниран в правило Х/1 на Конвенцията SOLAS от 1974 г. в нейната актуализирана версия, който превозва повече от 12 пътници;(…)г) "Конвенция SOLAS от 1974 г." означава Международна конвенция за безопасност на човешкия живот на море от 1974 заедно с протоколите и измененията към нея, в нейната актуализирана версия;д) "High Speed Craft Code" означава "Международна конвенция за безопасността на бързоходните плавателни съдове", съдържаща се в Резолюция MSC 36 (63) на Комитета по морската безопасност на МMO от 20 май 1994 г., в нейната актуализирана версия;(…)о) "компания" означава дружество, което експлоатира един или повече ро-ро фериботи, които са получили документ за съответствие съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 3051/95 на Съвета от 8 декември 1995 г. относно безопасната експлоатация и управление на ро-ро пътнически фериботи или дружество, което експлоатира бързоходен пътнически плавателен съд, който е получил документ за съответствие съгласно правило IХ/4 на Конвенция SOLAS от 1974 г. в нейната актуализирана версия";2. член 16 се заменя със следния текст:"Член 16Комитет1. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [], като се имат предвид разпоредбите на член 8 от това решение.Периодът, определен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е два месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.3. към член 17 се добавя следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002";4. приложение I се изменя, както следва:в точка 7 изразът "Резолюция MSC… (70)" се заменя с израза "Резолюция А.893(21) на Асамблеята на ММО".Член 10Изменения на Директива 2000/59/ЕОДиректива 2000/59/ЕО се изменя, както следва:1. в член 2, буква б) изразът "който е в сила към датата на приемане на настоящата директива" се заменя с израза "в неговата актуализирана версия";2. член 14, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. към член 15 се добавя следната алинея:"Измененията на международните актове, посочени в член 2, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002."Член 11Изменения на Директива 2001/25/ЕОДиректива 2001/25/ЕО се изменя с настоящото, както следва:1. В член 1, точки 16, 17, 18, 21, 22, 23 и 24 се заменят със следния текст:"16. "химикаловоз" означава товарен кораб, конструиран или приспособен за превозване на втечнен газ или други вещества, изброени в глава 17 на Международния кодекс за конструкцията и оборудването на кораби, превозващи опасни химикали в насипно състояние, в неговата актуализирана версия;17. "газовоз" означава товарен кораб, конструиран или приспособен за превозване на втечнени газове или други вещества, изброени в глава 19 на Международния кодекс за конструкцията и оборудването на кораби, пренасящи наливно втечнен газ;18. "нормативна уредба на радиокомуникациите" означава преразгледана нормативна уредба на радиокомуникациите, приета от Световната административна радиокомуникационна конференция, в нейната актуализирана версия;(…)21. "Конвенция STCW" означава Международната конвенция за вахтената служба, нормите за подготовка и освидетелстване на моряците, когато се отнася до засегнатите въпроси, като се имат предвид преходните разпоредби на член VII и правило I/15 на Конвенцията и включително, когато е уместно, приложимите разпоредби на STCW кодекса, като всички тези документи се прилагат в техните актуализирани версии;22. "задачи, отнасящи се до телекомуникациите" включват, в зависимост от случая, наблюдение, техническа поддръжка и ремонти, извършвани в съответствие с нормативната уредба на радиокомуникациите, Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море от 1974 г. (Конвенция SOLAS), и по усмотрение на всяка държава-членка, съответните препоръки на Международната морска организация (МMO), в техните актуализирани версии;23. "ро-ро пътнически кораб" означава пътнически кораб с пространства за ро-ро товари или помещения от специална категория, както са дефинирани в Конвенцията SOLAS в нейната актуализирана версия;24. "Кодекс STCW" означава Кодекс за вахтената служба, нормите за подготовка и освидетелстване на моряците (STCW code), както е приет с Резолюция 2 от 1995 г. на Конференцията STCW на страните по Конвенцията, в неговата актуализирана версия";2. към член 22 се добавя следният параграф:"4. Измененията на международните актове, посочени в член 1, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. в член 23, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002."Член 12Изменения на Директива 2001/96/ЕОДиректива 2001/96/ЕО се изменя, както следва:1. в член 3, параграф 2 изразът "в сила към 4 декември 2001 г." се заменя с израза "в неговата актуализирана версия";2. в член 14, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Комисията се подпомага от Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. за създаване на Комитет по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК) [].3. към член 15 се добавя следният параграф:"3. Измененията на международните актове, посочени в член 3, могат да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002."Член 13Изпълнение1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 23 ноември 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.Член 14Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 15АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 5 ноември 2002 година.За ПарламентаПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателT. Pedersen[1] ОВ С 365 Е, 19.12.2000 г., стр. 280.[2] ОВ С 139, 11.5.2001 г., стр. 21.[3] ОВ С 253, 12.9.2001 г., стр. 1.[4] Становище на Европейския парламент от 13 февруари 2001 г. (ОВ С 276, 1.10.2001, стр. 44), Обща позиция на Съвета от 27 май 2002 г. (ОВ С 170 Е, 16.7.2002, стр. 98) и Решение на Европейския парламент от 24 септември 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[5] ОВ L 247, 5.10.1993, стр. 19. Директива, последно изменена с Директива 98/74/ЕО на Комисията (ОВ L 276, 13.10.1998, стр. 7).[6] ОВ L 197, 18.7.1987 г., стр. 33.[7] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.[8] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.[9] ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 20. Директива, последно изменена с Директива 2001/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 9).[10] ОВ L 157, 7.7.1995 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2001/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 19, 22.1.2002 г., стр. 17).[11] ОВ L 46, 17.2.1997 г., стр. 25. Директива, последно изменена с Директива 2002/75/ЕО на Комисията (ОВ L 254, 23.9.2002, стр. 1).[12] ОВ L 34, 9.2.1998 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2002/35/ЕО на Комисията (ОВ L 112, 27.4.2002 г., стр. 21).[13] ОВ L 144, 15.5.1998 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2002/25/ЕО на Комисията (ОВ L 98, 15.4.2002, стр. 1).[14] ОВ L 188, 2.7.1998 г., стр. 35.[15] ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 1.[16] ОВ L 332, 28.12.2000 г., стр. 81.[17] ОВ L 136, 18.5.2001 г., стр. 17.[18] ОВ L 13, 16.1.2002 г., стр. 9.[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1."[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23."[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.";[] ОВ L 324, 29.11.2002, стр. 1.";[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1".[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23."[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.";[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23."[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.";[] ОВ L 184, 17.7.1999, стр. 23."[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.";[] ОВ L 184, 17.7.1999, стр. 23."[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.";[] ОВ L 324, 29.11.2002, стр. 1.";[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.";[] ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 1.";--------------------------------------------------


title: Директива 2003/103/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година за изменение на Директива 2001/25/ЕО относно минималната степен на обучение на морските лица (текст oт значение за ЕИП)

text:
Важна правна забележка

|

32003L0103

Официален вестник n° L 326 , 13/12/2003 стр. 0028 - 0031 специално чешко издание глава 05 том 04 стр. 392  - 395 специално испанско издание глава 05 том 04 стр. 392  - 395 специално унгарско издание глава 05 том 04 стр. 392  - 395 специално литвийско издание глава 05 том 04 стр. 392  - 395 LV.ES глава 05 том 04 стр. 392  - 395 MT.ES глава 05 том 04 стр. 392  - 395 PL.ES глава 05 том 04 стр. 392  - 395 SK.ES глава 05 том 04 стр. 392  - 395 специално словенско издание глава 05 том 04 стр. 392  - 395

