title: Директива на Съвета от 17 декември 1973 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките)

text:
Важна правна забележка

|

31974L0060

Официален вестник n° L 038 , 11/02/1974 стр. 0002 - 0021 специално финландско издание: глава 13 том 3 стр. 0187  специално гръцко издание: глава 13 том 2 стр. 0168  специално шведско издание: глава 13 том 3 стр. 0187  специално испанско издание: глава 13 том 3 стр. 0142  специално португалско издание глава 13 том 3 стр. 0142  специално чешко издание глава 13 том 002 стр. 29  - 48 специално испанско издание глава 13 том 002 стр. 29  - 48 специално унгарско издание глава 13 том 002 стр. 29  - 48 специално литвийско издание глава 13 том 002 стр. 29  - 48 LV.ES глава 13 том 002 стр. 29  - 48 MT.ES глава 13 том 002 стр. 29  - 48 PL.ES глава 13 том 002 стр. 29  - 48 SK.ES глава 13 том 002 стр. 29  - 48 специално словенско издание глава 13 том 002 стр. 29  - 48

		19731217Директива на Съветаот 17 декември 1973 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките)(74/60/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че техническите изисквания, на които трябва да отговарят моторните превозни средства по силата на националното законодателство, се отнасят, наред с другото, до вътрешните инсталации за защита на пътниците;като има предвид, че тези изисквания са различни в отделните държави-членки; като има предвид, че поради това е необходимо всички държави-членки да приемат едни и същи изисквания или в допълнение, или вместо съществуващата нормативна уредба, в частност, с оглед за всеки тип превозно средство да се въведе процедурата за типово одобрение на ЕИО, която е предмет на Директива на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета [3];като има предвид, че общите изисквания относно вътрешните огледала за обратно виждане са определени в Директива на Съвета от 1 март 1971 г. [4] и че следва също да се изготвят изисквания за вътрешните инсталации на купето за пътници, разположението на устройствата за управление, покрива, облегалката и задната част на седалките; като има предвид, че впоследствие ще се приемат други изисквания относно вътрешните инсталации като закрепването на предпазните колани, закрепването на седалките, облегалката, обезопасяването на водача срещу кормилната система и разположението на устройствата за управление;като има предвид, че хармонизираните изисквания трябва да намалят риска или сериозните наранявания, жертва на които могат да бъдат пътниците в моторните превозни средства, и по такъв начин да осигурят безопасността на движението по пътищата в цялата Общност;като има предвид, че по отношение на техническите изисквания е целесъобразно да се използват главно тези, които са приети от Икономическата комисия на Организацията на обединените нации за Европа (ИКЕ на ООН) в Регламент № 21 ("Единни изисквания относно одобрението на превозните средства по отношение на вътрешните им инсталации"), приложен към Споразумението от 20 март 1958 г. за приемането на единни условия за одобряване и за взаимно признаване на одобрението на оборудване и части за моторни превозни средства,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1По смисъла на настоящата директива "превозно средство" е всяко моторно превозно средство от категория М1 (определена в приложение I към Директивата от 6 февруари 1970 г.), предназначено да се движи по пътищата, което има най-малко четири колела и максимална проектна скорост над 25 km/h.Член 2Държавите-членки не могат да отказват да издават типово одобрение на ЕИО или национално типово одобрение за превозно средство на основания, свързани с вътрешните инсталации на превозните средства, отнасящи се до:- други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане,- разположение на устройствата за управление,- покрив или отварящ се покрив,- облегалка и задна част на седалките,ако тези елементи отговарят на предписанията, определени в приложенията.Член 3Държавите-членки не могат да отказват или да забраняват продажбата, регистрацията, въвеждането в експлоатация или използването на превозни средства на основания, отнасящи се до:- други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане,- разположение на устройствата за управление,- покрив или отварящ се покрив,- облегалка и задна част на седалките,ако тези елементи отговарят на предписанията, определени в приложенията.Член 4Държавата-членка, която е издала типово одобрение, взема необходимите мерки, за да бъде уведомявана за всяка модификация на един от елементите или на една от характеристиките, посочени в приложение I, точка 2.2. Компетентните органи на тази държава-членка преценяват дали върху модифицираното превозно средство трябва да се извършат нови изпитвания, придружени от нов протокол. В случай че изпитванията покажат, че предписанията на настоящата директива не са спазени, модификацията не се одобрява.Член 5Измененията, които са необходими за привеждане на предписанията на приложенията в съответствие с техническия прогрес, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 13 от Директива на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета.Член 61. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от осемнадесет месеца, считано от датата на нейното нотифициране, и незабавно уведомяват Комисията за това.2. Държавите-членки следят да уведомяват Комисията за текста на основните разпоредби от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 7Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 17 декември 1973 година.За СъветаПредседателI. Nørgaard[1] ОВ С 112, 27.10.1972 г., стр. 14.[2] ОВ С 123, 27.11.1972 г., стр. 32.[3] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.[4] ОВ L 68, 22.3.1971 г., стр. 1.--------------------------------------------------19731217ПРИЛОЖЕНИЕ I [1]ОПРЕДЕЛЕНИЯ, ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО И СПЕЦИФИКАЦИИ(1.) 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯПо смисъла на настоящата директива:(2.1.) 2.2. "тип превозно средство" по отношение на вътрешните инсталации на превозните средства (други вътрешни части на купето освен вътрешно огледало или огледала за обратно виждане, разположение на устройствата за управление, покрив или отварящ се покрив, облегалка и задна част на седалките) са моторните превозни средства, между които няма съществени разлики, като тези разлики могат в частност да се отнасят до следните точки:2.2.1. форми или материали на каросерията, които влизат в състава на купето;2.2.2. разположение на устройствата за управление;2.3. "еталонна зона" е зоната на удара на главата, както тя е определена в приложение II, с изключение на:2.3.1. повърхността, ограничена от хоризонталната проекция напред на кръг, описващ максималния габаритен размер на кормилната уредба, увеличена с периферна лента с ширина 127 mm; тази повърхност е ограничена в долната част от плоскостта, допирателна към долния край на кормилната уредба в положение на движение по права линия;2.3.2. частта от повърхността на арматурното табло, която се намира между периферията на повърхността, визирана в точка 2.3.1, и най-близката странична вътрешна стена на превозното средство; тази повърхност е ограничена в долната част от равнина, допирателна към долния край на кормилната уредба;2.3.3. страничните лайсни на предното стъкло;2.4. "ниво на арматурно табло" е линията, определена от точките на контакт на вертикалните допирателни към арматурното табло;2.5. "покрив" е горната част на превозното средство, която се простира от горния край на предното стъкло до горния край на задното стъкло, ограничена странично от горната част на носещия скелет на страните;2.6. "контурна линия" е линията, образувана от видимия долен контур на страничните стъкла на превозното средство;2.7. "кола с прибиращ се покрив" е превозно средство, което при определени конфигурации може да не притежава никакъв структурен опорен елемент над контурната линия, освен страничните лайсни на предното стъкло или обезопасителната дъга/и;2.8. "кола с отварящ се покрив" е превозно средство, на което само покривът или част от него може да се прибира или да се маха, като над контурната линия остават структурни компоненти на превозното средство.3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО3.1. Заявлението за типово одобрение на тип превозно средство трябва да се подаде от производителя на превозното средство или от неговия пълномощник.3.2. То се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните сведения:- подробно описание на типа превозно средство по отношение на частите, посочени в точка 2.2,- придружено от снимка или от разгънато изображение на вътрешното устройство на купето,- цифрите и/или знаците, които характеризират типа превозно средство, трябва да се посочат.3.3. На техническата служба, която отговаря за изпитванията, трябва да се предоставят:3.3.1. по преценка на производителя, или превозно средство, представително за типа превозно средство, който ще се одобрява, или частта/ите на превозното средство, считани за основни за проверките и изпитванията, предвидени в настоящата директива;3.3.2. по нейно искане, някои части и някои образци от използваните материали.