title: Директива 98/24/EO на Съвета от 7 април 1998 година за опазване на здравето и безопасността на работниците от рискове, свързани с химични агенти на работното място (четиринадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)

text:
Важна правна забележка

|

31998L0024

Официален вестник n° L 131 , 05/05/1998 стр. 0011 - 0023 специално чешко издание глава 05 том 03 стр. 279  - 291 специално испанско издание глава 05 том 03 стр. 279  - 291 специално унгарско издание глава 05 том 03 стр. 279  - 291 специално литвийско издание глава 05 том 03 стр. 279  - 291 LV.ES глава 05 том 03 стр. 279  - 291 MT.ES глава 05 том 03 стр. 279  - 291 PL.ES глава 05 том 03 стр. 279  - 291 SK.ES глава 05 том 03 стр. 279  - 291 специално словенско издание глава 05 том 03 стр. 279  - 291

		19980407Директива 98/24/EO на Съветаот 7 април 1998 годиназа опазване на здравето и безопасността на работниците от рискове, свързани с химични агенти на работното място (четиринадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 118а от него,като взе предвид предложението на Комисията [1], изготвено след консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],(1) като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приема с директиви минимални изисквания за насърчаване на подобрения, по-специално в работната среда, за да гарантира по-високо ниво на опазване на безопасността и здравето на работниците;(2) като има предвид, че по силата на този член тези директиви трябва да избягват налагането на административни, финансови и правни ограничения по начин, който би попречил на създаването и развитието на малките и средните предприятия;(3) като има предвид, че повишаването на безопасността, хигиената и опазването на здравето на работното място е цел, която не следва да бъде подчинена на чисто икономически съображения;(4) като има предвид, че спазването на минимални изисквания за опазване на здравето и безопасността на работниците от рискове, свързани с химични агенти, има за цел да гарантира не само опазване на здравето и безопасността на всеки отделен работник, но и да осигури също минимално равнище на защита на всички работници на Общността, като се избягва всяко евентуално нарушаване в областта на конкуренцията;(5) като има предвид, че за Общността като цяло трябва да се установи еднакво равнище на защита от рисковете, свързани с химични агенти; като има предвид, че това равнище на защита трябва да се установи не посредством подробни предписания, а чрез рамка от общи принципи, които да дават възможност на държавите-членки последователно да прилагат минималните изисквания;(6) като има предвид, че при трудова дейност, включваща химични агенти, има вероятност работниците да са изложени на риск;(7) като има предвид, че Директива 80/1107/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1980 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозиция на химични, физични и биологични агенти по време на работа [4], Директива 82/605/ЕИО на Съвета от 28 юли 1982 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозиция на метално олово и неговите йонни съединения по време на работа (първа специална директива по смисъла на член 8 от Директива 80/1107/ЕИО) [5] и Директива 88/364/ЕИО на Съвета от 9 юни 1988 г. за защита на работниците чрез забрана на някои конкретни агенти и/или някои трудови дейности (четвърта специална директива по смисъла на член 8 от Директива 80/1107/ЕИО) [6], с оглед постигане на съгласуваност и яснота, както и по технически причини, трябва да бъдат преразгледани и включени в единна директива, която определя минимални изисквания за опазване на здравето и безопасността на работниците при трудови дейности, включващи химични агенти; като има предвид, че гореспоменатите директиви могат да бъдат отменени;(8) като има предвид, че настоящата директива е специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. относно въвеждането на мерки за насърчаване на подобряването на здравето и безопасността на работниците на работното място [7];(9) като има предвид, че следователно разпоредбите на споменатата директива се прилагат изцяло за излагането на работниците на химични агенти, без да се засягат по-строгите и/или специалните разпоредби, съдържащи се в настоящата директива;(10) като има предвид, че в задължителните международни спогодби и конвенции, които са включени в разпоредбите на общностното право за превоза на опасни товари с автомобилен, железопътен, воден и въздушен транспорт, се съдържат по-строги и/или специални разпоредби за превоза на опасни химични агенти;(11) като има предвид, че с Директива 67/548/ЕИО [8] и Директива 88/379/ЕИО [9] за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класифицирането, опаковането и етикетирането съответно на опасни вещества и препарати Съветът е установил система от критерии за класификация на опасните вещества и препарати;(12) като има предвид, че определението на опасен химичен агент би трябвало да включва всяко химично вещество, което отговаря на тези критерии, както и всяко друго химично вещество, което въпреки че не отговаря на тези критерии, може поради своите физико-химични, химични или токсикологични свойства и начина, по-който то се употребява или съществува на работното място, да представлява риск за безопасността и здравето на работниците;(13) като има предвид, че в Директива 90/492/ЕИО [10] Комисията е определила и установила система за специфична информация относно опасните вещества и препарати под формата на информационни фишове с данни за безопасността, предназначени главно за промишлени потребители, за да им бъде дадена възможност да вземат мерките, които са необходими, за да се осигури опазване на здравето и безопасността на работниците; като има предвид, че Директива 92/58/ЕИО на Съвета от 24 юни 1992 г. относно минималните изисквания за осигуряване на знаци за безопасност и/или здраве по време на работа (девета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) [11] определя система за маркиране на контейнерите и тръбопроводите, използвани за опасни вещества или препарати при работа;(14) като има предвид, че работодателят трябва да направи оценка на всеки риск за безопасността и здравето на работниците, произтичащ от наличието на опасни химични агенти на работното място, за да вземе необходимите превантивни мерки и мерки за защита, определени в настоящата директива;(15) като има предвид, че превантивните мерки, определени в резултат на оценката на риска и взети от работодателя, трябва да са съвместими с необходимостта от опазване на общественото здраве и околната среда;(16) като има предвид, че за да се допълни информацията, която е на разположение на работниците с цел гарантиране на по-високо равнище на защита, е необходимо работниците и техните представители да са информирани относно рисковете, които химичните агенти могат да представляват по отношение на тяхната безопасност и здраве, а също и относно мерките, необходими за намаляване или премахване на тези рискове, както и да имат възможност да следят за предприемането на необходимите мерки за защита;(17) като има предвид, че наблюдението на здравето на работниците, за които резултатите от гореспоменатата оценка разкриват риск за здравето, може да допринесе за превенцията и мерките за защита, които следва да бъдат взети от работодателя;(18) като има предвид, че работодателят трябва редовно да прави оценка и измервания и да следи най-новите достижения в технологиите с оглед подобряване на опазването на безопасността и здравето на работниците;(19) като има предвид, че най-новите научни данни следва да се оценяват от независими учени, за да подпомогнат Комисията при установяването на гранични стойности на професионална експозиция;(20) като има предвид, че дори ако в някои случаи научните познания не са такива, че да е възможно да се определи нивото на експозиция на даден химичен агент, под което престават да съществуват рискове за здравето, все пак намаляването на експозицията на тези химични агенти ще намали тези рискове;(21) като има предвид, че в Директива 91/322/ЕИО [12] и в Директива 96/94/ЕО [13] Комисията е определила индикативни гранични стойности, както е предвидено в Директива 80/1107/ЕИО, и че споменатите директиви би трябвало да се запазят като част от настоящата рамка;(22) като има предвид, че Комисията следва да изготви необходимите технически изменения на настоящата директива в сътрудничество с Комитета, създаден с Директива 89/391/ЕИО, за да подпомага Комисията при извършване на техническите изменения на специалните директиви, приети в рамките на цитираната по-горе директива; като има предвид, че Комисията, след като предварително е поискала становището на Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място в съответствие с Решение 74/325/ЕИО [14], би трябвало също да изготви практически насоки за прилагането на настоящата директива;(23) като има предвид, че отмяната на Директива 80/1107/ЕИО не трябва да води до намаляване на действащите стандарти за защита на работниците от химични, физични и биологични агенти; като има предвид, че стандартите, произтичащи от съществуващите директиви относно биологични агенти, предложението за директива за физични агенти, настоящата директива и всички изменения на тези текстове, би трябвало да отразяват и най-малко да запазват стандартите, установени в споменатата директива;(24) като има предвид, че настоящата директива представлява практически принос към създаването на социалното измерение на вътрешния пазар,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Цел и приложно поле1. Настоящата директива, която е четиринадесетата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, определя минимални изисквания за защита на работниците от рискове за тяхното здраве и безопасност, които произтичат или има вероятност да произтекат от въздействието на химични агенти, които съществуват на работното място, или в резултат на всяка трудова дейност, включваща химични агенти.2. Изискванията на настоящата директива се прилагат, когато на работното място съществуват или може да съществуват химични агенти, без да се нарушават разпоредбите за химични агенти, за които се прилагат мерки за радиационна защита по силата на директивите, приети съгласно Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия.3. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат за канцерогени при работа, без да се засягат по-строгите и/или специалните разпоредби, съдържащи се в Директива 90/394/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозицията на канцерогени (шеста специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) [15].4. Разпоредбите на Директива 89/391/ЕИО се прилагат изцяло за цялата област, посочена в настоящия член, без да се нарушават по-строгите и/или специалните разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.5. Що се отнася до превоза на опасни химични агенти, разпоредбите на настоящата директива се прилагат, без да се засягат по-строгите и/или специалните разпоредби, съдържащи се в Директива 94/55/ЕО [16], в Директива 96/49/ЕО [17], в разпоредбите на Международния кодекс за превоз на опасни товари по море (IMDG code), Международния кодекс за превоз на химикали в насипно състояние (IBC code) и Международния кодекс за строеж и оборудване на кораби за превоз на втечнен газ в насипно състояние (IGC code), така, като са определени в член 2 от Директива 93/75/ЕИО [18], в разпоредбите на Европейското споразумение за международен превоз на опасни товари по вътрешни водни пътища и на Регламента за превоз на опасни вещества по река Рейн така, както са включени в общностното право и в техническите указания за безопасен превоз на опасни товари, публикувани към датата на влизане в сила на настоящата директива от Международната организация по гражданска авиация.Член 2ОпределенияПо смисъла на настоящата директива използваните термини имат следните значения:а) "химичен агент" е всеки химичен елемент или съединение, самостоятелно или във вид на примес така, както съществува в естествено състояние или произведен, използван или отделен, включително като отпадъчен продукт, от всяка трудова дейност, независимо дали е произведен съзнателно, или не и дали е пуснат на пазара, или не;б) "опасен химичен агент" е:i) всеки химичен агент, който отговаря на критериите за класификация на опасни вещества, определени в приложение VI към Директива 67/548/ЕИО, независимо дали това вещество е класифицирано или не по силата на споменатата директива, с изключение на веществата, които отговарят само на критериите за класификация на опасните за околната среда вещества;ii) всеки химичен агент, който отговаря на критериите за класификация на опасни препарати по смисъла на Директива 88/379/ЕИО, независимо дали този препарат е класифициран или не по силата на споменатата директива, с изключение на препаратите, които отговарят само на критериите за класификация на опасните за околната среда вещества;iii) всеки химичен агент, който въпреки че не отговаря на критериите за класификация като опасен в съответствие с подточки i) и ii), може поради своите физико-химични, химични или токсикологични свойства и начина, по който се използва или съществува на работното място да представлява риск за безопасността и здравето на работниците, включително всеки химичен агент, за който е определена гранична стойност на професионална експозиция по силата на член 3.в) "дейност, включваща химични агенти" е всяка работа, при която се използват химични агенти или са предназначени да се използват при всеки процес, включително производство, манипулиране, съхранение, транспорт или изхвърляне и обработка, или които са резултат от такава работа;г) "гранична стойност на професионална експозиция" е, освен ако не е посочено друго, границата на претеглената като функция на времето средна стойност на концентрацията на даден химичен агент във въздуха в дихателната зона на даден работник спрямо определен референтен период;д) "биологична гранична стойност" е границата на концентрацията в съответната биологична среда на съответния агент, негов метаболит или показател на въздействие;е) "наблюдение на здравето" е оценката на състоянието на здравето на отделен работник в зависимост от експозицията на конкретен химичен агент на работното място;ж) "опасност" е присъщото свойство на химичен агент, който може да има вредно въздействие;з) "риск" е вероятността, че потенциалът за вредност ще бъде постигнат при условията на употреба и/или експозиция.Член 3Гранични стойности на професионална експозиция и гранични биологични стойности1. Комисията оценява отношението между въздействието на опасните химични агенти върху здравето и степента на професионална експозиция чрез независима научна оценка на най-новите научни данни.2. Въз основа на описаната в параграф 1 оценка Комисията, след предварителна консултация с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място, предлага европейски цели за защита на работниците от химичните рискове под формата на индикативни гранични стойности на професионална експозиция, които ще бъдат определени на общностно равнище.Тези гранични стойности се установяват или преразглеждат, като се отчитат наличните техники за измерване, в съответствие с процедурата, посочена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО. Държавите-членки уведомяват редовно организациите на работниците и на работодателите за индикативните гранични стойности на професионална експозиция, определени на общностно равнище.3. За всеки химичен агент, за който на общностно равнище е установена индикативна гранична стойност на професионална експозиция, държавите-членки определят национална гранична стойност на професионална експозиция, като отчитат общностната гранична стойност и определят нейното естество в съответствие с националното законодателство и практика.4. На общностно равнище могат да се определят задължителни гранични стойности на професионална експозиция и освен факторите, отчетени при установяването на индикативни гранични стойности на професионална експозиция, те отчитат факторите на изпълнимост, като същевременно се поддържа целта за гарантиране на здравето на работниците на работното място. Тези гранични стойности се установяват в съответствие с член 118а от Договора и са дадени в приложение I към настоящата директива.5. За всеки химичен агент, за който е установена задължителна гранична стойност на професионална експозиция, държавите-членки установяват съответстваща национална задължителна гранична стойност на професионална експозиция въз основа на общностната гранична стойност, но без да я превишава.6. На общностно равнище могат да се определят задължителни биологични гранични стойности въз основа на описаната в параграф 1 оценка и в зависимост от наличните техники за измерване; тези стойности отразяват факторите на изпълнимост, като същевременно се поддържа целта за гарантиране на здравето на работниците на работното място. Тези гранични стойности се установяват в съответствие с процедурата, предвидена в член 118а от Договора и са дадени в приложение II към настоящата директива, заедно със съответната друга информация за наблюдение на здравето.7. За всеки химичен агент, за който е установена задължителна биологична гранична стойност държавите-членки установяват съответстваща национална задължителна биологична гранична стойност въз основа на общностната гранична стойност, но без да я превишава.8. Когато държава-членка въвежда или преразглежда национална гранична стойност на професионална експозиция или национална биологична гранична стойност за химичен агент, тя уведомява за това Комисията и останалите държави-членки, като прилага и съответните научно-технически данни. Комисията приема подходящите мерки.9. Въз основа на докладите, предавани от държавите-членки в съответствие с член 15, Комисията извършва оценка на начина, по който държавите-членки са отчели индикативните за Общността гранични стойности при установяването на съответните национални гранични стойности на професионална експозиция.10. Стандартизираните методи за измерване и оценка на концентрациите във въздуха на работното място спрямо граничните стойности на професионална експозиция се изготвят в съответствие с член 12, параграф 2.РАЗДЕЛ IIЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕЧлен 4Определяне и оценка на риска от опасни химични агенти1. При изпълнение на задълженията, определени в член 6, параграф 3 и член 9, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят определя най-напред дали на работното място съществуват опасни химични агенти. Ако това е така, той оценява всеки риск за безопасността и здравето на работниците, който произтича от съществуването на тези химични агенти, като взема предвид следното:- техните опасни свойства,- информацията за безопасност и здраве, която се предоставя от доставчика (например, съответния информационен фиш с данни за безопасността, предоставен в съответствие с разпоредбите на Директива 67/548/ЕИО или на Директива 88/379/ЕИО),- степента, вида и продължителността на експозиция,- условията на работата, включваща такива агенти, включително тяхното количество,- граничните стойности на професионална експозиция или биологичните гранични стойности, установени на територията на въпросната държава-членка,- ефектът от превантивните мерки, които са взети или следва да бъдат взети,- заключенията, ако има, които следва да се направят от вече извършено наблюдение на здравето.