title: Директива 2007/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно оценката и управлението на риска от наводнения (Текст от значение за ЕИП)

text:
               6.11.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 288/27

      ДИРЕКТИВА 2007/60/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 23 октомври 2007 година
   относно оценката и управлението на риска от наводнения
   (Текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Наводненията са потенциален причинител на злополуки, разселване на лица, нанасят щети на околната среда, сериозно нарушават икономическото развитие и засягат стопанската дейност на Общността.

               (2)

               Наводненията са природно явление, което не може да бъде предотвратено. Някои човешки дейности (като нарастването на населените места и стопанските активи в заливните равнини, както и намаляването на естествената способност на почвата да задържа вода, породено от използването на земята) и промяната на климата обаче допринасят за увеличаване на вероятността от наводнения и неблагоприятните последици от тях.

               (3)

               Възможно и желателно е да се намали рискът от неблагоприятните последици, свързани с наводненията, особено за човешкото здраве и живот, околната среда, културното наследство, стопанската дейност и инфраструктура. При все това, за да бъдат ефективни, мерките за намаляване на тези рискове следва да се съгласуват, доколкото е възможно, по протежението на даден речен басейн.

               (4)

               Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (3) изисква да се разработят планове за управлението на речните басейни за всеки район на речен басейн с цел постигане на добро екологично и химическо състояние, което ще доведе до ограничаване на последиците от наводненията. При все това намаляването на риска от наводнения не е сред основните цели на посочената директива и тя не отчита бъдещите промени в риска от наводнения в резултат от промяната на климата.

               (5)

               В съобщението на Комисията от 12 юли 2004 г. до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „Управление на риска от наводнения — предотвратяване, защита и ограничаване на последиците от наводнения“ се представя нейният анализ и подход към управлението на риска от наводнения на общностно равнище и се посочва, че съвместни и съгласувани действия на общностно равнище биха допринесли значително за защитата от наводнения и биха подобрили цялостното ниво на защита от наводнения.

               (6)

               Ефективното предотвратяване и ограничаване на последиците от наводненията изисква както съгласуване между държавите-членки, така и сътрудничество с трети страни. Това е в съответствие с Директива 2000/60/ЕО и международните принципи на управлението на риска от наводнения, основаващи се по-специално на Конвенцията на ООН за опазване и използване на трансграничните водни течения и международните езера, одобрена с Решение 95/308/ЕО на Съвета (4), и всички последващи споразумения за прилагането ѝ.

               (7)

               Решение 2001/792/ЕО, Евратом на Съвета от 23 октомври 2001 г. за създаване на механизъм на Общността за поощряване на засиленото сътрудничество в рамките на спасителните операции в областта на гражданската защита (5) активизира подпомагането и подкрепата от страна на държавите-членки при изключително спешни случаи, включително при наводнения. Гражданската защита може да реагира адекватно по отношение на засегнатото население и да подобри неговата подготвеност и гъвкавост.

               (8)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета от 11 ноември 2002 г. за създаване на Фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (6) в случай на сериозно бедствие е възможно да се предостави бърза финансова помощ на засегнатите природни зони, население, региони и страни с цел възстановяването им до състояние, възможно най-близко до нормалното. Въпреки това Фондът може да вземе участие единствено при спешни операции, не и в предшестващите ги етапи.

               (9)

               При разработването на своите политики относно използването на водите и земите държавите-членки и Общността следва да вземат под внимание потенциалното въздействие на съответните политики върху риска от наводнения и неговото управление.

               (10)

               В Общността се наблюдават различни видове наводнения, като речни наводнения, внезапни наводнения, наводнения на населени места и наводнения на крайбрежни райони, причинени от морето. Щетите, причинени от свързаните с наводненията събития, може също да се различават в различните страни и райони на Общността. Следователно целите, свързани с управлението на риска от наводнения, следва да се определят от самите държави-членки и да са съобразени с местните и регионалните обстоятелства.

               (11)

               Рискът от наводнения в някои райони на Общността може да се смята за незначителен, например в слабо населените или ненаселените райони, или в райони с ограничени икономически ресурси или екологично значение. Във всеки район на речен басейн или звено за управление следва да се оценят рискът от наводнения и необходимостта от допълнителни действия, като оценка на потенциала за ограничаване на последиците от наводненията.

               (12)

               За да може да има ефективно средство за информация, както и добра основа за определяне приоритетите и вземане на допълнителни технически, финансови и политически решения при управлението на риска от наводнения, е необходимо да се предвиди създаването на карти на районите под заплаха от наводнения и карти на районите с риск от наводнения, които показват евентуалните неблагоприятни последици, произтичащи от различните възможни сценарии за наводнения, включително информация относно потенциалните източници на екологично замърсяване вследствие на наводнения. В тази връзка държавите-членки следва да направят оценка на дейностите, които водят до увеличаване на риска от наводнения.

