title: Директива 2013/42/ЕС на Съвета от 22 юли 2013 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на механизъм за бързо реагиране срещу измамите с ДДС

text:
               26.7.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 201/1

         ДИРЕКТИВА 2013/42/ЕС НА СЪВЕТА
   от 22 юли 2013 година
   за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на механизъм за бързо реагиране срещу измамите с ДДС
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   в съответствие със специална законодателна процедура,
   като има предвид, че:

               (1)

               Данъчните измами в областта на данъка върху добавената стойност (ДДС) водят до значителни бюджетни загуби и оказват влияние върху условията на конкуренция и съответно върху функционирането на вътрешния пазар. Наскоро се появиха специфични внезапни и мащабни данъчни измами, особено посредством използването на електронни средства, които улесняват бързата незаконна търговия в голям мащаб.

               (2)

               Директива 2006/112/ЕО на Съвета (3) позволява на държавите членки да искат дерогация от посочената директива, за да се предотвратят някои форми на укриване на данъци или избягване на данъци.

               (3)

               Актуалният опит показа, че процедурата, предвидена в член 395 от Директива 2006/112/ЕО, не може да осигури достатъчно бърза реакция на искания на държавите членки за предприемане на спешни мерки.

               (4)

               Случилото се показва също така, че определянето на получателя за лице—- платец на ДДС (обратно начисляване), в някои случаи е ефективна мярка за прекратяване на измамите с ДДС в определени сектори.

               (5)

               Съгласно разпоредбите относно обратното начисляване в членове 199 и 199а от Директива 2006/112/ЕО държавите членки не разполагат с гъвкавостта да реагират бързо на внезапни и мащабни данъчни измами в категориите на стоките и услугите, попадащи извън обхвата на тези членове. Ето защо е необходимо да се изготвят специфични средства за разрешаването на този въпрос.

               (6)

               Като се имат предвид случаите на извършените мащабни измами, своевременният и изключителен отговор на други случаи на внезапни измами се осигурява най-добре чрез специална мярка на механизма за бързо реагиране ("МБР"), която предвижда възможността за прилагането на обратно начисляване за кратък срок, след съответно уведомление от страна на засегнатата държава членка. За да се гарантира, че използването на тази опция е пропорционално спрямо проблема, Комисията, след като получи съответната информация, следва да разполага с кратък срок, през който да направи оценка на уведомлението и да потвърди дали възразява срещу прилагането на специалната мярка на МБР. Държавите членки следва да разполагат с възможността техните мнения да бъдат взети предвид от Комисията и поради това следва да са изцяло информирани за уведомлението и за всякаква допълнителна информация, предоставяна в рамките на този процес. Освен това, като следваща стъпка Съветът следва да реши дали обратното начисляване да продължи да се прилага, посредством решение за изпълнение съгласно член 395 от Директива 2006/112/ЕО.

               (7)

               Държавата членка, която е изпратила уведомление за намерението си да прилага специалната мярка на МБР, може да пристъпи към прилагането, след уведомление от страна на Комисията, че липсва възражение.

               (8)

               За да се осигури продължаване на прилагането на обратното начисляване, при първа възможност и преди изтичането на действието на специалната мярка на МБР, за процедурата, предвидена в член 395 от Директива 2006/112/ЕО, следва да се предвиди по-кратък срок.

               (9)

               Бързата обработка на уведомленията на държавите членки по МБР ще се улесни, ако се въведе стандартен формуляр за тези уведомления и за предоставянето на всякаква допълнителна информация на Комисията. Ето защо на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с този стандартен формуляр.

               (10)

               Тъй като МБР може да бъде само временно решение в очакване на по-дългосрочни законодателни решения, целящи системата за ДДС да стане по-устойчива спрямо случаите на измами с ДДС, МБР следва да се прилага само за ограничен срок.

               (11)

               За да оцени ефективността на МБР, Комисията следва да изготви общ доклад за оценка на въздействието на механизма за преодоляване на внезапни и мащабни измами.

               (12)

               Тъй като целта на действието, което трябва да бъде предприето, а именно преодоляване на внезапни и мащабни измами в областта на ДДС, които често имат международно измерение, не може да бъдат постигната в достатъчна степен от държавите членки, тъй като те не са в състояние поотделно да противодействат на схемите за измама, свързани с нови форми на търговия, включващи няколко държави едновременно, и следователно може, с оглед на осигуряването на по-бързото и, в резултат на това, по-подходящо и по-ефективно противодействие на тези явления, да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

               (13)

               Поради това Директива 2006/112/ЕО следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2006/112/ЕО се изменя, както следва:

               1)

               Вмъква се следният член:
               „Член 199б
               1.   Държавите членки могат, в случаи на неотложна спешност и в съответствие с параграфи 2 и 3, да определят получателя за лице — платец на ДДС, за специфични доставки на стоки и услуги, чрез дерогация от член 193, като специална мярка на механизма за бързо реагиране ("МБР") за борба с внезапни и мащабни измами, които биха могли да доведат до значителни и непоправими финансови загуби.
               Специалната мярка на МБР е обект на подходящи контролни мерки от страна на държавите членки по отношение на данъчно задължените лица, доставящи стоките или услугите, за които се прилага мярката, като нейното действие не надхвърля девет месеца.
               2.   Държава членка, която желае да въведе специална мярка на МБР съгласно предвиденото в параграф 1, изпраща уведомление до Комисията, като използва стандартния формуляр, установен в съответствие с параграф 4, и едновременно с това изпраща уведомлението и на останалите държави членки. Държавата членка предоставя на Комисията информация, с която уточнява засегнатия сектор, вида и характеристиките на измамата, наличието на наложителни причини на спешност, внезапния и мащабен характер на измамата и последиците от нея по отношение на това дали представляват значителни и непоправими финансови загуби. Ако Комисията счита, че не разполага с цялата необходима информация, тя установява връзка със съответната държава членка в срок от две седмици от получаването на уведомлението и уточнява каква допълнителна информация е необходима. Всякаква допълнителна информация, предоставена от съответната държава членка на Комисията, се изпраща едновременно с това и на всички други държави членки. Ако предоставената допълнителна информация е недостатъчна, Комисията информира съответната държава членка за това в срок от една седмица.
               Държавата членка, която желае да въведе специална мярка на МБР съгласно предвиденото в параграф 1, подава едновременно с това и заявление до Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 395, параграфи 2 и 3.
               3.   След като Комисията получи цялата информация, която смята за необходима за оценка на уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, тя уведомява държавата членка за това. Когато Комисията възрази срещу специалната мярка на МБР, тя изготвя отрицателно становище в рамките на един месец от това уведомление и информира съответната държава членка и Комитета по ДДС за това. Когато Комисията няма възражения, тя потвърждава това в писмена форма на съответната държава членка и на Комитета по ДДС в рамките на същия срок. Държавата членка може да приеме специалната мярка на МБР от датата на получаване на това потвърждение. При оценката на уведомлението, Комисията взема предвид мненията на всяка друга държава членка, изпратени до нея в писмена форма.
               4.   Комисията приема акт за изпълнение, с който се установява стандартен формуляр за подаване на уведомлението за специалната мярка на МБР, посочено в параграф 2, и з на информацията, посочена в параграф 2, първа алинея. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в параграф 5.
               5.   При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4) и за тази цел компетентен е комитетът, създаден с член 58 от Регламент (ЕС) № 904/2010 на Съвета от 7 октомври 2010 г (5).