		20031117Директива 2003/103/ЕО на Европейския Парламент и на Съветаот 17 ноември 2003 годиназа изменение на Директива 2001/25/ЕО относно минималната степен на обучение на морските лица(текст oт значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [1],след консултации с Комитета на регионите,в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [2],като имат предвид, че:(1) Директива 2001/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно минималната степен на обучение на морските лица [3] определя минималните норми за подготовка, освидетелстване и вахтена служба на морските лица, които служат на кораби, плаващи под флага на държава-членка на Общността. Тези норми се основават на договорените в Конвенцията на Международната морска организация (ММО) за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците от 1978 г., в нейната изменена редакция (оттук нататък наричана "конвенцията STCW").(2) За да се поддържа и развива нивото на знания и умения в морския сектор в ЕС, е важно да се обръща подходящо внимание на морската подготовка и на статута на морските лица в ЕС.(3) Необходимо е да се гарантира, че нивото на компетентност на морските лица, които притежават свидетелства, издадени от трети страни, и които служат на кораби, плаващи под флага на държава-членка на Общността, е такова, каквото се изисква от конвенцията STCW. Директива 2001/25/ЕО определя реда и общите критерии за признаване от държавите-членки на свидетелства, издадени от трети страни.(4) Директива 2001/25/ЕО предвижда преоценка на реда и критериите за признаване на свидетелствата, издадени от трети страни, и за утвърждаване на институтите за морска подготовка и на програмите и курсовете за морско образование и подготовка в светлината на придобития опит при прилагане на директивата.(5) Практическото прилагане на Директива 2001/25/ЕО е показало, че някои корекции в тези процедури и критерии много биха способствали за повишаване на надеждността на системата за признаване, като същевременно биха опростили задълженията на държавите-членки за контрол и отчетност.(6) Съблюдаването на разпоредбите на конвенцията STCW от трети страни, които осигуряват подготовка, може да се оценява по-ефективно по хармонизирана система. Поради това изпълнението на тази задача следва да се възложи на Комисията от името на цялата Общност.(7) За да се гарантира, че дадена призната страна продължава изцяло да съблюдава изискванията на конвенцията STCW, признаването следва редовно да се преразглежда и по целесъобразност да се продължава. Признаването на трета страна, която не съблюдава изискванията на конвенцията STCW следва да се оттегля до отстраняване на недостатъците.(8) Решенията за продължаване или оттегляне на признаване могат да се вземат по-ефективно по хармонизиран и централизиран начин на равнище на Общността. Поради това изпълнението на тази задача следва да се възложи на Комисията от името на цялата Общност.(9) Упражняването на непрекъснат контрол за съблюдаване на изискванията от признати трети страни може да се извършва по-ефективно по хармонизиран и централизиран начин.(10) Една от възложените задачи на Европейската агенция по морска безопасност (оттук нататък наричана "агенцията") е да подпомага Комисията при изпълнението на всяка възложена ѝ задача по силата на приложимото законодателство на Общността относно подготовката, освидетелстването и вахтената служба на корабните екипажи.(11) Поради това агенцията следва да подпомага Комисията при изпълнението на нейните задачи във връзка с предоставянето, продължаването и оттеглянето на признаване на трети страни. Тя следва да подпомага Комисията и при упражняването на контрол за съблюдаването от трети страни на изискванията на конвенцията STCW.(12) Конвенцията STCW определя езикови изисквания за свидетелствата и потвържденията, които удостоверяват издаването на свидетелство. Действащите разпоредби на Директива 2001/25/ЕО следва да бъдат приведени в съответствие със изискванията на конвенцията.(13) Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море от 1974 г., в нейната изменена редакция (оттук нататък наричана "конвенцията SOLAS") определя езикови изисквания за съобщенията за безопасност между корабите и бреговите власти. Директива 2001/25/ЕО следва да се актуализира в съответствие с последните изменения в конвенцията SOLAS, които влязоха в сила на 1 юли 2002 г.(14) Необходимо е да се предвидят процедури за адаптиране на Директива 2001/25/ЕО към бъдещите промени в законодателството на Общността.(15) Следва да се внесат съответни изменения в Директива 2001/25/ЕО,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 2001/25/ЕО се изменя, както следва:1. Член 5 се изменя, както следва:а) параграф 3 се заменя със следното:"3. Свидетелствата се издават в съответствие с правило I/2, параграф 1 от конвенцията STCW."б) в параграф 5 се добавя следното изречение:"Потвържденията се издават в съответствие с член VI, параграф 2 от конвенцията STCW."2. В член 17, буква д) се заменя със следното:"д) са налице достатъчно средства за предаване на съобщения между кораба и бреговите власти. Тези съобщения се извършват в съответствие с разпоредбите на глава V, правило 14, параграф 4 от конвенцията SOLAS."3. Член 18, параграф 3 се заменя със следното:"3. На морските лица, които не притежават свидетелствата, посочени в член 4, може да бъде разрешено да служат на кораби, плаващи под флага на държава-членка, при условие че е взето решение за признаване на свидетелствата, които те притежават, по посочения по-долу ред:а) Държава-членка, която възнамерява да признае чрез потвърждаване съответните свидетелства, издадени от трета страна на капитан, офицер или радиографист, за да служат на кораби, плаващи под нейния флаг, представя мотивирано искане до Комисията за признаване на тази трета страна;Комисията, подпомагана от Европейската агенция за морска безопасност (оттук нататък наричана "Агенцията") и с евентуалното участие на всяка заинтересована държава-членка, събира информацията, посочена в приложение II и извършва оценка на системите за подготовка и освидетелстване на третата страна, за която е представено искане за признаване, за да провери, дали съответната страна отговаря на всички изисквания на конвенцията STCW, и дали са предприети съответните мерки за предотвратяване на измами във връзка със свидетелствата.б) Комисията взема решението за признаване на трета страна в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2, в срок от три месеца от датата на искането за признаване. Ако бъде взето решение за признаване, то е валидно съобразно разпоредбите на член 18а;в) Ако в предвидения в буква б) срок не бъде взето решение за признаване на съответната трета страна, държавата-членка, която е представила искането, може да вземе решение за едностранно признаване на третата страна до вземането на решение в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2;г) Държава-членка може да вземе решение по отношение на корабите, плаващи под нейн флаг, да потвърди свидетелствата, които са издадени от признатите от Комисията трети страни, като се вземат под внимание разпоредбите, които се съдържат в приложение II, точки 4 и 5;д) Признаването на свидетелства, издадени от признати трети страни и публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, серия С преди (…) [****], остава в сила. Това признаване може да се използва от всички държави-членки, освен ако Комисията впоследствие го е оттеглила съгласно разпоредбите на член 18а;е) Комисията изготвя и поддържа актуален списък на признатите трети страни. Списъкът се публикува в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.4. Добавят се следните членове:"Член 18а1. Независимо от критериите, посочени в приложение II, когато държава-членка счита, че дадена призната трета страна вече не отговаря на изискванията на конвенцията STCW, тя незабавно уведомява за това Комисията, като посочва основанията си. Комисията незабавно сезира комитета, посочен в член 23.2. Независимо от критериите, посочени в приложение II, когато Комисията счита, че дадена призната трета страна вече не отговаря на изискванията на конвенцията STCW, тя незабавно уведомява за това държавите-членки, като посочва основанията си. Комисията незабавно сезира комитета, посочен в член 23.3. Когато държава-членка възнамерява да оттегли потвържденията на всички свидетелства, издадени от трета страна, тя незабавно информира Комисията и останалите държави-членки за намерението, като посочва основанията си за това.4. Комисията, подпомагана от агенцията, извършва повторна оценка на признаването на съответната трета страна, за да провери, дали тази страна не е спазила изискванията на конвенцията STCW.5. Когато са налице данни, които сочат, че конкретно учебно заведение за морска подготовка вече не отговаря на изискванията на конвенцията STCW, Комисията уведомява заинтересованата страна, че признаването на издадените от нея свидетелства ще бъде оттеглено в двумесечен срок, ако не бъдат предприети мерки, с които да се гарантира спазването на всички изисквания на конвенцията STCW.6. Решението за оттегляне на признаването се взема в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2, в срок от два месеца от датата на извършеното от държавата-членка съобщение. Заинтересованите държави-членки предприемат подходящи мерки за изпълнение на решението.7. Потвържденията, които удостоверяват признаването на свидетелства, издадени в съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 6 преди датата, на която е взето решението за оттегляне на признаването на третата страна, остават в сила. Морските лица, които притежават такива потвърждения, не могат да претендират за потвърждение, с което да им се признава по-висока квалификация, освен ако повишението се основава единствено на допълнителна морска служба.Член 18б1. Комисията, подпомагана от Агенцията, редовно и най-малко веднъж на пет години, извършва повторна оценка на третите страни, които са признати съобразно процедурата, предвидена в член 18, параграф 3, буква б), включително третите страни, посочени в член 18, параграф 3, буква е), за да провери дали те отговарят на съответните критерии, посочени в приложение II, и дали са предприети съответните мерки за предотвратяване на измами във връзка със свидетелствата.2. Комисията определя приоритетните критерии за оценка на трети страни въз основа на предоставените от пристанищната държава резултати от проверката съгласно член 20, както и въз основа на предоставената от трети страни информация във връзка с докладите за независимите оценки съгласно раздел А-I/7 от кодекса STCW.3. Комисията предоставя на държавите-членки доклад за резултатите от оценката."5. В Член 22, параграф 1 се добавя следното изречение:"Настоящата директива може да се изменя в съответствие със същата процедура с цел прилагане, по смисъла на настоящата директива, на всички съответни изменения в законодателството на Общността."6. Приложение II се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 14 май 2005 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Не по-късно от 14 декември 2008 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за оценка, изготвен въз основа на подробен анализ и оценка на разпоредбите на конвенцията на ММО, нейното прилагане и придобитите нови познания относно връзката между безопасността и степента на подготовка на корабните екипажи.Член 3Настоящата директива влиза в сила на следващия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 17 ноември 2003 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателG. Alemanno[1] ОВ С 133, 6.6.2003 г., стр. 23.[2] Становище на Европейския парламент от 3 септември 2003 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 6 ноември 2003 г.[3] ОВ L 136, 18.5.2001 г., стр. 17. Директива, изменена с Директива 2002/84/ЕО (ОВ L 324, 29.11.2002 г., стр. 53).[****] 18 месеца след датата на влизане в сила на директивата."--------------------------------------------------20031117ПРИЛОЖЕНИЕПриложение II към Директива 2001/25/ЕО се заменя със следното:"20031117"ПРИЛОЖЕНИЕ IIКРИТЕРИИ ЗА ПРИЗНАВАНЕ НА ТРЕТИ СТРАНИ, КОИТО СА ИЗДАЛИ СВИДЕТЕЛСТВО ИЛИ ПО ЧИЕТО ПЪЛНОМОЩИЕ Е ИЗДАДЕНО СВИДЕТЕЛСТВО СЪГЛАСНО ЧЛЕН 18, ПАРАГРАФ 3, БУКВА а)1. Третата страна трябва да е страна по конвенцията STCW.2. Третата страна трябва да е определена от Комитета за морска безопасност като страна, която е доказала, че изцяло и напълно прилага разпоредбите на конвенцията STCW.3. Комисията, подпомагана от агенцията и с евентуалното участие на заинтересована държава-членка, трябва да е потвърдила чрез всички необходими мерки, които могат да включват проверка на структури и процедури, че напълно се спазват изискванията относно нивото на компетентност, издаването и потвърждението на свидетелства и воденето на регистри, както и че е създадена система за качествени стандарти съгласно правило I/8 от конвенцията STCW.4. Държавата-членка е в процес на договаряне със съответната трета страна на ангажимент за своевременно уведомяване за всяка съществена промяна в разпоредбите относно подготовката и освидетелстването в съответствие с конвенцията STCW.5. Държавата-членка е въвела мерки, с които се гарантира, че морските лица, които представят за признаване свидетелства за ръководни функции, имат подходящи познания в областта на морското право на държавата-членка, които имат значение за функциите, които им е разрешено да изпълняват.6. Ако държава-членка желае да допълни оценката за съответствие на трета страна чрез оценяване на някои институти за морска подготовка, тя извършва това съобразно разпоредбите на раздел А-I/6 от кодекса STCW.""--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 18 март 1986 година за изменение на Директива 80/232/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно гамите от номинални количества и допустими номинални вместимости за някои продукти в опаковки за продажба на дребно

