title: Директива 2009/84/ЕО на Комисията от 28 юли 2009 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на сулфурил флуорид като активно вещество (Текст от значение за ЕИП)

text:
               29.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 197/67

      ДИРЕКТИВА 2009/84/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 28 юли 2009 година
   за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на сулфурил флуорид като активно вещество
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2), определя списък на активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на евентуалното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО. Този списък включва сулфурил флуорид.

               (2)

               Директива 2006/140/ЕО на Комисията (3) включи сулфурил флуоридa като активно вещество в приложение I към Директива 98/8/ЕО за употреба в продуктов тип 8, консерванти за дърво, определени в приложение V към Директива 98/8/ЕО.

               (3)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007 е направена оценка на сулфурил флуоридa в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО за употреба в продуктов тип 18, инсектициди, както е определено в приложение V към същата директива.

               (4)

               Швеция беше определена за докладваща държава-членка и на 19 юни 2007 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.

               (5)

               Докладът на компетентния орган беше разгледан от държавите-членки и Комисията. В съответствие с член 15, параграф 4 на Регламент (ЕО) № 1451/2007 констатациите от прегледа бяха включени от Постоянния комитет по биоцидни продукти на 20 февруари 2009 г. в оценителен доклад.

               (6)

               От направените проучвания става ясно, че за биоцидите, използвани като инсектициди и съдържащи сулфурил флуорид, може да се счита, че отговарят на изискванията на член 5 от Директива 98/8/ЕО. Поради това е основателно сулфурил флуоридa да се включи в приложение I с цел да се гарантира, че във всички държави-членки разрешителни за биоцидни продукти, използвани като инсектициди и съдържащи сулфурил флуорид, могат да бъдат издавани, изменяни или отменяни, в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО.

               (7)

               С оглед на заключенията от доклада за оценка, уместно е да се изисква продукти, съдържащи сулфурил флуорид и използвани като инсектициди, да се разрешават за употреба само от професионално обучени лица, в съответствие с член 10, параграф 2, точка i), буква д) от Директива 98/8/ЕО и при издаването на разрешения за такива продукти да се прилагат специфични мерки за намаляване на риска, за да се обезпечи безопасността на операторите и намиращите се в близост други лица.

               (8)

               Също така уместно е да се изисква продължителен мониторинг на сулфурил флуоридa в тропосферния въздух, както и да се изисква резултатите от подобен мониторинг да бъдат редовно съобщавани на Комисията.

               (9)

               Важно е разпоредбите на настоящата директива да бъдат приложени едновременно във всички държави-членки, с цел да се осигури еднакво третиране на пазара на биоцидните продукти, съдържащи активното вещество сулфурил флуорид, и също да се улесни правилното функциониране на пазара на биоцидни продукти като цяло.

               (10)

               Следва да се отпусне разумен период от време, преди дадено активно вещество да бъде включено в приложение I, за да се позволи на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за произтичащите от това нови изисквания и да се осигури възможност кандидатите, подготвили досиета, напълно да се възползват от 10-годишния период за защита на данните, който, в съответствие с член 12, параграф 1, буква в), точка ii) от Директива 98/8/ЕО, започва от датата на включване.

               (11)

               След включването следва да се определи разумен срок за държавите-членки за прилагането на член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО, и по-специално за издаване, изменение или отменяне на разрешения за биоцидни продукти от продуктов тип 18, съдържащи сулфурил флуорид, с цел да се осигури тяхното привеждане в съответствие с Директива 98/8/ЕО.

               (12)

               Поради това Директива 98/8/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (13)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидни продукти,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 98/8/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 юни 2010 г. законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за привеждане в съответствие с настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 юли 2011 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден от публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 28 юли 2009 година.

            За Комисията

         Stavros DIMAS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 123, 24.4.1998 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 325, 11.12.2007 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 414, 30.12.2006 г., стр. 78.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Следното се добавя към позиция № 1 от приложение I към Директива 98/8/ЕО:

                     №

                     Общоприето наименование

                     Наименование по IUPAC
                     Идентификационни номера

                     Минимална чистота на активното вещество в биоцидния продукт, пуснат на пазара

                     Дата на включване

                     Краен срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3
                     (с изключение на продукти, съдържащи повече от едно активно вещество, за които крайният срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 е указаният в последното от решенията за включване, отнасящи се за активните вещества в тях)

                     Дата на изтичане на срока за включване

                     Продуктов тип

                     Специални разпоредби (1)

                     „994 g/kg

                     1 юли 2011 г.

                     30 юни 2013 г.

                     30 юни 2021 г.

                     18

                     Държавите-членки гарантират, че при издаването на разрешителни се спазват следните условия:

                                 1.

                                 Продуктите се продават само на, и използват само от професионалисти, обучени за тяхното използване.

                                 2.

                                 Трябва да бъдат взети подходящи мерки за защита на лицата, извършващи фумигация, както и на намиращите се в близост други лица по време на фумигация, както и за вентилация на обработените сгради и други затворени помещения.

                                 3.

                                 Етикети и/или информационни листове за безопасност указват, че преди фумигация на което и да е затворено помещение, всички хранителни продукти трябва да бъдат отстранени.

                                 4.

                                 Извършва се мониторинг на концентрацията на сулфурил флуорид във въздуха на горната тропосфера.

                                 5.

                                 Държавите-членки гарантират, че докладите от мониторинга, посочени в точка 4, се изпращат от притежателите на разрешение директно до Комисията на всеки пет години, започвайки най-късно пет години след получаването на разрешението. Границата за откриване при анализа е най-малко 0,5 ppt (равностойно на 2,1 ng сулфурил флуорид/m3 тропосферен въздух).“

         (1)  Във връзка с прилагането на общите принципи от приложение VI, съдържанието и заключенията на докладите за оценка са на разположение на Интернет адреса на Комисията: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Директива на Съвета от 4 юни 1974 година относно определяне на подробни разпоредби за преходните мерки, свързани с дейности в търговията и в разпространението на токсични продукти и за дейности, които предполагат професионално използване на тези продукти, включително дейности на посредници

text:
Важна правна забележка

|

31974L0556

Официален вестник n° L 307 , 18/11/1974 стр. 0001 - 0004 специално финландско издание: глава 6 том 1 стр. 0163  специално гръцко издание: глава 06 том 1 стр. 0180  специално шведско издание: глава 6 том 1 стр. 0163  специално испанско издание: глава 06 том 1 стр. 0174  специално португалско издание глава 06 том 1 стр. 0174  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 34  - 37 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 34  - 37 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 34  - 37 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 34  - 37 LV.ES глава 06 том 01 стр. 34  - 37 MT.ES глава 06 том 01 стр. 34  - 37 PL.ES глава 06 том 01 стр. 34  - 37 SK.ES глава 06 том 01 стр. 34  - 37 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 34  - 37