Работодателят получава от доставчика или от други лесно достъпни източници допълнителната информация, която е необходима за оценката на риска. Тази информация обхваща, в зависимост от случая, конкретната оценка на риска за потребителите, установен въз основа на общностното законодателство в областта на химичните агенти.2. Работодателят трябва да разполага с оценка на риска в съответствие с член 9 от Директива 89/391/ЕИО и да определи мерките, които трябва да се приемат в съответствие с членове 5 и 6 от настоящата директива. Оценката на риска се придружава от документи в подходяща форма в съответствие с националното законодателство и практики и може да включва документи, представени от работодателя, доказващи, че поради естеството и степента на рисковете, свързани с химичните агенти, е излишна допълнителна подробна оценка на риска. Оценката на риска се осъвременява, в частност, ако са настъпили съществени промени, поради които тя може да е остаряла, или ако резултатите от наблюдението на здравето покажат необходимостта от нея.3. Оценката на риска включва някои дейности в предприятието или в учреждението, като поддръжка, по отношение на които е предвидим риск от значителна експозиция или от които могат да произтекат неблагоприятни последици за безопасността и здравето по други причини, дори и след като са били взети всички технически мерки.4. В случай на дейности, включващи експозиция на редица опасни химични агенти, рискът се оценява въз основа на рисковете от всички тези химични агенти взети заедно.5. В случай на нова дейност, включваща опасни химични агенти, работата може да започне само след като е направена оценка на риска за тази дейност и са осъществени всички набелязани превантивни мерки.6. Практическите насоки за определянето и оценката на риска, както и за тяхното преразглеждане и ако е необходимо, изменение, се изготвят в съответствие с член 12, параграф 2.Член 5Общи принципи за предотвратяване на рисковете, свързани с опасни химични агенти, и прилагане на директивата в зависимост от оценката на рисковете1. В изпълнение на своето задължение да следи за здравето и безопасността на работниците при всяка дейност, включваща опасни химични агенти, работодателят взема необходимите превантивни мерки, посочени в член 6, параграфи 1 и 2 от Директива 89/391/ЕИО, като включва към тях мерките, предвидени в настоящата директива.2. Рисковете за здравето и безопасността на работниците по време на работа, включваща опасни химични агенти, се отстраняват или се ограничават до минимум чрез:- проектиране и организиране на системи за работа на работното място,- осигуряване на оборудване, подходящо за работа с химични агенти, и процедури за поддръжка, които гарантират безопасността и здравето на работниците по време на работа,- ограничаване до минимум на броя на работниците, които са експонирани или има вероятност да бъдат експонирани,- ограничаване до минимум на продължителността и интензитета на експозиция,- подходящи хигиенни мерки,- ограничаване на количеството химични агенти, съществуващи на работното място, до минимума, изискван за съответния вид работа,- подходящи процедури за работа, включително разпоредби, осигуряващи безопасно манипулиране, съхранение и транспортиране на работното място на опасни химични агенти и на отпадъците, съдържащи такива агенти.Практическите насоки за превантивни мерки, с оглед да се контролира рискът, се изготвят в съответствие с член 12, параграф 2.3. Ако резултатите от споменатата в член 4, параграф 1 оценка разкрият риск за безопасността и здравето на работниците, се прилагат специалните мерки за защита, предотвратяване и наблюдение, посочени в членове 6, 7 и 10.4. Ако резултатите от споменатата в член 4, параграф 1 оценка покажат, че поради количествата на даден опасен химичен агент, съществуващ на работното място, има само незначителен риск за безопасността и здравето на работниците, и взетите в съответствие с параграфи 1 и 2 от настоящия член мерки са достатъчни за намаляване на риска, не се прилагат разпоредбите на членове 6, 7 и 10.Член 6Специални мерки за защита и предотвратяване1. Работодателят следи рискът от даден опасен за безопасността и здравето на работниците химичен агент да бъде премахнат или ограничен до минимум.2. За прилагането на параграф 1 работодателят може да предпочете да прибегне до заместване, тоест да избягва да използва опасен химичен агент, като го замести с химичен агент или процес, който в условията на неговото използване не е опасен или е по-малко опасен за здравето и безопасността на работниците, в зависимост от случая.Когато естеството на дейността не позволява рискът да бъде отстранен чрез заместване, предвид дейността и оценката на риска, посочена в член 4, работодателят ограничава до минимум риска, като прилага мерки за защита и предотвратяване, съответстващи на оценката на риска, извършена съгласно член 4. Тези мерки включват по реда на приоритета:а) проектиране на подходящи работни процеси и на контролни техники, както и използване на подходящо оборудване н материали, с оглед да се избягва или да се ограничи до минимум отделянето на опасни химични агенти, които могат да представляват риск за безопасността и здравето на работниците на работното място;б) прилагане на мерки за колективна защита при източника на риска, като подходяща вентилация и подходящи организационни мерки;в) ако експозицията не може да бъде предотвратена с други средства, се прилагат мерки за индивидуална защита, включително лични предпазни средства.Практическите насоки за мерките за защита и предотвратяване, с оглед да се контролира рискът, се изготвят в съответствие с член 12, параграф 2.3. Мерките, посочени в параграф 2 от настоящия член, се допълват от наблюдение на здравето в съответствие с член 10, ако това е оправдано предвид естеството на риска.4. Освен ако работодателят не демонстрира ясно с други средства на оценяване, че в съответствие с параграф 2 е постигнато достатъчно предотвратяване и защита, той извършва редовно и когато възникне промяна в условията, която може да се отрази на експозицията на работниците на химични агенти, такива измервания на химичните агенти, които могат да представляват риск за здравето на работника на работното място, каквито са необходими, по-специално в зависимост от граничните стойности на професионална експозиция.5. При изпълнението на задълженията, посочени в член 4 или произтичащи като следствие от него, работодателят взема предвид резултатите от процедурите, споменати в параграф 4 от настоящия член.При всеки случай, когато е превишена граничната стойност на професионална експозиция, установена ефективно на територията на дадена държава-членка, работодателят незабавно взема мерки, като отчита естеството на тази гранична стойност, за поправяне на ситуацията чрез осъществяване на мерки за превенция и защита.6. Въз основа на цялостната оценка на рисковете и общите принципи за тяхното предотвратяване в членове 4 и 5 работодателят взема технически и/или организационни мерки, съответстващи на естеството на операциите, включително съхранение, манипулиране и отделяне на несъвместими химични агенти, като осигурява защита на работниците срещу опасности, произтичащи от физико-химичните свойства на химичните агенти. По-специално, той взема мерки по приоритет за:а) предотвратяване на наличието на работното място на опасни концентрации от запалими вещества или опасни количества от химически неустойчиви вещества, или когато естеството на работата не позволява това,б) избягване наличието на източници на запалване, които биха могли да предизвикат пожари или експлозии, или неблагоприятни условия, които биха могли да доведат до това, химически неустойчиви вещества или смеси от вещества да имат опасни физични последици, ив) облекчаване на вредните последици за здравето и безопасността на работниците в случай на пожар или експлозия вследствие запалването на запалими вещества, или вредни физични последици, произтичащи от химически неустойчиви вещества или смеси от вещества.Работното оборудване и системите за защита, осигурени от работодателя за защита на работниците, са в съответствие със съответните разпоредби на Общността относно проектирането, производството и доставката, по отношение на здравето и безопасността. Техническите и/или организационните мерки, взети от работодателя, отчитат и съответстват на груповата класификация на оборудването, определена в приложение I към Директива 94/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно оборудването и системите за защита, предназначени за ползване в потенциално експлозивни среди [19].Работодателят взема мерки, за да осигури достатъчен контрол на инсталациите, оборудването и машините или предоставя пожарогасители с бързо активиране или устройства за намаляване на налягането при експлозия.Член 7Приложими мерки в случай на злополука, произшествие или извънредно положение1. Без да се засягат задълженията, посочени в член 8 от Директива 89/391/ЕИО, за да защити безопасността и здравето на работниците при злополука, произшествие или извънредно положение, свързани с наличието на опасни химични агенти на работното място, работодателят установява процедури (планове за действие), които влизат в изпълнение при възникване на подобно събитие, така че да се предприемат съответни действия. Тези разпоредби включват съответни тренировки за безопасност, които трябва да се провеждат редовно, и осигуряване на съответните средства за оказване на първа помощ.2. Когато настъпи някое от събитията, посочени в параграф 1, работодателят незабавно взема мерки за смекчаване на последиците от събитието и за уведомяване на засегнатите работници за това.За възстановяване на ситуацията до нормалната:- работодателят осъществява съответните мерки за възможно най-бързото подобряване на ситуацията,- в засегнатата зона се разрешава да работят само на онези работници, без които не могат да се извършат ремонтно-възстановителните и други необходими работи.3. На работниците, на които е разрешено да работят в засегнатата зона, се предоставят подходящи защитни дрехи, лична предпазна екипировка, специализирано оборудване и инсталации за безопасност, които те са длъжни да използват, докато трае ситуацията; тази ситуация не е постоянна.