text:
Важна правна забележка

|

31986L0096

Официален вестник n° L 080 , 25/03/1986 стр. 0055 - 0056 специално финландско издание: глава 15 том 7 стр. 0118  специално шведско издание: глава 15 том 7 стр. 0118  специално чешко издание глава 13 том 008 стр. 129  - 130 специално испанско издание глава 13 том 008 стр. 129  - 130 специално унгарско издание глава 13 том 008 стр. 129  - 130 специално литвийско издание глава 13 том 008 стр. 129  - 130 LV.ES глава 13 том 008 стр. 129  - 130 MT.ES глава 13 том 008 стр. 129  - 130 PL.ES глава 13 том 008 стр. 129  - 130 SK.ES глава 13 том 008 стр. 129  - 130 специално словенско издание глава 13 том 008 стр. 129  - 130

		19860318Директива на Съветаот 18 март 1986 годиназа изменение на Директива 80/232/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно гамите от номинални количества и допустими номинални вместимости за някои продукти в опаковки за продажба на дребно(86/96/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че след приемането на 15 януари 1980 г. на Директива 80/232/ЕИО [4] са възникнали трудности, по-специално по отношение на обозначаването на някои продукти в приложение I и тълкуването на встъпителния параграф от приложение III;като има предвид, че посочените приложения следва съответно да бъдат изменени,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложения I и III към Директива 80/232/ЕИО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от 18 месеца от нейното нотифициране [5]. Те незабавно информират Комисията за това.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 18 март 1986 година.За СъветаПредседателW. F. Eekelen[1] ОВ C 18, 25.1.1984 г., стр. 7.[2] ОВ C 46, 18.2.1985 г., стр. 92.[3] ОВ С 206, 6.8.1984 г., стр. 17.[4] ОВ L 51, 25.2.1980 г., стр. 1.[5] Държавите-членки са уведомени за настоящата директива на 18 март 1986 г.--------------------------------------------------19860318ПРИЛОЖЕНИЕ1. В приложение I точки 1.5.4 и 4 се заменят със следното:"1.5.4. Готови продукти, приготвени чрез набъбване или печене на житни растения (набъбнал ориз, корнфлейкс и подобни продукти) (позиция 19.05 от Общата митническа тарифа)250 – 375 – 500 – 750 – 1000 – 1500 – 2000.“.4. ГОТОВИ ЗА УПОТРЕБА БОИ И ЛАКОВЕ (със или без добавени разтворители; подпозиция 32.09 А II от Общата митническа тарифа, с изключение на диспергираните пигменти и разтвори) (количество в мл).25 – 50 – 125 – 250 – 375 – 500 – 750 – 1000 – 2000 – 2500 – 4000 – 5000 – 10000.".2. В приложение III встъпителния параграф се заменя със следното:"Чрез дерогация от член 8, параграф 1, буква д) от Директива 75/324/ЕИО на Съвета от 20 май 1975 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно аерозолните разпръскватели (1), продаваните в аерозолни опаковки продукти в съответствие с изискванията на настоящата директива може да не носят обозначението за номиналното тегло на тяхното съдържание."--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност

text:
Важна правна забележка

|

31989L0552

Официален вестник n° L 298 , 17/10/1989 стр. 0023 - 0030 специално финландско издание: глава 6 том 3 стр. 0003  специално шведско издание: глава 6 том 3 стр. 0003  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 224  - 231 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 224  - 231 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 224  - 231 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 224  - 231 LV.ES глава 06 том 01 стр. 224  - 231 MT.ES глава 06 том 01 стр. 224  - 231 PL.ES глава 06 том 01 стр. 224  - 231 SK.ES глава 06 том 01 стр. 224  - 231 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 224  - 231