               2)

               В член 395 се добавя следният параграф:
               „5.   В случаи на неотложна спешност, съгласно предвиденото в член 199б, параграф 1, процедурата по параграфи 2 и 3 приключва в рамките на шест месеца от датата на получаване на заявлението от Комисията.“.

         Член 2
   Преди 1 януари 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета общ доклад за оценка на въздействието на МБР, предвиден в член 1, точка 1).
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Прилага се до 31 декември 2018 г.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 22 юли 2013 година.

            За Съвета

            Председател

         C. ASHTON

      (1)  Становище от 7 февруари 2013 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  ОВ C 11, 15.1.2013 г., стр. 31.

      (3)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 11.12.2006 г., стр. 1).

      (4)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).

      (5)  Регламент (ЕС) № 904/2010 на Съвета от 7 октомври 2010 г. относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност (ОВ L 268, 12.10.2010 г., стр. 1).“;


title: Директива на Съвета от 23 декември 1991 година относно стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда

text:
Важна правна забележка

|

31991L0692

Официален вестник n° L 377 , 31/12/1991 стр. 0048 - 0054 специално финландско издание: глава 15 том 10 стр. 0208  специално шведско издание: глава 15 том 10 стр. 0208  специално чешко издание глава 05 том 02 стр. 10  - 18 специално испанско издание глава 05 том 02 стр. 10  - 18 специално унгарско издание глава 05 том 02 стр. 10  - 18 специално литвийско издание глава 05 том 02 стр. 10  - 18 LV.ES глава 05 том 02 стр. 10  - 18 MT.ES глава 05 том 02 стр. 10  - 18 PL.ES глава 05 том 02 стр. 10  - 18 SK.ES глава 05 том 02 стр. 10  - 18 специално словенско издание глава 05 том 02 стр. 10  - 18