Не се разрешава оставане на незащитени лица в засегнатата зона.4. Без да се засягат разпоредбите на член 8 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят взема мерките, необходими за осигуряване на системите за предупреждение и други системи за комуникация, които са необходими, за да се сигнализира увеличен риск за безопасността и здравето, да се даде възможност за съответна реакция и да се вземат незабавно, ако е необходимо, мерките, които се налагат, и да се предприемат операциите за оказване на помощ, за евакуация и спасяване.5. Работодателят следи информацията за спешните мерки, отнасящи се до опасни химични агенти, да бъде на разположение. Компетентните вътрешни и външни служби в случай на злополука и извънредно положение следва да имат достъп до тази информация. Тя включва следното:- предварително известяване за съответни опасности при работа, мерки за установяване на опасността, предпазни мерки и процедури, така че службите за спешно реагиране да могат да подготвят свои собствени процедури за реакция и предпазни мерки; и- цялата налична информация относно специфични опасности, които възникват или има вероятност да възникнат в момент на злополука или извънредно положение, включително информация относно процедурите, изготвени съгласно настоящия член.Член 8Информация и обучение на работниците1. Без да се засягат разпоредбите на членове 10 и 12 от Директива 89/391/ЕИО, работодателят следи на работниците и/или техни представители да бъдат предоставени:- данните, получени съгласно член 4 от настоящата директива, и те да са допълнително информирани винаги, когато важна промяна на работното място води до изменение в тези данни,- информация за опасните химични агенти, които се намират на работното място, например наименованието на тези агенти, рисковете за безопасността и здравето, съответните гранични стойности на професионална експозиция и други законодателни разпоредби,- обучение и информация относно подходящите предпазни мерки и действия, които те могат да вземат, за да предпазят себе си и други работници на работното място,- достъп до всеки информационен фиш с данни за безопасността, предоставен от доставчика в съответствие с член 10 от Директива 88/379/ЕИО и член 27 от Директива 92/32/ЕИО [20];и тази информация да е:- предоставена по начин, съответстващ на резултата от оценката на риска по силата на член 4 от настоящата директива. Този начин може да варира от устно съобщение до индивидуална инструкция и обучение, придружени от писмена информация, в зависимост от естеството и степента на риска, разкрит от изискваната от споменатия член оценка,- актуализирана, за да отчете променящите се обстоятелства.2. Когато при работа се използват контейнери и тръбопроводи за опасни химични агенти и те не са маркирани в съответствие с действащото в Общността законодателство за етикетирането на химични агенти и за обозначенията за безопасност на работното място, работодателят, без да се засягат дерогациите, предвидени в гореспоменатото законодателство, следи да може ясно да се определи съдържанието на контейнерите и тръбопроводите, заедно с естеството на това съдържание и всички свързани с него опасности.3. Държавите-членки могат да вземат необходими мерки, за да се гарантират, че работодателите могат да получат (за предпочитане от производителя или доставчика) при поискване цялата информация за опасни химични агенти, необходима за прилагането на член 4, параграф 1 от настоящата директива, доколкото Директиви 67/548/ЕИО и 88/379/ЕИО не предвиждат задължение за осигуряване на информация.РАЗДЕЛ IIIДРУГИ РАЗПОРЕДБИЧлен 9Забрани1. За да се предотврати експозицията на работниците на рискове за здравето от някои химични агенти и/или някои дейности, включващи химични агенти, се забраняват производството, изработката или употребата при работа на химичните агенти и дейностите, определени в приложение III, до определената в него степен.2. Държавите-членки могат да разрешават дерогации от изискванията, посочени в параграф 1, при следните обстоятелства:- само за целите на научни изследвания или изпитвания, включително анализ,- за дейности, предназначени да премахнат химични агенти, които съществуват под формата на странични продукти или отпадъчни продукти,- за производството на химичните агенти, посочени в параграф 1 за използване като междинни продукти и за такава употреба.Експозицията на работниците на химичните агенти, посочени в параграф 1, трябва да се предотврати, по-специално като се осигури производството и най-ранната възможна употреба на такива химични агенти като междинни продукти да става в една-единствена затворена система, от която гореспоменатите химични агенти могат да се отстранят само до степента, необходима за проследяване на процеса или поддържането на системата.Държавите-членки могат да предвидят системи за индивидуални разрешителни.3. Когато се разрешават дерогации в съответствие с параграф 2, компетентният орган изисква от работодателя да предостави следната информация:- основанието за исканата дерогация,- количеството на химичния агент, който ще се използва ежегодно,- дейностите и/или участващите реакции или процеси,- броя на работниците, които могат да бъдат засегнати,- предпазните мерки, предвидени за защита на безопасността и здравето на съответните работници,- взетите организационно-технически мерки за предотвратяване на експозицията на работниците.4. Съветът, в съответствие с процедурата, предвидена в член 118а от Договора, може да изменя и допълва списъка със забрани, даден в параграф 1 от настоящия член, за да добави други химични агенти или дейности.Член 10Наблюдение на здравето1. Без да се засягат разпоредбите на член 14 от Директива 89/391/ЕИО, държавите-членки приемат разпоредби за провеждане на съответното наблюдение на здравето на работниците, за които резултатите от оценката, посочена в член 4 от настоящата директива, разкриват наличието на риск за здравето. Тази разпоредби, включително изискванията, определени за досиетата, отнасящи се до здравето и експозицията и тяхната наличност, се въвеждат в съответствие с националното законодателство и/или практики.Наблюдението на здравето, резултатите от което се вземат предвид при прилагането на превантивни мерки за конкретното работно място, е целесъобразно, когато:- експозицията на работника на опасен химичен агент е такава, че е възможно да се установи връзка между нея и заболяване или увреждане, което може да се установи, и- има вероятност заболяването или увреждането да възникне при конкретните условия на работа на работника, и- техниката за проучване има малък риск за работниците.Освен това, трябва да има валидни техники за установяване на индикации за заболяването или увреждането.Когато е установена задължителна биологична гранична стойност, както е посочено в приложение II, наблюдението на здравето е задължително изискване при работа със съответния опасен химичен агент, в съответствие с процедурите в посоченото приложение. Работниците следва да бъдат информирани за това изискване, преди да им бъде възложена задачата, носеща риск от експозиция на посочения опасен химичен агент.2. Държавите-членки приемат разпоредби, за да гарантират, че за всеки работник, подложен на наблюдение на здравето му в съответствие с изискванията на параграф 1, се изготвят и своевременно се актуализират индивидуални досиета за здравето и експозицията.3. Досиетата за здравето и експозицията съдържат обобщение на резултатите от извършеното наблюдение на здравето и на всички данни от контрола, представителни за експозицията на работника. Биологичният контрол и наблюдение и свързаните с него изисквания могат да формират част от наблюдението на здравето.Досиетата за здравето и експозицията се съхраняват в подходяща форма, така че на по-късна дата да може да се направи справка, като се има предвид евентуалната поверителност.Копия от съответните досиета се предоставят на компетентния орган при поискване. Работникът, при поискване от негова страна, следва да има достъп до досиетата за здравето и експозицията, които се отнасят лично до него.Когато дадено предприятие преустанови дейността си, досиетата за здравето и експозицията се предоставят на разположение на компетентния орган.4. Когато в резултат на наблюдение на здравето:- за даден работник се установи, че има заболяване, което може да се идентифицира, или увреждане, което се счита от лекар или от специалист по професионално здравеопазване за възникнало в резултат на експозиция на опасен химичен агент, или- е установено превишаване на задължителната биологична гранична стойност,работникът се информира от лекаря или друго лице с подходяща квалификация за резултата, който се отнася лично до него, като освен това му се предоставя и информация и съвет във връзка с наблюдението на здравето, на което работещият следва да се подложи след края на експозицията, аработодателят:- преразглежда оценката на риска, извършена в съответствие с член 4, параграф 1,- преразглежда мерките, предвидени за премахване или намаляване на рисковете в съответствие с членове 5 и 6,- взема предвид съвета на специалиста по професионално здравеопазване или друго лице с подходяща квалификация, или компетентния орган, при изпълнението на всички мерки, необходими за премахване или намаляване на риска в съответствие с член 6, включително възможността на работника да се възложи алтернативна работа, където няма риск от по-нататъшна експозиция, и- организира непрекъснато наблюдение на здравето и осигурява преразглеждане на здравния статус на всеки друг работник, който е бил подобно експониран. В такъв случай компетентният лекар или специалистът по професионално здравеопазване, или компетентният орган, може да предложи да се извърши медицински преглед на експонираните лица.Член 11Консултации и участие на работницитеКонсултациите и участието на работниците и/или на техни представители се провеждат в съответствие с член 11 от Директива 89/391/ЕИО по въпроси, обхванати от настоящата директива, включително приложенията към нея.Член 12Адаптиране на приложенията, изготвяне и приемане на технически насоки1. Измененията от чисто техническо естество на приложенията, в съответствие с:- приемането на директиви в областта на техническото съгласуване и стандартизацията относно химични агенти, и/или- техническия прогрес, промените в международните правила или спецификации и новите познания в областта на химичните агенти,се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.2. Комисията изготвя практически насоки с незадължителен характер. Тези насоки се отнасят до въпросите, посочени в членове 3, 4, 5 и 6, както и в приложение II, точка 1.