		19891003Директива на Съветаот 3 октомври 1989 годинаотносно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност(89/552/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ.като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 57, параграф 2 и член 66 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],в сътрудничество с Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че целите на Общността така, както са формулирани в Договора, включват създаването на все по-тесен съюз между народите на Европа, развитието на близки отношения между държавите, принадлежащи към Общността, осигуряването на икономически и социален прогрес на страните в Общността чрез общи действия за премахване на бариерите, които разделят Европа, насърчаване на постоянното подобряване условията на живот на народите в общността, както и гаранциите за запазване и укрепване на мира и свободата;като има предвид, че Договорът предвижда създаването на общ пазар, който включва премахването, между държавите-членки, на пречките за свободно движение на услуги и изграждането на система, която да гарантира конкуренцията в общия пазар да не се нарушава;като има предвид, че телевизионните програми, разпространявани през граници чрез различни технологии са един от начините за постигане целите на Общността; като има предвид, че трябва да бъдат приети мерки, така че да позволяват и да осигуряват прехода от национални пазари към общ пазар на производство и разпространение на програми, и да установяват условия за лоялна конкуренция без да накърняват ролята на обществения интерес в телевизионните програмни емисии;като има предвид, че Съветът на Европа е приел Европейската конвенция за трангранична телевизия;като има предвид, че Договорът предвижда издаването на директиви за координиране на разпоредби, които да улеснят започването на дейност като самонаети лица;като има предвид, че телевизионното излъчване при нормални обстоятелства е услуга съгласно Договора;като има предвид, че Договорът установява свободно движение на всички услуги, нормално предоставяни срещу заплащане, без изключения на основание тяхното културно или друго съдържание и без ограничения за гражданите на държавите-членки, установили се в страна от Общността освен тези, които се предвиждат за получателя на услугата;като има предвид, че това право, приложено към телевизионното излъчване и разпространение, е също специфична проява на един по-общ принцип от правото на Общността, а именно свободата на изразяване, така, както е постановен член 10, параграф 1 на Конвенцията за защита на човешките права и основните свободи, която е ратифицирана от всички държави-членки; като има предвид, че поради това издаването на директиви относно телевизионното излъчване и разпространението на телевизионни програми трябва да осигури свободното им движение в светлината на споменатия член, като подлежат само на ограниченията в параграф 2 на същия член и в член 56, параграф 1 от Договора;като има предвид, че законите, подзаконовите и административните мерки в държавите-членки относно дейността на телевизионните разпространители и кабелните оператори съдържат различия, някои от които могат да попречат на свободното движение на телевизионни програми в рамките на Общността и могат да накърнят конкуренцията в общия пазар;като има предвид, че всякакви подобни ограничения на свободата да бъдат предавани телевизионни програмни емисии в рамките на Общността трябва според Договора да бъдат отменени;като има предвид, че тази отмяна трябва да върви успоредно с координиране на приложимите закони; като има предвид, че това координиране трябва да бъде насочено към улесняване на извършването на съответната професионална дейност и по-общо - на свободното движение на информация и идеи в рамките на Общността;като взе предвид, че, следователно, е необходимо и достатъчно всички телевизионни програми да бъдат съобразени със законите на държавата-членка, от която произлизат;като има предвид, че настоящата директива установява минимума правила, необходими за гарантиране на правото на предаване при телевизионно излъчване; като има предвид, че, следователно, това не засяга отговорностите на държавите-членки по отношение на организацията (включително системите за лицензиране, административно оправомощаване или облагането с данъци), финансирането и съдържанието на програмите; като има предвид, че независимостта на културното развитие на държавите-членки и опазването разнообразието на културите в Общността остават незасегнати;като има предвид, че в общия пазар е необходимо всички телевизионни програми, излъчвани от и предназначени за приемане в рамките на Общността и в частност тези, които са предназначени за друга държава-членка, да отговарят на законовите изисквания в държавата-членка, от която възникват, приложими към телевизионни програми, предназначени в същата държава-членка и на разпоредбите на настоящата директива;като има предвид, че изискването държавата-членка, от която произлиза първоначалното излъчване, да се увери, че телевизионните програми са в съответствие с националното законодателство след координиране с настоящата директива, е достатъчно според правото на Общността, за да се осигури свободно движение на телевизионни програми без последващ контрол на същото основание в приемащата държава-членка; като има предвид, обаче, че в изключителни случаи и при особени условия приемащата държава-членка може временно да преустанови препредаването на телевизионни програми;като има предвид, че е съществено държавите-членки да осигурят защита срещу всякакви действия, които могат да се окажат вредни за свободата на движение и търговия с телевизионни програми или които могат да спомогнат за заемането на монополно положение, което би довело до ограничаване на плурализма и свободата на телевизионна информация и на информационния сектор като цяло;като има предвид, че настоящата директива е ограничена конкретно до правилата на телевизионното излъчване и не нарушава съществуващите или бъдещите хармонизиращи актове на Общността и в частност е насочена към удовлетворяване на задължителните изисквания, отнасящи се до защитата на потребителите и почтената търговска практика и лоялната конкуренция;като има предвид, че координирането е необходимо, за да се улесни производството на програми от страна на хора и предприятия, които са си поставили културна цел и са ѝ посветили своята дейност;като има предвид, че минималните изисквания за европейска аудио-визуална продукция по отношение на всички публични или частни телевизионни програми в Общността са средство за подпомагане на производството, независимото производство и разпространението в горните отрасли и допълват други инструменти, които вече са или ще бъдат предложени със същата цел;като има предвид, че, следователно, е необходимо да се развият пазари в държавите-членки с достатъчен обем на телевизионна продукция, така че необходимите инвестиции да се възвръщат не само чрез установяване на общи правила за отваряне на националните пазари, но също така, където е практически възможно и с подходящи средства, по-голямата част от телевизионните програми на всички държави-членки да се предвидят за европейски произведения; като има предвид, че за да бъде възможно наблюдение и контрол по прилагането на тези правила и реализацията на целите, държавите-членки ще представят в Комисията доклад за прилагането на съотношението, запазено в настоящата директива за европейски творби и независими произведения; като има предвид, че при изчисляването на този дял трябва да се вземе под внимание специфичното положение в Гърция и Португалия; като има предвид, че Комисията е задължена да информира другите държави-членки за тези доклади и да добави, където е необходимо, становище, което в частност да отчита напредъка спрямо предходните години, частта от първи телевизионни емисии в програмите, специфичното положение на новите излъчващи оператори и особената ситуацията в страните с нисък аудио-визуален производствен потенциал или езиковите области с ограничен брой хора;като има предвид, че за тези цели трябва да се дефинира "Европейски произведения" без да се засяга възможността на държавите-членки да формулират по-детайлна дефиниция за телевизионните разпространители под тяхната юрисдикция, съгласно член 3, параграф 1, в съответствие с правото на Общността и като се отчитат целите на настоящата директива;като има предвид, че е важно да се търсят подходящи инструменти и процедури в съответствие с правото на Общността, за да се насърчи изпълнението на тези цели, с оглед приемането на подходящи мерки за окуражаване на дейността и развитието на европейска аудио-визуална продукция и разпространение, най-вече в страни с малък производствен потенциал или езиковите области с ограничен брой хора;като има предвид, че националните схеми за развитие на европейските произведения могат да се прилагат дотолкова, доколкото отговарят на правото на Общността;като има предвид, че предоставянето при възможност на определена част от телевизионните емисии за самостоятелни произведения, които са създадени от продуценти, които не зависят от излъчващата телевизионна организация, ще стимулира нови източници на телевизионно производство и, в частност, създаването на малки и средни предприятия; като има предвид, че това ще разкрие нови възможности и нови пазари за реализация на творчески талант за заетост за професионалисти в областта на културата; като има предвид, че дефиницията на понятието "независим продуцент" от страна на държавите-членки трябва да вземе под внимание и тази цел като се отдели специално внимание на дребните и средните продуценти и се създадат възможности за финансово участие от страна на ко-продуцентските поделения на телевизионните организации;като има предвид, че държавите-членки е необходимо да приемат мерки, които да гарантират определен период време между първото показване на едно произведение на екрана и първото показване по телевизията;като има предвид, че за провеждането на активна политика в подкрепа на един специфичен език държавите-членки са свободни да създават по-подробни или по-строги правила, в частност въз основа на езикови критерии, при условие че тези правила са в съответствие с правото на Общността и, в частност, не са приложими към препредаването на телевизионни програмни емисии, излъчвани от други държави-членки;като има предвид, че за да се гарантира пълна и подходяща защита на интересите на потребителите като телевизионни зрители е важно телевизионната реклама да подлежи на известен минимален брой правила и стандарти и държавите-членки трябва да запазят правото си да въвеждат по-подробни или по-строги правила и при известни обстоятелства да поставят различни условия спрямо излъчващите оператори под тяхна юрисдикция;като има предвид, че държавите-членки, в съответствие с правото на Общността и по отношение на телевизионните емисии, предназначени изключително за национално излъчване, които не могат да бъдат приемани пряко или непряко в една или повече държави-членки, трябва да имат възможност да формулират различни условия за разполагането на рекламите и различни ограничения за обема на рекламите с цел развитие на дадени