		19740604Директива на Съветаот 4 юни 1974 годинаотносно определяне на подробни разпоредби за преходните мерки, свързани с дейности в търговията и в разпространението на токсични продукти и за дейности, които предполагат професионално използване на тези продукти, включително дейности на посредници(74/556/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 49, член 54, параграф 2, член 57, член 63, параграф 2 и членове 66 и 235 от него,като взе предвид Общата програма за премахване на ограниченията на свободата за установяване [1], и по-специално дял V, втори и трети параграф от него,като взе предвид Общата програма за премахване на ограниченията на свободното предоставяне на услуги [2], и по-специално дял VI, втори и трети параграф от нея,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [3],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [4],като има предвид, че общите програми предвиждат, освен премахването на ограниченията, и необходимостта да се прецени дали това премахване да бъде предшествано, съпътствано или последвано от взаимно признаване на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, както и от координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за започване и упражняване на съответните дейности, и дали, при необходимост, да бъдат предприемани преходни мерки относно признаването или координирането; като има предвид, че освен това ще бъдат приети определени директиви на Съвета за дейностите в областта на търговията и разпространението на токсични продукти и за дейностите по професионалното използване на тези продукти, свързани с реализирането на свобода на установяване и на свободно предоставяне на услуги, които предвиждат приемането на директиви относно взаимното признаване;като има предвид, че Директива 64/427/ЕИО на Съвета от 7 юли 1964 г. относно определянето на подробни разпоредби относно преходните мерки по отношение на дейностите на самостоятелно заети лица в производството и преработвателната промишленост, които попадат в основни групи 23—40 (промишленост и дребно занаятчийство) по ISIC [5] и Директива 68/336/ЕИО на Съвета от 15 октомври 1968 г. за определяне на подробни разпоредби относно преходните мерки по отношение на дейностите на самостоятелно заети лица в хранителната промишленост и питейната промишленост (основни групи по ISIC 20 и 21) [6] не изключва използването на токсични продукти при упражняване на дейности, за които те се отнасят; като има предвид, че следователно преходните мерки, предвидени в тези директиви, са приложими и по отношение на използването на тези продукти, когато упражняването на тези дейности го изисква;като има предвид, че за дейностите в търговията и в разпространението на токсични продукти, и за дейностите, които предполагат професионалното използване на тези продукти, включително за дейности на посредници, определени държави-членки изискват понякога от лицата, които упражняват една от тези дейности, да притежават умения, удостоверени с официални документи за професионална квалификация или с дипломи, докато други-държави членки не поставят никакви конкретни изисквания, като налагат единствено някои специални условия за работа или за съхраняване на токсичните продукти; като има предвид, че следователно не е възможно да се пристъпи към предвиденото съгласуване едновременно с премахването на дискриминацията; като има предвид, че това координиране трябва да се извърши на по-късен етап;като има предвид обаче, че при липса на непосредствена координация все пак е желателно да се улеснява реализирането на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги за съответните дейности посредством приемане на преходни мерки като тези, предвидени в общите програми, по-специално, за да се избегне изключителното затруднение за гражданите на държавите-членки, където започването на тези дейности не подлежи на никакви условия;като има предвид, че за да се предотврати възникването на такива трудности, основната цел на преходните мерки трябва да бъде приемането като достатъчно условие за започване на въпросните дейности в приемащитедържави-членки, в които съществуват правила, уреждащи започването на тези дейности, фактът, че дейността е била упражнявана в държава-членка на Общността, различна от приемащата държава-членка, в продължение на разумен и достатъчно неотдавнашен период, за да се гарантира, че съответното лице притежава професионални познания, еднакви с тези, които се изискват за гражданите на приемащата държава-членка, предвид опасното действие, което тези токсични продукти могат да имат върху здравето на човека или на животинските или растителните видове пряко или косвено чрез околната среда;като има предвид, че поради различните характеристики на токсичните продукти и различната им степен на токсичност за здравето на човека или на животинските или растителните видове, познаването на въздействието на един от тези продукти или опитът да се работи с него не може да се смята разумно за доказателство за еднаква компетентност при разпространението или при професионалното използване на другите продукти или на всички продукти; като има предвид, че, следователно, приемащата държава-членка трябва да има възможност да ограничава обхвата на преходните мерки до продуктите, които съдържат едни и същи активни материали или които предполагат сходни рискове за здравето на човека или на животинските или растителните видове пряко или косвено чрез околната среда;като има предвид, че доколкото в държавите-членки започването или упражняването на тези дейности също зависи по отношение на платените заети лица от притежаването на общи, търговски или професионални знания и умения, то настоящата директива трябва да се прилага също така и за тази категория хора, за да се премахне пречката за свободното движение на заети лица и по този начин да се допълнят приетите мерки в рамките на Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на заети лица в Общността [7] ;като има предвид, че е целесъобразно, по същата причина, предвидените разпоредби по отношение на доказателството за добра репутация и за необявяване в несъстоятелност да се прилагат и за заетите лица;като има предвид, че основната цел на предвидените в настоящата директива мерки ще загубят смисъла си, след като се постигне координиране на условията за започване и упражняване на съответните дейности, както и след взаимното признаване на дипломите, удостоверенията и други официални документи за професионална квалификация,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Държавите-членки вземат преходните мерки, определени в настоящата директива, относно установяването на тяхна територия на физически лица и на дружества, посочени в дял I от общите програми, както и относно предоставянето на услуги от тези лица и дружества, наричани по-долу бенефициенти, за дейностите, посочени в параграф 2 от настоящия член.2. Посочените дейности са тези, за които се прилага Директива 74/557/ЕИО на Съвета от 4 юни 1974 г. [8] относно реализирането на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги по отношение на дейностите на самостоятелно заети лица и на посредниците в търговията и в разпространението на токсични продукти.Настоящата директива включва и дейностите, свързани с професионално използване на токсичните продукти, доколкото тези дейности са били или ще бъдат либерализирани със следните директиви:- Директива 65/1/ЕИО на Съвета от 14 декември 1964 г. относно определянето на подробни разпоредби за реализирането на свободното предоставяне на услуги за дейности в селското стопанство и в градинарството [9],- Директива 667/654/ЕИО на Съвета от 24 октомври 1967 г. относно определяне на подробни разпоредби за реализиране на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги по отношение на дейности на самостоятелно заети лица в горското стопанство и в дърводобива [10],- Директива 71/18/ЕИО на Съвета от 16 декември 1970 г. относно определяне на подробни разпоредби за реализиране на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги по отношение на дейности на самостоятелно заети лица, които предоставят услуги в селското стопанство и в градинарството [11],- Директива 74/…/ЕИО на Съвета от… относно реализирането на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги по отношение на различни дейности на самостоятелно заети лица (ех основни групи от ISIC от 01 до 85) за дейности, предмет на въпросната директива, които попадат в група 859 ISIC и включват употребата на токсични продукти.3. Преходните мерки са приложими и за лица, които упражняват като заети лица дейностите, посочени в параграф 2, както е приложим за тях и член 7, параграфи 1 до 4 от Директива 74/557/ЕИО на Съвета.