Комисията най-напред провежда консултация с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място в съответствие с Решение 74/325/ЕИО.В рамките на прилагане на настоящата директива държавите-членки вземат под внимание, доколкото е възможно, тези насоки при разработването на своите национални политики за опазване на здравето и безопасността на работниците.Член 13Отмяна и изменение на предходни директиви1. Директиви 80/1107/ЕИО, 82/605/ЕИО и 88/364/ЕИО се отменят от датата, посочена в член 14, параграф 1.2. Директива 83/477/ЕИО на Съвета от 19 септември 1983 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозицията на азбест по време на работа (втора специална директива по смисъла на член 8 от Директива 80/1107/ЕИО) [21] се изменя, както следва:а) В член 1, параграф 1, първо изречение следният текст се заличава:"която е втората специална директива по смисъла на член 8 от Директива 80/1107/ЕИО";б) В член 9 параграф 2 се заменя със следния текст:"2. Измененията, необходими за адаптиране към техническия прогрес на приложенията към настоящата директива, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [].в) В член 15, параграф 1, втора алинея текстът "в съответствие с процедурата, предвидена в член 10 от Директива 80/1107/ЕИО" се заменя със следния текст:"в съответствие с процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО".3. Директива 86/188/ЕИО на Съвета от 12 май 1986 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозицията на шум при работа [23] се изменя, както следва:а) В член 1, параграф 1 следният текст се заличава:"която е третата специална директива по смисъла на Директива 80/1107/ЕИО";б) В член 12, параграф 2, втората алинея се заменя със следния текст:"Приложения I и II се адаптират към техническия прогрес съгласно процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване на подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [].4. Всяко друго препращане в Директива 83/477/ЕИО и Директива 86/188/ЕИО към Директива 80/1107/ЕИО е недействително, считано от датата на отмяна на споменатата директива.5. Директиви 91/322/ЕИО и 96/94/ЕО остават в сила.РАЗДЕЛ IVЗаключителни разпоредбиЧлен 141. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 5 май 2001 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те вече са приели или които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 15Държавите-членки докладват на Комисията на всеки пет години относно практическото прилагане на настоящата директива, като посочват гледните точки на социалните партньори.Комисията уведомява за това Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет.Член 16Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 17Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 7 април 1998 година.За СъветаПредседателD. Blunkett[1] ОВ C 165, 16.6.1993 г., стр. 4.[2] ОВ C 34, 2.2.1994 г., стр. 42.[3] Становище на Европейския парламент от 20 април 1994 г. (ОВ C 128, 9.5.1994 г., стр. 167), Обща позиция на Съвета от 7 октомври 1997 г. (ОВ C 375, 10.12.1997 г., стр. 2) и Решение на Европейския парламент от 17 февруари 1998 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ L 327, 3.12.1980 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 88/642/EИО (ОВ L 356, 24.12.1988 г., стр. 74).[5] ОВ L 247, 23.8.1982 г., стр. 12.[6] ОВ L 179, 9.7.1988 г., стр. 44.[7] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[8] ОВ 196, 16.8.1967 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 96/56/EО (ОВ L 236, 18.9.1996 г., стр. 35).[9] ОВ L 187, 16.7.1988 г., стр. 14. Директива, последно изменена с Директива 96/65/EО на Комисията (ОВ L 265, 18.10.1996 г., стр. 15).[10] ОВ L 275, 5.10.1990 г., стр. 35.[11] ОВ L 245, 26.8.1992 г., стр. 23.[12] ОВ L 177, 5.7.1991 г., стр. 22.[13] ОВ L 338, 28.12.1996 г., стр. 86.[14] ОВ L 185, 9.7.1974 г., стр. 15. Решение, последно изменено с Акта за присъединяване от 1994 г.[15] ОВ L 196, 26.7.1990 г., стр. 1.[16] Директива 94/55/ЕО на Съвета от 21 ноември 1994 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно превоза на опасни товари по шосе (ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 7). Директива, изменена с Директива 96/86/EО на Комисията (ОВ L 335, 24.12.1996 г., стр. 43).[17] Директива 96/49/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно превоза на опасни товари с железопътен транспорт (ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 25). Директива, изменена с Директива 96/87/ЕО на Комисията (ОВ L 335, 24.12.1996 г., стр. 45).[18] Директива 93/75/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 г. относно минималните изисквания за плавателните съдове, отправящи се към или напускащи пристанища на Общността и превозващи опасни или замърсяващи товари (ОВ L 247, 5.10.1993 г., стр. 19). Директива, последно изменена с Директива 97/34/ЕО на Комисията (ОВ L 158, 17.6.1997 г., стр. 40).[19] ОВ L 100, 19.4.1994 г., стр. 1.[20] ОВ L 154, 5.6.1992 г., стр. 1.[21] ОВ L 263, 24.9.1983 г., стр. 25. Директива, изменена с Директива 91/382/ЕИО (ОВ L 206, 29.7.1991 г., стр. 16).[] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.";[23] ОВ L 137, 24.5.1986 г., стр. 28.[] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1."--------------------------------------------------19980407ПРИЛОЖЕНИЕ IСПИСЪК НА ЗАДЪЛЖИТЕЛНИТЕ ГРАНИЧНИ СТОЙНОСТИ НА ПРОФЕСИОНАЛНА ЕКСПОЗИЦИЯНаименование на агента | EINECS № [1] | CAS № [2] | Гранична стойност на професионална експозиция 8 ч [3] | Гранична стойност на професионална експозиция краткосрочно [4] |mg/m3 [5] | ppm [6] | mg/m3 | ppm |Неорганично олово и неговите съединения | | | 0,15 | | | |[1] EINECS: Европейски списък на съществуващите търговски химически вещества.[2] CAS: Chemical Abstracts Service.[3] Измерена или изчислена спрямо референтен период от 8 часа претеглена средна стойност във времето.[4] Гранична стойност, над която не трябва да има експозиция и която се отнася за период от 15 минути, освен ако не е определено друго.[5] mg/m3 = милиграми на кубичен метър въздух при 20 °С и 101,3 kРа.[6] ppm = части на милион в обем въздух (ml/m3).--------------------------------------------------19980407ПРИЛОЖЕНИЕ IIЗАДЪЛЖИТЕЛНИ БИОЛОГИЧНИ ГРАНИЧНИ СТОЙНОСТИ И МЕРКИ ЗА НАБЛЮДЕНИЕ НА ЗДРАВЕТО1. Олово и неговите йонни съединения1.1. Биологичният контрол и наблюдение трябва да включват измерване на нивото на оловото в кръвта (PbB) с помощта на абсорбционна спектрометрия или друг метод, който дава еквивалентни резултати. Задължителната биологична гранична стойност е:70 µg Pb/100 ml кръв1.2. Медицинско наблюдение се извършва, ако:- експозицията на концентрация на олово във въздуха е по-висока от 0,075 mg/m3, изчислена като претеглена във времето средна стойност за 40 часа седмично, или- при отделните работници е измерено ниво на оловото в кръвта по-високо от 40 µg Pb/100 ml кръв.1.3. Практическите насоки за биологичен контрол и наблюдение и медицинско наблюдение трябва да се разработват в съответствие с член 12, параграф 2. Те трябва да включват препоръки за биологични показатели (например ALAU, ZPP, ALAD) и стратегии за биологичен контрол и наблюдение.--------------------------------------------------19980407ПРИЛОЖЕНИЕ IIIЗАБРАНИЗабранено е производството, изработването или употребата по време на работа на химичните агенти, а също и трудовите дейности, включващи химични агенти, които са изброени по-долу. Забраната не се прилага, ако химичният агент съществува в друг химичен агент или като съставка на отпадък, при положение че индивидуалната му концентрация в него е по-ниска от определената граница.а) Химични агентиEINECS № [1] | CAS № [2] | Наименование на агента | Гранична концентрация на освобождаване |202-080-4 | 91-59-8 | 2-нафтиламин и неговите соли | 0,1 % w/w |202-177-1 | 92-67-1 | 4-аминодифенил и неговите соли | 0,1 % w/w |202-199-1 | 92-87-5 | Бензидин и неговите соли | 0,1 % w/w |202-204-7 | 92-93-3 | 4-нитродифенил | 0,1 % w/w |б) Трудови дейностиНяма.[1] EINECS: Европейски списък на съществуващите търговски химически вещества.[2] CAS: Chemical Abstracts Service.--------------------------------------------------


title: Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите

text:
Важна правна забележка

|

32000L0078

Официален вестник n° L 303 , 02/12/2000 стр. 0016 - 0022 специално чешко издание глава 05 том 04 стр. 79  - 85 специално испанско издание глава 05 том 04 стр. 79  - 85 специално унгарско издание глава 05 том 04 стр. 79  - 85 специално литвийско издание глава 05 том 04 стр. 79  - 85 LV.ES глава 05 том 04 стр. 79  - 85 MT.ES глава 05 том 04 стр. 79  - 85 PL.ES глава 05 том 04 стр. 79  - 85 SK.ES глава 05 том 04 стр. 79  - 85 специално словенско издание глава 05 том 04 стр. 79  - 85

