title: Директива на Съвета от 17 септември 1984 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно безшевните стоманени газови бутилки

text:
               13/ 06

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               202

         31984L0525

               L 300/1

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 17 септември 1984 година
   за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно безшевните стоманени газови бутилки
   (84/525/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
   като имат предвид, че производството на газови бутилки и свързаният с това контрол в държавите-членки са регламентирани чрез задължителни разпоредби, които се различават в отделните държави-членки, и по този начин се затруднява търговията с тези бутилки; като има предвид следователно, че трябва да се пристъпи към сближаване на тези разпоредби;
   като имат предвид, че Директива 76/767/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно общите разпоредби за уредите под налягане и методите за контрол на тези уреди (3), изменена с Акта за присъединяване от 1979 г., определя по-специално процедурата на Европейската икономическа общност за допускане и процедурата за изпитване на тези уреди; като има предвид, че съгласно настоящата директива следва да бъдат определени техническите предписания, според които безшевните газови бутилки от стомана, производство на Европейската икономическа общност, да бъдат с вместимост от 0,5 до 150 литра, осигурени с предвидените знаци и обозначения и след съответния контрол, така че да могат да бъдат внасяни, пускани на пазара и използвани без ограничения,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Настоящата директива се прилага за подложената на налягане стоманена стена на безшевните бутилки. Това са бутилки, състоящи се от един единствен детайл с вместимост между 0,5 и 150 литра включително, които могат да бъдат пълнени многократно и транспортирани, и са предназначени за пълнене със сгъстени, втечнени или разтворени газове. Тези газови бутилки ще бъдат наричани по-долу „бутилки“.
   2.   Настоящата директива не се прилага за бутилките от аустенитни стомани, както и за бутилки, при които дъното се затваря с материали, в които има примеси на метал.
   3.   Настоящата директива се прилага независимо от броя на гърлата на бутилката (едно или две).
   Член 2
   По смисъла на настоящата директива бутилка от тип ЕИО е всяка бутилка, която е проектирана и произведена съгласно изискванията на настоящата директива или на Директива 76/767/ЕИО.
   Член 3
   Държавите-членки не могат да отказват, забраняват или ограничават пускането на пазара и експлоатацията на бутилка от тип ЕИО поради характера на производството или изпитването на бутилки по смисъла на Директива 76/767/ЕИО и на настоящата директива.
   Член 4
   Всички бутилки от тип ЕИО подлежат на допускане до производство от ЕИО.
   На изпитване от Европейската икономическа общност подлежат всички бутилки от тип ЕИО, с изключение на бутилките, чието свръхналягане при хидравличното изпитване е 120 бара или по-малко и чиято вместимост не надхвърля 1 литър.
   Член 5
   Необходимите изменения за привеждане в съответствие с техническия прогрес на точки 2.1.3, 2.1.4, 2.3, 3.1.1.1, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 4, 5 и 6 от приложение I, както и другите приложения към настоящата директива се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 20 от Директива 76/767/ЕИО.
   Член 6
   Процедурата, предвидена в член 17 от Директива 76/767/ЕИО може да се приложи за точка 2.2 от приложение I към настоящата директива.
   Член 7
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива в срок от 18 месеца, считано от нейното нотифициране (4). Те незабавно информират Комисията за това.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 8
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 17 септември 1984 година.

            За Съвета

            Председател

         P. BARRY

      (1)  ОВ С 2, 9.1.1974 г., стр. 64.

      (2)  ОВ С 101, 23.11.1973 г., стр. 25.

      (3)  ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 153.

      (4)  Настоящата директива е нотифицирана на държавите-членки на 26.9.1984 г.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   1.   ДЕФИНИЦИИ И ОЗНАЧЕНИЯ ИЗПОЛЗВАНИ В ТОВА ПРИЛОЖЕНИЕ
   1.1.   ГРАНИЦА НА ЕЛАСТИЧНОСТ
   За целите на настоящата директива са посочени стойностите на границата на еластичност, които се използват за изчисляване на подложените на налягане части, както следва:

               —

               когато определен вид стомана няма долна и горна граница на еластичност, се взема минималната стойност на условно приетата граница на еластичност Rр 0,2,

               —

               когато стоманата има долна и горна граница на еластичност, трябва да се вземат следните стойности:

                           —

                           или RеL,

                           —

                           или RеН × 0,92,

                           —

                           или Rр 0,2.

         1.2.   РАЗРУШИТЕЛНО СВРЪХНАЛЯГАНЕ
   За целите на настоящата директива „разрушително свръхналягане“ е налягането, при което настъпва пластична нестабилност, т.е. максималното налягане, което се достига при изпитване с вътрешно налягане.
   1.3.   ОЗНАЧЕНИЯ
   Използваните в това приложение означения имат следното значение:

               Рh

               =

               хидравлично изпитвателно налягане в бара;

               Рr

               =

               измереното разрушително свръхналягане на бутилка при изпитване на разрушаване в бара;

               Рrt

               =

               изчисленото теоретично минимално разрушително свръхналягане в бара;

               Rе

               =

               стойност на границата на еластичност съгласно т.1.1 за определяне на стойността R, която се използва за изчисляване на подложените на налягане части, в N/mm2;

               RеL

               =

               минималната стойност на долната граница на еластичност, гарантирана от производителя на бутилки, в N/mm2;

               RеН

               =

               минималната стойност на горната граница на еластичност, гарантирана от производителя, в N/mm2;

               Rр 0,2

               =

               гарантирана от производителя на бутилки условно приета граница на еластичност 0,2 % в N/mm2;
               Условно приетата граница на пластичност е напрежението, на което отговаря едно непропорционално удължение от 0,2 % от първоначалната измерена дължина.

               Rm

               =

               минималната стойност на якост при опън, гарантирана от производителя на бутилки, в N/mm2;

               а

               =

               изчислената минимална дебелина на стената на цилиндричната част в mm;

               D

               =

               номинален външен диаметър на бутилката в mm;

               d

               =

               диаметър на дорника за изпитванията при огъване в mm;

               Rmt

               =

               действителна граница на якост при опън в N/mm2.