Член 2Когато в държава-членка започването или упражняването на дейности, посочени в член 1, параграф 2, алинея първа, зависи от притежаването на общи, търговски или професионални знания и умения, тази държава-членка признава като достатъчно доказателство за тези знания и умения действителното упражняване в друга държава-членка на съответната дейност факта, че съответната дейност е упражнявана в друга държава-членка за някой от следните периоди:а) в продължение на пет последователни години в качеството на независимо лице или на ръководител на предприятие, като тази дейност не трябва да е прекъсвана за повече от две години, считано преди датата на внасяне на заявлението, посочено в член 4, параграф 2;б) в продължение на две последователни години в качеството на независимо лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициентът притежава за съответната дейност удостоверение за умения и правоспособност, което му дава право в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва, да упражнява дейности, свързани с търговията и разпределението на токсични продукти;в) в продължение на три последователни години в качеството на независимо лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициентът докаже, че за въпросната дейност е получил предварителна подготовка, за което притежава признато от държавата удостоверение или считано за напълно валидно от компетентен професионален или търговски орган;г) в продължение на три последователни години в качеството на независимо лице, когато бенефициентът притежава удостоверение за умения и правоспособност за въпросната дейност, което му дава право в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва, да упражнява дейности, свързани с търговията или разпространението на токсични продукти;д) в продължение на четири последователни години в качеството на независимо лице, когато бенефициентът докаже, че е получил предварителна подготовка за въпросната дейност с удостоверение, признато от държавата или считано за напълно валидно от компетентен професионален или търговски орган.Настоящият член се отнася само до търговията и разпространението на опаковани токсични продукти, които са предназначени за доставка на крайния потребител в оригиналната им опаковка.Член 3Когато в държава-членка започването или упражняването на една от дейностите, посочени в член 1, параграф 2, алинея втора, зависи от притежаването на общи, търговски или професионални знания и умения, тази държава-членка приема като достатъчно доказателство за тези знания и умения, фактъа на действително упражняване в друга държава-членка на съответната дейност за един от следните периоди:а) в продължение на шест последователни години в качеството на независимо лице или на ръководител на предприятие, като тази дейност не трябва да е прекъсвана за повече от две години преди датата на внасяне на заявлението, предмет на член 4, параграф 2;б) в продължение на три последователни години в качеството на независимо лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициентът притежава удостоверение за правоспособност за въпросната дейност в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва, за упражняване на дейности, предполагащи професионално използване на токсичните продукти;в) в продължение на четири последователни години в качеството на независимо лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициентът докаже, че е получил предварителна подготовка за тази дейност, за което притежава удостоверение, признато от държавата или считано като напълно валидно от компетентен професионален или търговски орган;г) в продължение на четири последователни години в качеството на независимо лице, когато бенефициентът притежава удостоверение за правоспособност за въпросната дейност, което му дава право в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва, да упражнява дейности, предполагащи професионалното използване на токсични продукти;д) в продължение на пет последователни години в качеството на независимо лице, когато бенефициентът докаже, че е получил предварителна подготовка за тази дейност, за което притежава удостоверение, признато от държавата или считано като напълно валидно от компетентен професионален или търговски орган.Разпоредбите на букви а), в) и д) не се прилагат за дейности, които предполагат професионално използване на някои силно токсични продукти, изброени по-долу:- циановодородна киселина и разтворимите ѝ соли,- флуороводородна киселина и разтворимите ѝ соли,- акрилонитрил,- течен сгъстен амоняк,- метилов бромид,- хлорпикрин,- фосфорен водород и продукти, които го отделят,- етиленов окис,- сероводород,- въглероден тетрахлорид,- трихлорацетонитрил.За целите на прилагането на разпоредбите на буква б) и буква г) за тези силно токсични продукти, в удостоверението за умения и правоспособност трябва да бъде посочен продуктът или продуктите, които бенефициентът има право да използва в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва.В този случай бенефициентът не трябва да е прекъсвал тази дейност повече от две години, считано преди датата на внасяне на заявлението, посочено в член 4, параграф 2.Член 41. За ръководител на предприятие по смисъла на членове 2 и 3 се счита всяко лице, което е упражнявало такава дейност в промишлено или търговско предприятие от съответната професионална област:а) като ръководител на предприятие или ръководител на клон от предприятие; илиб) като заместник на собственика или на ръководителя на предприятието, ако тази длъжност предполага отговорност, съответстваща на тази на собственика или на представлявания ръководител; илив) на управленска длъжност, задълженията за която са свързани с търговията и разпространението на токсични продукти и предполагаща отговорност най-малко за един отдел в предприятието, или на управленска длъжност, предполагаща отговорност за използването на съответните продукти.2. С атестация, издадена от компетентния орган или институция в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която лицето идва, се доказва, че условията, определени в членове 2 и 3, са изпълнени и която заинтересованото лице следва да представи в подкрепа на заявлението си за получаване на разрешение за упражняване на съответната дейност или дейности в приемащата държавата-членка. В тази атестация се посочва, при необходимост, дали в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която лицето идва, разрешителното се ограничава до достъп до дейности, свързани с разпределение на токсични продукти или до дейностите, включващи професионалното използване на тези продукти, или дали някои токсични продукти се изключват от тези дейности.3. Държавите-членки определят, в предвидения в член 7 срок, компетентните органи и институции, които издават атестациите, посочени в параграф 2 и незабавно информират за това останалите държави-членки и Комисията.Член 5Когато в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която лицето идва, предвидените в членове 2 и 3 документи или предвидените в член 4, параграф 2 атестации, позволяват започването само на дейностите на разпределение на токсичните продукти или на дейностите, съдържащи професионално използване на тези продукти, или изключват някои токсични продукти от тези дейности, приемащата държава-членка може да приложи същите ограничения на своя територия и изключи от дейностите, предполагащи професионалното използване на токсичните продукти, и продуктите, които са съставени от същите активни вещества, като изключените продукти в официалните документи за професионална квалификация и атестациите, или които съдържат подобни рискове за здравето на човека или на животинските или растителни видове пряко, или косвено чрез околната среда.Член 6Настоящата директива се прилага до влизането в сила на разпоредбите за координиране на националните правила относно започването и упражняването на въпросните дейности.Член 71. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от шест месеца, считано от нейното съобщаване, и информират незабавно Комисията за това.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на съществените разпоредби от вътрешното право, които те приемат в областта, предмет на настоящата директива. Комисията информира останалите държави-членки за това.Член 8Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 4 юни 1974 година.За СъветаПредседателJ. Ertl[1] ОВ 2, 15.1.1962 г., стр. 36/62.[2] ОВ 2, 15.1.1962 г., стр. 32/62.[3] ОВ С 63, 28.5.1969 г., стр. 21.[4] ОВ С 10, 27.1.1970 г., стр. 23.[5] ОВ 117, 23.7.1964 г., стр. 1863/64.[6] ОВ L 260, 22.10.1968 г., стр. 12.[7] ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2.[8] ОВ L 307, 18.11.1974 г., стр. 5.[9] ОВ 1, 8.1.1965 г., стр. 1/65.[10] ОВ 263, 30.10 1967 г., стр. 6.[11] ОВ L 8, 11.1.1971 г., стр. 24.--------------------------------------------------