телевизионни програми;като има предвид, че е необходимо да се забрани напълно рекламирането по телевизията на цигари и други тютюневи изделия, включително непреките форми на реклама, които, макар и да не споменават пряко тютюневото изделие, се стремят да заобиколят забраните относно рекламирането, като използват търговски марки, символи или други отличителни белези на тютюневи изделия или на предприятия, чиято известна или основна дейност включва производството или продажбата на такива изделия;като има предвид, че е също необходимо да бъде забранена рекламата по телевизията на медицински продукти и лечение, които са достъпни само по предписание в държавата-членка, в чиято юрисдикция е излъчващия оператор, и да бъдат въведени строги критерии по отношение на рекламата по телевизията на алкохолни продукти;като има предвид, че трябва да се създадат подходящите правила с оглед нарастващото значение на спонсорството при финансирането на програмите;като има предвид още, че е необходимо да се приемат правила за защита на физическото, умственото и нравственото развитие на непълнолетните в програмите и в рекламите по телевизията;като има предвид, че, въпреки че излъчващите оператори са нормално задължени да осигуряват вярно представяне на фактите и събитията в програмите, е важно те да поемат конкретни задължения по отношение на правото на отговор или аналогично удовлетворение така че всяко лице, чиито законни интереси са засегнати от някакво твърдение по време на излъчването на телевизионната програма, да може ефективно да упражни тези свои права,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОпределенияЧлен 1По смисъла на настоящата директива:а) "Телевизионно предаване" е първично излъчване по кабел или в ефир, включително и чрез спътник, в кодирана или некодирана форма на телевизионни програми, предназначени за приемане от обществеността. То включва обмена на програми между предприятия с намерение да бъдат предоставени на обществеността. То не включва съобщителните услуги, осигуряващи информация или други съобщения по индивидуална поръчка, като телефакс, електронна база данни и други подобни услуги;б) "Телевизионна реклама" е всяка форма на съобщение, излъчена срещу заплащане или подобно възнаграждение от обществено или частно предприятие, във връзка с търговия, работа, занаят или професия с цел да се насърчи доставката на стоки и услуги, включително недвижима собственост, права и задължения срещу заплащане.С изключение за целите по член 18, то не включва преките предложения към обществеността за продажба, покупка или наемане на стоки или осигуряване на услуги срещу заплащане;в) "Скрита реклама" означава представянето чрез думи или картини на стоки, услуги, на името, на търговската марка или на дейността на производител на стоки или на предоставящ услуги в тези програми, когато това представяне е извършено преднамерено от телевизионния оператор с рекламна цел и с риск да се създаде погрешна представа на обществеността относно природата на едно такова представяне. Подобно представяне се смята за преднамерено, особено ако е направено срещу възнаграждение или подобно заплащане;г) "Спонсорство" е всеки принос от обществено или частно предприятие, което не се занимава с телевизионно излъчване или с производство на аудио-визуални произведения към финансирането на телевизионни програми с цел разпространение на неговото име, търговска марка, репутация, дейност или продукция.ГЛАВА IIОбщи разпоредбиЧлен 21. Всяка държава-членка прави необходимото всички програмни емисии, които се предават- от излъчващи оператори под нейна юрисдикция или- от излъчващи оператори, които, без да са под юрисдикцията на някоя държава-членка, използват честота или спътникова мощност, предоставена от, или спътникова връзка разположена в тази държава-членка,да бъдат съобразени със закона, приложим за телевизионните програмни емисии, предназначени за обществеността в тази държава-членка.2. Държавите-членки осигуряват свободата на приемане и не ограничават препредаването на тяхна територия на телевизионни програмни емисии от други държави-членки поради причини, попадащи в областите, координирани чрез настоящата директива. Държавите-членки могат временно да спрат препредаването на телевизионни програмни емисии, ако са налице следните условия:а) телевизионната програмна емисия, идваща от друга държава-членка, открито, сериозно и тежко нарушава член 22;б) през предшестващите 12 месеца излъчващият оператор е нарушил същата разпоредба най-малко в два предишни случая;в) засегнатата държава-членка е уведомила писмено излъчващия оператор и Комисията за нарушенията и за намерението си да ограничи препредаването, ако подобно нарушение възникне отново;г) консултациите с предаващата държава и Комисията не са довели до споразумение в срок до 15 дни от уведомлението по буква в) и нарушението според твърденията продължава.Комисията прави необходимото спирането да съответства на правото на Общността. Тя може в неотложни случаи да покани засегнатата страна да прекрати спирането, ако то противоречи на правото на Общността. Тази разпоредба не накърнява прилагането на всякакви процедури, обезщетения или санкции, предвидени спрямо въпросното нарушение в държавата-членка, под чиято юрисдикция се намира излъчващият оператор.3. Настоящата директива не се прилага по отношение на телевизионните програмни емисии, които са предназначени изключително за приемане в държави, които не са членки на Общността и, които не се приемат пряко или непряко в една или повече държави-членки.Член 31. Държавите-членки са свободни да изискват от излъчващите оператори, които се намират под тяхна юрисдикция, да приемат по-подробни или по-строги правила в областите, за които се отнася настоящата директива.2. Държавите-членки осигуряват с подходящи средства, в рамките на своето законодателство, спазването на разпоредбите на настоящата директива от страна на излъчващите оператори, които се намират под тяхна юрисдикция.ГЛАВА IIIНасърчаване разпространението и производството на телевизионни програмиЧлен 41. Държавите-членки осигуряват, където това е практически възможно и посредством подходящи средства, запазването от страна на излъчващите оператори на по-голямата част от програмното време за европейски произведения съгласно член 6, с изключение на времето, предназначено за новини, спортни състезания, игри, реклама и телетекст услуги. Като има предвид отговорностите на излъчващия оператор пред обществеността в областта на информацията, образованието, културата и развлеченията, това съотношение следва да бъде постигнато постепенно, въз основа на подходящи критерии.2. Когато съотношението, посочено в параграф 1, не може да бъде постигнато, то не може да бъде по-ниско от средното за 1988 г. в съответната държава-членка.По отношение на Гърция и Португалия 1988 г. се заменя с 1990 г.3. От 3 октомври 1991 г. държавите-членки представят на всеки две години доклад пред комисията относно прилагането на настоящия член и член 5.В частност, този доклад съдържа статистическо изложение на достигнатото съотношение, споменато в този член и в член 5 за всяка телевизионна програма, която се излъчва под юрисдикцията на съответната държава-членка, причините, които във всеки отделен случай са довели до неспазване на съотношението и мерките, които са предприети и предвидени в тази насока.Комисията осведомява другите държави-членки и Европейския парламент за докладите, които, където е необходимо, са придружени със становище. Комисията осигурява прилагането на този член и член 5 в съответствие с разпоредбите на Договора. Комисията може в своето становище да отбележи напредъка спрямо предишни години, дела на първите телевизионни емисии в програмите, особеното положение на новите излъчващи оператори и специфичното положение в страни с ниско аудиовизуално производство и с езикови области с ограничен брой хора.4. Съветът прави преглед на прилагането на този член въз основа на доклад на Комисията, придружен от подходящи предложения за ревизия не по-късно от края на петата година след приемането на директивата.За тази цел докладът на Комисията взема предвид развитието на общия пазар и на международната обстановка на базата на информация, предоставена от държавите-членки в параграф 3.Член 5Когато това е практически възможно и чрез подходящи средства държавите-членки осигуряват запазването от страна на излъчващите оператори на поне 10 % от програмното време с изключение на времето, посветено на новини, спортни състезания, игри, реклама и телетекст услуги, или алтернативно, по усмотрение на държавите-членки, на поне 10 % от техния програмен бюджет за европейски произведения, създадени от независими продуценти. Като се отчитат задълженията на излъчващите оператори към тяхната зрителска аудитория в областта на информацията, образованието, културата и развлеченията, това съотношение трябва да бъде постигнато постепенно въз основа на подходящи критерии; то трябва да бъде постигнато като се отделят средства за достатъчно количество нови произведения, т.е. произведения, които се разпространяват не по-късно от 5 години след тяхното създаване.Член 61. По смисъла на настоящата глава, "европейски произведения" са:а) произведения с произход от държавите-членки на Общността, а по отношение на излъчващите оператори под юрисдикцията на Федерална република Германия и произведения от германската територия, където не се прилага основния закон и са изпълнени изискванията на параграф 2;б) произведения с произход от европейска държава, която е трета страна по отношение на Конвенцията за трансгранична телевизия на Съвета на Европа и са изпълнени изискванията на параграф 2.в) произведения с произход от други европейски държави, които са трета страна и са изпълнени изискванията на параграф 3.2. Произведенията, предвидени в параграф 1, букви а) и б) са произведения, създадени главно от автори и лица, чието местожителство е в една или повече държави, посочени в параграф 1, букви а) и б), при условие че отговарят на едно от следните три изисквания:а) да са създадени от един или повече продуценти, регистрирани в една или повече от тези държави илиб) създаването на произведенията да се наблюдава и фактически контролира от един или повече продуценти, регистрирани в една или повече от посочените държави илив) приносът на ко-продуцентите от посочените държави към общите разходи да е преобладаващ и копродукцията да не се контролира от един или повече продуценти, регистрирани извън тези държави.3. Произведенията, за които става дума в параграф 1, буква в), са създадени изключително или в копродукция с продуценти, регистрирани в една или повече държави-членки, от продуценти, регистрирани в една или повече европейски държави, които са трета страна и с които Общността сключва споразумения по реда на Договора, ако авторите и лицата са основно такива, които пребивават в една или повече европейски страни.4. Произведения, които не са европейски по смисъла на параграф 1, но които са създадени основно с автори и лица, които пребивават в една или повече държави-членки, се считат за европейски до степента, до която е приносът на ко-продуцентите от Общността в общите производствени разходи.