         1.4.   НОРМАЛИЗАЦИЯ
   Терминът „нормализация“ се използва в настоящата директива в съответствие с определението, дадено в параграф 68 на ЕВРОНОРМА 52-83.
   Към нормализацията може да се включи и нагряването при постоянна температура под долната критична точка (Ас1) на стоманата.
   1.5.   ОГРЯВАНЕ
   Под „огряване“ се разбира топлинна обработка на готовите бутилки, при което те се загряват при постоянна температура над горната критична точка (Ас3) на стоманата. След това бутилката се закалява със скорост не по-голяма от 80 % от тази, която се получава чрез охлаждане във вода с температура 20 °С. След това тя се загрява при постоянна температура под долната критична точка (Ас1) на стоманата.
   Топлинната обработка трябва да се извърши така, че да не се появят пукнатини в бутилката. Методът на закаляване във вода без примеси е недопустим.
   2.   ТЕХНИЧЕСКИ ПРЕДПИСАНИЯ
   2.1.   ИЗПОЛЗВАНИ СТОМАНИ
   2.1.1.   Стоманата се дефинира чрез вида на производството ѝ, чрез химическия ѝ състав, чрез режима на термообработка на готовата бутилка, както и чрез механичните ѝ свойства. Производителят дава съответните указания, вземайки предвид долупосочените предписания. Всяко изменение, отнасящо се до тези указания, за целите на допускането до производство от ЕИО, се счита за промяна на вида на стоманата.

               а)

                  Вид на производството

               Видът на производството се определя във връзка с прилагания метод на топене (например мартенова пещ, конвертор с кислородно вдухване, електропещ), както и във връзка с метода на успокояване.

               б)

                  Химически състав

               Данните за химическия състав трябва да съдържат минимум следното:

                           —

                           във всички случаи най-високото съдържание на сяра и фосфор,

                           —

                           във всички случаи съдържанието на въглерод, манган и силиций,

                           —

                           съдържанието на никел, хром, молибден и ванадий, когато при тези елементи съзнателно са добавени сплави.

                     Съдържанието на въглерод, манган, силиций, както и евентуално на никел, хром, молибден и ванадий трябва да се дава точно, така че разликата между най-високите и най-ниските стойности при топенето не трябва да превишава следните граници:

                           —

                           водород:

                                       —

                                       0,06 % при максимално съдържание под 0,30 %,

                                       —

                                       0,07 % при максимално съдържание от 0,30 % или повече,

                           —

                           манган и силиций:

                                       —

                                       0,30 %,

                           —

                           хром:

                                       —

                                       0,30 % при максимално съдържание до 1,5 %,

                                       —

                                       0,50 % при максимално съдържание от 1,5 % или повече,

                           —

                           никел:

                                       —

                                       0,40 %,

                           —

                           молибден:

                                       —

                                       0,15 %,

                           —

                           ванадий:

                                       —

                                       0,10 %,

               в)

                  термообработка

               Термообработката се дефинира чрез температурата, продължителността на охлаждане и вида на охлаждащото средство за всеки етап на обработка (нормализация, след която може да се следва отвръщане или отгряване).
               Температурата за аустенизация преди отгряване или нормализация трябва да се фиксира на около 35 °С.
               Същото важи за температурата на отвръщане.

         2.1.2.   Изисквания
   Използваната стомана трябва да е дезоксидирана и устойчива на стареене. След нейното изработване, бутилката трябва да се подложи на термообработка, която може да бъде или нормализация, след която може да следва отвръщане, или отгряване. Съдържанието на сяра или съответно на фосфор в отлетия модел не трябва да надхвърля 0,035 %, а сумата на двете заедно не трябва да надвишава 0,06 %. Съдържанието на сяра или съответно на фосфор в изделието трябва да достига най-много 0,04 %, а сумата на двете заедно не трябва да надвишава 0,07 %.
   2.1.3.   Стомана, по смисъла на точка 2.1.1, може да се употребява от производителя, само когато тази стомана е допусната за производство на безшевни бутилки от държава-членка. Всяка държава-членка предоставя на всяка друга държава-членка при поискване списък на материалите, които се използват на нейна територия за производство на бутилките, попадащи в обхвата на настоящата директива.
   2.1.4.   Трябва да се даде възможност за извършване на независими анализи. Тези анализи се извършват най-вече, за да се провери, дали съдържанието на сяра и фосфор отговаря на изискванията на точка 2.1.2. Анализите трябва да бъдат извършени или върху проби от полуготовата продукция, която се доставя от производителя на стомана на производителя на бутилки, или от готовите бутилки.
   Ако се вземат проби от бутилка, за тази цел може да се използва една от бутилките, която преди това е била подбрана за механични изпитвания, предвидени в точка 3.1 или за изпитване на разрушаване чрез хидравлично налягане, предвидено в точка 3.2.
   2.2.   ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПОДЛОЖЕНИТЕ НА НАЛЯГАНЕ ЧАСТИ
   2.2.1.   Минималната дебелина на стената трябва да е най-малко равна на по-голямата от следните стойности:

               —

               където R е винаги по-малката от двете следващи стойности:

                           1)

                           Rе

                           2)

                           0,75·Rm при нормално нагрети или нормално нагрети и темперирани бутилки.
                           0,85·Rm при отпуснати за закаляване бутилки

               —

               —

               a = 1,5 mm

         2.2.2.   В случай, че производството на изпъкналото дъно на бутилката става чрез валцоване към цилиндричната част, дебелината на стената в средата на готовото дъно възлиза на минимум 1,5 а.
   2.2.3.   Дебелината на вдлъбнатото дъно на бутилката трябва да бъде не по-малко от 2 а в средата на огъването.
   2.2.4.   С оглед удовлетворителното разпределяне на напрежението дебелината на стената на бутилката трябва да се увеличава прогресивно в областта на преходната зона между цилиндричната част и дъното.
   2.3.   КОНСТРУКЦИЯ И ПРАВИЛНО ИЗПЪЛНЕНИЕ
   2.3.1.   Производителят изпитва дебелината на стената, както и състоянието на вътрешната и външната повърхност на бутилката, за да установи дали:

               —

               дебелината на стената в нито една точка не е по-малка, отколкото е дадена на чертежа,

               —

               вътрешната и външната повърхност на бутилката нямат дефекти, които да застрашават безопасността на бутилката.

         2.3.2.   Незаоблеността на цилиндричната част трябва да се ограничи до такава стойност, че разликата между най-големия и най-малкия външен диаметър в едно и също напречно сечение да възлиза на не повече от 1,5 % от средния диаметър.
   Отклонението на линията на обвивката на цилиндричната част на бутилката от правата по нейната дължина не превишава 3 mm на метър.
   2.3.3.   Основите на бутилките, ако има такива, трябва да притежават достатъчна здравина и да са произведени от материал, който по отношение на корозията да е съвместим с типа използвана стомана за бутилките. Тяхната форма трябва да придава на бутилката достатъчна устойчивост. Основите на бутилките не трябва да дават възможност да се събира и да прониква вода между основата и бутилката.
   3.   ИЗПИТВАНИЯ
   3.1.   МЕХАНИЧНИ ИЗПИТВАНИЯ
   3.1.1.   Общи предписания
   Механичните изпитвания се извършват, ако настоящата директива не съдържа по-особени изисквания съгласно следните евронорми:

               ЕВРОНОРМА

               2-80:

               изпитване на стоманата на опън;

               ЕВРОНОРМА

               3-79:

               изпитване стоманата на твърдост по Бринел;

               ЕВРОНОРМА

               6-55:

               изпитване на стоманата на огъване;

               ЕВРОНОРМА

               11-80:

               изпитване на опън на стоманени ламарини и ленти с дебелина под 3 mm;

               ЕВРОНОРМА

               12-55:

               Изпитване на огъване на стоманени ламарини и ленти с дебелина под 3 mm;

               ЕВРОНОРМА

               45-63:

               Изпитване на ударно огъване на проба с изрез.