		20001127Директива 2000/78/ЕО на Съветаот 27 ноември 2000 годиназа създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиитеСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 13 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като взе предвид становището на Комитета на регионите [4],като има предвид, че:(1) В съответствие с член 6 от Договора за Европейския съюз, Европейският съюз се основава на принципите на свобода, демокрация, спазване на човешките права и основните свободи, върховенство на закона, принципи, които са общи за всички държави-членки, и спазва основните права, както са гарантирани от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като те са резултат от конституционни традиции, общи за държавите-членки като основни принципи на правото на Общността.(2) Принципът за равно третиране на жените и мъжете е добре установен чрез един важен инструмент на правото на Общността, в частност Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 г. относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и условията на труд [5].(3) При прилагане принципа за равно третиране, Общността следва, в съответствие с член 3 параграф 2 от Договора за ЕО, да цели премахването на неравенствата и да насърчава равенството между жените и мъжете, особено след като жените често са жертви на различни форми на дискриминация.(4) Правото на всички лица на равенство пред закона и защита срещу дискриминация представлява всеобщо право, признато от Всеобщата декларация за правата на човека, Конвенцията на ООН за премахването на всички форми на дискриминация по отношение на жените, Договорите на ООН за гражданските и политически права и за икономическите, социалните и културни права, Европейската конвенция за защита на човешките права и фундаментални свободи, по които държавите-членки са страни. Конвенция № 111 на Международната организация по труда (МОТ) забранява дискриминацията в сферата на заетостта и работното място.(5) Важно е да се спазват всички основни права и свободи. Настоящата директива не засяга свободата на сдружаване, включително правото на създаване на съюзи с други, и членуването в съюзи за защита на нечии интереси.(6) Хартата на Общността за основните социални права на работниците признава важността на борбата срещу всяка форма на дискриминация, включително необходимостта да се предприемат подходящи мерки за социална и икономическа интеграция на възрастните хора и хората с увреждания.(7) Договорът за ЕО включва сред целите си насърчаването на координацията на политиките по заетостта на държавите-членки. До този момент нова глава по заетостта е включена в Договора за ЕО като средство за развитие на координирана европейска стратегия по заетостта за насърчаване способна, обучена и адаптивна работна сила.(8) Насоките по заетостта 2000, одобрени от Европейския съвет в Хелзинки на 10 и 11 декември 1999 г. подчертават необходимостта от създаване на трудов пазар, благоприятстващ социалната интеграция чрез формулиране на съгласуван пакет от политики, целящи борбата с дискриминация спрямо такива групи като лицата с увреждания. Те също подчертават необходимостта да се обърне специално внимание на подкрепата на по-възрастните работници, за да се увеличи тяхното участие на пазара на труда.(9) Заетостта и упражняването на занятие са ключови елементи за гарантиране на равните възможности за всички и силно подпомагат пълното участие на гражданите в икономическия, културния и социален живот и реализирането на техния потенциал.(10) На 29 юни 2000 г. Съветът прие Директива 2000/43/ЕО [6], относно прилагането принципа за равно третиране независимо от расов или етнически произход. Настоящата директива вече регламентира защита срещу такава дискриминация в сферата на заетостта и упражняването на занятие.(11) Дискриминацията, която се основава на религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация може да възпрепятства постигането целите на Договора за ЕО, по-специално, достигането на високо ниво на заетост и социална закрила, повишаване на жизнения стандарт и качеството на живота, икономическата и социална сплотеност и солидарност, свободното движение на хора.(12) С тази цел, всяка пряка или непряка дискриминация, основаваща се на религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация, що се отнася до сферите, обхванати от настоящата директива, следва да бъдат забранени в цялата Общност. Тази забрана на дискриминация следва да се прилага и спрямо граждани на трети страни, но не покрива различия в третирането, основаващи се на националност и не засяга разпоредбите, уреждащи влизането и пребиваването на лица от трети страни и техния достъп до заетост и упражняване на занятие.(13) Настоящата директива не се прилага към схемите за социално осигуряване и социална закрила, чиито ползи не се третират като доходи по значението на термина, дадено за целите на член 141 от Договора за ЕО, нито пък за всеки вид плащане от страна на държавата, което има за цел предоставяне на достъп до заетост или поддържане на заетостта.(14) Настоящата директива не засяга националните разпоредби, регламентиращи възрастта за пенсия.(15) Оценяването на фактите, от които може да се заключи, че е налице пряка или непряка дискриминация е от компетенциите на националните съдебни или други компетентни органи, в съответствие с разпоредбите на националното законодателство или практика. Такива разпоредби могат да регламентират, по-специално, за установяване на непряка дискриминация чрез всички средства, включително въз основа доказателство на статистиката.(16) Предоставянето на мерки за приспособяване на работното място към нуждите на лицата с увреждания играе важна роля в борбата с дискриминацията, основаваща се на увреждане.(17) Настоящата директива не изисква избирането, повишението, оставането на работа или обучението на лице, което не е във възможност, състояние или наличие да изпълнява основните задължения на дадена длъжност или да премине съответното обучение, без обаче да се накърнява задължението за осигуряване на подходяща работна среда за лицата с увреждания.(18) Настоящата директива не изисква, по-специално, от въоръжените сили и полицията, затворите и службите по спешност да наемат или оставят на работа лица, които нямат изискваните способности да изпълняват кръга от задължения, свързани със законната цел за подържане оперативния капацитет на тези служби.(19) Още повече, за да могат държавите-членки да продължат да съблюдават бойната готовност на техните въоръжени сили, те могат да изберат да не прилагат разпоредбите на настоящата директива относно лицата с увреждания и възрастните хора към всички или част от техните въоръжени сили. Държавите-членки, които направят своя избор трябва да определят обхвата на тази дерогация.(20) Следва да се осигурят подходящи мерки, т.е ефективни и практически мерки, за адаптиране на работното място за лицата с увреждания, например адаптиране на сградите, оборудването, работното време, разпределянето на задачите, осигуряване на обучение и средства за интеграция.(21) При определяне дали въпросните мерки са непропорционална тежест, трябва да се вземе предвид, по-специално финансовите и други разходи, възможностите и финансовите ресурси на организацията или предприятието, както и възможността за получаване на обществено финансиране или друг вид помощ.(22) Настоящата директива не засяга националното законодателство относно семейното положение и зависещите от това обезщетения.(23) При много ограничени обстоятелства, разлика в третирането може да бъде оправдана, когато характеристика, свързана с религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация, съставлява основно и професионално-определящо изискване, когато целта е законна и изискването пропорционално. Такива условия трябва да бъдат включени в информацията, предоставена от държавите-членки на Комисията.(24) Европейският съюз в своята Декларация № 11 за статута на църквите и нерелигиозните организации, приложена към Заключителния акт на Договора от Амстердам, напълно признава, че зачита и не засяга статута на църквите и религиозните организации и общности в държавите-членки, даден им от националното законодателство и еднакво признава статута на философските и нерелигиозните организации. С оглед на това, държавите-членки могат да поддържат или регламентират специфични разпоредби относно действителни, законни и справедливи професионални изисквания, които могат да бъдат необходими при изпълнение на служебно задължение.(25) Забраната за дискриминация въз основа на възраст е важна част от изпълнението на целите, заложени в Насоките по Заетостта, и насърчава многообразието на работната сила. Все пак, разликите в третирането въз основа на възраст, могат да бъдат оправдани при определени условия и следователно се изискват специфични разпоредби, които могат да се различават в съответствие със ситуацията в държавите-членки. Следователно е важно да се разграничат разликите в третирането, които са оправдани, в частност от законова политика по заетостта, трудовия пазар и целите на професионалното обучение и дискриминацията, която трябва да бъде забранена.(26) Забраната за дискриминация не трябва да засяга прилагането или приемането на мерки, които целят да предотвратят или компенсират претърпени вреди от група лица от определена религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация, и такива мерки могат да допускат организации на лица от определена религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация, когато тяхната главна цел е подпомагането на специалните нужди на тези лица.(27) В своята Препоръка 86/379/ЕИО от 24 юли 1986 г. относно заетостта на хора с увреждания в Общността [7], Съветът създаде насочваща рамка, като дава примери за позитивно действие по насърчаване на заетостта и обучението на лицата с увреждания и в своята резолюция от 17 юни 1999 г. относно равните възможности за заетост на хората с увреждания [8], потвърди важността на отдаването на специално внимание на хората с увреждания чрез подбор, задържане, обучение и непрекъснато обогатяване на знанията.(28) Настоящата директива регламентира минимум изисквания като дава на държавите-членки възможността от въвеждане и прилагане на по-благоприятни разпоредби. Прилагането на настоящата директива по никакъв начин не трябва да служи за оправдаване на каквато и да е регресия на ситуацията, която вече съществува във всяка държава-членка.(29) Лица, които са били обект на дискриминация, основаваща се на религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация, следва да разполагат с адекватни средства за правна защита. За предоставяне на по-ефективно ниво на защита, сдруженията или юридическите лица също трябва да са оправомощени да участват в производствата, като държавите-членки определят, дали от името или в защита на жертва без да се засягат националните процесуални закони относно представителството и защитата в съда.(30) Ефективното прилагане на принципа за равенство изисква адекватна юридическа защита срещу преследване.