		19911223Директива на Съветаот 23 декември 1991 годинаотносно стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда(91/692/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 130т от него;като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че някои директиви на Общността, свързани с околната среда, изискват от държавите-членки да въведат доклад за мерките, които са предприели за тяхното прилагане; като има предвид, че Комисията изготвя консолидиран доклад; като има предвид, че други директиви на Общността, свързани с околната среда, също изискват подобни доклади;като има предвид, че съществуващите разпоредби, свързани с въвеждането на доклади, посочват различни интервали между докладите и поставят различни изисквания за тяхното съдържание;като има предвид, че трябва да бъде въведено задължение, което да даде възможност на държавите-членки и на Комисията да оценяват напредъка, постигнат при прилагането на тези директиви на цялата територия на Общността, като в същото време предоставят на широката общественост източник на информация по въпроса;като има предвид, че по тази причина съществуващите разпоредби трябва да бъдат хармонизирани, за да станат по-последователни и по-пълни на секторна основа;като има предвид, че периодът, през който държавите-членки представят на Комисията тези доклади, трябва да бъде определен на 3 години, с едногодишен интервал между секторите; като има предвид, че докладите трябва да бъдат изготвяни въз основа на въпросник, подготвян от Комисията с помощта на комитет и изпращан на държавите-членки 6 месеца преди началото на посочения от доклада период; като има предвид, че Комисията трябва да публикува консолидиран доклад за съответния сектор в рамките на 9 месеца от представянето на съответните доклади от държавите-членки;като има предвид, че по-специално докладът за прилагане на Директива 76/160/ЕИО на Съвета от 8 декември 1975 г. относно качеството на водите за къпане [4], последно изменена с Акта за присъединяване от 1985 г., трябва да излиза ежегодно и то достатъчно рано, за да информира обществеността за качеството на водите за къпане през най-близкия изминал период;като има предвид, че мерките, които трябва да бъдат предприети от държавите-членки, не изискват приемането на законови или подзаконови актове, тъй като изготвянето на докладите за прилагането на директивите на Общността понастоящем не изисква приемането на такива разпоредби от страна на държавите-членки,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Целта на настоящата директива е да рационализира и подобри на секторна основа разпоредбите за предаването на информация и публикуването на доклади относно някои директиви на Общността, свързани с опазването на околната среда, без да се накърняват разпоредбите по първото тире на член 155 от Договора.Член 21. Изброените в приложение I разпоредби се заменят със следното:"През периоди от 3 години държавите-членки изпращат на Комисията информация за прилагането на настоящата директива под формата на секторен доклад, който обхваща и други директиви на Общността в същата област. Този доклад се изготвя въз основа на въпросник или схематичен план, които се изработват от Комисията в съответствие с процедурата, изложена в член 6 от Директива 91/692/ЕИО [*****]. Въпросникът или схематичният план се изпращат на държавите-членки 6 месеца преди началото на периода, обхванат от доклада. Докладът се изпраща на Комисията в срок от 9 месеца от края на 3-годишния период, който е обхванат от него.Първият доклад обхваща периода 1993—1995 г. включително.Комисията публикува доклад на Общността за прилагането на директивата в срок от 9 месеца от получаване на докладите от държавите-членки.2. Текстът, посочен в параграф 1, се включва в изброените в приложение II директиви според съответните указания.Член 3Член 13 от Директива 76/160/ЕИО се заменя със следното:"Член 13Всяка година, и за пръв път до 31 декември 1993 г., държавите-членки изпращат на Комисията доклад за прилагането на настоящата директива през текущата година. Докладът се изготвя въз основа на въпросник или схематичен план, изработени от Комисията в съответствие с процедурата, изложена в член 6 от Директива 91/692/ЕИО [******]. Въпросникът или схематичният план се изпращат на държавите-членки 6 месеца преди началото на периода, който трябва да бъде обхванат от доклада. Докладът се изготвя за Комисията преди края на въпросната година.Комисията публикува доклад на Общността за прилагането на директивата в срок от 4 месеца от получаване на докладите от държавите-членки.Член 41. Включените в приложение III разпоредби се заменят със следното:"През периоди от 3 години държавите-членки изпращат на Комисията информация за прилагането на настоящата директива под формата на секторен доклад, който обхваща и други директиви на Общността в същата област. Този доклад се изготвя въз основа на въпросник или схематичен план, които се изработва от Комисията в съответствие с процедурата, изложена в член 6 от Директива 91/692/ЕИО []. Въпросникът или схематичният план се изпращат на държавите-членки 6 месеца преди началото на периода, обхванат от доклада. Докладът се изпраща на Комисията в рамките на 9 месеца от края на 3-годишния период, който е обхванат от него.Първият доклад обхваща периода 1994—1996 г. включително.Комисията публикува доклад на Общността за прилагането на директивата в срок от 9 месеца от получаване на докладите от държавите-членки.2. Текстът, посочен в параграф 1, се включва в изброените в приложение IV директиви според съответните указания.3. Следният текст се включва в директивите, изброени в приложение V според съответните указания:"Всяка година Комисията съобщава на държавите-членки информацията, която е получила в съответствие с настоящия член."Член 5Включените в приложение IV разпоредби се заменят със следното:"През периоди от 3 години държавите-членки изпращат на Комисията информация за прилагането на настоящата директива под формата на секторен доклад, който трябва да обхваща и други директиви на Общността в същата област. Докладът се изготвя въз основа на въпросник или схематичен план, които се изработват от Комисията в съответствие с процедурата, изложена в член 6 от Директива 91/692/ЕИО []. Въпросникът или схематичният план се изпращат на държавите-членки 6 месеца преди началото на периода, обхванат от доклада. Докладът се изготвя за Комисията в рамките на 9 месеца от края на 3-годишния период, който е обхванат от него.Първият доклад обхваща периода 1995—1997 г. включително.Комисията публикува доклад на Общността за прилагането на директивата в срок от 9 месеца от получаване на докладите от държавите-членки.Член 6Комисията се подпомага от комитет, който се състои от представители на държавите-членки и се председателства от представители на Комисията.Представителят на Комисията внася в комитета проект за мерките, които трябва да бъдат предприети. Комитетът дава становището си по проекта в рамките на срок, който може да бъде определен от председателя в зависимост от спешността на въпроса. Становището се дава с мнозинството, посочено в член 148, параграф 2 от Договора, в случай на решения, които Съветът е приканен да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се претеглят по начина, посочен в споменатия член. Председателят не гла.Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Ако тези мерки обаче не са в съответствие със становището на комитета, те се съобщават незабавно от Комисията на Съвета. В този случай:- Комисията може да отложи прилагането на мерките, за които е взела решение, за период не по-дълъг от 1 месец от датата на съобщението,- Съветът, вземайки решения с квалифицирано мнозинство, може да приеме различни решения в рамките на срока, посочен в първото тире.Член 71. Държавите-членки предприемат мерките, необходими за съобразяване с разпоредбите на:- членове 2 и 3, най-късно до 1 януари 1993 г.,- член 4, най-късно до 1 януари 1994 г.,- член 5, най-късно до 1 януари 1995 г.Те незабавно уведомяват Комисията за предприетите мерки.2. Съществуващите разпоредби от различните директиви, които са били изменени с новите разпоредби, остават в сила до посочените в параграф 1, първа алинея дати.3. Когато държавите-членки приемат посочените в параграф 1 мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 8Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 23 декември 1991 година.За СъветаПредседателV. Van Rooy[1] ОВ С 214, 29.8.1990 г., стр. 6.[2] ОВ С 19, 28.1.1991 г., стр. 587.[3] ОВ С 60, 8.3.1991 г., стр. 15.[4] ОВ L 31, 5.2.1976 г., стр. 1.[*****] ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48."[******] ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48."[] ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48."[] ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48."