(4.) 5. СПЕЦИФИКАЦИИ5.1. Вътрешни предни части на купето, разположени над нивото на арматурното табло, пред точките Н на предните места с изключение на страничните врати5.1.1. Еталонната зона, определена в точка 2.3, не трябва да съдържа нито опасни грапавини, нито остри ръбове, които могат да увеличат риска от сериозни наранявания на пътниците. В частност, частите, посочени в точки от 5.1.2 до 5.1.6, се считат за задоволителни, ако отговарят на предписанията на тези точки.5.1.2. Частите на превозното средство, разположени в еталонната зона, трябва да могат да разсейват енергията, както е указано в приложение III. Не се вземат под внимание частите, които не принадлежат на арматурното табло и са разположени на разстояние под 10 cm от остъклените зони; не се вземат също под внимание частите, разположени в еталонната зона, които удовлетворяват едновременно следните две условия:- ако по време на изпитването, извършвано съгласно изискванията на приложение III, махалото влиза в контакт с части, разположени извън еталонната зона,- ако тези части са разположени на по-малко от 10 cm от частите, влизащи в контакт, които се намират извън еталонната зона, като това разстояние се измерва върху повърхността на еталонната зона;като евентуалната метална арматура, която служи за опора, не трябва да има изпъкнали ръбове.5.1.3. Долният край на арматурното табло, в случай, че не удовлетворява условията, посочени в точка 5.1.2, трябва да е заоблен, като радиусът на кривина не е по-малък от 19 mm.5.1.4. Бутоните, дръжките и т.н., направени от твърд материал, които са изпъкнали с 3,2 mm до 9,5 mm спрямо таблото, измерени по посочения в приложение V метод, трябва да имат напречно сечение с площ най-малко 2 cm2, измерена на 2,5 mm спрямо най-изпъкналата точка, и да са със заоблени ръбове, с радиус на кривина не по-малко от 2,5 mm.5.1.5. Ако тези части надвишават с повече от 9,5 mm повърхността на арматурното табло, те трябва да са проектирани и изработени така, че да могат да се скриват в арматурното табло, докато издатината им не е повече от 9,5 mm, или да се откачат при въздействие на надлъжна хоризонтална сила от 37,8 daN, насочена напред, упражнена посредством крик с плоска пета с диаметър максимум 50 mm; при втория случай не трябва да има издатини, надвишаващи 9,5 mm; сечението, измерено на максимално разстояние от 6,5 mm от най-изпъкналата точка, трябва да има площ не по-малка от 6,50 cm2.5.1.6. За всяка издатина, която съдържа част, изработена от пластичен материал с твърдост под 50 по shore А, поставена върху опора от твърд материал, предписанията на точки 5.1.4 и 5.1.5 се прилагат само за опората от твърд материал.5.2. Вътрешни предни части на купето, разположени под нивото на арматурното табло и пред точки Н на предните места, с изключение на страничните врати и педалите5.2.1. С изключение на педалите и тяхното закрепване, както и на частите, които не могат да бъдат в контакт с устройството, описано в приложение VI и използвано съгласно процедурата, определена в същото това приложение, посочените в точка 5.2 части трябва да отговарят на изискванията на точки от 5.1.4 до 5.1.6.5.2.2. Когато ръчката на ръчната спирачка е поставена върху арматурното табло или под него, тя трябва да е поставена така, че когато е в неутрално положение, да не е възможно пътниците в превозното средство да се ударят в нея при челен удар. Ако това условие не е спазено, площта на устройството за управление трябва да удовлетворява изискванията, посочени в точка 5.3.2.3.5.2.3. Лавиците за поставяне на предмети или други подобни компоненти трябва да са проектирани и произведени така, че в никакъв случай опорите да нямат изпъкнали ръбове и да отговарят на едно от следните две условия:5.2.3.1. частта, обърната с лице към вътрешността на превозното средство, трябва да има площ с височина най-малко 25 mm, да е със заоблени ръбове, с радиус на кривина, не по-малък от 3,2 mm; освен това, тази повърхност трябва да е направена или покрита от материал, който разсейва енергията, както е определено в приложение III, като ударът се прилага в надлъжна хоризонтална посока;5.2.3.2. лавиците за поставяне на предмети или други подобни компоненти трябва да могат да се откачат, да се разкъсват, да се деформират значително, да се отстраняват под въздействието на надлъжна хоризонтална сила от 37,8 daN, насочена напред и упражнявана посредством цилиндър с вертикална ос и с диаметър 110 mm, без да се предизвиква образуване на опасни парчета, а ръбът на лавицата не трябва да образува опасни ръбове. Във всеки случай, тази сила трябва да е насочена към най-устойчивата част на лавицата за предмети или към всеки друг подобен компонент.5.2.4. Когато разглежданите по-горе части включват част, изработена от материал с твърдост под 50 по shore А, поставена върху твърда опора, изискванията по-горе, с изключение на тези за поглъщането на енергията по смисъла на приложение III, се прилагат само за твърдата опора.5.3. Други вътрешни части на купето, разположени пред напречната равнина, минаваща през еталонната линия на торса на манекена, поставен върху задните седалки5.3.1. Приложно полеИзискванията на точка 5.3.2 се прилагат за дръжките, ръчките и бутоните за управление, както и за всички други изпъкнали предмети, които не са посочени в точки 5.1 и 5.2.5.3.2. ИзискванияАко предметите, споменати в точка 5.3.1, са поставени така, че е възможно пътниците в превозното средство да се блъснат в тях, те трябва да удовлетворяват изискванията на точки от 5.3.2.1 до 5.3.4. Смятат се предмети, в които е възможно да се блъсне пътник, предметите, които могат да влязат в контакт със сфера с диаметър 165 mm и които са разположени над точката Н на предните седалки, пред напречната плоскост, минаваща през еталонната линия на манекена, поставен върху задните седалки, и извън зоните, определени в точки 2.3.1 и 2.3.2.5.3.2.1. Тяхната повърхност трябва да завършва със заоблени ръбове, като радиусите на кривина са не по-малко от 3,2 mm.5.3.2.2. Ръчките и бутоните за управление трябва да са проектирани и изработени така, че при въздействие на надлъжна хоризонтална сила от 37,8 daN, насочена напред, изпъкналата част, в своето най-неблагоприятно положение, да не надвишава 25 mm от повърхността на панела, или пък тези устройства да се отделят или да се сгъват; в тези два случая не трябва да остават опасни издатини.Въпреки това за ръчките за вдигане и спускане на стъклата се приема, че тяхната издатина може да достига най-много 35 mm от повърхността на панела.5.3.2.3. Когато управлението на ръчната спирачка е в неутрално положение и когато лостът на управление на скоростите се намира в положение за движение напред, те трябва да имат, независимо от тяхното местоположение, но с изключение на зоните, определени в точки 2.3.1 и 2.3.2 и зоните под нивото на точка Н на предните места, площ от минимум 6,5 cm2, измерена на нормалното сечение, перпендикулярно на надлъжната хоризонтална посока, до разстояние от 6,5 mm от най-издадената част, а радиусите на кривина не трябва да са под 3,2 mm.5.3.3. Изискванията на точка 5.3.2.3 не се прилагат за устройствата за управление на ръчната спирачка, разположени на пода, ако височината на ръчката в неутрално положение се намира под хоризонталната плоскост, минаваща през точка Н (виж приложение IV).5.3.4. Останалите елементи на оборудването на превозното средство, които не са визирани в предходните точки, като например плъзгачи на седалките, устройства за регулиране на седалката или на облегалката, устройства за прибиране на предпазните колани и т.