title: Дирeктива на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател

text:
Важна правна забележка

|

31980L0987

Официален вестник n° L 283 , 28/10/1980 стр. 0023 - 0027 специално финландско издание: глава 5 том 2 стр. 0121  специално гръцко издание: глава 05 том 4 стр. 0035  специално шведско издание: глава 5 том 2 стр. 0121  специално испанско издание: глава 05 том 2 стр. 0219  специално португалско издание глава 05 том 2 стр. 0219  специално чешко издание глава 05 том 01 стр. 217  - 221 специално испанско издание глава 05 том 01 стр. 217  - 221 специално унгарско издание глава 05 том 01 стр. 217  - 221 специално литвийско издание глава 05 том 01 стр. 217  - 221 LV.ES глава 05 том 01 стр. 217  - 221 MT.ES глава 05 том 01 стр. 217  - 221 PL.ES глава 05 том 01 стр. 217  - 221 SK.ES глава 05 том 01 стр. 217  - 221 специално словенско издание глава 05 том 01 стр. 217  - 221

		19801020Дирeктива на Съветаот 20 октомври 1980 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател(80/987/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-спечиално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Асамблеята [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че са необходими разпоредби за закрила на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя, в частност за да се гарантира изплащането на дължимите им вземания, като се отчита необходимостта от балансирано икономическо и социално развитие в Общността;като има предвид, че продължават да съществуват различия между държавите-членки по отношение степента на закрила на работниците и служителите в тези случаи; като има предвид, че усилията следва да бъдат насочени към намаляване на тези различия, тъй като те могат да имат пряко въздействие върху функционирането на общия пазар;като има предвид, че за тази цел сближаването на законодателствата в тази област трябва да се насърчава, като в същото време се запазва постигнатият напредък по смисъла на член 117 от Договора;като има предвид, че пазарът на труда в Гренландия се различава съществено от този в другите райони на Общността поради географското положение и настоящата структура на работните места там;като има предвид, че доколкото се очаква Република Гърция да стане член на Европейската икономическа общност на 1 януари 1981 г., е целесъобразно, в съответствие с Акта за условията за присъединяване на Република Гърция и измененията на договорите, да се определят в приложението към директивата, под заглавието "Гърция", онези категории работници или служители, чиито вземания могат да бъдат изключени в съответствие с член 1, параграф 2 от директивата,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ 1Приложно поле и определенияЧлен 11. Настоящата директива се прилага за вземания на работниците и служителите, произтичащи от трудови договори или от трудови правоотношения, и съществуващи срещу работодатели, които се намират в състояние на неплатежоспособност по смисъла на член 2, параграф 1.2. Държавите-членки по изключение могат да изключат от приложното поле на настоящата директива вземанията на някои категории работници или служители поради специалния характер на трудовия договор или на трудовото правоотношение, или поради наличието на други форми на гаранция, осигуряващи на работниците или служителите закрила, равностойна на тази, която произтича от настоящата директива.Категориите работници или служители, посочени в първата алинея, са изброени в приложението.3. Настоящата директива не се прилага по отношение на Гренландия. Това изключение се преразглежда при настъпването на промяна в структурата на работните места в този район.Член 21. По смисъла на настоящата директива се приема, че работодател е в състояние на неплатежоспособност:а) когато е поискано откриването на процедура, предвидена от законовите, подзаконовите и административните разпоредби на съответната държава-членка, която засяга имуществото на работодателя и цели колективното удовлетворяване на кредиторите, и която позволява да се разгледат вземанията по член 1, параграф 1, иб) когато органът, който е компетентен съгласно споменатите законови, подзаконови и административни разпоредби:- е решил да открие процедурата или- е установил, че предприятието или дейността на работодателя е окончателно прекратена и че наличното имущество е недостатъчно за основателното откриване на процедурата.2. Настоящата директива не засяга националното право по отношение на определянето на понятията "работник или служител", "работодател", "заплащане", "придобито право" и "евентуално право".РАЗДЕЛ IIРазпоредби относно гарантиращите институцииЧлен 31. Държавите-членки приемат необходимите мерки, така че гарантиращи институции, ако не е уговорено друго в член 4, да осигурят изплащането на дължимите вземания на работници или служители, които произтичат от трудови договори или от трудови правоотношения и се отнасят до заплащане за периода, предшестващ определена дата.2. По избор на държавите-членки, посочената в параграф 1 дата е:- датата на изпадане в неплатежоспособност на работодателя или- датата на предизвестието за уволнение, отправено към съответния работник или служител поради неплатежоспособност на работодателя, или- датата на изпадане в неплатежоспособност на работодателя или датата на прекратяване на трудовия договор или на трудовото правоотношение на съответния работник или служител поради неплатежоспособност на работодателя.Член 41. Държавите-членки имат възможността да ограничат отговорността на гарантиращия орган, посочена в член 3.2. В случай че държавите-членки упражнят предоставената им в параграф 1 възможност, посочена в параграф 1, те трябва:- в случая по член 3, параграф 2, първото тире, да осигурят изплащането на дължимите вземания за възнаграждения за последните три месеца на трудовия договор или на трудовото правоотношение, възникнали през шестте месеца, предшестващи датата на изпадане в неплатежоспособност на работодателя;- в случая по член 3, параграф 2, второто тире, да осигурят изплащането на дължимите вземания за възнаграждения за последните три месеца на трудовия договор или на трудовото правоотношение, предхождащи датата на предизвестието за уволнение, отправено до работника или служителя поради неплатежоспособност на работодателя;- в случая по член 3, параграф 2, третото тире, да осигурят изплащането на дължимите вземания за възнаграждения за последните осемнадесет месеца на трудовия договор или на трудовото правоотношение, предхождащи датата на изпадане в неплатежоспособност на работодателя или датата на прекратяване на трудовия договор или на трудовото правоотношение с работника или служителя поради неплатежоспособност на работодателя. В този случай държавите-членки могат да ограничат задължението за плащане на дължимото възнаграждение до период от осем седмици или на няколко по-кратки периода с обща продължителност от осем седмици.3. Независимо от това, за да избегне изплащането на суми, които надхвърлят социалната цел на настоящата директива, държавите-членки могат да установят таван на отговорността за изплащане на дължимите вземания на работниците и служителите.Когато държавите-членки се възползват от тази възможност, те уведомяват Комисията за методите, използвани при определянето на тавана.Член 5Държавите-членки определят условията и реда за организацията, финансирането и работата на гарантиращите институции, като в частност спазват следните принципи:а) имуществото на институциите трябва да е независимо от оборотния капитал на работодателя и да е несеквестируемо при процедурите за неплатежоспособност;б) работодателите трябва да участват във финансирането, освен ако то не е напълно осигурено от държавните органи;в) задължението на гарантиращите институции за плащане съществува независимо от изпълнението на задължението за участие във финансирането.РАЗДЕЛ IIIРазпоредби относно социалното осигуряванеЧлен 6Държавите-членки могат да постановят, че членове 3, 4 и 5 не се прилагат по отношение на вноски, дължими по силата на националните законно установени социално-осигурителни схеми или по силата на допълнителни пенсионни схеми, създадени от една компания или между компании, които съществуват извън националните законно установени социално-осигурителни схеми.Член 7Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че невнасянето в осигурителните институции на задължителните вноски, дължими от работодателя по силата на националните законно установени социално-осигурителни схеми, преди изпадането му в неплатежоспособност, не засяга правото на вземане на работниците или служителите срещу тези осигурителни институции, доколкото вноските за сметка на работника или служителя са били предварително начислени върху изплатените възнаграждения.Член 8Държавите-членки гарантират, че са взети необходимите мерки за закрила интересите на работниците и служителите и на лицата, напуснали предприятието или дейността на работодателя към датата на изпадането му в неплатежоспособност, по отношение на техните придобити права или на техните евентуални права във връзка с обезщетения за старост, включително за вземанията на наследниците, по силата на допълнителни пенсионни схеми, създадени от една компания или между компании, които съществуват извън националните законно установени социално-осигурителни схеми.РАЗДЕЛ IVОбщи и заключителни разпоредбиЧлен 9Настоящата директива не засяга правото на избор на държавите-членки да прилагат или да въвеждат законови, подзаконови или административни разпоредби, които са по-благоприятни за работниците или служителите.Член 10Настоящата директива не засяга правото на избор на държавите-членки:а) да вземат мерки за предотвратяване на злоупотреби;б) да изключват или да ограничават задължението, посочено в член 3, или задължението за гаранции, посочено в член 7, ако се окаже, че изпълнението на задължението е неоправдано поради наличието на специални връзки между работодателя и работника или служителя и на общи интереси, произтичащи от прикрито споразумение между тях.Член 111. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от тридесет и шест месеца от нотифицирането. Те незабавно информират за това Комисията.2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 12В срок от осемнадесет месеца, следващ изтичането на периода от тридесет и шест месеца, предвиден в член 11, параграф 1, държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, за да може тя да внесе в Съвета доклад за прилагането на настоящата директива.Член 13Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 20 октомври 1980 година.За СъветаПредседателJ. Santer[1] ОВ С 135, 9.6.1978 г., стр. 2.[2] ОВ С 39, 12.2.1979 г., стр. 26.[3] ОВ С 105, 26.4.1979 г., стр. 15.--------------------------------------------------19801020ПРИЛОЖЕНИЕКатегории работници и служители, чиито вземания могат да бъдат изключени от приложното поле на настоящата директива в съответствие с член 1, параграф 2I. Работници и служители по трудов договор или по трудово правоотношение от специален характерА. ГЪРЦИЯКапитанът и членовете на екипажа на риболовен кораб, ако и доколкото заплащането им е под формата на дял от печалбите или от брутните приходи на риболовния съд.Б. ИРЛАНДИЯ1. Надомните работници (т.е. лица, извършващи работа на парче в дома си), освен ако нямат писмен трудов договор.2. Близките роднини на работодателя, които нямат писмен трудов договор и чиято работа е свързана с частно жилище или ферма, в която живеят работодателят и близките роднини на работодателя.3. Лицата, които обикновено работят по-малко от осемнадесет часа седмично при един или повече работодатели, и които не черпят основните си средства за съществуване от заплащането, получавано за тази работа.4. Лицата, наети в риболова за сезонна, временна или при непълно работно време работа и получаващи заплащане под формата на дялово участие в риболова.5. Съпругът или съпругата на работодателя.В. НИДЕРЛАНДИЯДомашни помощници, наети от физическо лице и работещи по-малко от три дни седмично за това физическо лице.Г. ВЕЛИКОБРИТАНИЯ1. Капитанът и членовете на екипажа на риболовен кораб, ако заплащането им е под формата на дял от печалбите или от брутните приходи на кораба.2. Съпругът или съпругата на работодателя.II. Работници и служители, обхванати от други форми на гаранцияА. ГЪРЦИЯЕкипажите на морските плавателни съдове.Б. ИРЛАНДИЯ1. Работниците и служителите, които имат право на пенсия и са наети на постоянна работа от местни или други публични органи или от предприятия за обществен транспорт.2. Учителите, които имат право на пенсия и са наети на работа от следните предприятия: national schools, secondary schools, comprehensive schools, teachers' training colleges.3. Работниците и служителите, които имат право на пенсия и са наети на постоянна работа от една от частните благотворителни болници, финансирани от Министерството на финансите.В. ИТАЛИЯ1. Работниците и служителите, които имат право на обезщетения, предвидени в закона за гарантиране на доходите, в случай че предприятието е засегнато от икономическа криза.2. Екипажите на морските плавателни съдове.Г. ВЕЛИКОБРИТАНИЯ1. Регистрираните докери, с изключение на тези, които изцяло или предимно са заети с работа, която не е докерска работа.2. Екипажите на морските плавателни съдове.--------------------------------------------------


title: Директива № 2002/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 година относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рисковете от физически агенти (вибрации) (шестнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)

text:
Важна правна забележка

|

32002L0044

Официален вестник n° L 177 , 06/07/2002 стр. 0013 - 0020 специално чешко издание глава 05 том 04 стр. 235  - 241 специално испанско издание глава 05 том 04 стр. 235  - 241 специално унгарско издание глава 05 том 04 стр. 235  - 241 специално литвийско издание глава 05 том 04 стр. 235  - 241 LV.ES глава 05 том 04 стр. 235  - 241 MT.ES глава 05 том 04 стр. 235  - 241 PL.ES глава 05 том 04 стр. 235  - 241 SK.ES глава 05 том 04 стр. 235  - 241 специално словенско издание глава 05 том 04 стр. 235  - 241