               (13)

               С оглед избягване и намаляване на неблагоприятните последици от наводненията в съответните райони е целесъобразно да се предвидят планове за управление на риска от наводнения. Причините и последиците от свързаните с наводненията събития се различават в отделните държави и региони на Общността. Следователно плановете за управление на риска от наводнения следва да отчитат особеностите на районите, които те обхващат, и да предвиждат решения, съобразени с нуждите и приоритетите в тези райони, като същевременно осигуряват съответната координация в районите на речните басейни и насърчават постигането на екологичните цели, набелязани от общностното законодателство. В частност държавите-членки следва да се въздържат от предприемането на мерки или извършването на действия, които значително увеличават риска от наводнения в други държави-членки, освен ако съответните мерки не са били съгласувани и не е било постигнато приемливо решение между заинтересованите държави-членки.

               (14)

               Плановете за управление на риска от наводнения следва да се съсредоточат върху предотвратяването, защитата и подготвеността. С оглед да се предостави повече място на реките, те следва да вземат под внимание, където това е възможно, поддържането и/или възстановяването на заливните равнини, както и мерки за предотвратяване и намаляване на вредите за човешкото здраве, околната среда, културното наследство и стопанската дейност. Елементите на плановете на управление на риска от наводнения следва да се преразглеждат периодично и при необходимост да се актуализират, като се отчитат вероятните последици от промяната на климата върху появата на наводнения.

               (15)

               Принципът на солидарност е от голямо значение в контекста на управление на риска от наводнения. В съответствие с него държавите-членки следва да бъдат насърчавани да се стремят към справедливо разпределение на отговорностите, когато мерките са решени съвместно с оглед на общото благо, във връзка с управлението на риска от наводнения по водните течения.

               (16)

               С цел предотвратяване на двойната работа държавите-членки следва да имат право да използват съществуващи предварителни оценки на риска от наводнения, карти на районите под заплаха и с риск от наводнения и планове за управление на риска, за да постигнат целите и да удовлетворят изискванията на настоящата директива.

               (17)

               Разработването на планове за управление на речни басейни съгласно Директива 2000/60/ЕО и на планове за управление на риска от наводнения съгласно настоящата директива представляват елементи от интегрираното управление на речните басейни. Поради тази причина двата процеса следва да се възползват от общия си потенциал за съвместно действие и ползи, вземайки предвид екологичните цели на Директива 2000/60/ЕО, гарантирайки ефективност и разумно използване на ресурсите, като същевременно се отчита, че компетентните органи и звената за управление могат да бъдат различни съгласно настоящата директива и Директива 2000/60/ЕО.

               (18)

               Държавите-членки следва да основават своите оценки, карти и планове на подходящи „най-добри практики“ и „най-добри налични технологии“, които не водят до прекомерни разходи в областта на управлението на риска от наводнения.

               (19)

               В случаите на многофункционално използване на водните обекти за различни форми на трайна човешка дейност (например управление на риска от наводнения, екология, корабоплаване по вътрешни води или водна енергия) и последиците за водните обекти от такова използване Директива 2000/60/ЕО предвижда ясен и прозрачен процес относно такова използване и последици, включително възможни изключения от предвидените в член 4 от нея цели „добро състояние“ или „забрана за влошаване“. Директива 2000/60/ЕО предвижда възстановяване на разходите в член 9.

               (20)

               Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).

               (21)

               По-специално на Комисията следва да се предостави правомощието да адаптира приложението към научно-техническия прогрес. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.

               (22)

               Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на Европейския съюз за основните права. В частност тя се стреми да насърчи включването в политиките на Общността на високо ниво на защита на околната среда в съответствие с принципа за устойчиво развитие съгласно член 37 от Хартата за основните права на Европейския съюз.

               (23)

               Като има предвид, че целта на настоящата директива, а именно създаването на рамка от мерки за намаляване на риска от вреди от наводнения, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба или последиците на действията може да бъде по-добре постигната на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

               (24)

               Съгласно принципите на пропорционалност и субсидиарност и протокола за прилагане на принципите на субсидиарност и пропорционалност, приложени към Договора, и с оглед на наличните възможности на държавите-членки, на местно и регионално равнище следва да се предвиди възможност за значителна гъвкавост, в частност относно организацията и отговорността на органите.

               (25)

               В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (8) държавите-членки се насърчават да съставят за себе си и в интерес на Общността свои собствени таблици, които илюстрират, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да предоставят публичен достъп до тях,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   ГЛАВА I
   ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 1
   Целта на настоящата директива е да определи рамка за оценка и управление на риска от наводнения, като се стреми да намали неблагоприятните последици за човешкото здраве, околната среда, културното наследство и стопанската дейност, свързани с наводненията в Общността.
   Член 2
   За целите на настоящата директива освен определенията за „река“, „речен басейн“, „подбасейн“ и „район на речния басейн“, установени в член 2 от Директива 2000/60/ЕО, се прилагат следните определения:

               1.