Член 7Държавите-членки следят излъчващите оператори, които се намират под тяхна юрисдикция, да не излъчват кинематографично произведение, освен ако не е уговорено друго между носителите на авторските права върху него и излъчващия оператор, до изтичането на две години от първото му показване по кината в една от държавите-членки на Общността; в случай на кинематографична копродукция на излъчващия оператор този период е една година.Член 8Когато сметнат, че това е необходимо за целите на езиковата политика, държавите-членки, като зачитат правото на Общността, могат да създадат по-подробни или по-строги правила, в частност въз основа на езикови критерии, по отношение на някоя или на всички програми, излъчвани от излъчващи оператори, намиращи се под тяхна юрисдикция.Член 9Тази глава не се прилага по отношение на местни телевизионни програмни емисии, които не са част от националната мрежа.ГЛАВА IVТелевизионна реклама и спонсорствоЧлен 101. Телевизионната реклама трябва лесно да се разпознава като такава и да бъде добре отделена от другите части на програмната емисия чрез визуални и/или акустични средства.2. Изолирани отделни реклами са изключение.3. Рекламата не използва средства за подсъзнателни внушения.4. Скритата реклама е забранена.Член 111. Рекламите се включват между програмите. При условие, че са изпълнени изискванията на параграфи 2-5 на настоящия член, рекламите могат да бъдат включени в програмите по такъв начин, че да не се нарушава целостта и стойността на последните, като се вземат предвид естествените паузи, продължителността и характера на програмата, както и защитата на правата на носителите на права.2. В програми, състоящи се от самостоятелни части, или в спортни програми и в структурирани по подобен начин прояви, или в изпълнения, съдържащи интервали, рекламите се включват само между частите или в интервалите.3. Предаването на аудиовизуални произведения като игрални и телевизионни филми (с изключение на отделни серийни филми, забавни програми и документални филми), при условие че тяхното програмно времетраене надвишава 45 мин., може да бъде прекъсвано веднъж на всеки изтекъл период от 45 мин. Друго, следващо прекъсване е разрешено, ако тяхното програмно времетраене надвишава поне с 20 мин. два или повече пълни периода от 45 мин.4. Когато се прекъсват с реклами други програми извън тези, посочени в параграф 2, трябва да изтече период от поне 20 мин. между две последователни прекъсвания за реклама в рамките на програмата.5. Реклами не се включват по време на излъчване на религиозни служби. Не се прекъсват с реклами новини, информационни предавания за текущи събития, документални филми, религиозни програми и предавания за деца, когато тяхното програмно времетраене е по-малко от 30 мин. Когато програмното времетраене е 30 мин. или повече, се прилагат разпоредбите на предишните точки.Член 12Телевизионната реклама не:а) накърнява уважението към човешкото достойнство;б) включва никакви прояви на дискриминация, основаваща се на раса, пол или националност;в) накърнява религиозни или политически убеждения;г) насърчава поведение, което накърнява здравето или безопасността;д) насърчава поведение, което накърнява опазването на околната среда.Член 13Забраняват се всички форми на телевизионна реклама на цигари и други тютюневи изделия.Член 14Забранява се телевизионната реклама на медицински продукти и лечение, което е достъпно само по предписание в държавата-членка, под чиято юрисдикция се намира излъчващия оператор.Член 15Телевизионната реклама на алкохолни напитки отговаря на следните критерии:а) тя не може да бъде насочена конкретно към непълнолетни лица или, в частност, да представя непълнолетни лица, употребяващи тези напитки;б) тя не прави връзка между употребата на алкохол и по-високи физически постижения или управлението на автомобил;в) тя не създава впечатлението, че употребата на алкохол допринася за социален или сексуален успех.г) тя не съдържа твърдения, че алкохолът има терапевтични качества или че има стимулиращ и успокояващ ефект, или, че може да решава лични конфликти;д) тя не насърчава прекалената употреба на алкохолни напитки или представя въздържанието или умереността в отрицателна светлина;е) тя не подчертава, че високото алкохолно съдържание е положително качество на напитките.Член 16Телевизионната реклама не причинява морални или физически вреди на непълнолетните лица и, следователно, отговаря на следните критерии с оглед на тяхната защита:а) тя не призовава пряко непълнолетни лица да купуват стока или услуга като се възползва от тяхната неопитност или доверчивост;б) тя не насърчава пряко непълнолетни лица да убеждават своите родители или други лица да купуват стоките или услугите, които се рекламират;в) тя не се възползва от особеното доверие, което непълнолетните лица изпитват към родители, учители и други лица;г) тя не показва безпричинно непълнолетни лица в рисковани ситуации.Член 171. Спонсорираните телевизионни предавания отговарят на следните изисквания:а) съдържанието и програмирането на спонсорираните предавания не трябва в никакъв случай да бъде повлияно от спонсора по начин, който да засяга отговорността и редакторската независимост на излъчващия оператор по отношение на програмите;б) те трябва да бъдат ясно идентифицирани като такива чрез име и/или лого в началото и/или края на предаванията;в) те не трябва да насърчават купуването или наемането на стоки или услуги от спонсора или от трето лице, в частност, чрез специално рекламно споменаване на тези стоки и услуги.2. Телевизионни предавания не могат да бъдат спонсорирани от физически или юридически лица, чиято основна дейност е производството или продажбата на стоки или услуги, чието рекламиране е забранено съгласно членове 13 и 14.3. Не могат да бъдат спонсорирани новини и информационни предавания за текущи събития.Член 181. Времето, посветено на реклами, не надвишава 15 % от телевизионното време за деня. Все пак, този процент може да бъде увеличен до 20 %, ако включва такива форми на реклама като преки предложения към обществеността за продажба, покупка или наемане на стоки или услуги при условие че обемът на отделните реклами не надхвърля 15 %.2. Обемът на отделните реклами в даден едночасов период не надвишава 20 %.3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, такива форми на реклама като преки предложения към обществеността за продажба, покупка или наемане на стоки или услуги да не нахвърлят 1 час на ден.Член 19Държавите-членки могат да създават по-строги правила от тези на член 18 относно програмното време и реда на телевизионното излъчване на излъчващи оператори, които се намират под тяхна юрисдикция така че да се съгласуват търсенето на телевизионни реклами и интересите на обществото, като се вземат предвид в частност:а) ролята на телевизията за осигуряване на информационни, образователни, културни и забавни програми;б) защитата на плурализма на информацията и медиите.Член 20Без да се засягат разпоредбите на член 3, държавите-членки могат, в съответствие с правото на Общността, да създадат изисквания, различни от тези на член 11, параграфи от 2 до 5 и член 18, по отношение на телевизионни програмни емисии, които са предназначени за разпространение само на националната територия и, които не могат пряко или непряко да бъдат приемани в една или повече други държави-членки.Член 21Държавите-членки осигуряват, в рамките на своето законодателство, подходящи мерки, чието приложение да гарантира спазването на тези разпоредби, в случай на несъответствие между разпоредбите в настоящата глава и телевизионните програмни емисии.ГЛАВА VЗащита на непълнолетни лицаЧлен 22Държавите-членки вземат подходящи мерки, за да гарантират, че телевизионните емисии на излъчващи оператори, които се намират под тяхна юрисдикция, не включват програми, които биха могли сериозно да засегнат физическото, умственото или нравственото развитие на непълнолетни лица, в частност такива, съдържащи порнография или неоправдано насилие. Тази разпоредба обхваща и други програми, които биха могли да засегнат физическото, умственото или нравственото развитие на непълнолетни лица, освен, ако е гарантирано чрез съответен подбор на време за телевизионните програмни емисии, или чрез всяко друго техническо средство, че непълнолетни лица, които попадат в обсега на програмата, няма обичайно да чуят или да видят подобни предавания.Държавите-членки гарантират и че телевизионните програми не съдържат подбуждане към ненавист, която се основава на раса, пол, религия или националност.ГЛАВА VIПраво на отговорЧлен 231. Без да се засягат други разпоредби, приети от държавите-членки, в областта на гражданското, административното и наказателното право, всяко физическо или юридическо лице, независимо от националността си, в случай че законните му интереси, в частност репутацията и доброто име, са били засегнати от твърдение, основаващо се на неверни факти в телевизионна програма, трябва да има право на отговор или на равностойни средства за правна защита.2. Правото на отговор или равностойните средства за правна защита се отнасят за всички излъчващи оператори, които се намират под юрисдикцията на всяка държава-членка.3. Държавите-членки предприемат необходимото, за да въведат правото на отговор или равностойните средства за правна защита и да определят реда за тяхното упражняване. В частност, те осигуряват достатъчен период от време и такъв ред, че правото на отговор или равностойните средства за правна защита да могат да бъдат упражнявани по подходящ начин от физически или юридически лица с местожителство в други държави-членки.4. Молбата за упражняване правото на отговор или на равностойните средства за правна защита може да бъде отхвърлена, ако подобен отговор е неоправдан съгласно условията в параграф 1, ако би включил наказателен акт, ако би направил предаващия оператор обект на търсене на гражданска отговорност или ако би нарушил правилата на общественото приличие.5. Предвиждат се процедури, които да уреждат реда, по който споровете относно упражняването правото на отговор или равностойните средства за правна защита могат да бъдат разглеждани пред съда.ГЛАВА VIIЗаключителни разпоредбиЧлен 24В области, които настоящата директива не координира, правата и задълженията на държавите-членки, установени чрез съществуващите конвенции по въпросите на телекомуникациите или излъчването остават незасегнати.Член 251. Държавите.членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 3 октомври 1991 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.Член 26Не по-късно от края на петата година след датата на приемането на настоящата директива и на всеки две години от този момент нататък, Комисията предоставя на Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социалния комитет доклад относно нейното прилагане и, ако е необходимо, прави предложения за изменението ѝ съобразно с развитието на телевизионното излъчване.Член 27Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 3 октомври 1989 година.За СъветаПредседателR. Dumas[1] ОВ C 179, 17.7.1986 г., стр. 4.[2] ОВ C 49, 22.2.1988 г., стр. 53 и ОВ C 158, 26.6.1989 г.[3] ОВ C 232, 31.8.1987 г., стр. 29.--------------------------------------------------