(31) Правилата за тежестта на доказване следва да бъдат адаптирани, когато е налице prima facie дискриминация и за да бъде ефективно приложението на принципа за равно третиране, тежестта на доказване следва да се премести върху ответника, когато се представят доказателства за такава дискриминация. Не е необходимо ответникът да доказва, че ищецът изповядва определена религия или убеждение, има определено увреждане, е на определена възраст или има определена сексуална ориентация.(32) Не е необходимо държавите-членки да прилагат правилата за тежест на доказване за дела, по които съдът или друг компетентен орган е длъжен да разследва фактите по случая. Така изложените производства са онези, по които ищецът не е длъжен да доказва фактите, а съдът или компетентният орган имат задължението да разследване.(33) Държавите-членки следва да насърчават диалога между социалните партньори и, в рамката на националната практика, заедно с неправителствените организации да посочват всички форми на дискриминация на работното място и да се борят срещу тях.(34) Необходимостта от насърчаване на мира и помирението между основните общности в Северна Ирландия налага включването на конкретни разпоредби в настоящата директива.(35) Държавите-членки следва да осигурят ефективни, пропорционални и убедителни санкции в случай на нарушения на задълженията по настоящата директива.(36) Държавите-членки могат да възложат на социалните партньори, по тяхна обща молба, прилагането на настоящата директива, що се отнася до разпоредбите, засягащи колективните трудови договори, те да предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че са способни по всяко време да осигурят резултатите, изисквани от настоящата директива.(37) В съответствие с принципа за субсидиарност, изложен в член 5 от Договора за ЕО, целта на настоящата директива, а именно създаването в Общността на поле за действие по отношение на равенството в заетостта, не може да се постигне в достатъчна степен от държавите-членки, но може съответно, по причина на обхват и въздействие на мерките, да се постигне по-добре на ниво Общност. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е изложено в този член, настоящата директива не отива по-далеч от необходимото за постигане на тази цел,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1ЦелЦелта на настоящата директива е да регламентира основната рамка за борба с дискриминацията, основана на религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация по отношение на заетостта и упражняването на занятие, с оглед прилагането в държавите-членки на принципа за равно третиране.Член 2Понятие за дискриминация1. За целите на настоящата директива, "принципът за равно третиране" означава, че няма да има пряка или непряка дискриминация въз основа, на който и да е от признаците, посочени в член 1.2. За целите на параграф 1:а) проява на пряка дискриминация има, когато едно лице е, било е, или би било третирано по-малко благоприятно от друго в сравнима ситуация въз основа един от признаците, упоменати в член 1;б) проява на непряка дискриминация има, когато видимо неутрална разпоредба, критерий или практика биха поставили лицата от определена религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация в сравнение с други лица в неблагоприятно положение, овен ако:i) тази разпоредба, критерий или практика е обективно оправдана от законната си цел и средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими, илиii) що се отнася до лица с определени увреждания, работодателят или всяко лице или организация, до които настоящата директива се отнася, са задължени според националното законодателство, да предприемат подходящи мерки в съответствие с принципите, съдържащи се в член 5, за да се премахнат вредите, произтичащи от такава разпоредба, критерий или практика.3. Тормозът се приема като форма на дискриминация по смисъла на параграф 1, когато нежелано поведение, свързано с някое от основанията, упоменати в член 1, се извършва с целта или последицата на уронване на достойнството на личността и създаването на сплашваща, враждебна, срамна, унизителна или обиждаща среда. В този контекст понятието за тормоз може да бъде определено в съответствие с националните закони и практика на държавите-членки.4. Всеки подтик към дискриминация на лица въз основа на някои от признаците, упоменати в член 1, се счита за дискриминация по смисъла на параграф 1.5. Настоящата директива не засяга мерките, регламентирани от национален закон, които в демократичното общество са необходими за обществената сигурност, подържането на обществения ред и предотвратяването на престъпни деяния, защитата на здравето, правата и свободите на другите.Член 3Приложно поле1. В границите на сферите на компетентност, поверени на Общността, настоящата директива се прилага към всички лица от публичния и частния сектор, включително публични органи, във връзка с:а) условията за достъп до заетост, самостоятелна заетост или упражняване на занятие, включително критериите за подбор и условия за наемане на работа, в който и да е клон на дейност на всички нива на професионалната йерархия, включително повишение;б) достъп до всички видове и до всички нива на професионална ориентация, професионална квалификация, висше професионално обучение и преквалификацията, включително придобиване на практически опит;в) условия за наемане и условия на труд, включително условията за уволнение и заплащане;г) членство и участие в организация на работниците или работодателите или друга организация, чиито членове упражняват дадена професия, включително ползите, осигурени от такива организации.2. Настоящата директива не покрива различията в третирането, основани на националност и не накърнява разпоредбите и условията, свързани с влизането и постоянно пребиваване на граждани от трети страни и лица без гражданство на територията на държавите-членки, както и всяко третиране, произтичащо от правния статус на засегнатите граждани от трети страни и лицата без гражданство.3. Настоящата директива не се прилага към каквито и да било видове плащания, правени по държавни схеми и други подобни, включително държавно социално осигуряване и социална закрила.4. Държавите-членки могат да регламентират, че настоящата директива дотолкова, доколкото се отнася до дискриминация, основаваща се на увреждане и възраст не се прилага към въоръжените сили.Член 4Професионални изисквания1. Въпреки разпоредбите на член 2, параграфи 1 и 2, държавите-членки могат да регламентират, че разлика в третирането, основаваща се на характеристика, свързана с някой от признаците, посочени в член 1, не представлява дискриминация, когато поради характера на засегнатите професионални дейности или в контекста, в който те се упражняват, такава характеристика представлява основно и определящо професията изискване, като гарантират, че целта е законосъобразна и изискването пропорционално.2. Държавите – членки могат да поддържат националното законодателство в сила на датата на приемане на настоящата директива или да регламентират бъдещи законови практики по инкорпорирането на законодателството, които съществуват на датата на приемане на настоящата директива, в следствие на които, в случай на професионални дейности в църкви и в други обществени или частни организации характерът, на който е основан на религия или убеждение, разлика в третирането, основаваща се на религията или убежденията на лицето не представлява дискриминация, когато поради характера на тези дейности или в контекста, в който те се упражняват религията или убеждението на лицето съставлява основно, законосъобразно и оправдано професионално изискване, отчитайки характера на организацията. Тази разлика в третирането се прилага, като се вземат предвид конституционните разпоредби и принципи, както и основните принципи на правото на Общността, като не се оправдава дискриминация на друго основание.Като се гарантира, че другите разпоредби са спазени, настоящата директива не накърнява правото на църкви и други обществени или частни организации, чиито характер е основан на религия или убеждение, като действа в съответствие с националните конституции и закони, да изискват от лицата, работещи за тях, да действат добросъвестно и лоялно съобразно характера на организацията.Член 5Подходящо настаняване на лицата с уврежданияЗа да се гарантира спазването на принципа за равно третиране във връзка с лицата с увреждания, трябва да се осигури подходящо настаняване. Това означава, че работодателите предприемат подходящи мерки, когато е необходимо в определен случай, да предоставят възможност на лице с увреждане, да има достъп, да участва или да се издига в професията, да се обучава, освен ако такива мерки не представляват непропорционална тежест за работодателя. Тази тежест не е непропорционална, когато е достатъчно обезщетена от съществуващите мерки в рамките на политиката спрямо хората с увреждания в съответната държава-членка.Член 6Оправдаване на разликите в третирането на основание възраст1. Независимо от член 2, параграф 2, държавите-членки могат да регламентират, че разлики в третирането на основание възраст не представлява дискриминация, ако в контекста на национално право, те са обективно и обосновано оправдани от законосъобразна цел, включително законосъобразна политика по заетостта, трудов пазар и цели на професионалното обучение и, ако средствата за постигане на тази цел са подходящи и необходими.Такива разлики в третирането могат да включват освен другото:а) създаването на специални условия за достъп до заетост и професионално обучение, заетост и упражняване на занятие, включително условия за уволнение и възнаграждение, на млади хора, по-възрастни работници, лица, които издържат други лица, за да се насърчава тяхната професионална интеграция или да се осигури тяхната защита;б) определянето на минимални условия за възраст, професионален опит или старшинство в службата за достъп до заетост или до определени ползи, свързани със заетостта;в) определянето на максимална възраст за наемане, основана на изискване за обучение за дадената длъжност или необходимост от разумен период на заетост преди пенсиониране.2. Независимо от член 2 параграф 2, държавите-членки могат да регламентират фиксирането на възраст за достъп до социално-осигурителни схеми, право на пенсия или обезщетение за инвалидност, включително определянето в съответствие с тези схеми на различна възраст за работници или служители или групи или категории и използването в контекст на такива схеми на критерий за възраст при статистическите изчисления не представляват дискриминация на основание възраст, като се гарантира, че това не води до дискриминация на основание пол.