               „наводнение“ означава временното покриване с вода на земен участък, който обичайно не е покрит с вода. Това включва наводнения от реки, планински потоци, средиземноморски сезонни водни течения и предизвикани от морето наводнения на крайбрежни райони и може да изключва наводнения от канализационните системи;

               2.

               „риск от наводнения“ означава съчетанието от вероятността за наводнение и възможните неблагоприятни последици за човешкото здраве, околната среда, културното наследство и стопанската дейност, свързани с наводненията.

         Член 3
   1.   За целите на настоящата директива държавите-членки използват разпоредбите, приети съгласно член 3, параграфи 1, 2, 3, 5 и 6 от Директива 2000/60/ЕО.
   2.   При прилагането на настоящата директива обаче държавите-членки могат да:

               а)

               назначават компетентни органи, различни от посочените в член 3, параграф 2 от Директива 2000/60/ЕО;

               б)

               посочват определени крайбрежни райони или самостоятелни речни басейни и да ги възлагат на звено за управление, различно от посочените в член 3, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО.

         В такива случаи до 26 май 2010 г. държавите-членки съобщават на Комисията информацията, предвидена в приложение I към Директива 2000/60/ЕО. За тази цел всяко позоваване на компетентни органи и райони на речни басейни се приема като позоваване на компетентните органи и звената за управление съгласно настоящия член. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени в информацията, предоставена съгласно настоящия параграф, в тримесечен срок от настъпването на промените.
   ГЛАВА II
   ПРЕДВАРИТЕЛНА ОЦЕНКА НА РИСКА ОТ НАВОДНЕНИЯ
   Член 4
   1.   За всеки район на речен басейн или звено за управление, посочено в член 3, параграф 2, буква б), или за тази част от район от международен речен басейн, която се намира на тяхна територия, държавите-членки извършват предварителна оценка на риска от наводнения в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
   2.   Въз основа на налична или лесно достъпна информация, като например данни и проучвания на дългогодишни явления, в частност въздействието на промяната в климата върху появата на наводнения, предварителната оценка на риска от наводнения се извършва, за да се осигури оценка на евентуалните рискове. Оценката включва най-малко следното:

               а)

               карти на районите на речните басейни в целесъобразен мащаб, включително границите на речните басейни, подбасейни и, където съществуват, крайбрежни райони, указващи топографията и земеползването;

               б)

               описание на възникнали в миналото наводнения със значителни неблагоприятни последици върху човешкото здраве, околната среда, културното наследство и стопанската дейност и за които вероятността да се повторят в бъдещето все още съществува, включително мащаба на наводненията, пътя им на разпространение и оценка на неблагоприятните последици от тях;

               в)

               описание на сериозните наводнения в миналото, когато може да се очакват значителни неблагоприятни последици, произтичащи от подобни бъдещи събития;
               и, в зависимост от специфичните нужди на държавите-членки, включва:

               г)

               оценка на евентуалните неблагоприятни последици от бъдещи наводнения за човешкото здраве, околната среда, културното наследство и стопанската дейност, като се отчитат, доколкото е възможно, аспекти, като топографията, разположението на водните течения и техните общи хидроложки и гео-морфологични характеристики, включително заливните равнини като естествени водозадържащи повърхности, ефективността на създадени от човека инфраструктури за защита от наводнения, разположението на населените места, районите на стопанска дейност и дългосрочното благоустройство, включително влиянието на промяната на климата върху появата на наводнения.

         3.   Когато става въпрос за международните райони на речни басейни или звената за управление, посочени в член 3, параграф 2, буква б), които са общи с други държави-членки, държавите-членки осигуряват обмен на актуална информация между съответните компетентни органи.
   4.   Държавите-членки завършват предварителната оценка за риска от наводнения до 22 декември 2011 г.
   Член 5
   1.   Въз основа на предварителната оценка на риска от наводнения, посочена в член 4, държавите-членки определят за всеки район на речен басейн или звено за управление съгласно член 3, параграф 2, буква б) или за част от район на международен речен басейн, прилежащ към тяхната територия, тези райони, за които смятат, че съществува значителен потенциален риск от наводнения или би могла да се предвиди вероятност за такъв.
   2.   Определянето съгласно параграф 1 на райони, принадлежащи към район на международен речен басейн или към звено за управление съгласно член 3, параграф 2, буква б), общи с друга държава-членка, се съгласува между съответните държави-членки.
   ГЛАВА III
   КАРТИ НА РАЙОНИТЕ ПОД ЗАПЛАХА ОТ НАВОДНЕНИЯ И КАРТИ НА РАЙОНИТЕ С РИСК ОТ НАВОДНЕНИЯ
   Член 6
   1.   Държавите-членки съставят, на ниво район на речен басейн или звено за управление съгласно член 3, параграф 2, буква б), карти на районите под заплаха от наводнения и карти на районите с риск от наводнения в най-уместния мащаб за районите, определени по член 5, параграф 1.
   2.   Съставянето на карти на районите под заплаха от наводнения и карти на районите с риск от наводнения съгласно член 5, които са общи с други държави-членки, се извършва след предварителен обмен на информация между съответните държави-членки.
   3.   Картите на районите под заплаха от наводнения обхващат географските райони, които може да бъдат наводнени, по следните сценарии:

               а)

               наводнения с малка вероятност за настъпване или случаи на непредвидими събития;

               б)

               наводнения със средна вероятност за настъпване (вероятен период за повторно настъпване ≥ 100 години);

               в)

               наводнения с висока вероятност за настъпване, където е целесъобразно.