title: Директива 2003/108/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 8 декември 2003 година за изменение на Директива 2002/96/ЕО относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО)

text:
Важна правна забележка

|

32003L0108

Официален вестник n° L 345 , 31/12/2003 стр. 0106 - 0107 специално чешко издание глава 15 том 07 стр. 692  - 693 специално испанско издание глава 15 том 07 стр. 692  - 693 специално унгарско издание глава 15 том 07 стр. 692  - 693 специално литвийско издание глава 15 том 07 стр. 692  - 693 LV.ES глава 15 том 07 стр. 692  - 693 MT.ES глава 15 том 07 стр. 692  - 693 PL.ES глава 15 том 07 стр. 692  - 693 SK.ES глава 15 том 07 стр. 692  - 693 специално словенско издание глава 15 том 07 стр. 692  - 693

		20031208Директива 2003/108/ЕО на Европейския Парламент и на Съветаот 8 декември 2003 годиназа изменение на Директива 2002/96/ЕО относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално, член 175, параграф 1 от него,като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [1],като се консултираха с Комитета на регионите,в съответствие с процедурата, предвидена в член 251, параграф 2 от Договора [2],като имат предвид, че:(1) По време на процедурата по приемането на Директива 2002/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. за отпадъците от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) [3], бе изразена загриженост във връзка с възможното финансово отражение на формулировката на член 9 от посочената директива за производителите на съответното оборудване.(2) На срещата на Помирителния комитет от 10 октомври 2002 г. във връзка с посочената Директива Европейският парламент, Съветът и Комисията изразиха своите намерения в съвместна декларация да проучат въпросите, свързани с член 9 от Директива 2002/96/ЕО, по отношение на финансирането във връзка с ОЕЕО от потребители, различни от частни домакинства, при пръв удобен случай.(3) В съответствие със съвместната декларация Комисията е проучила финансовото отражение върху производителите, произтичащо от действителната формулировка на член 9 от Директива 2002/96/ЕО, като установи, че задълженията за обратно приемане на ОЕЕО, пуснати на пазара в миналото, създава задължение с обратно действие, за което не са предвидени разпоредби, и което евентуално може да изложи някои производители на твърде високи икономически рискове.(4) С цел предотвратяването на такива рискове финансовата отговорност за събирането, обработката, повторната употреба, възстановяването и рециклирането на ОЕЕО от потребители, различни от частните домакинства, пуснати на пазара преди 13 август 2005 г., се поема от производителите при доставката на нови продукти, заместващи продукти от еквивалентен тип или изпълняващи същите функции. В случаите, в които такива отпадъци не се заместват с нови продукти, отговорността се поема от такива потребители. Държавите-членки, производителите и потребителите следва да разполагат с възможността да предприемат алтернативни мерки.(5) Съгласно член 17 от Директива 2002/96/ЕО на държавите-членки предстои да въведат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с посочената директива преди 13 август 2004 г. С цел предотвратяване възникването на необходимост от внасяне на изменения в законодателството на държавите-членки, прието към тази дата, настоящата директива следва да бъде приета във възможно най-кратки срокове и да бъде приложена в законодателството на държавите-членки едновременно с Директива 2002/96/ЕО.(6) Директива 2002/96/ЕО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Член 9 от Директива 2002/96/ЕО се заменя със следния текст:"Член 9Финансиране във връзка с ОЕЕО от страна на потребители, различни от частните домакинства1. Държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г. финансирането на разходите за събирането, обработката, повторната употреба, възстановяването и рециклирането и разумното изхвърляне на ОЕЕО от потребители, различни от частните домакинства, пуснати на пазара преди 13 август 2005 г., се поема от производителите.Държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г. за ОЕЕО от продукти, пуснати на пазара преди 13 август 2005 г. (исторически отпадъци), финансирането на разходите за управление е такова, както е определено в третата и четвъртата алинея.За историческите отпадъци, които се заместват с нови еквивалентни продукти или с нови продукти, изпълняващи същата функция, финансирането на разходите се обезпечава от производителите на такива продукти при доставката им. Възможно е, във вид на алтернативно решение, държавите-членки да обезпечат потребителите, различни от частните домакинства, също да бъдат принудени да поемат частична или пълна отговорност за такова финансиране.Финансирането на разходите за останалите исторически отпадъци се обезпечава от потребителите, различни от частните домакинства.2. Възможно е производителите и потребителите, различни от частните домакинства, без да се накърнява настоящата директива, да сключат споразумения, в които да са формулирани други методи за финансиране."Член 2Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 13 август 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 3Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 8 декември 2003 година.За Европейския парламентПредседател,P. CoxЗа СъветаПредседателF. Frattini[1] ОВ С 234, 30.9.2003 г., стр. 91.[2] Становище на Европейския парламент от 21 октомври 2003 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 19 ноември 2003 г.[3] ОВ L 37, 13.2.2003 г., стр. 24.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд

text:
Важна правна забележка

|

31976L0207

Официален вестник n° L 039 , 14/02/1976 стр. 0040 - 0042 специално финландско издание: глава 5 том 1 стр. 0191  специално гръцко издание: глава 05 том 2 стр. 0070  специално шведско издание: глава 5 том 1 стр. 0191  специално испанско издание: глава 05 том 2 стр. 0070  специално португалско издание глава 05 том 2 стр. 0070  специално чешко издание глава 05 том 01 стр. 187  - 189 специално испанско издание глава 05 том 01 стр. 187  - 189 специално унгарско издание глава 05 том 01 стр. 187  - 189 специално литвийско издание глава 05 том 01 стр. 187  - 189 LV.ES глава 05 том 01 стр. 187  - 189 MT.ES глава 05 том 01 стр. 187  - 189 PL.ES глава 05 том 01 стр. 187  - 189 SK.ES глава 05 том 01 стр. 187  - 189 специално словенско издание глава 05 том 01 стр. 187  - 189