         3.1.1.2.   Всички механични изпитвания за проверка на качеството на материала на бутилките се извършват върху проби, които се взимат от готовите бутилки.
   3.1.2.   Вид на изпитванията и критерии за изпитване
   Върху всяка проба от бутилката трябва да се извършва едно изпитване на опън по дължина, четири изпитвания на огъване по периметъра, както и три изпитвания на ударно огъване на пробата с изрез, ако дебелината на стената позволява да се вземат проби с минимум 5 mm ширина. Пробите за изпитване на ударно огъване се вземат в напречна посока; ако дебелината на стената и/или диаметъра на бутилката не позволяват вземане на проба с широчина минимум 5 mm в напречна посока, пробите за изпитване на ударно огъване могат да се вземат в надлъжна посока.
   3.1.2.1.   Изпитване на опън
   3.1.2.1.1.   Пробата за изпитване на опън трябва да отговаря на разпоредбите на:

               —

               глава 4 от ЕВРОНОРМА 2-80, ако дебелината ѝ е 3 mm или повече;

               —

               глава 4 от ЕВРОНОРМА 11-80, ако дебелината ѝ е по-малка от 3 mm. Независимо от дебелината на пробата за изпитване на опън, широчината и дължината ѝ в този случай са съответно 12,5 и 50 mm.

         3.1.2.1.2.   Двете повърхности на пробата за изпитване на опън, които винаги отговарят на вътрешната и външната повърхнина на бутилката, не трябва да бъдат обработвани.
   3.1.2.1.3.   Удължението при скъсване в проценти не трябва да бъде по-малко от:

   Освен това удължението при скъсване в никакъв случай не трябва да е по-малко от:

               —

               14 %, когато изпитването се извършва по ЕВРОНОРМА 2-80;

               —

               11 %, когато изпитването се извършва по ЕВРОНОРМА 11-80.

         3.1.2.1.4.   Получената стойност за якостта на опън трябва да е най-малко равна на Rm.
   Определената в рамките на изпитването за якост на опън граница на еластичност е стойността, която е използвана съгласно точка 1.1 за изчисляване на бутилките. Горната граница на провлачване се определя съгласно диаграмата „напрежение – деформация“ или чрез всеки друг метод с минимум същата точност.
   Получената стойност за границата на еластичност, според случая, трябва да е по-голяма или равна на ReH, ReL, Rp 0,2.
   3.1.2.2.   Изпитвания на огъване
   3.1.2.2.1.   Изпитването на огъване се извършва върху проби за изпитване на огъване, които са получени чрез разрязване на 25 mm широк пръстен, на две равни по дължина части. Всяка лента трябва да се обработи само по ръбовете. Двете страни на пробата за изпитване на огъване, които винаги отговарят на външната и вътрешна повърхност на бутилката, не трябва да се обработват.
   3.1.2.2.2.   Изпитването на огъване трябва да се извършва с дорник с диаметър d и два цилиндъра, които са отдалечени един от друг на разстояние d + 3 а.
   По време на изпитването вътрешната повърхнина на пръстена трябва да приляга към дорника.
   3.1.2.2.3.   Върху пробата за изпитване на огъване не трябва да се получат никакви пукнатини при огъването около дорника, ако разстоянието на двете вътрешни повърхнини на огънатата проба не е по-голямо от диаметъра на дорника (виж графиката в приложение III).
   Отношението (n) на диаметъра на дорника към дебелината на пробата не трябва да превишава стойностите в следната таблица:

               Действителна якост на опън
               Rmt в N/mm

               Стойност на n

               до 440 включително

               2

               над 440 до 520 включително

               3

               над 520 до 600 включително

               4

               над 600 до 700 включително

               5

               над 700 до 800 включително

               6

               над 800 до 900 включително

               7

               над 900

               8

         3.1.2.3.   Изпитване на ударно огъване на проба с изрез
   3.1.2.3.1.   Изпитването на ударно огъване на проба с изрез се извършва върху проба според ЕВРОНОРМА 45-63.
   Всички изпитвания на ударно огъване на проба с изрез се започват при температура –20 С.
   Изрезът лежи перпендикулярно на стената на бутилката.
   Пробите за изпитване на ударно огъване не трябва да бъдат ориентирани и трябва да бъдат обработени от всичките им шест страни, но само дотолкова, че да се получат гладки повърхности.
   Средната стойност от три последователни изпитвания на ударно огъване в надлъжна и напречна посока, както и получената при тези изпитвания средна стойност не трябва да бъде по-ниска от съответната стойност в J/cm2, посочена в следната таблица:

               Стомани със стойности на Rm до 650 N/mm2

               Стомани със стойности на Rm над 650 N/mm2

               в надлъжна посока

               в напречна посока

               в надлъжна посока

               в напречна посока

               Средна стойност от три изпитвания

               33

               17

               50

               25

               Съответна единична стойност

               26

               13

               40

               20

         3.2.   ИЗПИТВАНЕ НА РАЗРУШАВАНЕ С ХИДРАВЛИЧНО НАЛЯГАНЕ
   3.2.1.   Условия за изпитване
   Бутилките, при които се прави това изпитване, трябва да имат предвидените в точка 6 означения.
   3.2.1.1.   Изпитването на разрушаване чрез хидравлично налягане се извършва в два последователни етапа с изпитвателно устройство, което позволява постоянно покачване на налягането до разрушаване на бутилката и запис на графиката на изменение на налягането във времето. Изпитването се извършва при съответната температура на помещението.
   3.2.1.2.   В първия етап налягането трябва постоянно да се покачва до стойността към началото на пластичната деформация; покачването на налягането не трябва да е повече от 5 бара за секунда.
   След достигане на пластичната деформация (втори етап) дебитът на помпата не трябва да превишава два пъти дебита от първия етап; той трябва да се поддържа константен до разрушаването на бутилката.
   3.2.2.   Отчитане на резултата от изпитването
   3.2.2.1.   Отчитането на резултата от изпитването на разрушаване чрез хидравлично налягане обхваща следното:

               —

               анализиране на графиката налягане/време за определяне на свръхналягането за разрушаване,

               —

               изследване на пукнатините и повърхността на пукнатините,

               —

               при изпитване на бутилки с вдлъбнато дъно се прави проверка дали дъното не е изпъкнало навън.