н., не са предмет на никакви предписания, ако те са разположени под хоризонталната плоскост, минаваща през точката Н на всяко седящо място, дори ако е вероятно пътникът да влезе в контакт с въпросните елементи.5.3.5. Когато разглежданите по-горе елементи съдържат част, изработена от материал с твърдост под 50 schore А, поставена върху опора от твърд материал, предписанията по-горе се прилагат само за опората от твърд материал.5.4. Покрив5.4.1. Приложно поле5.4.1.1. Изискванията на точка 5.4.2 се прилагат за вътрешната част на покрива.5.4.1.2. Въпреки това те не се прилагат за частите на покрива, които не могат да бъдат докоснати от сфера с диаметър 165 mm.5.4.2. Изисквания5.4.2.1. Вътрешната част на покрива не трябва да има в частта, разположена над пътниците или пред тях, опасни грапавини или остър ръб, насочен назад или надолу. В частност, ширината на изпъкналите части не трябва да е по-малка от стойността на издатината към долната част, а ръбовете да не са с радиус на кривина по-малък от 5 mm. Що се отнася по-специално до дъгите на свода или твърдите ребра, те не трябва да имат към долната част издатина, надвишаваща 19 mm, и трябва да имат профил с постепенно намаляващи размери по смисъла на приложение V.5.4.2.2. Ако дъгите на свода или ребрата не удовлетворяват условията на точка 5.4.2.1, те трябва да бъдат покрити с материал, който разсейва енергията, както е определено в приложение III.5.5. Отварящ се покрив5.5.1. Изисквания5.5.1.1. Следните изисквания, както и тези по точка 5.4 относно покрива, се прилагат за тип отварящ се покрив, когато той е в затворено положение.5.5.1.2. Освен това устройствата за отваряне и за експлоатация:трябва да са проектирани и произведени така че да не се допуска, доколкото е възможно, неволно и ненавременно задействане;5.5.1.2.2. трябва да имат, доколкото е възможно, профил, чиито размери постепенно намаляват по смисъла на приложение V; тяхната повърхност трябва да завършва със заоблени ръбове, като радиусите на кривина са не по-малко от 5 mm;5.5.1.2.3. трябва да остават полегнали при неутрално положение в зони, които не могат да бъдат достигнати от сфера с диаметър 165 mm. Ако това условие не може да бъде спазено, устройствата за отваряне и за експлоатация трябва при неутрално положение да остават прибрани или да са проектирани и произведени така че при действието на сила от 37,8 daN, приложена в посоката на удара, определена в приложение III от допирателната към траекторията на главата макет, издатината по смисъла на приложение V, спрямо повърхнината, върху която устройствата са закрепени, да достига най-много 25 mm, или тези устройства да се откачат; в последния случай не трябва да остават опасни издатини.5.6. Превозни средства с прибиращ се и с отварящ се покрив5.6.1. По отношение на превозните средства с прибиращ се покрив, единствено долните части на горните елементи на обезопасителните дъги и горната част на рамката на предното стъкло трябва да отговарят на изискванията на точка 5.4.5.6.2. Превозните средства с отварящ се покрив трябва да отговарят на изискванията на точка 5.5, които се прилагат за колите с отварящ се покрив.5.7. Задна част на седалките5.7.1. Изисквания5.7.1.1. Повърхността на задната част на седалките не трябва да има нито опасни грапавини, нито остри ръбове, които биха повишили риска или биха причинили сериозни наранявания на пътниците.5.7.1.2. С уговорка за условията, предвидени в точки 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2 и 5.7.1.2.3, частта на облегалката на предната седалка, намираща се в зоната на удар на главата, определена в приложение II, трябва да бъде в състояние да разсейва енергията, както е указано в приложение III. За определянето на зоната на удар на главата, предните седалки, ако са регулиращи се, трябва да са поставени в изтеглено най-назад положение за кормуване, а накланящите се облегалки на регулиращите се седалки да са с наклон, най-близко до 25°, освен ако производителят не е посочил друго.5.7.1.2.1. За предните отделни седалки зоната на удара на главата на пътниците отзад се простира на 10 cm от двете страни на оста на седалката върху задната горна част на облегалката.5.7.1.2.1.а [2] За седалките, които са снабдени с подглавница, всяко изпитване трябва да се извършва с подглавница, поставена в най-ниското положение и в точка, разположена върху вертикалната линия, минаваща през центъра на подглавницата.5.7.1.2.1.б [2] За седалка, предвидена за няколко типа каросерии, зоната на удар се определя в превозно средство от типа, при който най-изтегленото назад положение за кормуване се оказва най-неблагоприятното измежду всички разглеждани типове; така определената зона на удар се приема, че удовлетворява останалите типове.5.7.1.2.2. За предните седалки от тип пейка, зоната на удар включва точките, разположени между надлъжните вертикални равнини на разстояние 10 cm навън от оста на всяко от предвидените външни места. Оста на всяко външно място на седалка от тип пейка се определя от производителя.5.7.1.2.3. В зоната на удар на главата извън границите, предвидени в точки 5.7.1.2.1а и б и 5.7.1.2.2, частите от структурата на седалката трябва да бъдат с пълнеж, за да се избегне директен контакт на главата с елементите на структурата, която в тези зони трябва да има радиус на кривина не по-малко от 5 mm. Тези части или елементи се считат също удовлетворяващи изискванията, ако могат да поемат енергията, както е определено в приложение III.5.7.2. Споменатите изисквания не се прилагат нито за разположените най-отзад седалки, нито за седалките, обърнати с лице странично или назад, нито за седалките с обърнати една към друга облегалки, нито за сгъващите се или временните седалки. Когато зоните на удар на седалките, на подглавниците и на техните опори имат части, покрити с материал с твърдост под 50 shore А, посочените по-горе предписания, с изключение на тези относно поглъщането на енергията по смисъла на приложение III, се прилагат само за твърдите части.5.8. Изискванията на точка 5 се прилагат за оборудванията, които не са споменати в предходните точки и в които според зоната на тяхното местонахождение пътниците могат да се блъснат по смисъла на различните процедури, предвидени в точки 5.1 до 5.7. Когато елементите на тези оборудвания, с които се влиза в контакт, са изработени от материал с твърдост под 50 shore А, поставен върху твърда опора, съответните изисквания се прилагат само за твърдите опори.[1] Текстът на приложенията в основната си част е подобен на текста на Регламент № 21 на Икономическата комисия на Организацията на обединените нации за Европа; в частност подразделянето на точки е същото; ето защо, ако една точка от Регламент № 21 няма съответствие в настоящата директива, нейният номер е посочен в скоби за сведение.[2] Тези точки не фигурират в Регламент № 21.--------------------------------------------------19731217ПРИЛОЖЕНИЕ IIОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗОНАТА НА УДАР НА ГЛАВАТА1. Зоната на удар на главата включва всички неостъклени повърхности във вътрешността на превозно средство, които могат да влязат в статичен контакт със сферична глава с диаметър 165 mm, която е част от измервателна апаратура, чийто размер, измерен от точката на шарнирната връзка на ханша до върха на главата, се регулира непрекъснато между 736 mm и 840 mm.2. За това определяне трябва да се приложи следната процедура или нейният графичен еквивалент.2.1. Шарнирната точка на устройството за измерване, за всяко седящо място, предвидено от производителя, се поставя по следния начин:2.1.1. за седалките, които се регулират за разстояние;2.1.1.1. в точката Н (виж приложение IV) и2.1.1.2. в точка, разположена хоризонтално на 127 mm напред от точката Н и на височина, която е резултат от варирането във височина на точка Н, съответстващо на преместване напред от 127 mm или на височина от 19 mm;2.1.2. за седалки, които не се регулират за разстояние, в точка Н на разглежданото място.2.2. За всяка стойност от размера между точката на шарнирно свързване и върха на главата, разрешена от изпитвателното устройство в зависимост от вътрешните размери на превозното средство, се определят всички точки на контакт, разположени под долната граница на предното стъкло и напред от точка Н.2.3. Когато устройството за изпитване се намира във вертикално положение, ако не съществува никаква контактна точка за регулиране на разстояние, включено в границите по-горе, се определят възможните точки на контакт чрез завъртане на измервателното устройство напред и надолу, като се описват всички дъги във вертикалните равнини до 90° в надлъжната вертикална равнина на превозното средство, като се минава през точка Н.3. Точките на контакт са допирните точки на главата на устройството с вътрешните части на превозното средство. Движението надолу е ограничено до положението на допир на главата до хоризонтална равнина, разположена на 25,4 mm над точка Н.