         4.   За всеки сценарий по параграф 3 се показват следните елементи:

               а)

               мащаба на наводнението;

               б)

               дълбочина или ниво на водата, ако е целесъобразно;

               в)

               когато е целесъобразно, скорост на течението или съответен воден дебит.

         5.   Картите на районите под заплаха от наводнения показват евентуалните неблагоприятни последици според сценариите за наводнения, посочени съгласно параграф 3 и изразени чрез следните показатели:

               а)

               примерен брой на евентуално засегнати жители;

               б)

               вид стопанска дейност в евентуално засегнатия район;

               в)

               инсталациите съгласно приложение I към Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (9), които могат да предизвикат допълнително замърсяване поради авария в случай на наводнение, и защитени райони, посочени в приложение IV, параграф 1, i), iii) и v) към Директива 2000/60/ЕО, за които съществува възможност от засягане;

               г)

               друга информация, която държавата-членка смята за полезна, като посочване на райони, където могат да възникнат наводнения с високо съдържание на пренасяни седименти и отпадъци, както и информация относно други значителни източници на замърсяване.

         6.   Държавите-членки могат да решат, че за крайбрежните райони, където има високо ниво на защита, съставянето на карти за заплахата от наводнения се ограничава до сценария, посочен в параграф 3, буква а).
   7.   Държавите-членки могат да решат, че за райони, където наводненията се предизвикват от подпочвени води, съставянето на карти за заплахата от наводнения се ограничава до сценария, посочен в параграф 3, буква а).
   8.   Държавите-членки следят картите на районите под заплаха от наводнения и картите на районите с риск от наводнения да бъдат завършени до 22 декември 2013 г.
   ГЛАВА IV
   ПЛАНОВЕ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА РИСКА ОТ НАВОДНЕНИЯ
   Член 7
   1.   Въз основа на картите, посочени в член 6, държавите-членки съставят планове за управление на риска от наводнения, съгласувани на ниво район на речен басейн или звено за управление, посочени в член 3, параграф 2, буква б), за районите, определени в член 5, параграф 1, и районите, попадащи в приложното поле на член 13, параграф 1, буква б), в съответствие с параграфи 2 и 3 от настоящия член.
   2.   Държавите-членки си поставят подходящи цели във връзка с управлението на риска от наводнения за районите, определени в член 5, параграф 1, и районите, обхванати от член 13, параграф 1, буква б), които се съсредоточават върху намаляването на потенциалните неблагоприятни последици от наводненията за човешкото здраве, околната среда, културното наследство и стопанската дейност и, ако е уместно, върху неструктурните инициативи и/или намаляването на вероятността от наводнения.
   3.   Плановете за управление на риск от наводнения включват мерки за постигане на целите, определени в съответствие с параграф 2, и включват компонентите, установени в част А от приложението.
   Плановете за управление на риска от наводнения вземат предвид съответните аспекти, като разходи и ползи, обхват и път на разпространение на наводненията и районите, които имат потенциал да задържат наводняващи води, като естествените заливни равнини, екологичните цели съгласно член 4 от Директива 2000/60/ЕО, управлението на почвите и водите, териториалното устройство, земеползването, опазването на природата, инфраструктурата, свързана с корабоплаване и пристанища.
   Плановете за управление на риска от наводнения разглеждат всички аспекти на управлението на риска, като се съсредоточават върху предотвратяването, защитата, подготвеността, включително прогнозите за наводнения и системите за ранно предупреждение, и отчитат характеристиките на конкретния речен басейн или подбасейн. Плановете за управление на риска от наводнения могат също така да включват насърчаване на практики на устойчиво земеползване, подобряване на задържането на води, както и контролираното наводняване на определени райони в случай на наводнение.
   4.   От съображения за солидарност плановете за управление на риска от наводнения, разработени от дадена държава-членка, не включват мерки, които по своя мащаб и влияние значително увеличават риска от наводнения в посока по течението или срещу течението за други държави в същия речен басейн или подбасейн, освен ако тези мерки не са съгласувани и съответните държави-членки не са намерили общо решение в рамките на член 8.
   5.   Държавите-членки гарантират, че плановете за управление на риска от наводнения ще бъдат съставени и публикувани до 22 декември 2015 г.
   Член 8
   1.   За районите на речните басейни или звената за управление, посочени в член 3, параграф 2, буква б), които попадат изцяло в тяхната територия, държавите-членки гарантират, че е съставен единен общ план за управление на риска от наводнения или набор от планове за управление на риска от наводнения, съгласувани на ниво район на речен басейн.
   2.   Когато район на международен речен басейн или звено за управление, посочено в член 3, параграф 2, буква б), попадат изцяло в рамките на Общността, държавите-членки гарантират съгласуване с цел съставяне на единен общ план за управление на риска от наводнения или набор от планове за управление на риска от наводнения, съгласувани на ниво район на международен речен басейн. Ако не бъдат съставени такива планове, държавите-членки съставят планове за управление на риска от наводнения, обхващащи поне частите от района на международния речен басейн, попадащи в тяхната територия, които са съгласувани, доколкото е възможно, на ниво район на международен речен басейн.
   3.   Когато район на международен речен басейн или звено за управление съгласно член 3, параграф 2, буква б) излизат извън границите на Общността, държавите-членки се стремят да разработят единен общ международен план за управление на риска от наводнения или набор от планове за управление на риска от наводнения, съгласувани на ниво район на международен речен басейн. Ако това е невъзможно, се прилага параграф 2 за тези части от международния речен басейн, които попадат в тяхната територия.
   4.   Плановете за управление на риска от наводнения, споменати в параграфи 2 и 3, биват допълнени, където е сметнато за целесъобразно от страните с общ подбасейн, от по-подробни планове за управление на риска от наводнения, съгласувани на ниво международни подбасейни.
   5.   Когато пред държава-членка стои за разрешаване въпрос, който оказва влияние върху управлението на риска от наводнения в нейните води, но не може да бъде разрешен от тази държава-членка, тя може да докладва пред Комисията и всяка друга засегната държава-членка и може да отправи препоръки за разрешаването му.
   Комисията отговаря на всички доклади и препоръки от държавите-членки в шестмесечен срок.
   ГЛАВА V
   СЪГЛАСУВАНЕ С ДИРЕКТИВА 2000/60/ЕО, ОБЩЕСТВЕНА ИНФОРМАЦИЯ И КОНСУЛТАЦИЯ
   Член 9
   Държавите-членки предприемат необходимите мерки за съгласуване на прилагането на настоящата директива и на Директива 2000/60/ЕО, като се съсредоточават върху възможностите за подобряване на ефикасността, обмена на информация и за постигане на съвместно действие и извличане на ползи, като се отчитат екологичните цели, определени в член 4 от Директива 2000/60/ЕО. По-специално:

               1.

               съставянето на първите карти на районите под заплаха от наводнения и карти на районите с риск от наводнения и последващите им преразглеждания в съответствие с членове 6 и 14 от настоящата директива се извършват така, че съдържащата се в тях информация да е в съответствие с информацията, представена съгласно Директива 2000/60/ЕО. Те се съгласуват и могат да се включат в прегледите, предвидени в член 5, параграф 2 от Директива 2000/60/ЕО;

               2.

               разработването на първите планове за управление на риска от наводнения и последващите им преразглеждания съгласно членове 7 и 14 от настоящата директива се извършват съгласувано с преразглежданията на плановете за управление на речните басейни, предвидени в член 13, параграф 7 от Директива 2000/60/ЕО, и могат да бъдат включени към тях;

               3.

               активното участие на всички заинтересовани страни съгласно член 10 от настоящата директива се съгласува, както е целесъобразно, с активното участие на заинтересованите страни съгласно член 14 от Директива 2000/60/ЕО.

         Член 10
   1.   В съответствие с приложимото законодателство на Общността държавите-членки оповестяват публично предварителната оценка на риска от наводнения, картите на районите под заплаха от наводнения, картите на районите с риск от наводнения и плановете за управление на риска от наводнения.
   2.   Държавите-членки насърчават активното участие на заинтересованите страни в разработването, преразглеждането и актуализирането на плановете за управление на риска от наводнения, посочени в глава IV.
   ГЛАВА VI
   МЕРКИ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ И ИЗМЕНЕНИЯ
   Член 11
   1.   В съответствие с процедурата по регулиране, посочена в член 12, параграф 2, Комисията може да одобри технически формати за целите на обработването и предаването на информация, включително статистически и картографски данни, на Комисията. Техническите формати следва да бъдат одобрени поне две години преди датите, посочени съответно в член 4, параграф 4, член 6, параграф 8 и член 7, параграф 5, като се отчитат съществуващите стандарти и формати, разработени съгласно съответни актове на Общността.
   2.   Като отчита периодите за преразглеждане и актуализиране, Комисията може да приведе приложението в съответствие с постигнатия научно-технически прогрес.
   Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 12, параграф 3.
   Член 12
   1.   Комисията се подпомага от комитета, учреден съгласно член 21 от Директива 2000/60/ЕО.
   2.   При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
   Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
   3.   При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1—4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
   ГЛАВА VII
   ПРЕХОДНИ МЕРКИ
   Член 13
   1.   Държавите-членки могат да решат да не извършват предварителна оценка на риска от наводнения съгласно член 4 за тези речни басейни, подбасейни или крайбрежни райони, когато те или:

               а)

               вече са предприели изготвяне на оценка на риска, като преди 22 декември 2010 г. са достигнали до заключението, че съществува голям потенциален риск от наводнения или че може да се смята, че има вероятност за такъв, така че съответен район да бъде присъединен към посочените в член 5, параграф 1, или

               б)

               са решили, преди 22 декември 2010 г., да съставят карти на районите под заплаха от наводнения и карти на районите с риск от наводнения и да разработят планове за управление на риска от наводнения съгласно съответните разпоредби от настоящата директива.