         3.2.2.2.   Измереното свърхналягане на разрушаване (Pr) трябва да е по-високо от стойността, посочена по-долу:

   3.2.2.3.   Изпитването на разрушаване не трябва да води до фрагментация на бутилката.
   3.2.2.4.   Основната пукнатина не трябва да е чуплива, т.е. ръбовете на разрушаване не трябва да бъдат радиални, а трябва да са наклонени спрямо равнината на диаметъра и трябва да показват относително свиване при изпитване на опън.
   Разрушаването е приемливо само тогава, когато отговаря на следните условия:

               1.

               Бутилки с дебелина „а“ максимум 7,5 mm:

                           а)

                           разрушаването трябва да бъде в по-голямата си част основно в надлъжна посока;

                           б)

                           разрушаването не трябва да показва напречни пукнатини;

                           в)

                           разрушаването трябва да достига от началото му навън към двете страни не повече от 90° от периметъра на бутилката;

                           г)

                           разрушаването не трябва да се разпростира върху тези части от бутилката, които са по-дебели 1,5 пъти от измерената по протежение на половината от височината на бутилката максимална дебелина на стената;

                           д)

                           разрушаването при бутилки с изпъкнало дъно не трябва да достига до средата на дъното.

                     Условие г) обаче не е необходимо да бъде изпълнено в следните случаи:

                           а)

                           при рамо на бутилката или при изпъкнало дъно, когато разрушаването не се разпростира върху частите на бутилката, чиито диаметър е 0,75 пъти по-малък от номиналния външен диаметър на бутилката;

                           б)

                           при вдлъбнато дъно, когато разстоянието от ръба на разрушаването до повърхността на бутилката надхвърля 5 пъти дебелината „а“.

               2.

               Бутилки с дебелина „а“, която е повече от 7,5 mm. Разрушаването трябва да бъде в по-голямата си част в надлъжна посока.

         3.2.2.5.   По пукнатината не трябва да се разпознават характерните дефекти на материала.
   3.3.   ИЗПИТВАНЕ НА УМОРА ПРИ ПУЛСИРАЩО НАТОВАРВАНЕ НА НАТИСК
   3.3.1.   Бутилките, при които се провежда това изпитване, трябва да носят предвидените в точка 6 надписи.
   3.3.2.   Изпитването на умора при пулсиращо натоварване на натиск се извършва посредством непредизвикващ корозия флуид върху две бутилки, за които производителят гарантира, че конструктивно предвидените минимални размери практически са спазени.
   3.3.3.   Това изпитване се провежда циклично. Горното циклично налягане или е равно на налягането Рh, или е равно на две трети от налягането Рh.
   Долното циклично налягане не трябва да надвишава с 10 % горното циклично налягане.
   Броят на измененията на товара и максималната честота са уточнени в следната таблица:

               Горно циклично налягане

               Рh

               Минимален брой на измерванията

               12 000

               80 000

               Максимална честота (изменение на товара за минута)

               5

               12

         Измерената температура на външната страна на стената на бутилката не трябва да надвишава 50 °С по време на изпитването.
   Изпитването се приема за успешно, когато бутилката достига предписания брой изменения на товара, без да става неплътна.
   3.4.   ИЗПИТВАНЕ С ХИДРАВЛИЧНО НАЛЯГАНЕ
   3.4.1.   Хидравличното налягане в бутилката трябва да се покачва постоянно, докато се достигне налягането Рh.
   3.4.2.   Бутилката трябва да остане толкова дълго под налягане Рh, колкото е нужно да се установи със сигурност, че няма тенденция към спадане на налягането и няма неплътност.
   3.4.3.   След изпитване бутилката не трябва да показва трайна деформация.
   3.4.4.   Бутилки, които не отговарят на изискванията на изпитване, се връщат обратно.
   3.5.   КОНТРОЛ ВЪРХУ ХОМОГЕННОСТТА НА БУТИЛКАТА
   При този контрол се изпитва дали две произволни точки върху външната повърхност на бутилката не показват разлика в твърдостта повече от 25 НВ. Контролът се извършва в два напречни разреза на бутилката — в близост до рамото на бутилката и дъното, в четири правилно разпределени точки.
   3.6.   КОНТРОЛ ВЪРХУ ХОМОГЕННОСТТА НА ДАДЕНА ПАРТИДА
   При този контрол чрез изпитване на твърдост или друг подходящ метод производителят проверява дали не е допусната грешка при избора на изходния продукт (ламарина, заготовка, тръба) или при термообработката. Този контрол няма нужда да се прилага върху нормализирани, но неотгряти бутилки.
   3.7.   КОНТРОЛ НА ДЪНАТА НА БУТИЛКИТЕ
   През средата на дъното на бутилката се прави надлъжен разрез; едната повърхност на изреза се полира и се подлага на преглед при увеличение от 5 до 10 пъти.
   Бутилката се счита за дефектна, когато се установят пукнатини. Тя се смята за дефектна и когато евентуалните пори или включвания са толкова големи, че нарушават безопасността.
   4.   ДОПУСКАНЕ ДО ПРОИЗВОДСТВО ОТ ЕИО
   Допускането до производство от ЕИО по член 4 от директивата може да се раздели за родове бутилки.
   Като „род бутилки“ се считат бутилки, които се произвеждат от една и съща фабрика и се различават само по тяхната дължина, но в следните граница:

               —

               най-малката дължина трябва да е равна или да надвишава 3 пъти диаметъра на бутилката,

               —

               най-голямата дължина не трябва да надвишава 1,5 пъти дължината на изпитваната бутилка.

         4.1.   Този, който подава молба за допускане до производство от ЕИО, е длъжен да представя за всеки род бутилки документацията, необходима за предвидените по-долу констатации, и да държи на разположение на държавата-членка партида от 50 бутилки, от която се взема необходимият брой бутилки за провеждането на посочените по-долу изпитвания, като освен това дава допълнителни сведения, които изисква държавата-членка на ЕИО. Подалият молба трябва да посочи най-вече вида на топлинната обработка, температурите и времетраенето на обработката. Той трябва да получи и предостави удостоверенията за анализа на отливката на доставените за производство на бутилки стомани.
   При допускане до производство от ЕИО държавата членка:
   4.2.1.   проверява дали:

               —

               са верни изчисленията, предвидени в точка 2.2,

               —

               за две от взетите бутилки, за дебелината на стената са достатъчни изпитванията по точка 2.2., при което измерване се прави в равнината на 3 напречни разреза, както и по общия периметър на напречния разрез на дъното и на рамото на бутилката,

               —

               са изпълнени условията , предвидени в точки 2.1 и 2.3.3,

               —

               са спазени предписанията, предвиденив точка 2.3.2, за всички бутилки, взети от държавата-членка,

               —

               вътрешните и външните повърхнини на бутилките са без дефекти, които да поставят под въпрос безопасността.