--------------------------------------------------19911223ПРИЛОЖЕНИЕ IРазпоредби, изменени в съответствие с член 2, параграф 1 от настоящата директиваа) Член 13, параграф 1 от Директива 76/464/ЕИО на Съвета от 4 май 1976 г. относно замърсяването на водната среда на Общността, причинено от изхвърлянето на някои опасни вещества [1].б) Член 14 от Директива 78/176/ЕИО на Съвета от 20 февруари 1978 г. относно отпадъците от производството на титанов диоксид [2], изменена с Директива 83/29/ЕИО [3].в) Член 16 от Директива 78/659/ЕИО на Съвета от 18 юли 1978 г. относно качеството на сладките води, които се нуждаят от опазване или подобряване, за да поддържат живота на рибите [4], последно изменена с Акта за присъединяване от 1985 г.г) Член 8 от Директива 79/869/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1979 г. относно методите на измерване и честотата на вземане на проби и анализ на повърхностните води, предназначени за производството на питейна вода в държавите-членки [5], последно изменена с Директива 81/855/ЕИО [6].д) Член 14 от Директива 79/923/ЕИО на Съвета от 30 октомври 1979 г. относно изискванията за качеството на водите за ракообразните видове [7].е) Член 16, параграф 1 от Директива 80/68/ЕИО на Съвета от 17 декември 1979 г. относно опазването на подпочвените води от замърсяване, причинено от определени опасни вещества [8].ж) Член 5, параграф 1 и параграф 2, алинея първа от Директива 82/176/ЕИО на Съвета от 22 март 1982 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество при изхвърлянето на живак от сектора на хлоралкална електролиза [9].з) Член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 83/513/ЕИО на Съвета от 26 септември 1983 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество при изхвърлянето на кадмий [10].и) Член 6, параграф 1 от Директива 84/156/ЕИО на Съвета от 8 март 1984 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество при изхвърлянето на живак от други сектори, освен този на хлоралкалната електролиза [11].й) Член 5, параграфи 1 и 2 от Директива 84/491/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1982 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество при изхвърлянето на хексахлорциклохексан [12].к) Член 6, параграфи 1 и 2 от Директива 86/280/ЕИО на Съвета от 12 юни 1986 г. относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество при изхвърлянето на някои опасни вещества от списък I от приложението към Директива 76/464/ЕИО [13], последно изменена с Директива 90/415/ЕИО [14].[1] ОВ L 129, 18.5.1976 г., стр. 23.[2] ОВ L 54, 25.2.1978 г., стр. 19.[3] ОВ L 32, 3.2.1983 г., стр. 28.[4] ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 1.[5] ОВ L 271, 29.10.1979 г., стр. 44.[6] ОВ L 319, 7.11.1981 г., стр. 16.[7] ОВ L 281, 10.11.1979 г., стр. 47.[8] ОВ L 20, 26.1.1980 г., стр. 43.[9] ОВ L 81, 27.3.1982 г., стр. 29.[10] ОВ L 291, 24.10.1983 г., стр. 2.[11] ОВ L 74, 17.3.1984 г., стр. 49.[12] ОВ L 274, 17.10.1984 г., стр. 11.[13] ОВ L 181, 4.7.1986 г., стр. 16.[14] ОВ L 219, 14.8.1990 г., стр. 49.--------------------------------------------------19911223ПРИЛОЖЕНИЕ IIДирективи, допълнени в съответствие с член 2, параграф 2 от настоящата директиваа) Директива 75/440/ЕИО на Съвета от 16 юни 1975 г. относно изискванията за качество на повърхностните води, предназначени за производство на питейна вода в държавите-членки [1], последно изменена с Директива 79/869/ЕИО [2].Текстът на член 2, параграф 1 от настоящата директива се включва като член 9а.б) Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека [3], последно изменена с Директива 81/858/ЕИО [4].Текстът на член 2, параграф 1 от настоящата директива се включва като член 17а.[1] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 26.[2] ОВ L 271, 29.10.1979 г., стр. 44.[3] ОВ L 229, 30.8.1980 г., стр. 11.[4] ОВ L 319, 7.11.1981 г., стр. 19.--------------------------------------------------19911223ПРИЛОЖЕНИЕ IIIДирективи, изменени в съответствие с член 4, параграф 1 от настоящата директиваa) Член 8 от Директива 80/779/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно пределно допустимите и водещите стойности за качество на въздуха за серния анхидрид и частиците за суспензия [1], последно изменена с Директива 89/427/ЕИО [2].б) Член 18 от Директива 82/501/ЕИО на Съвета от 24 юни 1982 г. относно основните опасности от злополука при някои промишлени дейности [3], последно изменена с Директива 88/610/ЕИО [4].в) Член 6 от Директива 82/884/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно пределно допустимите стойности на олово във въздуха [5].г) Член 8 от Директива 85/203/ЕИО на Съвета от 7 март 1985 г. относно стандартите за качество на въздуха по отношение на азотния диоксид [6], изменена с Директива 85/580/ЕИО [7].д) Член 13, параграф 1 от Директива 87/217/ЕИО на Съвета от 19 март 1987 г. относно предотвратяването и намаляването на замърсяването на околната среда с азбест [8].[1] ОВ L 229, 30.8.1980 г., стр. 30.[2] ОВ L 201, 14.7.1989 г., стр. 53.[3] ОВ L 230, 5.8.1982 г., стр. 1.[4] ОВ L 336, 7.12.1988 г., стр. 14.[5] ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 15.[6] ОВ L 87, 27.3.1985 г., стр. 1.[7] ОВ L 372, 31.12.1985 г., стр. 36.[8] ОВ L 85, 28.3.1987 г., стр. 40.--------------------------------------------------19911223ПРИЛОЖЕНИЕ IVДирективи, изменени в съответствие с член 4, параграф 2 от настоящата директиваa) Директива 75/716/ЕИО на Съвета от 24 ноември 1975 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно съдържанието на сяра в някои течни горива [1], последно изменена с Директива 87/219/ЕИО [2].Текстът на член 4, параграф 2 от настоящата директива се включва в член 7а.б) Директива 84/360/ЕИО на Съвета от 28 юни 1984 г. относно борбата със замърсяването на въздуха от страна на промишлените заводи [3].Текстът на член 4, параграф 2 от настоящата директива се включва като член 15а.[1] ОВ L 307, 27.11.1975 г., стр. 22.[2] ОВ L 91, 3.4.1987 г., стр. 19.[3] ОВ L 188, 16.7.1984 г., стр. 20.--------------------------------------------------19911223ПРИЛОЖЕНИЕ VДирективи, изменени в съответствие с член 4, параграф 3 от настоящата директиваа) Директива 80/779/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно пределно допустимите и водещите стойности за качество на въздуха за серния анхидрид и частиците за суспензия, последно изменена с Директива 89/427/ЕИО.Текстът на член 4, параграф 3 от настоящата директива се включва като член 7, параграф 4.б) Директива 82/884/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно пределно допустимите стойности на олово във въздуха.Текстът на член 4, параграф 3 от настоящата директива се включва като член 5, параграф 4.в) Директива 85/203/ЕИО на Съвета от 7 март 1985 г. относно стандартите за качество на въздуха по отношение на азотния диоксид, изменена с Директива 85/580/ЕИО.Текстът на член 4, параграф 3 от настоящата директива се включва като член 7, параграф 4.--------------------------------------------------19911223ПРИЛОЖЕНИЕ VIДирективи, изменени в съответствие с член 5 от настоящата директиваа) Член 18 от Директива 74/439/ЕИО на Съвета от 16 юни 1975 г. относно депонирането на отработени масла [1], изменена с Директива 87/101/ЕИО [2].б) Член 16 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците [3], изменена с Директива 91/156/ЕИО [4].в) Член 10 от Директива 76/403/ЕИО на Съвета от 6 април 1976 г. относно депонирането на полихлорирани бифенили и полихлорирани терфенили [5].г) Член 16 от Директива 78/319/ЕИО на Съвета от 20 март 1978 г. относно токсичните и опасните отпадъци [6], последно изменена с Акта за присъединяване от 1985 г.д) Член 13, параграф 1 от Директива 84/631/ЕИО на Съвета от 6 декември 1984 г. относно надзора и контрола в рамките на Европейската общност на трансграничния превоз на опасни отпадъци [7], последно изменена с Директива 87/112/ЕИО на Комисията [8].е) Член 6 от Директива 85/339/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно опаковки за течности за консумация от човека [9].ж) Член 17 от Директива 86/278/ЕИО на Съвета от 12 юни 1986 г. относно опазването на околната среда, и по-специално на почвата, при използването на утайки от канализационната мрежа в земеделието [10].[1] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 23.[2] ОВ L 42, 12.2.1987 г., стр. 43.[3] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 39.[4] ОВ L 78, 26.3.1991 г., стр. 32.[5] ОВ L 108, 26.4.1976 г., стр. 41.[6] ОВ L 84, 31.3.1978 г., стр. 43.[7] ОВ L 236, 13.12.1984 г., стр. 31.[8] ОВ L 48, 17.2.1987 г., стр. 31.[9] ОВ L 176, 6.7.1985 г., стр. 18.[10] ОВ L 181, 4.7.1986 г., стр. 6.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 24 януари 1983 година за изменение на Директива 78/176/ЕИО относно отпадъците от производството на титанов диоксид