         2.   Държавите-членки могат да решат да използват картите на районите под заплаха от наводнения и картите на районите с риск от наводнения, завършени преди 22 декември 2010 г., при условие че информацията, съдържаща се в тези карти, отговаря на изискванията на член 6.
   3.   Държавите-членки могат да решат да използват плановете за управление на риска от наводнения, завършени преди 22 декември 2010 г., при условие че съдържанието на тези планове отговаря на изискванията на член 7.
   4.   Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат, без да се засяга член 14.
   ГЛАВА VIII
   ПРЕРАЗГЛЕЖДАНИЯ, ДОКЛАДИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 14
   1.   Предварителната оценка на риска от наводнения или оценката и решенията съгласно член 13, параграф 1 се преразглеждат и, ако е необходимо, се актуализират до 22 декември 2018 г. и на всеки шест години след това.
   2.   Картите на районите под заплаха от наводнения и картите на районите с риск от наводнения се преразглеждат и, ако е необходимо, се актуализират до 22 декември 2019 г. и на всеки шест години след това.
   3.   Планът/плановете за оценка на риска от наводнения се преглежда/т и, ако е необходимо, се актуализира/т, включително елементите, предвидени в част Б от приложението, до 22 декември 2021 г. и на всеки шест години след това.
   4.   Вероятните последици от промяната на климата върху опасността от наводнения се взимат предвид при извършването на преразглежданията съгласно параграфи 1 и 3.
   Член 15
   1.   Държавите-членки предоставят на Комисията предварителната оценка на риска от наводнения, картите на районите под заплаха от наводнения, картите на районите с риск от наводнения и плановете за управление на риска от наводнения, посочени в членове 4, 6 и 7, както и техните преразглеждания и, където е целесъобразно, техните актуализирани варианти в срок три месеца след датите, посочени съответно в член 4, параграф 4, член 6, параграф 8, член 7, параграф 5 и член 14.
   2.   Държавите-членки информират Комисията за решенията, приети в съответствие с член 13, параграфи 1, 2 и 3, и предоставят на разположение съответната информация, свързана с тях, в сроковете, посочени съответно в член 4, параграф 4, член 6, параграф 8 и член 7, параграф 5.
   Член 16
   До 22 декември 2018 г. и на всеки шест години след това Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за изпълнението на настоящата директива. При изготвянето на този доклад се взема под внимание въздействието на промяната на климата.
   Член 17
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 26 ноември 2009 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 18
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 19
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 23 октомври 2007 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  ОВ С 195, 18.8.2006 г., стр. 37.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 13 юни 2006 г. (ОВ С 300 Е, 9.12.2006 г., стр. 123), Обща позиция на Съвета от 23 ноември 2006 г. (ОВ С 311 Е, 19.12.2006 г., стр. 10) и Позиция на Европейския парламент от 25 април 2007 г. Решение на Съвета от 18 септември 2007 г.

      (3)  ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1. Директива, изменена с Решение № 2455/2001/ЕО (ОВ L 331, 15.12.2001 г., стр. 1).

      (4)  ОВ L 186, 5.8.1995 г., стр. 42.

      (5)  ОВ L 297, 15.11.2001 г., стр. 7.

      (6)  ОВ L 311, 14.11.2002 г., стр. 3.

      (7)  ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23. Решение, изменено с Решение 2006/512/ЕО (ОВ L 200, 22.7.2006 г., стр. 11).

      (8)  ОВ С 321, 31.12.2003 г., стр. 1.

      (9)  ОВ L 257, 10.10.1996 г., стр. 26. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 166/2006 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 33, 4.2.2006 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      A.   Планове за управление на риска от наводнения

                  I.

                  Елементи на първите планове за управление на риска от наводнения:

                              1.

                              заключенията на предварителната оценка за риска от наводнения съгласно изискванията на глава II под формата на обобщена карта на района на речния басейн или звеното за управление съгласно член 3, параграф 2, буква б), очертаваща районите, определени съгласно член 5, параграф 1, които са предмет на този план за управление на риска от наводнения;

                              2.

                              картите на районите под заплаха от наводнения и картите на районите с риск от наводнения, разработени съгласно глава III или вече съществуващи в съответствие с член 13. и заключенията, които могат да бъдат направени от тези карти;

                              3.