		20020625Директива № 2002/44/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 25 юни 2002 годинаотносно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рисковете от физически агенти (вибрации) (шестнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по- специално член 137, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1], представено след консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],след консултации с Комитета на регионите,като заседават в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [3], във връзка със съвместния проект, одобрен от Помирителния комитет на 8 април 2002 година,като имат предвид, че:(1) Съгласно Договора Съветът може да приема с директиви минимални изисквания за насърчаване на подобренията, по-специално на работната среда, за да се гарантира по-високо равнище на безопасността и здравето на работниците. Тези директиви трябва да избягват да налагат такива административни, финансови и правни ограничения, които могат да възпрепятстват създаването и развитието на малки и средни предприятия.(2) Съобщението на Комисията за нейната програма за действие във връзка с прилагането на Хартата на Общността за основните социални права на работниците предвижда да се въведат минимални изисквания за защита на здравето и безопасността, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти. През септември 1990 г. Европейският парламент прие резолюция за тази програма за действие [4], като по-специално призова Комисията да състави специална директива за рисковете, свързани с шума и вибрациите, както и с всеки друг физичен агент на работното място.(3) Като първа стъпка се прецени, че е необходимо да се въведат мерки за защита на работниците от рисковете, дължащи се на вибрациите, поради тяхното въздействие върху здравето и безопасността на работниците, по-специално мускулно-костните, нервни и съдови нарушения. Тези мерки са насочени не само към гарантиране на здравето и безопасността на всеки отделен работник, но и към създаване на минимална основа за закрила на всички работници в Общността, което да предотврати евентуални нарушения при защитата на конкуренцията.(4) Настоящата директива определя минимални изисквания, което дава възможност на държавите-членки да запазят или да приемат по-благоприятни разпоредби за закрила на работниците, по специално да определят по-ниски стойности за дневната стойност за предприемане на действие или дневната гранична стойност на експозиция на вибрации. Прилагането на настоящата директива не може да служи като основание за влошаване на положението във всяка държава-членка.(5) Системата за защита срещу вибрации трябва да се ограничи да определи без излишни подробности целите, които трябва да се постигнат, принципите, които трябва да се спазват, и основните ценности, които трябва да се използват, с оглед държавите-членки да могат да прилагат минималните изисквания по еднакъв начин.(6) Равнището на експозиция на вибрации може по-ефикасно да се понижи чрез въвеждането на превантивни мерки още при проектирането на работните места, както и чрез избирането на работното оборудване, процедури и методи на работа, като се даде приоритет на намаляването на рисковете при източника. Следователно, разпоредбите относно съоръженията и методите на работа допринасят за закрила на работниците, които ги използват.(7) Работодателите следва да се съобразяват с техническия напредък и научните познания относно рисковете, свързани с експозицията на вибрации, с оглед да подобрят безопасността и защитата на здравето на работниците.(8) В морския и във въздушния транспорт не е възможно да се спазват при всички обстоятелства граничните стойности за експозиция на вибрациите, предавани на цялото тяло, поради настоящото състояние на техниката. Следователно, необходимо е да се предвидят разпоредби за надлежно основателни изключения.(9) Тъй като настоящата директива е индивидуална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [5], то споменатата директива се прилага по отношение на експозицията на работниците на вибрации, без това да отменя по-ограничителните и/или по-специални разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.(10) Настоящата директива представлява конкретна стъпка към създаването на социалното измерение на вътрешния пазар.(11) Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на условията и реда за упражняване на правоприлагащите правомощия, поверени на Комисията [6],ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Цел и приложно поле1. Настоящата директива, която е шестнадесетата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, определя минималните изисквания за защита на работниците от рискове за тяхното здраве и безопасност, които произтичат или има вероятност да произтекат в резултат от експозиция на механични вибрации.2. Изискванията на настоящата директива се прилагат за дейностите, при изпълнението на които работниците са изложени или могат да бъдат изложени на рискове, дължащи се на механични вибрации, по време на тяхната работа.3. Директива 89/391/ЕИО се прилага напълно в цялата област, посочена в параграф 1, без това да отменя по-ограничителните и/или по-специални разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.Член 2ОпределенияПо смисъла на настоящата директива следните термини означават:a) "вибрация ръка-рамо": механична вибрация, която, когато е предадена на системата ръка-рамо при човека, води до рискове за здравето и безопасността на работниците, по-специално до съдови, костни или ставни, нервни или мускулни нарушения;б) "вибрация на цялото тяло": механична вибрация, която, когато е предадена на цялото тяло, води до рискове за здравето и безопасността на работниците, по- специално до болки в кръста и до травми на гръбначния стълб.Член 3Гранични стойности на експозиция и стойности за предприемане на действие1. За вибрациите, предавани на системата ръка-рамо:a) дневната гранична стойност на експозиция, определена за осемчасов период, е 5 m/s2 ;б) дневната стойност на експозиция за предприемане на действие, определена за осемчасов период, е 2,5 m/s2.Експозицията на работниците на вибрациите, предавани на системата ръка-рамо, се оценява или изчислява въз основа на разпоредбите, съдържащи се в точка 1, част А от приложението.2. За вибрациите, предавани на цялото тяло:a) дневна гранична стойност на експозиция, определена за период от осем часа, се определя на 1,15 m/s2 или, по избор на държавата-членка, на стойност на вибрационна доза от 21 m/s1,75;б) дневна стойност на експозиция за предприемане на действие, определена за период от осем часа, се определя на 0,5 m/s2 или, по избор на държавата-членка, на стойност на вибрационна доза от 9,1 m/s1,75.Експозицията на работниците на вибрациите, предавани на цялото тяло, се оценява или измерва въз основа на разпоредбите, съдържащи се в точка 1, част Б от приложението.РАЗДЕЛ IIЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕЧлен 4Определяне и оценка на рискове1. При изпълнение на задълженията, определени в член 6, параграф 3, и в член 9, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят оценява и, ако е необходимо, измерва равнищата на механични вибрации, на които работниците са изложени. Измерването се извършва в съответствие с точка 2, част А от приложението или точка 2, част Б от приложението към настоящата директива, в зависимост от случая.2. Оценката на равнището на експозиция на механични вибрации може да се оцени посредством наблюдение на специфичните работни практики и използване на съответната информация за вероятната стойност на вибрациите, съответстваща на оборудването или на типа оборудване, използвано при конкретните условия на употреба, включително на информация от такова естество, предоставена от производителя на оборудването. Това действие се разграничава от измерването, което изисква използването на специална апаратура и на подходяща методология.3. Оценяването и измерването, посочени в параграф 1, се планират и извършват от компетентни служби на подходящи интервали, като се вземат предвид, по-специално, разпоредбите на член 7 от Директива 89/391/ЕИО относно необходимите компетентни служби или лица. Данните, получени от оценката и/или измерването на равнището на експозиция на вибрации, се съхраняват в подходяща форма, за да има възможност за справка на последваща дата.4. Съгласно член 6, параграф 3 от Директива 89/391/ЕИО, когато пристъпва към оценка на риска, работодателят обръща специално внимание на следното:a) равнището, вида и продължителността на експозиция, включително всяка експозиция на периодични вибрации или на повтарящи се удари;б) граничните стойности на експозиция и стойностите на експозиция за предприемане на действие, определени в член 3 от настоящата директива;в) всяко въздействие върху здравето и безопасността на работниците, които са с особена чувствителност към експозицията на вибрации;г) всяко косвено въздействие върху безопасността на работниците, произтичащо от взаимодействия между вибрациите и работното място или друго работно оборудване;д) информация, предоставена от производителите на работното оборудване, съгласно съответните директиви на Общността;е) съществуването на заместващо работно оборудване, проектирано за намаляване на равнището на експозиция на механични вибрации;ж) случаите, при които експозицията на вибрации, предавани на цялото тяло, продължава и след приключване на работното време, за които е отговорен работодателят;з) специфични условия на работа, като ниски температури;и) подходяща информация, получена от здравно наблюдение, включително и публикувана информация, в рамките на възможното.5. Работодателят трябва да разполага с оценка на риска в съответствие с член 9, параграф 1, буква а) от Директива 89/391/ЕИО и да определя мерките, които трябва да се вземат в съответствие с членове 5 и 6 от настоящата директива. Оценката на риска се записва на подходящ носител съгласно националното законодателство и практика; тя може да включва обосновка от работодателя за това, че поради естеството и обхвата на рисковете, свързани с вибрациите, не е необходима последваща подробна оценка на риска. Оценката на риска редовно се преразглежда, по-специално, ако са настъпили значителни промени, поради които тя е неактуална, или когато резултатите от здравното наблюдение показват необходимостта от нейното актуализиране.