         4.2.2.   извършва следните изпитвания върху избраните бутилки:

               —

               изпитванията , предвидени в точка 3.1., върху две бутилки; при дължина на бутилките от 1 500 mm и повече се провеждат изпитвания на опън в надлъжна посока и изпитвания на огъване върху проби, които са взети от горните и долните участъци на стената на бутилката,

               —

               изпитването , предвидено в точка 3.2., върху две бутилки,

               —

               изпитването , предвидено в точка 3.3., върху две бутилки,

               —

               изпитването, предвидено в точка 3.5., върху една бутилка,

               —

               контрола, предвиден в точка 3.7 за всички взети проби от бутилки.

         4.3.   Ако резултатите от изпитванията са задоволителни, държавата-членка издава сертификат за допускане до производство от ЕИО в съответствие с образеца, даден в приложение IV.
   5.   ЕИО – ИЗПИТВАНЕ
   5.1.   С ОГЛЕД НА ИЗПИТВАНЕТО ОТ ЕИО ПРОИЗВОДИТЕЛЯТ НА БУТИЛКИ ТРЯБВА:
   5.1.1.   да представи на изпитвателната лаборатория сертификат на ЕИО за допускане до производство;
   5.1.2.   да остави на разположение на изпитвателната лаборатория работните атестати за анализа на топилката на използваната стомана за производство;
   5.1.3.   да може да удостовери произхода на материала, от който са произведени бутилките, чрез подходящи данни;
   5.1.4.   да предостави на разположение на контролния орган документите, свързани с термообработката, необходими за да се удостовери, че доставените бутилки са или нормализирани, или отгряти, като се посочва и използвания метод;
   5.1.5.   да представи на контролния орган списък на бутилките с предвидените в точка 6 числа и надписи.
   5.2.   ПРИ ИЗПИТВАНЕТО ОТ ЕИО:
   5.2.1.   контролният орган трябва:

               —

               да установи дали е дадено допускане от ЕИО до производство и дали бутилките са съгласувани с него,

               —

               да установи дали данните отговарят на сведенията за материалите за производство,

               —

               да провери дали са спазени техническите предписания , предвидени в точка 2 и посредством външен, а ако е възможно, и вътрешен визуален преглед на бутилката, който трябва да обхваща минимум 10 % от представените за изпитване бутилки, да провери дали производството, както и проведеният контрол от производителя в съответствие с точка 2.3.1 могат да се считат за удовлетворителни,

               —

               да проведе предвидените в точки 3.1 и 3.2. изпитвания,

               —

               да провери верността на сведенията на производителя съгласно точка 5.1.5 на спецификацията. Това изпитване се провежда по метода на случайния избор,

               —

               да прецени резултата от контрола на хомогенността на партидата, проведен от производителя в съгласно точка 3.6.

         Ако резултатите от изпитванията са задоволителни, изпитващият орган издава сертификат на ЕИО за изпитване, даден в образеца в приложение V.
   За провеждане на изпитванията, предвидени в точки 3.1. и 3.2. се вземат две произволно избрани бутилки от всяка партида от 202 бутилки, които са изработени от една и съща отливка, и при които предвидената термообработка е станала при еднакви условия.
   Едната от бутилките се подлага на изпитвания съгласно точка 3.1 (механични изпитвания), втората — на изпитване съгласно точка 3.2. (изпитване на разрушаване). Ако се установи, че е допусната грешка при провеждане на изпитването или грешка при измерванията, изпитването трябва да се повтори.
   Ако при едно или повече изпитвания се установят дори и частично незадоволителни резултати, причината за това се търси от контролния орган.
   5.2.2.1.   Ако незадоволителните резултати не могат да се обяснят с термообработката, партидата се отхвърля.
   5.2.2.2.   Ако незадоволителните резултати се обясняват с термообработката,производителят може да подложи всички бутилки от партидата на нова термообработка.
   След тази нова термообработка:

               —

               производителят провежда контрола, предвиден в точка 3.6,

               —

               контролният орган провежда всички изпитвания, предвидени в точка 5.2.2, първи и втори параграф.

         Ако бутилките не се подлагат на нова термообработка или резултатите от контрола на изпитванията след такава термообработка не отговарят на изискванията на настоящятя директива, партидата се отхвърля.
   5.2.3.   Изборът на произволна проба, както и провеждането на всички изпитвания става в присъствието и под наблюдението на представител на контролния орган.
   5.2.4.   Ако са проведени всички предписани изпитвания, всички бутилки от партидата се подлагат на хидравличното изпитване, предвидено в точка 3.4, в присъствието и под наблюдението на представител на контролния орган.
   5.3.   ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ИЗПИТВАНЕ НА ЕИО
   При бутилки, които са освободени от изпитване на ЕИО по силата на член 4 от настоящата директива, всички предвидени в точка 5.2 изпитвания и контрол се провеждат от производителя, който носи отговорността за тях.
   Производителят държи на разположение на контролния орган всички документи и протоколи от изпитванията.
   6.   ОЗНАЧЕНИЯ И НАДПИСИ
   Предвидените в тази точка означения и надписи се поставят четливо и трайно на видимо място върху рамото на бутилката.
   При бутилки с вместимост максимум 15 литра, означенията и надписите могат да се поставят или върху рамото на бутилката, или върху друга достатъчно усилена част на бутилката.
   Схема на означенията и надписите, служеща като пример, се намира в приложение II.
   6.1.   ПОСТАВЯНЕ НА ОЗНАЧЕНИЯТА
   Чрез дерогация от точка 3 от приложение I към Директива 76/767/ЕИО производителят поставя означението на ЕИО за допускане до производство в следната последователност:

               —

               бутилки, които подлежат на допускане до производство от ЕИО и на изпитване от ЕИО по силата на член 4 от тази директива:

                           —

                           стилизираната буква,

                           —

                           цифровия код 1 на настоящата директива,

                           —

                           отличителната главна или главни букви на страната, която е дала допускане от ЕИО до производство, и последните две цифри на годината върху сертификата за допускане до производство,

                           —

                           Номера на сертификата на ЕИО за допускане до производство(пример:1 D 79 45),

               —

               бутилки, които са освободени от изпитване на ЕИО по силата на член 4 от настоящата директива:

                           —

                           стилизираната буква, обградена с шестоъгълник,

                           —

                           цифровия код 1 на настоящата директива, който отговаря на съществуващия в момента ред за одобряване,

                           —

                           отличителната главна или главни букви на страната, която е дала допускане на ЕИО до производство, и последните две цифри на годината върху сертификата за допускане до производство,

                           —

                           номера на сертификата за допускане до производство на ЕИО (пример:1 D 79 45).