text:
Важна правна забележка

|

31983L0029

Официален вестник n° L 032 , 03/02/1983 стр. 0028 - 0028 специално финландско издание: глава 15 том 4 стр. 0120  специално испанско издание: глава 15 том 4 стр. 0083  специално шведско издание: глава 15 том 4 стр. 0120  специално португалско издание глава 15 том 4 стр. 0083  специално чешко издание глава 15 том 01 стр. 207  - 207 специално испанско издание глава 15 том 01 стр. 207  - 207 специално унгарско издание глава 15 том 01 стр. 207  - 207 специално литвийско издание глава 15 том 01 стр. 207  - 207 LV.ES глава 15 том 01 стр. 207  - 207 MT.ES глава 15 том 01 стр. 207  - 207 PL.ES глава 15 том 01 стр. 207  - 207 SK.ES глава 15 том 01 стр. 207  - 207 специално словенско издание глава 15 том 01 стр. 207  - 207

		19830124Директива на Съветаот 24 януари 1983 годиназа изменение на Директива 78/176/ЕИО относно отпадъците от производството на титанов диоксид(89/29/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че Комисията изпитва затруднения да представи в рамките на срока, определен в член 9, параграф 3 от Директива 78/176/ЕИО [3], подходящи предложения за хармонизиране на програмите за постепенно намаляване на замърсяването; като има предвид, че поради това е необходимо съответният срок да бъде удължен,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1В член 9, параграф 3 от Директива 78/176/ЕИО изразът "Програмите, които са посочени в параграф 1, се изпращат на Комисията най-късно до 1 юли 1980 г., така че тя да може в срок от шест месеца от получаването на всички национални програми да представи подходящи предложения на Съвета…" се заменя с "Най-късно до 1 юли 1980 г. програмите, които са посочени в параграф 1, се изпращат на Комисията, която преди 15 март 1983 г. представя подходящи предложения на Съвета…".Член 2Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 24 януари 1983 година.За СъветаПредседателH. W. Lautenschlager[1] ОВ C 292, 8.11.1982 г., стр. 101.[2] ОВ C 326, 13.12.1982 г. стр. 1.[3] ОВ L 54, 25.2.1978 г., стр. 19.--------------------------------------------------


title: Директива 2004/75/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Директива 2003/96/ЕО по отношение на възможността Кипър да прилага временни освобождавания или намаления на данъчните ставки по отношение на енергийните продукти и електрическата енергия

text:
Важна правна забележка

|

32004L0075

Официален вестник n° L 157 , 30/04/2004 стр. 0100 - 0105 специално чешко издание глава 09 том 02 стр. 21  - 22 специално испанско издание глава 09 том 02 стр. 21  - 22 специално унгарско издание глава 09 том 02 стр. 21  - 22 специално литвийско издание глава 09 том 02 стр. 21  - 22 LV.ES глава 09 том 02 стр. 21  - 22 MT.ES глава 09 том 02 стр. 21  - 22 PL.ES глава 09 том 02 стр. 21  - 22 SK.ES глава 09 том 02 стр. 21  - 22 специално словенско издание глава 09 том 02 стр. 21  - 22

		20040429Директива 2004/75/ЕО на Съветаот 29 април 2004 годиназа изменение на Директива 2003/96/ЕО по отношение на възможността Кипър да прилага временни освобождавания или намаления на данъчните ставки по отношение на енергийните продукти и електрическата енергияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по–специално член 93 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],като има предвид, че:(1) Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. за реструктуриране на общностната рамка за данъчно облагане на енергоносителите и електроенергията [3], която замени, считано от 1 януари 2004 г., Директива 92/81/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. относно уеднаквяването на структурите на акцизните данъци върху минералните масла [4] и Директива 92/82/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. относно сближаването на ставките на акцизните данъци върху минералните масла [5]. Там се определят фискалните структури и ставките върху енергоносителите и електрическата енергия, които предстои да бъдат въведени.(2) Във връзка с минималните ставки, определени с Директива 2003/96/ЕО, е вероятна появата на сериозни трудности от стопански и социален характер в някои държави-членки, между които е и Кипър, предвид сравнително ниските ставки на прилаганите преди акцизни данъци, продължаващия икономически преход, относително ниските нива на доходите в тези държави и ограничения им капацитет за компенсиране на това допълнително данъчно бреме чрез намаляване на други данъци. В частност, увеличенията на цените, произтекли от прилагането на минималните ставки, определени с Директива 2003/96/ЕО, е възможно да имат неблагоприятен ефект върху техните граждани и национални икономики, като създават, например, непоносимо бреме за малките и средните предприятия.(3) Във връзка с това на Кипър следва да бъде разрешено временно прилагане на допълнителни облекчения или намаления на данъчните ставки в случаите, в които това няма да доведе до неблагоприятен ефект върху нормалното функциониране на вътрешния пазар и няма да се стигне до изкривяване на конкуренцията. Освен това, в унисон с принципите, в съответствие с които съгласно Директива 2003/96/ЕО бяха предоставени преходните периоди, всякакви такива мерки следва да бъдат съставени така че да доведат до прогресивното изравняване с приложимите в Общността минимални ставки.(4) Настоящата директива не препятства прилагането на всякакви процедури, свързани с изкривяванията във функционирането на единния пазар, каквито биха могли да бъдат започнати, в частност, онези, които са в съответствие с членове 87 и 88 от Договора. Директивата не заобикаля изискването към държавите-членки за нотифициране на инстанциите относно евентуална държавна помощ за Комисията съгласно член 88 от Договора.(5) В текста на член 30 от Директива 2003/96/ЕО следва да бъде внесена яснота.(6) Разпоредбите на настоящата директива задължително се прилагат, считано от датата на присъединяването на новите държави-членки. Неотложният характер на материята оправдава дадено изключение по време на шестседмичния период, предвиден съгласно точка I.3 от Протокола за ролята на националните парламенти в Европейския съюз.(7) Директива 2003/96/ЕО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 2003/96/ЕО се изменя, както следва:1. Добавя се следният член:"Член 18б1. Независимо от периодите, посочени в параграф 2, и при условие че във връзка с това не се стига до сериозно изкривяване на конкуренцията, на държавите-членки, изпитващи трудности при изпълнението на новите минимални нива на данъчните ставки, се разрешава да преминат през преходен период до 1 януари 2007 г., особено с цел избягване евентуалното застрашаване стабилността на цените.2. Република Кипър може да приложи такъв преходен период до 1 януари 2008 г., с оглед да синхронизира своето национално равнище на данъчната ставка върху газьола и керосина, използвани за реактивно гориво, до новото минимално равнище от 302 EUR за 1000 литра, като до 1 януари 2010 г. следва да достигне 330 EUR. При все това данъчната ставка върху газьола и керосина, използвани за реактивно гориво, следва да бъде установена на не по-малко от 245 EUR за 1000 литра, считано от 1 май 2004 г.Република Кипър може да приложи такъв преходен период до 1 януари 2010 г., с оглед да синхронизира своето национално равнище на данъчната ставка върху безоловния бензин, използван за реактивно гориво, до новото минимално равнище от 359 EUR за 1000 литра. При все това данъчната ставка върху безоловния бензин следва да бъде установена на не по-малко от 287 EUR за 1000 литра, считано от 1 май 2004 г.3. В рамките на установените преходни периоди държавите-членки постепенно намаляват съответната разлика по отношение на новите минимални равнища на данъчна ставка. При все това, при условие че разликата между националното равнище и минималното равнище не превишава 3 % от това минимално равнище, заинтересованата държава-членка може да изчака до края на периода и тогава да синхронизира своето национално равнище."2. Към член 30 се добавя следният параграф:"Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива."Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, считано от датата на влизането на настоящата директива в сила. Държавите-членки незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила, при условие че Договорът за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия влезе в сила и от датата, на която последният влезе в сила. Същата се транспонира в националното им право, считано от същата дата. Те незабавно информират Комисията за това.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 29 април 2004 година.За СъветаПредседателM. McDowell[1] Становище от 20 април 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] Становище от 31 март 2004 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ L 283, 31.10.2003 г., стр. 51.[4] ОВ L 316, 31.10.1992 г., стр. 12. Директива, последно изменена с Директива 94/74/ЕО (ОВ L 365, 31.12.1994 г., стр. 46).[5] ОВ L 316, 31.10.1992 г., стр. 19. Директива, последно изменена с Директива 94/74/ЕО.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 28 юни 1984 година относно борбата със замърсяването на въздуха от промишлени инсталации