Член 5Разпоредби, целящи да се избегне или да се намали експозицията1. Рисковете, произтичащи от експозиция на механични вибрации, се отстраняват при източника или се свеждат до минимум, като се отчитат техническият прогрес и наличието на мерки за контролиране на риска при източника.Намаляването на тези рискове се основава на общите принципи за превенция, съдържащи се в член 6, параграф 2 от Директива 89/391/ЕИО.2. Въз основа на оценката на риска, спомената в член 4, когато стойностите на експозиция за предприемане на действие, определени в член 3, параграф 1, буква б), и параграф 2, буква б) са превишени, работодателят разработва и прилага програма от технически и/или организационни мерки, предназначени да сведат до минимум експозицията на механични вибрации и произтичащите от него рискове, като по-специално взема предвид:a) други методи на работа, при които експозицията на механични вибрации е по-ниска;б) избор на подходящо работно оборудване, проектирано в съответствие с ергономичните изисквания и генериращо възможно най-малко вибрации предвид на работата, която трябва да се извършва;в) доставка на допълнително оборудване, намаляващо риска от увреждания, дължащи се на вибрациите, например седалки, които ефективно намаляват вибрациите, предавани на цялото тяло, и ръкохватки, които намаляват вибрациите, предавани на системата ръка-рамо;г) подходящи програми за поддръжка на работното оборудване, на работното място и на системите на работното място;д) проектиране и разположение на работните места;е) подходяща информация и обучение на работниците за правилно и безопасно използване на работното оборудване с цел да се сведе до минимум експозицията им на вибрации;ж) ограничаване на продължителността и интензивността на експозицията;з) подходяща организация на работното време, която предвижда достатъчно периоди за почивка;и) предоставяне на дрехи, предпазващи експонираните работници от студ и влага.3. Във всички случаи работниците не трябва да бъдат експонирани на нива, превишаващи граничните стойности на експозиция.Ако въпреки мерките, взети от работодателя в изпълнение на настоящата директива, граничната стойност на експозиция е превишена, работодателят незабавно предприема мерки, за да сведе експозицията под тази стойност. Той установява причините за превишаване на граничната стойност на експозиция и в зависимост от това съобразява мерките за защита и превенция с цел да не се допусне ново превишаване на граничната стойност.4. Съгласно член 15 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят съобразява мерките, споменати в настоящия член, с изискванията на работниците, които са особено чувствителни към рискове, дължащи се на експониране на вибрации.Член 6Информация и обучение на работницитеБез да се засягат членове 10 и 12 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят гарантира, че работниците, които са експонирани на рискове, дължащи се на механични вибрации на работното място, и/или техните представители получават информация и обучение, съответстващо на резултата от оценката на риска, предвидена в член 4, параграф 1 от настоящата директива, отнасящи се по-специално до:a) мерките, предприети в приложение на настоящата директива с цел отстраняване или свеждане до минимум на рисковете, произтичащи от механични вибрации;б) граничните стойности на експозиция и стойностите на експозиция за предприемане на действие;в) резултатите от оценката и измерването на механичните вибрации, извършени в съответствие с член 4 от настоящата директива, и възможните увреждания, произтичащи от използваното работно оборудване;г) необходимостта и начина за откриване и съобщаване на признаците на увреждане;д) случаите, при които работниците подлежат на здравно наблюдение;е) безопасните работни практики с цел да се сведе до минимум експозицията на механични вибрации.Член 7Консултиране и участие на работницитеКонсултирането и участието на работниците и/или на техните представители във връзка с материята, обхваната от настоящата директива, се осъществява в съответствие с член 11 от Директива 89/391/ЕИО.РАЗДЕЛ IIIДРУГИ РАЗПОРЕДБИЧлен 8Здравно наблюдение1. Без да се засяга член 14 от Директива 89/391/ЕИО, държавите-членки приемат разпоредби, за да осигурят подходящо здравно наблюдение на работниците във връзка с резултата от оценката на риска, предвидена в член 4, параграф 1 от настоящата директива, когато се посочва, че има риск за тяхното здраве. Тези разпоредби, включително уточнените изисквания за здравните досиета и възможността да се правят справки в тях, се въвеждат в съответствие с националното законодателство и/или практики.Здравното наблюдение, чийто резултати се вземат предвид за прилагането на превантивни мерки на конкретно работно място, е предназначено да предотврати и да диагностицира бързо всяко заболяване, свързано с експозицията на механични вибрации. Това наблюдение е подходящо, когато:- експозицията на работниците на вибрации е такава, че може да се направи връзка между тази експозиция и заболяване, което може да бъде определено, или вредни влияния върху здравето,- е възможно заболяването или влиянията да се появят при специални условия на труд, и- съществуват изпитани техники за откриване на заболяването или на вредните влияния върху здравето.Във всички случаи работниците, изложен на равнища на вибрации, надвишаващи стойностите, определени в член 3, параграф 1, буква б), и параграф 2, буква б), подлежат на подходящо здравно наблюдение.2. Държавите-членки приемат разпоредби, за да гарантират, че за всеки работещ, който подлежи на здравно наблюдение в съответствие с параграф 1, е съставено здравно досие, което се актуализира. Здравните досиета съдържат резюме на резултатите от осъществяваното здравно наблюдение. Те се съставят в подходяща форма, която дава възможност за последващи справки при спазване на лекарската тайна.Екземпляр от данните в досието в подходящ вид се предоставя на компетентния орган при поискване. Работникът, по негово искане, има достъп до личното си здравно досие.3. Когато в резултат на здравното наблюдение се установи, че работещ страда от заболяване или увреждане на здравето, което може да бъде определено и което се разглежда от лекар или от специалист по трудова медицина като произтичащо от експозицията му на механични вибрации на работното място:a) работникът се уведомява от лекаря или от друго лице, притежаващо подходяща квалификация, за резултата, който лично го засяга. По-специално, той получава информация и съвети за здравно наблюдение, на което трябва да се подложи след края на експозицията на вибрации;б) работодателят се уведомява за всяко важно заключение, произтичащо от здравното наблюдение, при спазване на лекарската тайна;в) работодателят:- преразглежда оценката на риска, направена съгласно член 4,- преразглежда предвидените мерки за отстраняване или намаляване на рисковете съгласно член 5,- взема предвид становището на специалиста по трудова медицина или на всяко друго надлежно квалифицирано лице или на компетентния орган за въвеждането на всяка мярка, преценена като необходима с цел отстраняване или намаляване на рисковете, съгласно член 5, включително евентуалното преместване на работника на друга работа, която не съдържа риск от експозиция на вибрации, и- организира постоянно здравно наблюдение и взема мерки за преразглеждане на здравното състояние на работниците с подобна експозиция. В този случай компетентният лекар или специалистът по трудова медицина или компетентният орган може да предложи експонираните работници да бъдат подложени на медицински преглед.Член 9Преходен периодЩо се отнася до изпълнението на задълженията, предвидени в член 5, параграф 3, държавите-членки, след съгласуване със социалните партньори, при спазване на националното законодателство или практики имат право да ползват максимален преходен период от 5 години, считано от 6 юли 2005 г., в случаи на използване на работно оборудване, което е било предоставено на работниците преди 6 юли 2007 г. и които не позволяват да се спазват граничните стойности на експозиция, предвид последните постижения на технически прогрес и/или прилагането на организационни мерки. Що се отнася до работното оборудване, използвано в отраслите на селското и горското стопанство, държавите-членки имат право да продължат максималния преходен период с четири години.