                     Чрез дерогация от точка 3 от приложение II към Директива 76/767/ЕИО контролният орган поставя знак на ЕИО за изпитване в следната последователност:

                           —

                           малката буква „е“,

                           —

                           отличителната главна или главни букви на страната, в която се е провело изпитването, а ако е необходимо, и една или две цифри за указване на териториалното подразделение,

                           —

                           знака на контролния орган, който се поставя от извършващия контрола и евентуално се допълва от неговия знак;

                           —

                           шестоъгълник;

                           —

                           дата на проверката: година, месец (пример: е D 12 ×80/01).

         6.2.   НАДПИСИ, ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ПРОИЗВОДСТВОТО
   Производителят поставя върху бутилката следните, отнасящи се до производството надписи:
   6.2.1.   по отношение на стоманата:

               —

               цифрата, с която се означава стойността на R в N/mm2, на която се основава изчислението,

               —

               символа N (бутилка в нормализирано състояние или нормализирана и отгряна) или символа Т (цилиндър в темперирано и закалено състояние);

         6.2.2.   по отношение на хидравличното изпитване:
   Стойността на свръхналягането за изпитване в бара, последвана от символа „бара“;
   6.2.3.   по отношение на типа на бутилките:
   Собственото тегло на бутилката в килограми, включително неподвижно свързаните към бутилката части, без спирателния вентил и минималната вместимост на бутилката в литри, гарантирана от производителя.
   Собственото тегло и вместимостта се означават с точност до една десета. Съответната стойност на вместимостта се закръгля към по-малката стойност, а на теглото — към по-голямата стойност;
   6.2.4.   по отношение на произхода на бутилката:
   отличителната главна или главни букви на страната, в която е произведена, последвана от знака на производителя и фабричния номер.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II

   ПРИЛОЖЕНИЕ III
   Изобразяване на изпитването на огъване

   ПРИЛОЖЕНИЕ IV

   ТЕХНИЧЕСКО ПРИЛОЖЕНИЕ КЪМ СЕРТИФИКАТА НА ЕИО ЗА ДОПУСКАНЕ ДО ПРОИЗВОДСТВО
   1.   Резултати от изпитването на ЕИО за допускане до производство.
   2.   Данни за основните характеристики на дадения вид бутилки, в частност:

               —

               чертеж на надлъжен разрез на вида бутилка, за който е дадено допускане до производство, със следните данни:

                           —

                           номинален външен диаметър D,

                           —

                           минимална дебелина на цилиндричната стена „а“,

                           —

                           минимална дебелина на дъното на бутилката и на рамото на бутилката,

                           —

                           минимална и максимална дължина(и), съответно минимални и максимални дължини Lmin, Lmax,

               —

               вместимост (и) Vmin, Vmax;

               —

               налягане Ph;

               —

               наименование на производителя/№ на основанието и дата);

               —

               наименование на вида на бутилките;

               —

               данни, отнасящи се до стоманата съгласно точка 2.1. (вид/химичен анализ/метод на изработка/термообработката/гарантирани механични свойства (якост на опън — граница на еластичност)).

         ПРИЛОЖЕНИЕ V


title: Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 година за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм текст от значение за ЕИП

text:
               23.11.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 305/1

         ДИРЕКТИВА 2011/88/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 16 ноември 2011 година
   за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (3) се отнася до емисиите отработени газове и гранични стойности на емисиите замърсители на въздуха от двигатели, инсталирани в извънпътна подвижна техника, и допринася за защитата на човешкото здраве и на околната среда. Съгласно Директива 97/68/ЕО граничните стойности на емисиите за етап III A, приложими за одобрението на типа на повечето двигатели с компресионно запалване, трябва да бъдат заменени с по-строгите гранични стойности на етап III B. Тези гранични стойности са приложими от 1 януари 2010 г. — по отношение на одобрението на типа на тези двигатели, и от 1 януари 2011 г. — по отношение на пускането на пазара на тези двигатели.

               (2)

               Преразглеждането на Директива 97/68/ЕО се подготвя понастоящем от Комисията в съответствие с изискванията на член 2 от Директива 2004/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО (4). За да гарантира, че преразгледаната директива е в съответствие със стандартите на Съюза за добро качество на въздуха, и предвид натрупания опит, научните констатации и наличните технологии, при предстоящото преразглеждане на Директива 97/68/ЕО и като отчита оценката на въздействието, Комисията следва да обсъди:

                           —

                           въвеждането на нов етап за граничните стойности на емисиите — етап V, който следва да се основава — при условие че е технически осъществимо — на изискванията на стандарта Евро VI за тежкотоварни автомобили;

                           —

                           въвеждането на нови изисквания за намаляване на праховите частици, а именно гранична стойност за броя на частиците, която да се прилага за всички категории двигатели с компресионно запалване, доколкото е технически осъществимо, така че да се осигури ефективно намаляване на ултрафините частици;

                           —

                           възприемането на цялостен подход за насърчаване на въвеждането на разпоредби за намаляване на емисиите и модернизиране на системите за пречистване на отработените газове на съществуващия парк от извънпътна подвижна техника въз основа на текущите обсъждания под егидата на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации относно изискванията за модернизирани устройства за контрол на емисиите; този подход следва да подкрепи усилията на държавите-членки за подобряване на качеството на въздуха и насърчаване на защитата на работниците;

                           —

                           установяване на метод, предвиждащ периодичното изпитване на извънпътната подвижна техника и превозни средства, по-специално за да се установи дали отделяните от тях емисии съответстват на стойностите, заявени при регистрацията;

                           —

                           възможността за разрешаване — при определени условия — на резервни двигатели, които не отговарят на изискванията на етап III A по отношение на мотриси и локомотиви;

                           —

                           възможността за хармонизиране на нормите за специфични емисии по отношение на железниците със съответните стандарти на международно равнище, за да се гарантира наличието на двигатели на достъпни цени, отговарящи на определените гранични стойности за емисиите.

               (3)

               Преходът към етап III B води до съществено изменение на технологията, за осъществяването на което са необходими значителни разходи за промяна на конструкцията на двигателите и за разработване на иновативни технически решения. При все това настоящата световна финансова и икономическа криза или каквито и да било конюнктурни стопански колебания не следва да водят до понижаване на стандартите в областта на защитата на околната среда. Ето защо преразглеждането на Директива 97/68/ЕО следва да се разглежда като изключителна мярка. Освен това инвестициите в технологии, щадящи околната среда, са важни за насърчаването на бъдещия растеж, създаването на работни места и сигурността за здравето.

               (4)

               В Директива 97/68/ЕО е предвиден гъвкав механизъм, което позволява на производителите на оборудване да закупят в периода между два етапа на гранични стойности на емисиите ограничен брой двигатели, които не отговарят на приложимите за този период гранични стойности на емисиите, но които са одобрени в съответствие с изискванията на етапа, предшестващ непосредствено приложимия етап.