--------------------------------------------------19731217ПРИЛОЖЕНИЕ IIIПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ НА МАТЕРИАЛИ, КОИТО РАЗСЕЙВАТ ЕНЕРГИЯТА1. ИНСТАЛИРАНЕ, ИЗПИТВАТЕЛНА АПАРАТУРА И ПРОЦЕДУРА1.1. Инсталиране1.1.1. Частта, направена от материал, който разсейва енергията, трябва да се монтира и изпитва върху структурния елемент на опората, върху който тя е инсталирана на превозното средство. За предпочитане е изпитването да се извърши директно върху корпуса, когато това е възможно. Този структурен елемент или корпусът се закрепва стабилно върху изпитвателния стенд, така че да не се отмества при удар.1.1.2. Все пак по искане на производителя частта може да се монтира върху арматура, симулираща монтирането върху превозното средство, при положение че двойката "част — арматура" спрямо действителната двойка "част — структурен елемент на опората" има същото геометрично положение, не по-малка твърдост и не по-висока възможност за разсейване на енергията.1.2. Изпитвателен уред1.2.1. Той се състои от махало, чийто център на въртене е окачен на сачмени лагери и чиято редуцирана маса [1] в центъра му на удар е равна на 6,8 kg. Долният край на махалото се състои от твърда глава макет с диаметър 165 mm, чийто център съвпада с центъра на удар на махалото.1.2.2. Главата макет е снабдена с два уреда за измерване на ускорението и с устройство за измерване на скоростта, които могат да измерват стойностите в посоката на удара.1.3. Записваща апаратураИзползваната записваща апаратура трябва да дава възможност за извършване на измервания със следната точност:1.3.1. Ускорение:- точност: ± 5 % от действителната стойност,- честотна характеристика: до 1000 Hz,- чувствителност в напречна посока: < 5 % от долната част на скалата;1.3.2. Скорост:- точност: ± 2,5 % от действителната стойност,- чувствителност: 0,5 km/h;1.3.3. Проникване на главата макет в изпитвания елемент:- точност: ± 5 % от действителната стойност,- чувствителност: 1 mm;1.3.4. Записване на времето:- апаратурата трябва да дава възможност да се записва действието по време на цялото му времетраене и да отчита показания до хилядна от секундата,- началото на удара в момента на първия контакт на главата макет с изпитваната част се засича върху записите, които служат за анализ на изпитването.1.4. Процедура за изпитване1.4.1. Във всяка точка на удар с изпитваната повърхност, посоката на удар е посоката, която е определена от допирателната към траекторията на главата макет на измервателния уред, определен в приложение II.1.4.2. Когато ъгълът между посоката на удар и перпендикуляра на повърхността в точката на удар е по-малък или равен на 5°, изпитването се извършва така, че допирателната към траекторията на центъра на удар на махалото да съвпадне с посоката, определена в точка 1.4.1. Главата макет трябва да се сблъска с изпитвания елемент със скорост от 24,1 km/h; тази скорост се постига или чрез самата енергия на ускорението, или като се използва допълнително ускоряващо устройство.1.4.3. Когато ъгълът между посоката на удар и перпендикуляра на повърхността в точката на удар е по-голям от 5o, изпитването може да се извърши така, че допирателната към траекторията на центъра на удар на махалото да съвпадне с перпендикуляра в точката на удар. Тогава стойността на скоростта на изпитване се намалява до стойността на нормалния компонент на скоростта, предписана в точка 1.4.2.2. РЕЗУЛТАТИПри изпитванията, извършвани съгласно посочените по-горе условия, отрицателното ускорение на главата макет не трябва да надхвърля 80 g постоянно в продължение на повече от 3 милисекунди. Стойността на отрицателното ускорение, която трябва да се вземе, е средната стойност, посочена от двата уреда за измерване на ускорението.3. РАВНОСТОЙНИ ПРОЦЕДУРИ3.1. Равностойни процедури на изпитване се допускат, при условие че могат да се получат резултатите, изисквани в точка 2.3.2. Този, който използва метод, различен от описания в точка 1, трябва да докаже неговата равностойност.[1] Бележка: Редуцираната маса "mr" на махалото се отнася към общата маса "m" на махалото, на разстояние "a" между центъра на удар и оста на въртене и на разстояние "l" между центъра на тежест и оста на въртене, както:mr = m la--------------------------------------------------19731217ПРИЛОЖЕНИЕ IVПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКА Н И ЗА ПРОВЕРКА НА ОТНОСИТЕЛНОТО ПОЛОЖЕНИЕ НА ТОЧКИ R И H1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ1.1. Точката "H", определяща положението в купето на седнал пътник, е следата върху вертикална надлъжна равнина на теоретичната ос на въртене, която съществува между крака и торса на човешко тяло, представено от манекен.1.2. Точката "R", която е еталонната точка на седящо място, е еталонната конструктивна точка, посочена от производителя, която:1.2.1. съответства на нормалното положение на използване в най-изтегленото назад положение на всяко седящо място, предвидено от производителя, в дадено превозно средство;1.2.2. има координати, определени спрямо структурата на изследваното превозно средство;1.2.3. представлява положението на центъра на въртене между торса и бедрата на пътник (точка Н).2. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКА Н2.1. Определя се точка Н за всяко седящо място, предвидено от производителя на превозното средство. Когато седалките от един и същи ред могат да се смятат за подобни (седалки от тип пейка с обща основа, еднакви седалки и т.н.), се извършва само едно определяне за ред седалки, като манекенът, описан в точка 3, се поставя на място, което се смята представително за реда седалки. Това място е:2.1.1. за предния ред, мястото на водача;2.1.2. за задния или задните редове, едно външно място.2.2. За всяко определяне на точката Н разглежданата седалка се поставя в най-изтегленето назад нормално положение на кормуване или на използване, предвидено от производителя, като облегалката, ако нейният наклон се регулира, се застопорява в положение, съответстващо на наклон назад спрямо вертикалата от еталонната линия на манекена, описан в точка 3, най-близо до 25°, освен ако производителят не е посочил друго.3. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА МАНЕКЕНА3.1. Използва се триизмерен модел на манекен, който има тегло и очертания на възрастен човек със среден ръст. Този манекен е представен на фигури 1 и 2 в допълнението към настоящото приложение.3.2. Този манекен се състои от:3.2.1. два елемента, единият от които симулира гърба, а другият — седалището на тялото, шарнирно свързани спрямо ос, представляваща оста на въртене на торса и на бедрото. Следата на тази ос върху хълбока на манекена е точката Н на манекена;3.2.2. два елемента, симулиращи краката и шарнирно свързани спрямо елемента, симулиращ седалището;3.2.3. два елемента, симулиращи ходилата и свързани към краката чрез шарнирни съединения, симулиращи глезените;3.2.4. освен това елементът, симулиращ седалището, е снабден с нивелир, което позволява да се контролира неговата ориентация в напречна посока.3.3. Тежести, които представляват теглото на всяка част от тялото, са разположени в съответните точки, представляващи съответните центрове на тежест, за да се получи общата маса на манекена от около 75,6 kg. Подробностите за различните маси са дадени в таблицата на фигура 2 от допълнението към настоящото приложение.4. ПОСТАВЯНЕ НА МАНЕКЕНАПоставянето на триизмерния манекен се извършва по следния начин:4.1. Превозното средство се поставя в хоризонтална равнина и седалките се регулират както е предвидено в точка 2.2.4.2. Изпитваната седалка се покрива с парче плат с цел да се улесни правилното поставяне на манекена.4.3. Манекенът се поставя в седнало положение върху съответната седалка, като оста на шарнирната връзка е перпендикулярна на надлъжната равнина на симетрия на превозното средство.4.4. Ходилата на манекена се поставят по следния начин:4.4.1. за предните седалки, по такъв начин, че нивелирът, който контролира напречната ориентация на седалището, да сочи хоризонтално положение;4.4.2. за задните седалки, ходилата се поставят така, че да са в контакт с предните седалки, доколкото е възможно. Ако