                              описание на целите на управлението на риска от наводнения, определени в съответствие с член 7, параграф 2;

                              4.

                              кратко представяне на мерките и техния приоритет, целящи постигане на целите на управлението на риска от наводнения, включително мерките, предприети в съответствие с член 7. и мерките относно наводнения, предприети съгласно други актове на Общността, включително Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1) и Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (2), Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (3) и Директива 2000/60/ЕО;

                              5.

                              когато е налично, за общи речни басейни и подбасейни, описание на методологията, която са възприели съответните държави-членки за анализ на разходите и ползите, използван за оценка на мерките с транснационално въздействие.

                  II.

                  Описание на изпълнението на плана:

                              1.

                              описание на приоритетите и начина за наблюдение на напредъка по изпълнението на плана;

                              2.

                              резюме на обществената информация и предприети мерки/действия за консултация;

                              3.

                              списък на компетентните органи и, когато е целесъобразно, описание на процеса на съгласуване в който и да е район на международен речен басейн и на процеса на съгласуване с Директива 2000/60/ЕО.

            Б.   Елементи на последващо актуализиране на плановете за управление на риска от наводнения:

                  1.

                  каквито и да са промени или актуализации от публикуването на предходната версия на плана за управление на риска от наводнения, включително обобщение на преразглежданията, проведени в съответствие с член 14;

                  2.

                  оценка на напредъка по изпълнението на целите съгласно член 7, параграф 2;

                  3.

                  описание и обяснение за всички мерки, предвидени в по-ранна версия на плана за управление на риска от наводнения, които са били планирани, но не са били предприети;

                  4.

                  описание на всички допълнителни мерки от публикуването на предходната версия на плана за управление на риска от наводнения.

         (1)  ОВ L 175, 5.7.1985 г., стр. 40. Директива, последно изменена с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 17).

         (2)  ОВ L 10, 14.1.1997 г., стр. 13. Директива, последно изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 345, 31.12.2003 г., стр. 97).

         (3)  ОВ L 197, 21.7.2001 г., стр. 30.


title: Директива на Съвета от 27 юли 1976 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на спиртомерите и спиртните хидрометри

text:
Важна правна забележка

|

31976L0765

Официален вестник n° L 262 , 27/09/1976 стр. 0143 - 0148 специално финландско издание: глава 13 том 5 стр. 0172  специално гръцко издание: глава 13 том 4 стр. 0117  специално шведско издание: глава 13 том 5 стр. 0172  специално испанско издание: глава 13 том 5 стр. 0182  специално португалско издание глава 13 том 5 стр. 0182  специално чешко издание глава 13 том 003 стр. 259  - 264 специално испанско издание глава 13 том 003 стр. 259  - 264 специално унгарско издание глава 13 том 003 стр. 259  - 264 специално литвийско издание глава 13 том 003 стр. 259  - 264 LV.ES глава 13 том 003 стр. 259  - 264 MT.ES глава 13 том 003 стр. 259  - 264 PL.ES глава 13 том 003 стр. 259  - 264 SK.ES глава 13 том 003 стр. 259  - 264 специално словенско издание глава 13 том 003 стр. 259  - 264