text:
Важна правна забележка

|

31984L0360

Официален вестник n° L 188 , 16/07/1984 стр. 0020 - 0025 специално финландско издание: глава 15 том 4 стр. 0199  специално испанско издание: глава 15 том 5 стр. 0043  специално шведско издание: глава 15 том 4 стр. 0199  специално португалско издание глава 15 том 5 стр. 0043  специално чешко издание глава 15 том 01 стр. 219  - 224 специално испанско издание глава 15 том 01 стр. 219  - 224 специално унгарско издание глава 15 том 01 стр. 219  - 224 специално литвийско издание глава 15 том 01 стр. 219  - 224 LV.ES глава 15 том 01 стр. 219  - 224 MT.ES глава 15 том 01 стр. 219  - 224 PL.ES глава 15 том 01 стр. 219  - 224 SK.ES глава 15 том 01 стр. 219  - 224 специално словенско издание глава 15 том 01 стр. 219  - 224

		19840628Директива на Съветаот 28 юни 1984 годинаотносно борбата със замърсяването на въздуха от промишлени инсталации(84/360/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че програмите за действие на Европейските общности от 1973 г. [4], 1977 г. [5] и 1983 г. [6] относно околната среда подчертават важността от предотвратяването и намаляването на замърсяването на въздуха;като има предвид, че програмите за действие от 1973 г. и 1977 г. предвиждат по-специално не само обективна оценка на рисковете за човешкото здраве и за околната среда от замърсяването на въздуха, но също така формулиране на цели за качеството и определяне на стандарти за качеството, по-специално за редица замърсители на въздуха, считани за най-опасни;като има предвид, че Съветът вече е приел няколко директиви съгласно тези програми;като има предвид, че, освен това, съгласно Решение 81/462/ЕИО [7] Общността е страна по Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния;като има предвид, че Програмата за действие от 1983 г., основните насоки на която бяха одобрени от Съвета на Европейските общности и от представителите на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, предвижда, че Комисията ще продължи усилията си за създаване на стандарти за качество на въздуха и, че, когато е уместно, следва да бъдат установени стандарти за емисии за някои типове източници;като има предвид, че всички държави-членки имат законови, подзаконови и административни разпоредби относно борбата със замърсяването на въздуха от стационарни промишлени инсталации; като има предвид, че няколко държави-членки са в процес на изменяне на действащите разпоредби;като има предвид, че несъответствието между разпоредбите относно борбата със замърсяването на въздуха от промишлени инсталации, които са в сила в момента или са в процес на изменение в различните държави-членки би могло да създаде неравни условия на конкуренция и по този начин да има пряко въздействие върху функционирането на общия пазар; като има предвид, че поради това се изисква сближаване на законодателствата в тази област, както е предвидено в член 100 от Договора;като има предвид, че една от основните задачи на Общността е да насърчава в цялата Общност хармонично развитие на икономическите дейности и постоянно и балансирано разширение, задачи, които са немислими при липса на кампания за борба срещу замърсяването и вредните въздействия или за подобряване на качеството на живот и на опазването на околната среда;като има предвид, че Общността следва и трябва да помогне за увеличаване на ефективността на действията, предприети от държавите-членки за борба със замърсяването на въздуха от стационарни промишлени инсталации;като има предвид, че за да се постигне това следва да бъдат въведени някои принципи, имащи за цел прилагането на редица мерки и процедури, предназначени за предотвратяване на замърсяването на въздуха от промишлени инсталации в рамките на Общността;като има предвид, че усилията на Общността за въвеждане на тези принципи могат да бъдат само постепенни, като се има предвид сложността на ситуациите и основополагащите принципи, върху които се основава политиката на различните държави;като има предвид, че първоначално следва да бъде въведена обща рамка, която да позволява на държавите-членки да адаптират, когато е необходимо, съществуващите техни правила към принципите, одобрени на ниво на Общността; като има предвид, че поради това държавите-членки следва да въведат система на предварително разрешаване на работата и съществена промяна на стационарни промишлени инсталации, които могат да причиняват замърсяване на въздуха;като има предвид, че освен това, компетентните национални власти не могат да дават такова разрешение, ако не са изпълнени редица условия, включително изискванията да са взети всички подходящи превантивни мерки и работата на инсталацията да не води до значително ниво на замърсяване на въздуха;като има предвид, че следва да бъде възможно да се прилагат специални разпоредби в особено замърсените райони и в райони, които се нуждаят от специална защита;като има предвид, че правилата, приложими към процедурите на даване на разрешения и на определяне на емисиите, трябва да удовлетворяват някои изисквания;като има предвид, че при някои ситуации компетентните органи трябва да проучат нуждата от прилагане на допълнителни изисквания, които, въпреки това, не трябва да водят до излишни разходи за съответното предприятие;като има предвид, че разпоредбите, изготвени съгласно настоящата директива трябва да се прилагат постепенно за съществуващите инсталации, като се отчитат техническите фактори и икономическите ефекти;като има предвид, че трябва да се изработят разпоредби за сътрудничеството между самите държави-членки и в рамките на Комисията, за да улесни прилагането на мерките, разработени за предотвратяването и намаляването на замърсяването на въздуха и разработването на превантивни технологии,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Целта на настоящата директива е да предвиди допълнителни мерки и процедури, разработени за предотвратяване и намаляване на замърсяването на въздуха от промишлени инсталации в рамките на Общността, по-специално от тези, принадлежащи към категориите, установени в приложение I.Член 2По смисъла на настоящата директива:1. "Замърсяване на въздуха" означава въвеждането от човека, пряко или непряко, на вещества или енергия във въздуха, които водят до вредни въздействия от такъв характер, че да застрашават човешкото здраве, да причинят увреждания на живите ресурси и екосистеми и материална собственост, и да увреждат или смущават използването за отдих и други законни употреби на околната среда.2. "Инсталация" означава всяка установка или друга стационарна инсталация, използвана за промишлени или обществени цели, което би могло да причини замърсяване на въздуха.3. "Съществуваща инсталация" означава съоръжение, което е в експлоатация преди 1 юли 1987 г. или, което е било построено, или разрешено преди тази дата.4. "Пределно допустими норми на качеството на въздуха" означава концентрацията на замърсяващи вещества във въздуха през специфичен период, които не трябва да се превишават.5. "Норми за допустими стойности" означава концентрацията и/или масата на замърсяващи вещества в емисиите от инсталациите през определен период, които не трябва да бъдат превишавани.Член 31. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че експлоатацията на инсталациите, принадлежащи към категориите, изброени в приложение I, изисква предварително разрешение от компетентните органи. Необходимостта да се изпълнят изискванията за такова разрешение трябва да се вземе предвид в етапа на проектиране на инсталацията.2. Разрешение се изисква също така и в случай на съществена промяна на всички инсталации, които принадлежат към категориите, включени в списъците в приложение I, или които, в резултат на промяната, ще попаднат в тези категории.3. Държавите-членки могат да изискват други категории съоръжения да бъдат предмет на разрешение или, когато националните разпоредби го изискват, на предварително нотифициране.