ходилата са поставени върху части от пода с различно ниво, ходилото, което първо влезе в контакт с предната седалка, служи за еталонна база, а другото ходило се разполага така че нивелирът, който контролира напречната ориентация на седалището, да сочи хоризонтално положение;4.4.3. ако се определя точката Н на средна седалка, ходилата се поставят от двете страни на кожуха на карданния вал.4.5. Тежестите се поставят върху бедрата, напречният нивелир на седалището се връща в хоризонтално положение и се поставят тежестите върху елемента, представляващ седалището.4.6. Манекенът се отдръпва от облегалката на седалката, като се използва шарнирната връзка на коленете, и гърбът се навежда напред. Манекенът се поставя отново върху седалката, като седалището се приплъзва назад до упор, после гърбът се връща отново назад, докато опре в облегалката на седалката.4.7. Прилага се двукратно хоризонтална сила от 10 ± 1 daN върху манекена. Посоката и точката на прилагане на силата са показани с черна стрелка върху фигура 2 от допълнението.4.8. Поставят се тежестите върху левия и десния хълбок и след това тежестите на торса. Напречният нивелир на манекена се поддържа в хоризонтално положение.4.9. Като се поддържа в хоризонтално положение напречният нивелир на манекена, гърбът се накланя напред, докато тежестите на торса застанат над точка Н, така че да се отстрани всякакво триене върху облегалката на седалката.4.10. Гърбът се връща внимателно назад, така че да завърши поставянето; напречният нивелир на манекена трябва да е в хоризонтално положение. В противен случай процедурата се повтаря, както е посочено по-горе.5. РЕЗУЛТАТИ5.1. След като манекенът е поставен съгласно точка 4, точката Н на разглежданата седалка представлява точката Н, която фигурира върху манекена.5.2. Всеки от координатите на точката Н се измерва с най-голяма точност. Същото се отнася за координатите, представляващи конкретни точки на купето. Проекциите на тези точки върху вертикална надлъжна равнина се нанасят върху схема.6. ПРОВЕРКА НА ОТНОСИТЕЛНОТО ПОЛОЖЕНИЕ НА ТОЧКИТЕ R И H6.1. Резултатите от измерванията на точка Н, предвидени в точка 5.2, трябва да се сравнят с координатите на точката R, дадени от производителя на превозното средство.6.2. Проверката на отношението, което съществува между двете точки, се смята приемливо за разглежданото седнало положение, ако координатите на точка Н са разположени в надлъжен правоъгълник, чиито хоризонтални и вертикални страни са съответно 30 mm и 20 mm и пресечната точка на диагоналите се извършва в точка R. При условие, че това е така, точката R се използва за изпитването и, ако е необходимо, манекенът се наглася така, че точка Н да съвпадне с точка R.6.3. Ако точка Н не е в правоъгълника, определен в точка 6.2, се извършват две други определяния на точката Н (общо три определяния). Ако две от така определените три точки се намират в правоъгълника, се приема, че резултатът от изпитването е удовлетворителен.6.4. Ако най-малко две от определените три точки са извън правоъгълника, се приема, че резултатът от изпитването не е удовлетворителен.6.5. В случай че настъпи положението, описано в точка 6.4, или когато проверката не може да се извърши поради липса на сведения за положението на точка R, дадени от производителя на превозното средство, може да се използва средноаритметичното на резултатите от трите определяния на точка Н и да се счита приложимо във всички случаи, в които точка R е спомената в настоящата директива.6.6. За проверката на относителното положение на точки R и H върху превозно средство от текуща продукция правоъгълникът, споменат в точка 6.2, се заменя с квадрат със страна 50 mm.--------------------------------------------------19731217Допълнение+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19731217ПРИЛОЖЕНИЕ VМЕТОД НА ИЗМЕРВАНЕ НА ИЗДАТИНИТЕ1. За да се определи издатината на продълговат елемент спрямо панела, върху който той е монтиран, се премества сфера с диаметър 165 mm, като се държи в тангентен контакт с панела и разглеждания елемент.Счита се, че градиентът е съставен от отношението: на отклонението "у" на точката на центъра на сферата в посока, перпендикулярна на панела, към отклонението "х" на точката на същия център в посоки, успоредна на панела.Приема се, че профил има постепенно намаляващ размер, ако градиентът, съответстващ на онази от посоките, която е надлъжно-хоризонтална, е под 1. Когато един градиент е по-голям или равен на 1, има издатина и нейната стойност се измерва с величината "у".Когато панелите, елементите и т.н. са покрити с материали с твърдост под 50 shore А, процедурата за определяне на профилите и на издатините, описана по-горе, трябва да се прилага само след отстраняване на споменатите материали.2. Стойността на издатини като бутони, ръчки и т.н., разположени в еталонната зона, се измерва с помощта на следното устройство и процедура на изпитване.2.1. Устройство2.1.1. Устройството за измерване на издатина представлява полусферична глава макет с диаметър 165 mm, в която се намира плъзгащо се бутало с диаметър 50 мм.2.1.2. Относителните положения на предната равна повърхност на буталото и на ръба на главата макет се нанасят върху градуирана скала, върху която подвижен показалец регистрира най-голямото извършено замерване, когато това устройството е отдалечено от изпитвания предмет. Капацитетът на измерване трябва да е минимум 30 mm; измервателната скала трябва да е градуирана през половин милиметър: върху нея могат евентуално да са посочени еталонни стойности.2.1.3. Процедура за калибриране2.1.3.1. Устройството се притиска върху равна повърхност, така че оста на устройството да е перпендикулярна на нея. Когато предното плоско чело на буталото влезе в контакт с повърхността, скалата се нулира.2.1.3.2. Поставя се разпънка от 10 mm между предната плоска предна повърхност на буталото и опорната повърхност; проверява се дали подвижният показалец действително сочи тази стойност.2.1.4. Образец на устройство за измерване на издатини е показан на фигура 1.2.2. Процедура на изпитване2.2.1. Буталото се изтегля, за да се образува кухина в главата макет, и се избутва подвижният показалец, докато влезе в контакт с буталото.2.2.2. Прилага се сила не по-голяма от 2 daN към устройството, което трябва да допре издатината, която ще се измерва, така че главата макет да докосва максимална част от повърхността на околния материал.2.2.3. Буталото се избутва напред, докато влезе в контакт с издатината за измерване. Върху скалата се отчита стойността на издатината.2.2.4. Главата макет се ориентира така, че да се получи максимална издатина. Записва се стойността на тази издатина.2.2.5. Ако две или повече устройства за управление са разположени доста близо едно до друго по такъв начин, че могат да бъдат докоснати едновременно от буталото или от главата макет, към тях трябва да се подходи, както следва:2.2.5.1. многобройните устройства за управление, които могат да се поместят едновременно в кухината на главата макет, се приемат като една издатина;2.2.5.2. когато нормалното изпитване е възпрепятствано от допира на други устройства за управление с главата макет, същите трябва да се отстранят и изпитването трябва да се проведе без тях. След това те се поставят отново и се изпитват последователно, като се изваждат евентуално други устройства за управление, за да се улесни процедурата.--------------------------------------------------19731217Допълнение+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19731217ПРИЛОЖЕНИЕ VIУСТРОЙСТВО И ПРОЦЕДУРА ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ТОЧКА 5.2.1 ОТ ПРИЛОЖЕНИЕ IПриема се, че могат да бъдат ударени от коленете на пътниците частите (бутони, ръчки и т.н.), с които устройството може да влезе в контакт, съгласно процедурата за изпитване, описана по-долу.1. УстройствоУстройство е посочено на схемата по-долу.+++++ TIFF +++++2. ПроцедураУстройството може да заема всички положения, разположени под нивото на арматурното табло, като:- равнината ХХ' остава успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство,- оста Х може да е под наклон от двете страни на хоризонталата под ъгъл, достигащ 30°.3. За провеждането на това изпитване всички материали с твърдост под 50 shore А се отстраняват.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 27 юли 1970 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на устройствата за звуково предупреждение на моторните превозни средства