               (5)

               В член 2, буква б) от Директива 2004/26/ЕО се предвижда извършването на оценка на евентуалната необходимост от допълнителни гъвкави механизми.

               (6)

               По време на етап III B максималният брой двигатели, използвани за приложения, различни от задвижването на мотриси, локомотиви и кораби от вътрешното корабоплаване, които може да бъдат пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм, следва да бъде увеличен за всяка категория двигатели от 20 % на 37,5 % от годишното количество оборудване с двигатели от тази категория, което е пуснато на пазара от производителя на оборудването. Следва да има и алтернативна възможност под формата на пускане на пазара на определен брой двигатели в рамките на гъвкавия механизъм. Определеният брой двигатели следва също да бъде преразгледан и следва да не превишава горните граници, предвидени в точка 1.2.2 от приложение XIII към Директива 97/68/ЕО.

               (7)

               Приложимите за гъвкавия механизъм правила следва да бъдат адаптирани, за да се разшири, за строго ограничен срок, приложението на този механизъм към двигателите, които се използват за задвижване на локомотиви.

               (8)

               Подобряването на качеството на въздуха е основна цел на Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно качеството на атмосферния въздух и за по-чист въздух за Европа (5). Справянето с емисиите при източника е от съществено значение за постигането на тази цел, включително намаляването на емисиите от сектора на извънпътната подвижна техника.

               (9)

               Предприятията, развиващи дейност с машини, попадащи в приложното поле на настоящата директива, следва да се ползват от европейски програми за финансово подпомагане или от съответни програми за подпомагане, осигурявани от държавите-членки. Тези програми за подпомагане следва да имат за цел насърчаването на ранното въвеждане на завишените норми за емисии.

               (10)

               Директива 97/68/ЕО предвижда освобождаване за резервни двигатели, което не се прилага към мотриси и локомотиви. Въпреки това, като се имат предвид ограниченията по отношение на тегло и размер, е необходимо да се предвиди ограничено освобождаване и за резервни двигатели в мотриси и локомотиви.

               (11)

               Предвидените в настоящата директива мерки отразяват временно изпитвани от производствения сектор трудности, които водят до невъзможност за трайно приспособяване, и поради това прилагането на тези мерки следва да бъде ограничено в рамките на етап III В или до три години, ако няма последващ етап.

               (12)

               Предвид специфичната инфраструктура на железопътната мрежа на Обединеното кралство, която води до използването на различни габарити и съответно до ограничения по отношение на теглото и размера и поради това изисква по-дълъг период на адаптация за новите гранични стойности на емисиите, е целесъобразно да се предвиди по-голяма гъвкавост за този конкретен пазар на двигатели за използване в локомотиви.

               (13)

               Следователно Директива 97/68/ЕО следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Изменения на Директива 97/68/ЕО
   Директива 97/68/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               Член 4, параграф 6 се заменя със следното:
               „6.   Двигателите с компресионно запалване, предназначени за употреба, различна от задвижването на мотриси и кораби от вътрешното корабоплаване, може да бъдат пуснати на пазара в рамките на гъвкав механизъм в съответствие с процедурата, предвидена в приложение XIII, в допълнение на параграфи 1—5.“

               2.

               Член 10 се изменя, както следва:

                           а)

                           в параграф 1а втора алинея се заличава;

                           б)

                           вмъкват се следните параграфи:
                           „1б.   Чрез дерогация от член 9, параграфи 3ж, 3и и 4а държавите-членки могат да разрешат пускането на пазара на следните двигатели за мотриси и локомотиви:

                                       а)

                                       резервни двигатели, които отговарят на граничните стойности за етап III A, когато тези двигатели трябва да заменят двигатели за мотриси и локомотиви, които:

                                                   i)

                                                   не отговарят на стандарта за етап III А; или

                                                   ii)

                                                   отговарят на стандарта за етап III А, но не отговарят на стандарта за етап III В;

                                       б)

                                       резервни двигатели, които не отговарят на граничните стойности за етап III А, когато тези двигатели трябва да заменят двигатели за мотриси без контролно устройство и собствено задвижване, доколкото тези резервни двигатели отговарят на стандарт, не по-нисък от стандарта, на който отговарят двигателите в съществуващите мотриси от същия тип.

                                 Разрешения в съответствие с настоящия параграф може да бъдат давани само в случаи, в които издаващият одобрение орган на държавата-членка получи доказателство, че използването във въпросните мотриси или локомотиви на резервен двигател, който отговаря на изискванията на последния приложим етап по отношение на граничните стойности на емисиите, ще бъде свързано със значителни технически затруднения.
                           1в.   Върху двигателите, посочени в параграфи 1а или 1б, се нанася етикет с текст „РЕЗЕРВЕН ДВИГАТЕЛ“ и с уникалния референтен номер на съответната дерогация.
                           1г.   Комисията извършва оценка на въздействието върху околната среда на параграф 1б, както и на евентуалните технически затруднения, свързани с неговото спазване. С оглед на тази оценка до 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и Съвета доклад относно прегледа на параграф 1б, при необходимост придружен от законодателно предложение, съдържащо краен срок за прилагането на посочения параграф.“;

                           в)

                           параграф 7 се заменя със следното:
                           „7.   Държавите-членки разрешават пускането на пазара на двигатели по смисъла на приложение I, раздел 1, буква A, подточки i), ii) и v) в рамките на гъвкавия механизъм в съответствие с разпоредбите, предвидени в приложение XIII.“

               3.

               Приложение XIII се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.

         Член 2
   Транспониране
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 24 ноември 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваването се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         J. BUZEK

            За Съвета

            Председател

         W. SZCZUKA

      (1)  ОВ C 48, 15.2.2011 г., стр. 134.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 25 октомври 2011 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 8 ноември 2011 г.

      (3)  ОВ L 59, 27.2.1998 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 146, 30.4.2004 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 152, 11.6.2008 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Раздел 1 от приложение XIII се заменя със следното:

         „1.   ДЕЙСТВИЯ НА ПРОИЗВОДИТЕЛЯ НА ОРИГИНАЛНО ОБОРУДВАНЕ (ПОО)

                     1.1.

                     Освен по време на етап III B, даден ПОО, желаещ да използва гъвкавия механизъм, освен за двигателите за задвижване на мотриси и локомотиви, отправя към издаващ одобрение орган искане за разрешение неговите производители на двигатели да пускат на пазара двигатели, предназначени за използване само от ПОО. Броят на двигателите, които не отговарят на приложимите за периода гранични стойности на емисиите, но са одобрени по граничните стойности на емисиите за непосредствено предходния етап, не надхвърля горните граници, предвидени в точки 1.1.1 и 1.1.2.

                     1.1.1.