Член 4Без да се засягат изискванията, предвидени в националните разпоредби или в разпоредбите на Общността с цел, различна от тази, посочена в настоящата директива, разрешение може да се издаде само когато компетентният орган е убеден, че:1. са взети всички необходими превантивни мерки срещу замърсяване на въздуха, включително прилагането на най-добрата налична технология при условие че прилагането на тези мерки не води след себе си до излишни разходи;2. използването на инсталацията няма да причини значително ниво на замърсяване на въздуха, и по-специално от емисии на вещества, посочени в приложение II;3. няма да бъде превишена никоя от приложимите норми за допустими стойности;4. ще бъдат взети предвид всички приложими гранични стойности на качеството на въздуха.Член 5Държавите-членки могат:- да определят особено замърсените зони, за които могат да се фиксират , по-строги от тези, посочени в член 4,- да определят зони, които трябва да са специално защитени и за които могат да бъдат фиксирани пределно допустимите норми за качеството на въздуха и норми за допустими емисии, по-строги от посочените в член 4,- да решат, че в границите на посочените по-горе зони не могат да се изграждат специфични категории съоръжения, определени в приложение I, освен ако не са спазени специални условия.Член 6Заявленията за разрешение включват описание на инсталацията, съдържаща необходимата информация за вземане на решение дали да се даде разрешение или не в съответствие с членове 3 и 4.Член 7При слазване на разпоредбите относно търговската тайна, държавите-членки обменят информация помежду си и с Комисията относно техния опит и познания, свързани с мерките за предотвратяване и намаляване на замърсяването на въздуха, както и за техническия напредък и оборудване и пределно допустимите норми за качеството на въздуха и емисиите.Член 81. Съветът, вземайки решение с единодушие по предложение на Комисията, ако е необходимо, фиксира норми за допустими емисии на базата на най-добрата налична технология, която не води до излишни разходи, и като отчита характера, количествата и вредността на въпросните емисии.2. Съветът, вземайки решение с единодушие по предложение на Комисията, определя подходящи техники и методи за измерване и оценка.Член 91. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че заявленията за разрешаване и решенията на компетентните органи са на разположение на заинтересованата общественост в съответствие с процедурите, предвидени в националното законодателство.2. Параграф 1 се прилага без да се засягат специфичните национални разпоредби или разпоредби на Общността относно оценката на въздействието върху околната среда на обществените или частни проекти и предмет на съблюдаване на разпоредбите относно търговската тайна.Член 10Държавите-членки предоставят на другите заинтересовани държави-членки, като основа за всички необходими консултации в рамката на техните двустранни отношения, същата информация, която предоставят на своите собствени граждани.Член 11Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че емисиите от инсталации се определят за целите на мониторинга на спазването на задълженията, посочени в член 4. Методите на определяне трябва да бъдат одобрени от компетентните органи.Член 12Държавите-членки следят развитието по отношение на най-добрата налична технология и състоянието на околната среда.В светлината на това проучване те, ако е необходимо, налагат подходящи условия на инсталациите, разрешени в съответствие с настоящата директива, на базата на това развитие и желанието да се избегнат излишните разходи за въпросните инсталации, имайки предвид по-специално икономическото положение на съоръженията, принадлежащи към дадената категория.Член 13В светлината на проучване на развитието по отношение на най-добрата налична технология и на състоянието на околната среда, държавите-членки прилагат политики и стратегии, включително подходящи мерки, за постепенно адаптиране на съществуващите инсталации, принадлежащи към категориите, които фигурират в приложение I, към най-добрата налична технология, като отчитат по-специално:- техническите характеристики на инсталацията,- степента на използване и останалия срок на използване на инсталацията,- характера и обема на замърсяващите емисии от инсталацията,- че е желателно да не се правят излишни разходи за въпросната инсталация, като се има предвид по-специално икономическото състояние на предприятията, принадлежащи към въпросната категория.Член 14Държавите-членки могат, за да опазят общественото здраве и околната среда, да приемат разпоредби, които са по-строги от предвидените в настоящата директива.Член 15Настоящата директивата не се прилага за промишлени инсталации, които служат за целите на националната отбрана.Член 161. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 юни 1987 г.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националните си законодателства, които приемат в областта, уредена от настоящата директива.Член 17Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 28 юни 1984 година.За СъветаПредседателH. Bouchardeau[1] ОВ C 139, 27.5.1983 г., стр. 5.[2] ОВ C 342, 19.12.1983 г., стр. 160.[3] ОВ C 23, 30.1.1984 г., стр. 27.[4] ОВ C 112, 20.12.1973 г., стр. 1.[5] ОВ C 139, 13.6.1977 г., стр. 1.[6] ОВ C 46, 17.2.1983 г., стр. 1.[7] ОВ C 171, 27.6.1981 г., стр. 11.--------------------------------------------------19840628ПРИЛОЖЕНИЕ IКАТЕГОРИИ ИНСТАЛАЦИИ [1](обхванати от член 3)1. Енергийна промишленост1.1. Коксови пещи1.2. Петролни рафинерии (с изключение на предприятия, които произвеждат само смазочни масла от суров нефт)1.3. Инсталации за газифициране и втечняване на каменни въглища1.4. Топлоелектрически централи (с изключение на ядрени електроцентрали) и други инсталации за изгаряне с топлинна мощност над 50 MW.2. Производство и обработка на метали2.1. Инсталации за пържене и синтероване с капацитет над 1000 тона метална руда годишно2.2. Интегрирани инсталации за производство на чугун и сурова стомана2.3. Леярни за черни метали с инсталации за топене с общ капацитет над 5 тона2.4. Инсталации за производство и топене на цветни метали с инсталации с общ капацитет над 1 тон за тежки метали или 0,5 тона за леки метали.3. Производство на неметални минерални продукти3.1. Инсталации за производство на цимент и производство на варовик с ротационни пещи3.2. Инсталации за производство и преработка на азбест и производство на продукти на базата на азбест3.3. Инсталации за производство на стъклени влакна или минерални влакна3.4. Инсталации за производство на стъкло (обикновено и специално) с капацитет над 5000 тона годишно3.5. Инсталации за производство на груби керамични изделия като огнеупорни тухли, каменинови тръби, облицовъчни и подови тухли и керемиди.4. Химическа промишленост4.1. Химически инсталации за производство на олефини, производни на олефини, мономери и полимери4.2. Химически инсталации за производство на други органични междинни продукти4.3. Инсталации за производство на основни неорганични химикали.5. Изхвърляне на отпадъци5.1. Инсталации за изхвърляне на токсични и опасни отпадъци чрез изгаряне5.2. Инсталации за преработка чрез изгаряне на други твърди и течни отпадъци.6. Други промишленостиИнсталации за производство на хартиена каша по химически методи с производствен капацитет 25000 тона или повече годишно.[1] Праговете, дадени в настоящото приложение, се отнасят за производствени капацитети.--------------------------------------------------19840628ПРИЛОЖЕНИЕ IIСПИСЪК НА НАЙ-ВАЖНИТЕ ЗАМЪРСЯВАЩИ ВЕЩЕСТВА(посочен в член 4, параграф 2)1. Серен двуоксид и други серни съединения2. Оксиди на азота и други азотни съединения3. Въглероден моноксид4. Органични съединения, по-специално въглеводороди (с изключение на метан)5. Тежки метали и техните съединения6. Прах; азбест (суспендирани частици и влакна), стъклени и минерални влакна7. Хлор и неговите съединения8. Флуор и неговите съединения--------------------------------------------------