text:
Важна правна забележка

|

31970L0388

Официален вестник n° L 176 , 10/08/1970 стр. 0012 - 0017 специално финландско издание: глава 13 том 1 стр. 0159  специално датско издание поредица I глава 1970(II) стр. 0503  специално шведско издание: глава 13 том 1 стр. 0159  специално английско издание: поредица I глава 1970(II) стр. 0571  специално гръцко издание: глава 13 том 1 стр. 0104  специално испанско издание: глава 13 том 1 стр. 0241  специално португалско издание глава 13 том 1 стр. 0241  специално чешко издание глава 13 том 001 стр. 103  - 108 специално испанско издание глава 13 том 001 стр. 103  - 108 специално унгарско издание глава 13 том 001 стр. 103  - 108 специално литвийско издание глава 13 том 001 стр. 103  - 108 LV.ES глава 13 том 001 стр. 103  - 108 MT.ES глава 13 том 001 стр. 103  - 108 PL.ES глава 13 том 001 стр. 103  - 108 SK.ES глава 13 том 001 стр. 103  - 108 специално словенско издание глава 13 том 001 стр. 103  - 108

		19700727Директива на Съветаот 27 юли 1970 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на устройствата за звуково предупреждение на моторните превозни средства(70/388/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и в частност член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята,като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,като има предвид, че техническите предписания, на които трябва да отговарят моторните превозни средства по силата на националните законодателства, се отнасят също така и за устройствата за звуково предупреждение;като има предвид, че в отделните държави-членки тези предписания са различни; като има предвид, че това поражда необходимостта всички държави-членки да приемат едни и същи предписания или в допълнение към тяхното законодателство, или вместо досега съществуващата нормативна уредба, в частност с оглед за всеки тип превозно средство да се въведе процедурата за типово одобрение ЕИО, която е предмет на Директива на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета [1];като има предвид, че правната уредба, която обхваща устройствата за звуково предупреждение, включва не само предписания за монтирането им на превозните средства, но също така и за конструкцията на тези устройства;като има предвид, че хармонизираната процедура за типово одобрение на устройствата за звуково предупреждение дава възможност на всяка държава-членка да следи за спазването на общностните конструктивни предписания и изисквания за изпитанията и да уведомява останалите държави-членки за направените констатации, като изпраща копие от сертификата за типово одобрение, установен за всеки тип устройство за звуково предупреждение; като има предвид също така че поставянето на знак за типово одобрение на ЕИО на всички устройства, произведени в съответствие с типовото одобрение, води до отпадане на техническия контрол на тези устройства в останалите държави-членки,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Всяка държава-членка одобрява всеки тип устройство за звуково предупреждение, ако то отговаря на конструктивните предписания и изискванията за изпитание, предвидени в приложение I, точка 1.2. Държавата-членка, която е извършила одобряването, взема необходимите мерки, за да контролира, доколкото е необходимо, съответствието между произведената продукция и одобрения тип, като при нужда си сътрудничи с компетентните органи на останалите държави-членки. Този контрол включва само проучване на място.Член 2Държавите-членки издават на производителя или на неговия упълномощен представител знак за типово одобрение на ЕИО в съответствие с образеца, посочен в приложение I, точка 1.4, за всеки тип устройство за звуково предупреждение, който те са одобрили по силата на член 1.Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да предотвратят използването на знаци, които могат да доведат до объркване на устройствата за звуково предупреждение, одобрени по силата на член 1, с други устройства.Член 31. Държавите-членки не могат да забраняват пускането на пазара на устройства за звуково предупреждение на основания, свързани с тяхното устройство или функциониране, доколкото те имат знак за типово одобрение на ЕИО.2. Въпреки това, тази разпоредба не възпрепятства държава-членка да взема такива мерки по отношение на устройствата за звуково предупреждение, които имат знак за типово одобрение на ЕИО, ако те системно не отговарят на одобрения прототип.Тази държава незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за взетите мерки, като посочва мотивите за своето решение. Разпоредбите на член 5 също се прилагат.Налице е несъответствие с одобрения прототип по смисъла на първа алинея, когато не са спазени граничните стойности, предвидени в точка 1.2.1.6 от приложение I.Член 4Компетентните органи на всяка държава-членка изпращат на органите на останалите държави-членки в срок от един месец копие от сертификатите за типово одобрение, утвърдени за всеки тип устройство за звуково предупреждение, за който те са издали или са отказали да издадат типово одобрение.Член 51. Ако държавата-членка, която е предоставила типовото одобрение на ЕИО, установи, че определен брой устройства за звуково предупреждение с един и същ знак за типово одобрение не отговарят на одобрения от нея тип, тя взема необходимите мерки за гарантиране на съответствието между производството и одобрения тип. Компетентните органи на тази държава уведомяват тези на останалите държави-членки за приетите мерки, които могат да се изразят в отнемане на типовото одобрение на ЕИО, ако е необходимо. Споменатите органи вземат същите мерки, ако са уведомени от компетентните органи на друга държава-членка за съществуването на подобна липса на съответствие.2. Компетентните органи на държавите-членки се уведомяват взаимно в срок от един месец за отнемането на типово одобрение ЕИО, както и за мотивите за такава мярка.3. Ако държавата-членка, която е предоставила типовото одобрение на ЕИО, оспорва липсата на съответствие, за което е била уведомена, заинтересованите държави-членки полагат усилия да разрешат спора. Комисията трябва да бъде уведомена за това. При необходимост, тя извършва съответните консултации с оглед постигането на решение.Член 6Всички решения за отказ или за отнемане на типово одобрение или за забрана за пускане в продажба или в употреба, взето по силата на разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива, съдържа подробни мотиви. Всяко решение са нотифицира на заинтересованата страна, която се уведомява също така за средствата за правна защита, с които разполага съгласно действащото в държавите-членки законодателство, и сроковете за упражняване на тези средства за правна защита.Член 7Държавите-членки не могат да отказват да издадат типово одобрение на ЕИО или национално типово одобрение за превозно средство на основания, свързани с устройството за звуково предупреждение, ако то има знак за типово одобрение на ЕИО и ако монтирането съответства на предписанията, определени в приложение I, точка 2.Член 8По смисъла на настоящата директива "превозно средство" е всяко моторно превозно средство, предназначено да се движи по пътищата, със или без каросерия, което има най-малко четири колела и максимална проектна скорост над 25 километра в час, с изключение на движещите се по релси превозни средства, тракторите и селскостопанските машини, както и машините, използвани в гражданското строителство.Член 9Измененията, необходими за привеждане в съответствие на изискванията от приложение I и II с техническия прогрес, се приемат съгласно процедурата по член 13 от Директива на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета.Член 101. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от осемнадесет месеца от нейната нотификация, и незабавно уведомяват Комисията за това.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основните разпоредби от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 11Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 юли 1970 година.За СъветаПредседателW. Arendt[1] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.--------------------------------------------------19700727ПРИЛОЖЕНИЕ I1. ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА ТИП УСТРОЙСТВО ЗА ЗВУКОВО ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ1.1. Устройството е с непрекъснат звук1.2. Устройството е с такива акустични характеристики (спектрално разпределение на звуковата енергия, ниво на акустично налягане) и с такива механични характеристики, че да отговаря на изискванията на следните изпитания в посочения ред:1.2.1. Измервания на нивото на звука1.2.1.1. Устройството се изпитва в отделна [1] и достатъчно тиха среда (околният шум и шумът от вятъра да са най-малкото с 10 децибела по-ниски (А) от измервания шум или в звукоизолирано помещение), като микрофонът на измервателния апарат се поставя в посоката, в която субективното звуково ниво е най-високо и на 2 метра от предната страна на устройството, като микрофонът и устройството се поставят на височина 1,20 метра от земята.1.2.1.2. Измерванията се извършват по кривата за балансиране с нормите на IEC (Международна електротехническа комисия), като се използват звукомери, които съответстват на типа, описан в публикация № 179, първо издание от 1965 г. на Международната електротехническа комисия.1.2.1.3. Според вида му устройството се захранва с напрежение от 6,5, 13 или 26 волта, измерени при изхода на източника на електрическа енергия, които отговарят съответно на номинално напрежение от 6, 12 или 24 волта.1.2.1.4. Съпротивлението на електрическата линия, включително съпротивлението на клемите и контактите трябва да бъде:0,05 ома при номинално напрежение от 6 волта,0,10 ома при номинално напрежение от 12 волта,0,20 ома при номинално напрежение от 24 волта.1.2.1.5. Устройството се монтира посредством предвидената от производителя част или части, неподвижно, върху поставка, чиято маса е най-малко десет пъти по-голяма от тази на устройството и най-малко равна на 15 кг.1.2.1.6. При посочените по-горе условия субективното ниво на акустично налягане трябва да бъде най-много 118 децибела (А) и най-малко 105 децибела (А).1.2.1.7. Времето между момента на задействане и момента, в който звукът достига минималната стойност, предписана в точка 1.2.1.6 по-горе, не трябва да надвишава 0,2 секунди, измерено при околна температура от 20 ± 5 °C.Настоящото предписание важи също така и за устройствата с пневматично или с електропневматично действие.1.2.1.8. Устройствата за звуково предупреждение с пневматично или с електропневматично действие трябва да имат, при условията на захранване, определени от производителя за този вид уреди, същите акустични показатели като изискваните за устройствата за звуково предупреждение, работещи с електричество.1.2.2. Изпитания за издръжливост1.2.2.1. Устройството трябва да се захранва с номиналното напрежение и съпротивлението на електрическата линия, посочени в точки 1.2.1.3 и 1.2.1.4 по-горе, и да се задейства 50000 пъти с честота една секунда действие, последвана от 4 секунди пауза. По време на изпитанието устройството се обдухва от въздушно течение със скорост около 10 м/сек.1.2.2.2. Ако изпитанието се провежда в звукоизолирано помещение, то трябва да има достатъчен обем, за да осигурява нормално отвеждането на топлината, отделена от устройството за звуково предупреждение по време на изпитанието за издръжливост.1.2.2.3. Околната температура в помещението, в което се извършва изпитанието, трябва да бъде между + 15 и + 30 °С.1.2.2.4. Когато след 25000 задействания характеристиките на нивото на звука са претърпели промяна спрямо тези преди началото на изпитанието, може да се извърши регулиране на устройството. След 50000 задействания устройството трябва да бъде в състояние, евентуално след ново регулиране, да покрие изискванията на изпитанието, описано в точка 1.2.1 по-горе.1.2.3. Акустични изпитания1.2.3.1. Измерен на разстояние от 2 метра, акустичният спектър на звука, излъчен от уреда, трябва да има в честотната лента от 1800 до 3550 херца ниво на акустично налягане, което да е по-високо от нивото на акустично налягане на всяка честотна съставяща над 3550 херца, и да бъде във всеки случай равно или по-високо от 105 децибела (А).1.2.3.2. Посочените по-горе характеристики трябва да бъдат покрити от устройство, което е било подложено на изпитанието, описано в точка 1.2.2 по-горе, и което се захранва със захранващи напрежения между 115 % и 95 % от неговото номинално напрежение.1.2.3.3. Ефективното напрежение е определеното в точка 1.2.1 по-горе.1.2.3.4. Съпротивлението на електрическата линия, включително съпротивлението на клемите и контактите, е предвиденото в точка 1.2.1 по-горе.1.2.3.5. Изпитваното устройство и микрофонът се поставят на еднаква височина, като микрофонът трябва да се намира в посоката, в която субективното ниво на звука е най-високо, започвайки от предната страна на устройството.1.2.3.6. Устройството се монтира посредством предвидената от производителя част или части, неподвижно, върху супорт, чиято маса е най-малко десет пъти по-голяма от тази на устройството и най-малко е равна на 30 кг.1.2.3.7. Посоченото по-горе изпитание се извършва в звукоизолирано помещение.1.3. Изпитания за типово одобрение1.3.1. Изпитанията за типово одобрение се извършват върху две мостри от всеки тип, които производителят представя за одобрение; двете мостри се подлагат на всички изпитания и трябва да отговарят на техническите предписания в настоящото приложение.1.4. Знак за типово одобрение1.4.1. Знакът за типово одобрение представлява правоъгълник, във вътрешността на който се поставя буквата "e" малко, последвана от опознавателния номер на държавата, издала типовото одобрение (1 за Германия, 2 за Франция, 3 за Италия, 4 за Нидерландия, 6 за Белгия и 12 за Люксембург) и от номера на типовото одобрение, съответстващ на номера на сертификата за типово одобрение, установен за прототипа, поставен в каквото и да е положение в съседство с правоъгълника.1.4.2. Посоченият по-горе знак за типово одобрение (символ и номер) се поставя на главната част на устройството за звуково предупреждение по такъв начин, че да се вижда добре от външната страна, когато устройството е монтирано на превозното средство.1.4.3. Различните знаци трябва да са четливи и неизтриваеми.1.4.4. Размерите на знака за типово одобрение, нарисуван по-долу, са в милиметри; отбелязаните размери са минимално допустимите. Съотношенията между размерите трябва да се спазват.+++++ TIFF +++++2. ХАРАКТЕРИСТИКИ НА УСТРОЙСТВОТО, МОНТИРАНО НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВО2.1. Звукови изпитанияПо време на типовото одобряване на тип превозно средство контролът на характеристиките на устройството, монтирано на този тип превозно средство, се извършва както следва:2.1.1. Стойността на нивото на акустично налягане на устройството, монтирано на превозното средство, се измерва на разстояние от 7 м от предната част на превозното средство, като последното е поставено на отделно място, на възможно най-равна повърхност и със спрян двигател. Ефективното напрежение е определеното в точка 1.2.1 по-горе.2.1.2. Измерванията се извършват по кривата за балансиране с нормите на МЕК (Международна електротехническа комисия).2.1.3. Максималната стойност на нивото на акустично налягане се измерва в границите от 0,5 до 1,5 м височина над земята.2.1.4. Достигнатата максимална стойност трябва да е по-висока или равна на 93 децибела (A).[1] Това място може да представлява например открито пространство с радиус от 50 метра, чиято централна част трябва да е практически хоризонтална, най-малко в окръжност с радиус от 20 метра, да бъде с покритие от бетон, асфалт или друг подобен материал, и не трябва да е покрито с пръхкав сняг, висока трева, рохка пръст или пепел. Измерванията се извършват в ясно време. Никакви други лица освен наблюдателя, отчитащ показанията на уреда, не трябва да се намират в близост до устройството за звуково предупреждение или до микрофона, тъй като присъствието на зрители може да повлияе в значителна степен на показанията на уреда, ако тези зрители са в близост до устройството за звуково предупреждение или до микрофона. Всяка пикова стойност, която изглежда без връзка с характеристиките на общото ниво на звука, не се взема под внимание по време на отчитането на показанията.--------------------------------------------------19700727ПРИЛОЖЕНИЕ IIСЕРТИФИКАТ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 21 юли 1986 година за изменение на Директива 79/117/ЕИО на Съвета относно забраната за пускане на пазара и употреба на продукти за растителна защита, съдържащи някои активни вещества