Член 10Дерогация1. При спазване на общите принципи за опазване на здравето и безопасността на работниците, държавите-членки могат, при надлежно обосновани обстоятелства, да дерогират член 5, параграф 3 за отраслите на корабоплаването и въздухоплаването, относно вибрациите, предавани на цялото тяло, когато предвид състоянието на техниката и специфичните характеристики на работните места не е възможно да се спази граничната стойност на експозиция, въпреки прилагането на технически и/или организационни мерки.2. В случай, когато експозицията на механични вибрации на работещ обикновено е под стойностите на експозиция за предприемане на действие, определени в член 3, параграф 1, буква б), и параграф 2, буква б), но понякога чувствително се колебае и в даден момент може да превиши граничната стойност на експозиция, държавите-членки също могат да разрешат дерогация на член 5, параграф 3. Независимо от това, средната стойност на експозиция, изчислена на базата на 40 часа, трябва да остане по-ниска от граничната стойност на експозиция и трябва да е налице обосновка, че рисковете, дължащи се на режима на експозиция, на който е подложен работникът, са по-ниски от тези, дължащи се на равнище на експозиция, съответстващо на граничната стойност.3. Дерогациите, посочени в параграфи 1 и 2, се правят от държавите-членки след консултации със социалните партньори съгласно националното законодателство и практики. Към тези дерогации трябва да се посочат условия, които предвид особените обстоятелства гарантират, че произтичащите от тях рискове са сведени до минимум и че съответните работници имат право на засилено здравно наблюдение. Тези дерогации се преразглеждат на всеки четири години и се отменят веднага щом отпаднат обстоятелствата, които са ги обосновали.4. На всеки четири години държавите-членки предоставят на Комисията списък на дерогациите, посочени в параграфи 1 и 2, като посочват конкретните обстоятелства и причини, поради които се е наложило да допуснат тези дерогации.Член 11Технически измененияИзмененията от чисто техническо естество, които трябва да се направят в приложението в съответствие с:a) приемането на директиви в областта на техническото хармонизиране и стандартизацията относно проектирането, изграждането, производството или конструкцията на работно оборудване и/или на работни места;б) техническия прогрес, развитието на най-подходящите хармонизирани европейски стандарти или спецификации и натрупаните нови познания за вибрациите;се изработват в съответствие с регламентната процедура, установена в член 12, параграф 2.Член 12Комитет1. Комисията се подпомага от Комитета, посочен в член 17, параграф 2 от Директива 89/391/ЕИО.2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е три месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.РАЗДЕЛ IVЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 13ДокладиНа всеки пет години държавите-членки представят на Комисията доклад за практическото прилагане на настоящата директива, като посочват гледната точка на социалните партньори. Докладът съдържа описание на най-добрите практики за превенция на вредните за здравето вибрации и на други начини на организацията на труда, както и на мерките, приети от държавите-членки, за оповестяване на тези практики.Въз основа на тези доклади Комисията пристъпва към обща оценка на прилагането на директивата, по-специално въз основа на научните изследвания и информация, и уведомява Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет, както и Консултативния комитет за безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място за тази оценка, както и за предложените съответни изменения.Член 14Транспониране1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 6 юли 2005 година. Те незабавно информират Комисията за това. Те прилагат също надлежно мотивиран списък с преходните мерки, приети от тях в съответствие с член 9.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки представят на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство, които те вече са приели или приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 15Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 16АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 25 юни 2002 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателJ. Matas I Palou[1] ОВ C 77, 18.3.1993 г., стр. 12,ОВ C 230, 19.8.1994 г., стр. 3.[2] ОВ C 249, 13.9.1993 г., стр. 28.[3] Становище на Европейския парламент от 20 април 1994 г. (ОВ C 128, 9.5.1994 г., стр. 146), потвърдено на 16 септември 1999 г. (ОВ C 54, 25.2.2000 г., стр. 75), Обща позиция на Съвета от 25 юни 2001 г. (ОВ C 301, 26.10.2001 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 23 октомври 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Европейския парламент от 25 април 2002 г. и Решение на Съвета от 21 май 2002 г.[4] ОВ C 260, 15.10.1990 г., стр. 167.[5] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[6] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.--------------------------------------------------20020625ПРИЛОЖЕНИЕA. ВИБРАЦИИ, ПРЕДАВАНИ НА СИСТЕМАТА РЪКА-РАМО1. Оценка на експозициятаОценката на равнището на експозиция на вибрациите, предавани на системата ръка-рамо, се основава на изчислената дневна стойност на експозиция за стандартен период от осем часа А(8), изразена като корен квадратен от сумата от квадратите (rms| (обща стойност) на ефективните стойности на среднопретегленото честотно ускорение, изчислени според ортогоналните координатни оси ahwx,ahwy, ahwz, както е определено в глави 4 и 5 и в приложение А от стандарт ISO 5349-1(2001).Оценката на равнището на експозиция може да се направи чрез отчитане, основано на информацията, отнасяща се до равнището на излъчване на използваното работно оборудване, предоставена от производителите на работното оборудване, и чрез наблюдение на специфичните работни практики, или чрез измерване.2. ИзмерванеКогато се пристъпва към измерване в съответствие с член 4, параграф 1:a) използваните методи могат да съдържат извадка, която трябва да е представителна за персоналната експозиция на определени вибрации; използваните методи и апаратура трябва да бъдат приспособени към специфичните характеристики на измерваните вибрации, към факторите на заобикалящата среда и към характеристиките на измервателната апаратура, в съответствие със стандарта ISO 5349-2(2001);б) за работно оборудване, което трябва да се държи с две ръце, измерването се прави за всяка ръка поотделно. Експозицията се определя, като се приема по-високата от двете измерени стойности и се посочва стойността и за другата ръка.3. ИнтерференцииРазпоредбите на член 4, параграф 4, буква г), се прилагат по-специално, когато вибрациите затрудняват правилното подаване на командите или правилното разчитане на показанията на измервателната апаратура.4. Косвени рисковеРазпоредбите на член 4, параграф 4, буква г), се прилагат по-специално, когато вибрациите могат да нарушат стабилността на конструкциите или на сигурността на връзките.5. Лични предпазни средстваЛичните предпазни средства от вибрациите, предавани на системата ръка-рамо, могат да бъдат част от програмата от мерки, посочена в член 5, параграф 2.Б. ВИБРАЦИИ, ПРЕДАВАНИ НА ЦЯЛОТО ТЯЛО1. Оценка на експозициятаОценката на равнището на експозиция на вибрациите се основава на изчислението на дневната експозиция А(8), изразено като еквивалентното постоянно ускорение за период от осем часа, изчислено като най-високата от ефективните стойности или като най-високата от стойностите на степента на вибрация (VDV) на среднопретеглените честотни ускорения, определени според трите ортогонални оси (1,4 awx, 1,4 awy, awz за седнал или прав работещ) в съответствие с глави 5, 6 и 7 на приложение А и на приложение Б от стандарт ISO 2631-1(1997).Оценката на равнището на експозиция може да се направи чрез отчитане, основано на информацията за равнището на излъчване на използваното работно оборудване, предоставено от производителите на тези съоръжения, и чрез наблюдение на специфичните работни практики, или чрез измерване.Държавите-членки имат право, по отношение на корабоплаването, да отчитат само вибрациите с честота, по-висока от 1 Hz.2. ИзмерванеКогато се пристъпва към измерването съгласно член 4, параграф 1, използваните методи могат да съдържат извадка, която трябва да е представителна за експозицията на вибрации на работника. Използваните методи трябва да са съобразени с особените характеристики на измерваните вибрации, с факторите на заобикалящата среда и с характеристиките на измервателната апаратура.3. ИнтерференцииРазпоредбите на член 4, параграф 4, буква г) се прилагат по-специално, когато вибрациите затрудняват правилното подаване на командите или правилното разчитане на измервателната апаратура.4. Косвени рисковеРазпоредбите на член 4, параграф 4, буква г) се прилагат по-специално, когато вибрациите могат да нарушат стабилността на конструкциите или на сигурността на връзките.5. Продължаване на експозициятаРазпоредбите на член 4, параграф 4, буква ж) се прилагат по-специално, когато естеството на дейността изисква работещ да ползва помещенията за почивка, осигурени от работодателя; освен в случай на "форсмажорни" обстоятелства, експозицията на вибрации, предавани на цялото тяло, в тези помещения трябва да е на равнище, съвместимо с функциите и условията за използване на тези помещения.--------------------------------------------------