title: Първа директива на Съвета за установяването на някои общи правила за международен транспорт (автомобилен превоз на товари за сметка на отсрещната страна)

text:
Важна правна забележка

|

31962L2005

Официален вестник n° 070 , 06/08/1962 стр. 2005 - 2006 специално финландско издание: глава 7 том 1 стр. 0030  специално датско издание поредица I глава 1959-1962 стр. 0237  специално шведско издание: глава 7 том 1 стр. 0030  специално английско издание: поредица I глава 1959-1962 стр. 0267  специално гръцко издание: глава 07 том 1 стр. 0028  специално испанско издание: глава 07 том 1 стр. 0055  специално португалско издание глава 07 том 1 стр. 0055  специално чешко издание глава 07 том 001 стр. 4  - 5 специално испанско издание глава 07 том 001 стр. 4  - 5 специално унгарско издание глава 07 том 001 стр. 4  - 5 специално литвийско издание глава 07 том 001 стр. 4  - 5 LV.ES глава 07 том 001 стр. 4  - 5 MT.ES глава 07 том 001 стр. 4  - 5 PL.ES глава 07 том 001 стр. 4  - 5 SK.ES глава 07 том 001 стр. 4  - 5 специално словенско издание глава 07 том 001 стр. 4  - 5

		19620723Първа директива на Съветаза установяването на някои общи правила за международен транспорт (автомобилен превоз на товари за сметка на отсрещната страна)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност, и по-специално член 75, параграф 1,като взе предвид предложението от Комисията,като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,като взе становището на Асамблеята,като има предвид, че въвеждането на обща транспортна политика включва, наред с другото, постановяването на общи правила за международния автомобилен превоз на товари до или от територията на държава-членка, или преминаване през територията на една или повече държави-членки;като има предвид, че постепенното изграждане на общия пазар не трябва да се спъва от пречки в транспортния сектор; като има предвид, че е необходимо да се осигури постепенно разширяване на международния автомобилен превоз на товари, като се имат предвид развитието на търговията и движението на товари вътре в Общността,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Всяка държава-членка, най-късно преди края на 1962 г., трябва да либерализира при условията, определени в параграфи 2 и 3 на настоящия член, международния автомобилен превоз на товари за сметка на отсрещната страна с други държави-членки, изброени в приложения I и II към настоящата директива, когато този превоз се извършва до или от територията на тази държава-членка, или преминава транзит през територията на тази държава-членка.2. Типовете превоз, изброени в приложение I, се освобождават от всякакъв режим на квоти или разрешения.3. Типовете превоз, изброени в от списъка в приложение II, повече не трябва да подлежат на квотна система. Те обаче, ще могат да останат предмет на разрешение при условие, че не се включват количествени ограничения. В този случай, държавите-членки трябва да следят решението да се издава в срок от пет дни след подаването на молбата за разрешение.4. Двете приложения са неразделна част от настоящата директива.Член 2Държавите-членки запознават Комисията с мерките, приети с оглед да се гарантира прилагането на настоящата директива, в срок от три месеца след влизането ѝ в сила и при всички случаи преди края на 1962 г.Член 3Настоящата директива не изменя условията, при които всяка държава-членка разрешава на собствените си граждани да се занимават с дейностите, упоменати в настоящата директива.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 23 юли 1962 година.За СъветаПредседателE. Colombo--------------------------------------------------19620723ПРИЛОЖЕНИЕ 1Типове превоз, които трябва да бъдат освободени от всякакъв режим на транспортни квоти и разрешения1. Граничен транспорт в зона, която се простира от всяка страна на границата на дълбочина 25 км по въздушна линия при условие, че общото включено разстояние не превишава 50 км по въздушна линия.2. Случаен превоз на товари до или от летища в случай на отклоняване на въздушни услуги.3. Превоз на багаж в ремаркета, закачени към пътнически превозни средства, и превоз на багаж във всички типове превозни средства до или от летища.4. Пощенски превози.5. Превоз на повредени превозни средства.6. Превоз на отпадъци и канални течности.7. Превоз на животински трупове за екарисаж.8. Превоз на пчели и дребни риби.9. Погребален транспорт.--------------------------------------------------19620723ПРИЛОЖЕНИЕ IIТипове превози, които трябва да бъдат освободени от всички квотни системи, но които могат да останат предмет на система на разрешаване в съответствие с член 1, параграф 3 от настоящата директива1. Превоз от една държава-членка в граничната зона на съседна държава-членка, простираща се в дълбочина 25 километра по въздушна линия от тяхната обща граница.2. Превоз на товари в моторни превозни средства общото тегло, на които, включително това на ремаркето, не превишава 6 тона.3. Превоз на произведения на изкуството за изложба или за търговски цели.4. Случаен превоз на предмети и материали, предназначени изключително за реклама или за информационни цели.5. Премествания от предприятия, които имат специален персонал и оборудване за тази цел.6. Превоз на материали, вещи и животни до или от театрални, музикални или филмови представления или спортни събития, циркове, изложби или панаири, или до или от изработване на радио или телевизионни предавания или филми.--------------------------------------------------