		19760209Директива на Съветаот 9 февруари 1976 годинаотносно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд(76/207/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че Съветът, в своята Резолюция от 21 януари 1974 г., отнасяща се до социалната програма за действие [3], е включил между приоритетите и действия за постигане на равенството между мъжете и жените по отношение на заетостта, на професионалната квалификация и развитие, както и на условията на труд, включително и възнаграждението;като има предвид, че по отношение на възнаграждението, Съветът е приел, на 10 февруари 1975 г., Директива 75/117/ЕИО, за сближаване законодателствата на държавите-членки относно прилагането на принципа на равно заплащане на мъжете и жените [4];като има предвид, че се очертава необходимост от предприемане на действия също и от страна на Общността за осъществяването на принципа на равното третиране на мъжете и жените, както по отношение на заетостта, професионалната квалификация и развитие, така и по отношение на другите условия на труд; като има предвид, че равното третиране на работещите мъже и жени представлява една от целите на Общността в контекста на хармонизирането на условията на живот и труд и същевременно тяхното подобряване, като има предвид, че Договорът не е предвидил необходимите специфични правомощия за тази цел;като има предвид, че следва да се определи и да се осъществи постепенното прилагане на принципа на равното третиране в сферата на социалното осигуряване, посредством допълнителни мерки,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Настоящата директива има за цел прилагането в държавите-членки на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, включително повишение, и до професионална квалификация, както и по отношение на условията на труд и, в съответствие с условията, предвидени в параграф 2, на социалното осигуряване. Този принцип е наричан по-долу "принцип на равното третиране".2. С оглед да осигури постепенното прилагане на принципа на равното третиране в сферата на социалното осигуряване и по предложение на Комисията, Съветът следва да приеме разпоредби, които определят същността и значението на този принцип, както и обстоятелствата, при които се прилага.Член 21. По смисъла на последващите разпоредби, принципът на равното третиране означава липсата на всякаква дискриминация, основана на пола, пряко или непряко, в частност чрез позоваване на брачното или семейното положение.2. Настоящата директива не накърнява правото на държавите-членки да изключат от нейното приложно поле професионалните дейности и, евентуално, обучението за тяхното извършване, за които полът представлява определящ фактор, поради тяхната същност или условията, при които се извършват.3. Настоящата директива не накърнява разпоредбите относно закрилата на жените, по-специално по време на бременност и майчинство.4. Настоящата директива не накърнява мерките за насърчаване на равенството във възможностите за мъжете и жените, в частност, чрез премахване на съществуващото неравенство, което се отразява на възможностите за жените в областите, цитирани в член 1, параграф 1.Член 31. Прилагането на принципа на равното третиране означава липсата на всякаква дискриминация, основана на пола, при условията за достъп, включително и критериите за подбор, до всяка една работа или длъжност, независимо от сектора или отрасъла на действие, и до всички нива на професионалната йерархия.2. За целта, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да:а) бъдат отменени законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране;б) бъдат или да могат да бъдат обявени за нищожни, или да могат да бъдат изменени разпоредбите, които противоречат на принципа на равното третиране, и които са включени в колективните трудови договори или в индивидуалните трудови договори, в правилниците за вътрешния ред на предприятията, както и в правилата, уреждащи статута на свободните професии.в) бъдат преразгледани онези законови, подзаконови и административни разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране и за които потребността от закрила, наложила създаването им, вече не е основателна; по отношение на сходни разпоредби в колективните трудови договори социалните партньори се приканват да пристъпят към желаното им преразглеждане.Член 4Прилагането на принципа на равното третиране по отношение на достъпа до всички видове и до всички нива на професионалното ориентиране, на професионалното обучение, повишаването на професионалната квалификация и преквалификацията означава предприемането, от страна на държавите-членки, на необходимите мерки, за да:а) бъдат отменени законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране;б) бъдат или да могат да бъдат обявени за нищожни, или да могат да бъдат изменени разпоредбите, които противоречат на принципа на равното третиране и които са включени в колективните трудови договори или в индивидуалните трудови договори, в правилниците за вътрешния ред на предприятията, както и в правилата, уреждащи статута на свободните професии;в) може достъпът до професионалното ориентиране, професионалното обучение, повишаването на професионалната квалификация и преквалификацията да се извършва в съответствие с едни и същи критерии и на едни и същи нива, без каквато и да е дискриминация, основана на пола, без това да накърнява предоставената, в някои държави-членки, независимост на частните обучителни институции.Член 51. Прилагането на принципа на равното третиране по отношение на условията на труд, включително и условията за уволнение означава, че ще бъдат гарантирани еднакви условия за мъжете и жените, без каквато и да е дискриминация, основана на пола.2. За целта държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да:а) бъдат отменени законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране;б) бъдат или да могат да бъдат обявени за нищожни, или да могат да бъдат изменени разпоредбите, които противоречат на принципа на равното третиране, и които са включени в колективните трудови договори или в индивидуалните трудови договори, в правилниците за вътрешния ред на предприятията, както и в правилата, уреждащи статута на свободните професии;в) бъдат преразгледани онези законови, подзаконови и административни разпоредби, които противоречат на принципа на равното третиране и за които потребността от закрила, наложила създаването им, вече е отпаднала; по отношение на сходни разпоредби в колективните трудови договори социалните партньори се приканват да пристъпят към желателното им преразглеждане.Член 6Държавите-членки въвеждат в националните си законодателства необходимите мерки, за да дадат възможност на всички лица, които смятат, че са ощетени поради неприлагането на принципа на равното третиране, по смисъла на членове 3, 4 и 5, да предявят своите претенции по съдебен ред, след евентуалното сезиране на други компетентни органи.Член 7Държавите-членки предприемат необходимите мерки за закрила на работниците или служителите срещу всяко уволнение, което представлява реакция от страна на работодателя на жалба, подадена в рамките на предприятието или на предприета съдебна процедура, насочена към спазването на принципа на равното третиране.Член 8Държавите-членки осигуряват довеждането до знанието на работниците или служителите на мерките, предприети в изпълнение на настоящата директива, както и вече действащите разпоредби в тази област, чрез всички подходящи средства, например на техните работните места.Член 91. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от тридесет месеца от нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.По отношение на първата част на член 3, параграф 2, в) и първата част на член 5, параграф 2, в), обаче, държавите-членки ще пристъпят към първоначален преглед и към едно евентуално първоначално преразглеждане на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, цитирани в тези членове, в срок до четири години след нотифицирането на настоящата директива.2. Държавите-членки правят периодично преглед на професионалните дейности, цитирани в член 2, параграф 2, за да се уверят дали е основателно запазването на посочените изключения, от гледна точка на социалното развитие. Те уведомяват Комисията за резултатите от това преразглеждане.3. Държавите-членки предоставят на Комисията текстове на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 10В срок от две години след изтичането на тридесетмесечния период, предвиден в член 9, параграф 1, първа алинея, държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, с цел да ѝ дадат възможност да изготви доклад относно прилагането на настоящата директива, който да внесе в Съвета.Член 11Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 9 февруари 1976 година.За СъветаПредседателG. Thorn[1] ОВ C 111, 20.5.1975 г., стр. 14.[2] ОВ C 286, 15.12.1975 г., стр. 8.[3] ОВ C 13, 12.2.1974 г., стр. 1.[4] ОВ L 45, 19.2.1975 г., стр. 19.--------------------------------------------------