Член 7Позитивно действие1. С оглед гарантиране на пълно равенство на практика, принципът за равно третиране няма да попречи на всяка държава-членка да прилага или приема специфични мерки за предотвратяване или компенсиране на неравностойното положение, свързани с някое от основанията, посочени в член 1.2. Относно лицата с увреждания принципът за равно третиране няма да накърни правото на държавите-членки да прилагат или приемат разпоредби за защита на здравето и безопасността при работа, или правото на мерки, целящи създаване или прилагане на разпоредби или улеснения за закрила за насърчаване тяхната интеграция в работната среда.Член 8Минимални изисквания1. Държавите-членки могат да приемат или поддържат разпоредби, които са по-благоприятни за защитата на принципа за равно третиране от тези, изложени в настоящата директива.2. Прилагането на настоящата директива при никакви обстоятелства не представлява основание за намаляване на равнището на защита срещу дискриминация, което вече е постигнато от държавите-членки в областите, уредени от настоящата директива.ГЛАВА 2ПРАВНИ СРЕДСТВА ЗА ЗАЩИТА И ПРИВЕЖДАНЕ В ИЗПЪЛНЕНИЕЧлен 9Защита на права1. Държавите-членки осигуряват, че съдебните и/или административни процедури, включително, когато те считат за подходящо, и помирителни процедури, за привеждане в изпълнение на задълженията по настоящата директива са достъпни за всички лица, които считат себе си засегнати поради неприлагането спрямо тях на принципа за равно третиране, дори след като връзката, в която е извършена предявената дискриминация е прекъсната.2. Държавите-членки осигуряват, че асоциациите, организациите и други юридически лица, които имат, в съответствие с критериите, изложени от тяхното национално законодателство, законосъобразен интерес от гарантиране спазването на разпоредбите на настоящата директива могат да участват от името, или в подкрепа на тъжителя, с нейно или негово одобрение, във всяка съдебна и/или административна процедура, съществуваща за привеждането в изпълнение на задълженията по настоящата директива.3. Параграфи 1 и 2 не накърняват националните разпоредби за ограниченията във времето за започване на дела по отношение на принципа на равно третиране.Член 10Тежест на доказване1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки в съответствие с техните национални правни системи, за да гарантират, че, когато лица, които считат себе си за засегнати поради неприлагането спрямо тях на принципа за равно третиране, представят пред съда или друга компетентна власт факти, от които може да бъде заключено, че е налице пряка или непряка дискриминация, че ответникът следва да докаже, че няма нарушение на принципа за равно третиране.2. Параграф 1 не възпрепятства приемането от държавите-членки на правила за доказване, които са по-благоприятни за ищците.3. Параграф 1 не се отнася до наказателни производства.4. Параграфи 1, 2 и 3 също се прилагат към всички съдебни производства, предприети в съответствие с член 9, параграф 2.5. Държавите-членки могат да не прилагат параграф 1 към производства, при които съдът или компетентния орган разследват фактите по случая.Член 11ПреследванеДържавите-членки въвеждат в техните национални правни системи такива мерки, каквито са необходими, за да защитят работника или служителя срещу уволнение или друго неблагоприятно третиране от работодателя като реакция срещу оплакване пред предприятието, или срещу други законови производства, целящи привеждането в съответствие с принципа за равно третиране.Член 12Разпространение на информацияДържавите-членки поемат грижата съгласуваните с настоящата директива разпоредби, заедно със съответните действащи разпоредби в тази област, да се предоставят на вниманието на заинтересованите лица, чрез всички подходящи средства, например на работното място, навсякъде в териториите им.Член 13Социален диалог1. Държавите-членки, в съответствие с техните национални традиции и практики, вземат подходящи мерки да благоприятстват диалога между социалните партньори с оглед да насърчат равното третиране, включително чрез наблюдаване на практиките на работните места, колективните трудови договори, правилниците и чрез изследване или обмяна на опити и добрите практики.2. Когато са съвместими с националните им традиции и практики, държавите-членки насърчават социалните партньори, без да се засяга автономията им, да сключват на подходящо ниво споразумения формулиращи антидискриминационни правила в областите, посочени в член 3, които попадат в обхвата на колективните трудови договори. Тези споразумения спазват минималните изисквания на настоящата директива и съответните национални мерки по прилагане.Член 14Диалог с неправителствените организацииДържавите-членки насърчават диалога със съответните неправителствени организации, които имат в съответствие с националните им закони и практики, законосъобразен интерес да допринасят в борбата с дискриминацията на всички основания, посочени в член 1, с оглед насърчаването на принципа за равно третиране.ГЛАВА 3ОСОБЕНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 15Северна Ирландия1. С цел да се преодолее недостатъчното представяне на една от главните религиозни общности в полицейската служба в Северна Ирландия, разликите в третирането относно наемането в тази служба, включително техническия помощен персонал, не представлява дискриминация, доколкото тези разлики в третирането са регламентирани от националното законодателство.2. С цел да се запази баланса на възможност при наемането на учители в Северна Ирландия, докато продължава помирението на историческото разделение на главните религиозни общности там, разпоредбите, относно вяра и убеждение няма да се прилагат към наемането на учители в училищата в Северна Ирландия, доколкото това е регламентирано от националното законодателство.ГЛАВА 4ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 16СпазванеДържавите-членки вземат необходими мерки, за да гарантират, че:а) всички закони, подзаконови актове и административни разпоредби, противоречащи на принципа за равно третиране, са отменени;б) всички разпоредби, противоречащи на принципа за равно третиране, които са включени в колективни трудови договори, вътрешни правила на предприятията или правила, регулиращи свободните работи и професии и организациите на работници и работодатели са или могат да бъдат обявени за нищожни, или да бъдат изменени.Член 17СанкцииДържавите-членки регламентират правилата за санкциите, приложими при нарушение на националните разпоредби, приети в съответствие с настоящата директива и предприемат всички необходими мерки да гарантират тяхното прилагане. Санкциите, които могат да включат изплащане на обезщетение на жертвата, следва да бъдат ефективни, пропорционални и убедителни. Държавите-членки представят тези разпоредби на Комисията най-късно до 2 декември 2003 г. и уведомяват без закъснение за всяка следваща поправка, която ги засяга.Член 18ПрилаганеДържавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 2 декември 2003 г. или могат да възложат на социалните партньори, по тяхна обща молба, прилагането на настоящата директива, що се отнася до колективните трудови договори. В такива случаи държавите-членки гарантират, че, не по-късно от 2 декември 2003 г., социалните партньори въвеждат необходимите мерки чрез споразумение, съответните държави-членки се изисква да предприемат всички необходими мерки, за да им позволят по всяко време да бъдат в състояние да гарантират резултатите, наложени от настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.За да се вземат предвид специфичните условия, държавите-членки могат, ако е необходимо, да ползват допълнителен период от 3 години, считано от 2 декември 2003 г., т.е. общо 6 години, за да приложат разпоредбите на настоящата директива, относно дискриминация на основание възраст и увреждане. В този случай те незабавно уведомяват Комисията за това. Всяка държава-членка, която избере да използва този допълнителен период изготвя всяка година доклад до Комисията относно стъпките, които предприема за преодоляване на дискриминацията на основание възраст и увреждане и напредъка, който се прави по прилагането. Комисията изготвя всяка година доклад до Съвета.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 19Доклад1. Държавите-членки представят на Комисията, най-късно до 2 декември 2005 г., и след това на всеки пет години, цялата информация, необходима на Комисията да изготви доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива.2. Докладът на Комисията взема предвид, когато е подходящо, гледните точки на социалните партньори и съответните неправителствени организации. В съответствие с принципа за равните възможности на половете, този доклад, inter alia, осигурява оценка на въздействието на взетите мерки при жените и мъжете. В светлината на получената информация, този доклад включва, при необходимост, предложения за редакция и обновяване на настоящата директива.Член 20Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на нейното публикуване в Официален вестник на Европейските общности.Член 21АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 ноември 2000 година.За СъветаПредседателÉ. Guigou[1] ОВ С 177 Е, 27.6.2000 г., стр. 42.[2] Становище от 12.10.2000 г. (Все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ С 204, 18.7.2000 г., стр. 82.[4] ОВ С 226, 8.8.2000 г., стр. 1.[5] ОВ L 39, 14.2.1976 г., стр. 40.[6] ОВ L 180, 19.7.2000 г., стр. 22.[7] ОВ L 225, 12.8.1986 г., стр. 43.[8] ОВ С 186, 2.7.1999 г., стр. 3.--------------------------------------------------