                     Броят на двигателите, пуснати на пазара в рамките на даден гъвкав механизъм, не надхвърля, за всяка категория двигатели, 20 % от годишното количество на оборудване с двигатели от тази категория, пуснато на пазара от ПОО (изчислено като средна стойност на продажбите на пазара на Съюза през последните пет години). Ако ПОО е пускал на пазара на Съюза оборудване през по-малко от пет години, средната стойност се изчислява въз основа на периода, през който ПОО е пускал оборудване на пазара на Съюза.

                     1.1.2.

                     Като алтернативна възможност по отношение на предвиденото в точка 1.1.1. и освен за двигателите за задвижване на мотриси и локомотиви, ПОО може да поиска разрешение неговите производители на двигатели да пуснат на пазара определен брой двигатели за използване само от ПОО. Броят на двигателите във всяка категория двигатели не може да надхвърля следните горни граници:

                                 Категория двигатели P (kW)

                                 Брой двигатели

                                 19 ≤ P < 37

                                 200

                                 37 ≤ P < 75

                                 150

                                 75 ≤ P < 130

                                 100

                                 130 ≤ P ≤ 560

                                 50

                     1.2.

                     По време на етап III B, но за срок, не по-дълъг от три години от началото на този етап, освен за двигателите за използване за задвижването на мотриси и локомотиви, даден ПОО, желаещ да използва гъвкавия механизъм, отправя към издаващ одобрение орган искане за разрешение неговите производители на двигатели да пускат на пазара двигатели, предназначени за използване само от ПОО. Количествата двигатели, които не отговарят на приложимите за периода гранични стойности на емисиите, но са одобрени по граничните стойности на емисиите за непосредствено предходния етап, не надхвърлят горните граници, предвидени в точки 1.2.1 и 1.2.2.

                     1.2.1.

                     Броят на двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм, не надхвърля, за всяка категория двигатели, 37,5 % от годишното количество на оборудване с двигатели от тази категория, пуснато на пазара от ПОО (изчислено като средна стойност на продажбите на пазара на Съюза през последните пет години). Ако ПОО е пускал на пазара на Съюза оборудване през по-малко от пет години, средната стойност се изчислява въз основа на периода, през който ПОО е пускал оборудване на пазара на Съюза.

                     1.2.2.

                     Като алтернативна възможност по отношение на предвиденото в точка 1.2.1, ПОО може да поиска разрешение неговите производители на двигатели да пуснат на пазара определен брой двигатели за използване само от ПОО. Броят на двигателите във всяка категория двигатели не може да надхвърля следните горни граници:

                                 Категория двигатели Р (kW)

                                 Брой двигатели

                                 37 ≤ P < 56

                                 200

                                 56 ≤ P < 75

                                 175

                                 75 ≤ P < 130

                                 250

                                 130 ≤ P ≤ 560

                                 125

                     1.3.

                     По отношение на двигателите за използване за задвижване на локомотиви по време на етап III B, но за срок, не по-дълъг от три години от началото на този етап, ПОО може да поиска разрешение неговите производители на двигатели да пуснат на пазара най-много 16 двигателя за използване само от ПОО. ПОО може освен това да поиска разрешение неговите производители на двигатели да пуснат на пазара най-много 10 допълнителни двигателя с номинални мощности над 1 800 kW за монтиране в локомотиви, проектирани изключително за използване в мрежата на Обединеното кралство. Това изискване се счита за изпълнено само ако локомотивите имат или може да им бъде издадено удостоверение за безопасност при експлоатация в мрежата на Обединеното кралство.
                     Това разрешение се издава само когато има технически основания за невъзможността да бъдат спазени граничните стойности на емисиите за етап III B.

                     1.4.

                     В заявлението до издаващия одобрение орган ПОО включва следната информация:

                                 а)

                                 образец на етикетите, които се нанасят върху всяка извънпътна подвижна техника, в която ще бъде монтиран двигател, пуснат на пазара в рамките на гъвкавия механизъм. Етикетите съдържат следния текст: „МАШИНА № … (пореден номер) ОТ … (общ брой машини в съответния диапазон на мощност) С ДВИГАТЕЛ № … С ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА (Директива 97/68/ЕО) № …“;

                                 б)

                                 образец на допълнителния етикет, който се нанася върху двигателя и съдържа текста, посочен в точка 2.2.

                     1.5.

                     ПОО предоставя на издаващия одобрение орган всяка свързана с прилагането на гъвкавия механизъм информация, която издаващият одобрение орган може да поиска с цел вземане на решение.

                     1.6.

                     ПОО предоставя на всеки отправил искане издаващ одобрение орган в държавите-членки всяка информация, която издаващият одобрение орган изисква, за да потвърди това, че даден двигател, за който се твърди, че е пуснат на пазара по гъвкавия механизъм, или който е етикетиран като такъв, действително съответства на твърденията или на етикета.“


title: Директива 2005/77/ЕО на Комисията от 11 ноември 2005 година за изменение на приложение V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността

text:
Важна правна забележка

|

32005L0077

Официален вестник n° L 296 , 12/11/2005 стр. 0017 - 0017 Официален вестник n° L 321 , 21/11/2006 стр. 0144 - 0144

		20051111Директива 2005/77/ЕО на Комисиятаот 11 ноември 2005 годиназа изменение на приложение V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в ОбщносттаКОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността [1], и по-специално буква г) от втория параграф на член 14 от нея,като има предвид, че:(1) Директива 2000/29/ЕО предвижда определени мерки срещу разпространението в Общността на вредители по растенията или растителните продукти. Тя също така предвижда използването на фитосанитарни паспорти, предоставящи доказателство за това, че растенията или растителните продукти са преминали успешно системата за проверка на Общността.(2) Понастоящем фитосанитарните паспорти се изискват за придвижването на сертифицирани семена от видовете Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. и Phaseolus L. в Общността, с изключение на придвижването на местна територия.(3) С цел да се подобри фитосанитарната защита на семена от видовете Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. и Phaseolus L., изискването семената да се придружават от паспорт, когато се придвижват вътре в Общността, с изключение на придвижването на местна територия, следва да се прилага за всички семена от тези видове.(4) Следователно, приложение V към Директива 2000/29/ЕО следва да бъде изменено съобразно това.(5) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1В точка 2.4 от раздел I на част A от приложение V към Директива 2000/29/ЕО последното тире се заменя със следното:- "— Семена от видовете Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. и Phaseolus L."Член 21. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 април 2006 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите, както и таблица на съответствието между разпоредбите на настоящата директива и приетите национални разпоредби.Те прилагат тези разпоредби, считано от 1 май 2006 г.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза сила на 20-ия ден след датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 11 ноември 2005 година.За КомисиятаMarkos KyprianouЧлен на Комисията[1] ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2005/16/ЕО на Комисията (ОВ L 57, 3.3.2005 г., стр. 19).--------------------------------------------------