text:
Важна правна забележка

|

31986L0355

Официален вестник n° L 212 , 02/08/1986 стр. 0033 - 0034 специално финландско издание: глава 3 том 21 стр. 0217  специално шведско издание: глава 3 том 21 стр. 0217  специално чешко издание глава 3 том 07 стр. 72  - 73 специално испанско издание глава 3 том 07 стр. 72  - 73 специално унгарско издание глава 3 том 07 стр. 72  - 73 специално литвийско издание глава 3 том 07 стр. 72  - 73 LV.ES глава 3 том 07 стр. 72  - 73 MT.ES глава 3 том 07 стр. 72  - 73 PL.ES глава 3 том 07 стр. 72  - 73 SK.ES глава 3 том 07 стр. 72  - 73 специално словенско издание глава 3 том 07 стр. 72  - 73

		19860721Директива на Съветаот 21 юли 1986 годиназа изменение на Директива 79/117/ЕИО на Съвета относно забраната за пускане на пазара и употреба на продукти за растителна защита, съдържащи някои активни вещества(86/355/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 79/117/ЕИО на Съвета oт 21 декември 1978 г. относно забраната за пускане на пазара и употреба на продукти за растителна защита, съдържащи някои активни вещества [1], последно изменена с Директива 86/214/ЕИО на Комисията [2], и по-специално член 6 от нея,като има предвид, че горепосочената директива постановява непрекъснатото привеждане в съответствие на съдържането на приложението с оглед на развитието на научното и техническото познание;като има предвид, че е установено, че употребата на етиленов окис като продукт за растителна защита, и по-специално за фумигацията на складирани растения и растителни продукти, предизвиква образуване в храните на остатъчни вещества, които могат да представляват опасност за здравето на човека или на животните;като има предвид, че съществуват алтернативни методи на обработка с цел растителна защита, освен за някои стоки от второстепенна важност;като има предвид, че ще трябва да бъде забранено пускането на пазара и употребата на етиленов окис като продукт за растителна защита;като има предвид, че въпреки това на национално равнище могат да бъдат допуснати временни дерогации от тази забрана за някои стоки от второстепенна важност при наличието на специална необходимост, докато не бъдат достъпни други методи на обработка,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1В приложението към Директива 79/117/ЕИО се добавя следната позиция:"В.Етиленов оксид | а)намаляване патогените при следните сушени зеленчуци, предназначени за добавяне към хранителни продукти, които не се подлагат на цялостна кулинарна обработка преди консумация:аспержилукпразгъби || б)намаляване патогените при сушени билки и подправки [3] || в)намаляване патогените при сушени билки, предназначени само за продажба, без допълнителна обработка като лечебни продукти || г)намаляване патогените при какаовия прах и какаовата маса || д)фумигация на тютюневи листа || Тези дерогации важат най-късно до 31 декември 1989 г. |Член 2Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1987 г. Те незабавно информират Комисията за това.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 21 юли 1986 година.За СъветаПредседателG. Howe[1] ОВ L 33, 8.2 1979 г., стр. 36.[2] ОВ L 152, 26.5.1986 г., стр. 45.[3] Растенията и растителните продукти, богати на етерични масла и ароматни елементи и използвани като подправки предимно поради характерния си вкус."--------------------------------------------------


title: Директива 2008/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година за изменение на Директива 2006/66/ЕО относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията

text:
               19.3.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 76/39

      ДИРЕКТИВА 2008/12/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 11 март 2008 година
   за изменение на Директива 2006/66/ЕО относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори по отношение на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след консултация с Комитета на регионите,
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) предвижда приемането на определени мерки в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (4).

               (2)

               Решение 1999/468/ЕО беше изменено с Решение 2006/512/ЕО, което въведе процедурата по регулиране с контрол за приемането на мерки от общ характер и предназначени да изменят несъществени елементи на основен акт, приет в съответствие с процедурата по член 251 от Договора, включително чрез заличаването на някои от тези елементи или чрез допълването на акта с нови несъществени елементи.

               (3)

               В съответствие с декларацията на Европейския парламент, Съвета и Комисията (5) относно Решение 2006/512/ЕО, за да бъде процедурата по регулиране с контрол приложима по отношение на актовете, които са приети в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора, и вече са в сила, те трябва да бъдат приведени в съответствие с приложимите процедури.

               (4)

               На Комисията следва да бъдат предоставени правомощия за адаптиране на приложение III и за приемане и преразглеждане на подробни правила относно износа и етикетирането на батерии и акумулатори. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на Директива 2006/66/ЕО, включително чрез допълването ѝ с нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.

               (5)

               Директива 2006/66/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (6)

               Тъй като измененията на Директива 2006/66/ЕО, внесени с настоящата директива, са от технически характер и засягат единствено процедурата на комитета, те не изискват въвеждане в националното законодателство на държавите-членки. Следователно не е необходимо да се предвиждат разпоредби в този смисъл,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Изменения
   Директива 2006/66/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               В член 10 параграф 4 се заменя със следното:
               „4.   За справяне с трудностите, с които дадена държава-членка се сблъсква при спазването на изискванията от параграф 2, произтичащи от специфични обстоятелства от национален характер, могат да се формулират преходни разпоредби в съответствие с процедурата, предвидена в член 24, параграф 2.
               Изготвя се обща методология за изчисляване на годишните продажби на преносими батерии и акумулатори на крайни потребители в срок до 26 септември 2007 г. Тази мярка, предназначена да измени несъществени елементи на настоящата директива чрез допълването ѝ, се приема в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 24, параграф 3.“

               2.

               В член 12, параграф 6 първото изречение се заменя със следното:
               „6.   Приложение III може да бъде адаптирано или допълнено предвид научно-техническия прогрес. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 24, параграф 3.“

               3.

               В член 15 параграф 3 се заменя със следното:
               „3.   Определят се подробни правила относно прилагането на настоящия член, по-конкретно критерии за оценяването на равностойните условия, в съответствие с предвиденото в параграф 2. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 24, параграф 3.“

               4.

               Член 17 се заменя със следното:
               „Член 17
               Регистрация
               Държавите-членки обезпечават регистрирането на всеки производител. Регистрацията подлежи на едни и същи процедурни изисквания във всички държави-членки. Тези изисквания за регистриране, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 24, параграф 3.“

               5.

               Член 21 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 2 се заменя със следното:
                           „2.   Държавите-членки гарантират в срок до 26 септември 2009 г. указването на капацитета на всички преносими и автомобилни батерии и акумулатори върху тях в ясна, четлива и незаличима форма. В срок не по-късно от 26 март 2009 г. се определят подробни правила за изпълнението на това изискване, включително хармонизирани методи за определяне на капацитета и правилната употреба. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 24, параграф 3.“;

                           б)

                           параграф 7 се заменя със следното:
                           „7.   Възможно е разрешаването на изключения от изискванията за етикетиране, предвидени в настоящия член. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 24, параграф 3.“

               6.

               В член 24 параграф 3 се заменя със следното:
               „3.   При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5a, параграфи 1—4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се взимат предвид разпоредбите на член 8 от него.“

         Член 2
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 3
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 11 март 2008 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         J. LENARČIČ

      (1)  ОВ C 175, 27.7.2007 г., стр. 57.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 24 октомври 2007 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и решение на Съвета от 14 февруари 2008 г.

      (3)  ОВ L 266, 26.9.2006 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23. Решение, последно изменено с Решение 2006/512/ЕО (ОВ L 200, 22.7.2006 г., стр. 11).

      (5)  ОВ C 255, 21.10.2006 г., стр. 1.


title: Директива 2014/99/ЕС на Комисията от 21 октомври 2014 година за изменение, с цел привеждане в съответствие с техническия прогрес, на Директива 2009/126/ЕО относно Етап II на улавянето на бензиновите пари при зареждането на моторни превозни средства на бензиностанции

text:
               23.10.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 304/89

         ДИРЕКТИВА 2014/99/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 21 октомври 2014 година
   за изменение, с цел привеждане в съответствие с техническия прогрес, на Директива 2009/126/ЕО относно Етап II на улавянето на бензиновите пари при зареждането на моторни превозни средства на бензиностанции
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2009/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно Етап II на улавянето на бензиновите пари при зареждането на моторни превозни средства на бензиностанции (1), и по-специално член 8 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Директива 2009/126/ЕО е предвидено техническо адаптиране на разпоредбите на нейните членове 4 и 5 към техническия прогрес, когато е необходимо да се гарантира съгласуваност със съответен стандарт, изготвен от Европейския комитет по стандартизация (CEN).

               (2)

               На 25 септември 2013 г. CEN предостави стандартите EN 16321-1:2013 и EN 16321-2:2013. Стандартът EN 16321-1:2013 определя методите за изпитване във връзка с одобрението на типа на предназначени за използване в бензиностанции системи за улавяне на бензиновите пари. Стандарт EN 16321-2:2013 определя методите за изпитване, които да се използват в бензиностанциите за проверка на работата на такива системи за улавяне на пари.

               (3)

               Поради това е необходимо техническо адаптиране на разпоредбите на членове 4 и 5 на Директива 2009/126/ЕО, за да се гарантира съответствие с тези стандарти.

               (4)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2009/126/ЕО,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2009/126/ЕО се изменя, както следва:

               1)

               В член 4 текстът на параграф 1 се заменя със следния:
               „1.   Държавите-членки гарантират, че считано от датата, на която системите, съответстващи на Етап II на улавянето на бензиновите пари, станат задължителни съгласно член 3, ефективността на такива системи за улавяне на бензиновите пари е равна на 85 % или по-голяма, като това се удостоверява от производителя в съответствие със стандарта EN 16321-1:2013.“

               2)

               В член 5 текстът на параграф 1 се заменя със следния:
               „1.   Държавите членки гарантират, че ефективността на улавяне на бензиновите пари при експлоатация на системите, съответстващи на Етап II на улавянето на бензиновите пари, се изпитва най-малко веднъж годишно в съответствие със стандарт EN 16321-2:2013.“

         Член 2
   1.   Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от 12 май 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Те прилагат тези разпоредби от 13 май 2016 г.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 21 октомври 2014 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 285, 31.10.2009 г., стр. 36.