title: Директива 2003/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 година за изменение на Директива 68/151/ЕИО на Съвета относно изискванията за оповестяване по отношение на някои видове дружества

text:
Важна правна забележка

|

32003L0058

Официален вестник n° L 221 , 04/09/2003 стр. 0013 - 0016 специално чешко издание глава 17 том 01 стр. 304  - 307 специално испанско издание глава 17 том 01 стр. 304  - 307 специално унгарско издание глава 17 том 01 стр. 304  - 307 специално литвийско издание глава 17 том 01 стр. 304  - 307 LV.ES глава 17 том 01 стр. 304  - 307 MT.ES глава 17 том 01 стр. 304  - 307 PL.ES глава 17 том 01 стр. 304  - 307 SK.ES глава 17 том 01 стр. 304  - 307 специално словенско издание глава 17 том 01 стр. 304  - 307

		20030715Директива 2003/58/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 15 юли 2003 годиназа изменение на Директива 68/151/ЕИО на Съвета относно изискванията за оповестяване по отношение на някои видове дружестваЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 44, параграф 2, буква ж) от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в чл. 251 от Договора [3],като имат предвид, че:(1) Първа директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 г. относно координирането на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втори параграф от Договора, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността [4], урежда задължителното оповестяване на редица документи и данни от дружествата с ограничена отговорност.(2) В рамките на четвъртата фаза на стартирания от Комисията през октомври 1998 г. процес по опростяване на законодателството относно вътрешния пазар (SLIM), през септември 1999 г. работната група по дружествено право публикува доклад за опростяването на Първа и Втора директива в областта на дружественото право, който съдържа някои препоръки.(3) Осъвременяването на Директива 68/151/ЕИО в препоръчаната насока следва да служи не само за изпълнение на основната цел за улесняване и ускоряване на достъпа на заинтересуваните лица до информацията относно дружествата, но и следва да доведе до значително опростяване на формалностите по оповестяването, възложени на дружествата.(4) Списъкът на дружествата, обхванати от Директива 68/151/ЕИО, следва да бъде актуализиран, като се отчете фактът, че след приемането на тази директива на национално ниво бяха създадени нови дружества или бяха премахнати някои видове дружества.(5) От 1968 г. досега бяха приети няколко директиви, целящи хармонизиране на изискванията, приложими към счетоводните документи, които се изготвят от дружествата, а именно: Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества [5], Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните счетоводни отчети [6], Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети, консолидираните отчети на банки и други финансови институции [7] и Директива 91/674/ЕИО на Съвета от 19 декември 1991 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции [8]. Позоваванията в Директива 68/151/ЕИО на счетоводните документи, които се публикуват в съответствие с тези директиви, следва да бъдат съответно изменени.(6) Без да се засягат националните законови материални и формални изисквания на държавите-членки, в рамките на търсената актуализация, следва да се даде възможност на дружествата сами да избират начина на подаване на задължителните документи и данни на хартиен носител или по електронен път.(7) Заинтересованите страни следва да имат възможност да получат от регистъра препис от тези документи и данни по електронен път.(8) На държавите-членки следва да бъде позволено да преценят дали да продължат да издават на хартия официалния си вестник, предназначен за публикуването на задължителните документи и данни, или да предвидят извършване на оповестяването по друг подходящ начин.(9) Трансграничният достъп до информация относно дружествата следва да се подобри, като наред със задължителното оповестяване на един от официалните езици, разрешени в държавата-членка на дружеството, се позволи и доброволна регистрация на съответните документи и данни на други езици. Добросъвестните трети страни следва да могат да се позовават на тези преводи.(10) Уместно е да се поясни, че посочването на задължителните данни, установени в член 4 от Директива 68/151/ЕИО, следва да бъдат включени в цялата кореспонденция на дружеството, независимо от това дали те са на хартиен или друг носител. С оглед на технологичното развитие, уместно е да се предвиди публикуването на тези данни на интернет страницата на дружеството.(11) Директива 68/151/ЕИО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 68/151/ЕИО се изменя, както следва:1. Член 1 се изменя, както следва:а) третото тире се заменя, както следва:- "- във Франция:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée;"б) шестото тире се заменя със следния текст:- "- в Нидерландия:de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;"в) девето тире се заменя със следния текст:- "- в Дания:aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab;"г) четиринадесето тире се заменя със следния текст:- "- във Финландия:yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag;".2. Член 2:а) член 2, параграф 1, буква e) се заменя със следния текст:"е) счетоводните документи за всяка финансова година, които подлежат на публикуване по силата на Директиви 78/660/ЕИО [], 83/349/ЕИО [], 86/635/ЕИО [] и 91/674/ЕИО [] на Съвета.б) параграф 2 се заличава.3. Член 3 се заменя със следния текст:"Член 31. Във всяка държава-членка се открива дело в централен регистър, търговски регистър или дружествен регистър за всяко дружество, регистрирано там.2. Всички документи и подробности, които подлежат на оповестяване в съответствие с член 2, се пазят в делото или се вписват в регистъра; предметът на вписванията в регистъра във всички случаи трябва да се съдържа в делото.До 1 януари 2007 г. държавите-членки трябва да осигурят достъпа по електронен път до всички подлежащи на оповестяване документи и подробности, посочени в член 2, които са подадени от дружествата или от други лица или органи, от които се изисква да подадат или да съдействат при подаването на уведомления.Всички документи и подробности, посочени в член 2, подадени след 1 януари 2007 г., независимо от това дали са на хартиен или електронен носител, се пазят в делото или се вписват в регистъра в електронна форма. За тази цел държавите-членки гарантират конвертирането в електронна форма от регистъра на всички документи и подробности, които са подадени на хартиен носител след 1 януари 2007 г. включително.Не се изисква конвертирането в електронна форма от регистъра на документи и данни, посочени в член 2, които са подадени на хартиен носител до 31 декември 2006 г. Независимо от това държавите-членки са длъжни да гарантират конвертирането на документите и данните при получаването на молба за разкриване по електронен път, подадена в съответствие с правилата, приети в изпълнение на параграф 3.3. При подаване на молба се предоставя препис от всички или част от документите или данните, посочени в член 2. Считано най-късно от 1 януари 2007 г., молбата може да се подава на хартиен носител или по електронен път, по избор на заявителя.Считано от дата, която трябва да бъде определена от държавата-членка, но не по-късно от 1 януари 2007 г. преписите, посочени в първата алинея, трябва да могат да бъдат получени от регистъра на хартиен носители по електронен път, по избор на заявителя. Това се прилага за всички документи и данни, независимо дали са били подадени преди или след определената дата. Въпреки това държавата-членка може да реши, че всички или някои видове документи и подробности, подадени на хартия преди или на определена датата, но не по-късно от 31 декември 2006 г., няма да могат да бъдат получени от регистъра по електронен път, ако от датата на подаване на документите или данните до датата на подаване на молбата е изтекъл определен период от време. Този период не може да бъде по-кратък от 10 години.Цената на получаване на препис от всички или на част от документите или подробностите, посочени в член 2, независимо от това дали са на хартиен носител или в електронна форма, не може да надхвърля административните разноски за преписа.Предоставените преписи на хартиен носител се сертифицират като "верни с оригинала", освен ако заявителят се откаже от такова сертифициране. Предоставените електронни преписи не се сертифицират като "верни с оригинала", освен ако заявителят не поиска изрично такова сертифициране.Държавите-членки предприемат нужните мерки, за да гарантират, че сертифицирането на електронните копия гарантира автентичния им произход и целостта на съдържанието най-малко посредством усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно рамката на Общността за електронните подписи [].4. Оповестяването на документите и подробностите, посочени в параграф 2, се извършва чрез публикуване в държавния вестник, определен за тази цел от държавата-членка, на пълния текст или част от него, или чрез позоваване на документа, представен по делото или вписан в регистъра. Националният вестник, определен за тази цел, може да се издава в електронна форма.Държавите-членки могат да решат да заменят публикуването в националния вестник с друг ефективен механизъм, които позволява най-малко използването на система за достъп до информацията по хронологичен ред чрез централна електронна платформа.5. Дружеството може да противопостави документите и данните на трети лица само след оповестяването им в съответствие с параграф 4, освен ако докаже, че те са били известни на третите лица.Въпреки това, по отношение на сделки, сключени преди шестнадесетия ден след оповестяването, документите и подробностите не могат да се противопоставят на трети лица, които докажат, че им е било невъзможно да узнаят за тях.6. Държавите-членки са длъжни да предприемат необходимите мерки, за да избягват всяко разминаване между това, което е оповестено в съответствие с параграф 4, и това, което е налице в регистъра или в делото.Въпреки това, в случай на разминаване текстът, оповестен в съответствие с параграф 4, не може да се противопостави на трети лица; последните обаче могат да се позовават на него, освен ако дружеството докаже, че те са били запознати с текста, представен по делото или вписан в регистъра.7. Освен това третите лица винаги могат да се позовават на всички документи и подробности, по отношение на които формалностите по оповестяването още не са извършени, освен ако липсата на оповестяване възпрепятства тяхното действие.8. По смисъла на настоящия член "по електронен път" означава, че информацията е била първоначално изпратена и получена на мястото по местоназначението ѝ посредством електронно оборудване за обработване (включително дигитално компресиране) и съхранение на данни и е изцяло изпратена, предадена и получена по определен от държавата-членка жичен, безжичен, оптически или друг електромагнитен път.4. Добавя се следният член:"Член 3а1. Документите и подробностите, които трябва да бъдат оповестени съгласно член 2, се изготвят и подават на един от езиците, допустими съгласно езиковите правила, приложими в държавата-членка, където се образува съответното дело, посочено в член 3, параграф 1.2. Освен задължителното оповестяване, посочено в член 3, държавите-членки са длъжни да допуснат и доброволното оповестяване по реда, посочен в член 3, на посочените в член 2 документи и подробности на всеки от официалните езици на Общността.Държавите-членки могат да предвидят изискване преводите на тези документи и подробности да бъдат сертифицирани.Държавите-членки предприемат необходимите мерки за улесняване на достъпа на трети лица до доброволно оповестените преводи.3. Освен задължителното оповестяване, посочено в член 3, и с доброволното оповестяване, предвидено в параграф 2 от настоящия член, държавите-членки могат да допуснат и оповестяването в съответствие с член 3 на съответните документи и данни на всякакъв друг език (езици).Държавите-членки могат да поставят изискване преводите на тези документи и данни да бъдат сертифицирани.4. В случай на разминаване между документите и данните, оповестени на официалните езици в регистъра, и доброволно оповестения превод, последният не може да се противопостави на трети лица; третите лица обаче могат да се позовават на доброволно оповестения превод, освен ако дружеството докаже, че те са били запознати с текста, подлежащ на задължително оповестяване."5. Член 4 се заменя със следния текст:"Член 4Държавите-членки задължително изискват писмата и формулярите за поръчки, независимо дали са на хартиен или друг носител, да съдържат следните данни:а) информацията, необходима за идентифициране на регистъра, в който се пази делото, упоменато в член 3, заедно с номера на дружеството в този регистър;б) правната форма на дружеството, местонахождението на неговото регистрирано седалище, а при нужда и факта, че дружеството е в процес на прекратяване.Когато в тези документи се посочва капиталът на дружеството, трябва да се направи позоваване на записания и внесен капитал.Държавите-членки задължително изискват интернет страниците на дружествата да съдържат най-малко данните, упоменати в първия параграф, и когато е приложимо, позоваване на размера на записания и внесен капитал."6. Член 6 се заменя със следния текст:"Член 6Държавите-членки са длъжни да предвидят подходящи санкции в случай на:а) неоповестяване на счетоводните документи, както се изисква съгласно член 2, параграф 1, буква e);б) непосочване на задължителните данни, предвидени в член 4, върху търговските документи или на интернет страницата на дружеството."Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 31 декември 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършава при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите на националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.3. До 1 януари 2012 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, а при необходимост и предложение за изменение на настоящата директива, с оглед на натрупания опит по прилагането ѝ, заедно с нейната цел и технологично развитие.Член 3Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 15 юли 2003 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателG. Tremonti[1] ОВ C 227 E, 24.9.2002 г., стр. 377.[2] ОВ C 85, 8.4.2003 г., стр. 13.[3] Становище на Европейския парламент от 12 март 2003 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 11 юни 2003 г.[4] ОВ L 65, 14.3.1968 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.[5] ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11. Директива, последно изменена с Директива 2003/38/ЕО на Съвета (ОВ L 120, 15.5.2003 г., стр. 22).[6] ОВ L 193, 18.7.1983 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2003/51/ЕО (ОВ L 178, 17.7.2003 г., стр. 16).[7] ОВ L 372, 31.12.1986 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2003/51/ЕО.[8] ОВ L 374, 31.12.1991 г., стр. 7.[] ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11. Директива, последно изменена с Директива 2003/38/ЕО на Съвета (ОВ L 120, 15.5.2003 г., стр. 22).[] ОВ L 193, 18.7.1983 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2003/51/ЕО (ОВ L 178, 17.7.2003 г., стр. 16).[] ОВ L 372, 31.12.1986 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2003/51/ЕО на Съвета.[] ОВ L 374, 31.12.1991, стр. 7.";[] ОВ L 13, 19.1.2000 г., стр. 12."--------------------------------------------------