		19760727Директива на Съветаот 27 юли 1976 годинаотносно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на спиртомерите и спиртните хидрометри(76/765/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че в държавите-членки определението, дизайн и процедурите за одобряване и изпитване на спиртомерите и спиртните хидрометри са предмет на задължителни разпоредби, различни за различните държави-членки, което затруднява движението и търговията с тези инструменти в рамките на Общността; като взе предвид необходимостта от сближаване на тези разпоредби;като има предвид, че хармонизирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с тези инструменти, е важно така също и като допълнение към съществуващите разпоредби, свързани с метода на определяне на алкохолното съдържание на базата на измервания, взети с цел избягване на всякакви рискове от двусмисленост или спор относно резултатите от подобни измервания;като има предвид, че с Директива 71/316/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до общите разпоредби за измервателните уреди и за методите за метрологичен контрол [3], бяха определени процедурите за ЕИО одобряване на образец и начална ЕИО проверка; като взе предвид, че, в съответствие с настоящата директива, е необходимо да се приемат техническите изисквания за конструкцията и действието на спиртомерите и спиртните хидрометри, на които те да отговарят, за да могат да бъдат внасяни свободно, предлагани на пазара и използвани след преминаването на нужната проверка и след получаването на изискваните маркировки и знаци;като има предвид, че в резолюцията си от 17 декември 1973 година [4] относно индустриалната политика, Съветът поиска от Комисията да предаде преди 1 декември 1974 г. предложение за директива относно спиртомерите и спиртните хидрометри,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива дефинира характеристиките на спиртомерите и спиртните хидрометри, използвани за определяне на алкохолното съдържание на смеси от вода и етанол.Член 2Спиртомерите и спиртните хидрометри, които могат да носят маркировката и знаци на ЕИО, са описани в приложението.Такива инструменти стават предмет на ЕИО одобрение на образец и се представят за начална ЕИО проверка.Член 3Никоя държава-членка не може да откаже, забрани или ограничи предлагането на пазара или използването на спиртомери или спиртни хидрометри, носещи ЕИО знак за одобрение и ЕИО верификационна маркировка, получени на базата на техните метрологични характеристики.Член 41. Държавите-членки приемат и обнародват в рамките на 24 месеца от датата на нотифициране на настоящата директива необходимите мерки за привеждане на своето законодателство в съответствие с настоящата директива, за което незабавно информират Комисията.Те прилагат тези мерки не по-късно от 1 януари 1980 г.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, приети в областта, регулирана от настоящата директива.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 юли 1976 година.За СъветаПредседателM. van der Stoel[1] ОВ C 76, 7.4.1975 г., стр. 39.[2] ОВ C 248, 29.10 1975 г., стр. 22.[3] ОВ L 202, 6.9.1971 г., стр. 1.[4] ОВ C 117, 31.12.1973 г., стр.1.--------------------------------------------------19760727ПРИЛОЖЕНИЕСПИРТОМЕРИ И СПИРТНИ ХИДРОМЕТРИ1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ИНСТРУМЕНТИТЕ1.1. Спиртомерите са стъклени инструменти, които показват:- алкохолното съдържание по маса, или- алкохолното съдържание по обемна смес от вода и алкохол.Те са описани или като спиртомери за маса или спиртомери за обем, в зависимост от това какво се измерва.Спиртните хидрометри са стъклени инструменти, предназначени за измерването на плътността на смес от вода и алкохол.1.2. Инструментите, предмет на настоящата директива, са градуирани при референтна температура от 20 °С, в съответствие със стойностите, фиксирани в международните таблици за алкохолно съдържание, публикувани от Международната организация по законова метрология.1.3. Те са градуирани за отчитане на данни в свободната хоризонтална повърхност на течността.2. ОПИСАНИЕ НА ИНСТРУМЕНТИТЕ2.1. Спиртомерите и спиртните хидрометри са стъклени инструменти, състоящи се от:- цилиндрично тяло, дъното на което е конично или във формата на полусфера така, че да не събира въздушни балончета,- куха цилиндрична опашка с предпазител в горната част на тялото; горният край е затворен.2.2. Цялата външна повърхност на всеки инструмент трябва да е симетрична спрямо главната им ос.Разрезът не трябва да показва никакви резки изменения.2.3. Долната част на тялото трябва да съдържа тежък материал, с цел да коригира масата на инструмента.2.4. Опашката трябва да е със скала, маркирана върху цилиндрична опора, здраво закрепена във вътрешността на опашката.3. ПРИНЦИПИ НА ИЗРАБОТКА3.1. Стъклото, използвано за изработката на инструментите трябва да е прозрачно и без дефекти, които могат да затруднят отчитането на данните по скалата.Стъклото трябва да е с коефициент на обемно разширение от (25 ± 2) 10–6 °C–1.3.2. Материалът, използван за тежест, е прикрепен към дъното на инструмента. След като инструментът е бил в хоризонтално положение за един час при температура 80 °С и след това изстуден в същата позиция, той трябва да плава като оста му е вертикална до един градус 30 минути.4. СКАЛА4.1. Инструментът не може да има повече от една скала от вида, описан в 4.5 или 4.6.4.2. Скалата и надписът са маркирани върху опора с гладка матова повърхност.Тази опора е здраво поставена вътре в опашката и съответната маркировка е поставена така, че всяко преместване на скалата и опората, свързано с опашката, да е видимо.Върху опората, скалата и надписите не трябва да има следи от изкривяване, обезцветяване или карбонизиране след престой при температура 70 °С за 24 часа.4.3. Деленията на скалата трябва да са:- разположение в равнини, перпендикулярни на оста на инструмента,- черни [1] и ясно маркирани, да не могат да се изличават,- фини, ясно очертани и еднакви на дебелина, не повече от 0,2 мм.4.4. Дължината на късите линии на скалата трябва да е най-малко една пета, на средните линии най-малко една трета и на дългите линии най-малко половината от обиколката на опашката.4.5. Спиртомерите имат номинални деления, градуирани по % маса или % обем на алкохола. Те покриват диапазон не по-голям от 10 % алкохол по обем или маса.Интервалът между деленията е 0,1 %.Всяко деление включва от пет до десет допълнителни интервала извън горната и долната граница на номиналния обхват.4.6. Номиналните деления на спиртните хидрометри са градуирани в килограми на кубичен метър. Те имат обхват от не повече от 20 кг/м3.Интервалът на деленията е 0,2 кг/ м3.Всяко деление включва от пет до десет допълнителни интервала извън горната и долната граница на номиналния обхват. Деленията обаче не трябва да надвишават 1000 кг/ м3.5. ГРАДУИРАНЕ И ПОСТАВЯНЕ НА ЦИФРИ5.1. При спиртомерите всяко десето деление, броено от единия ред на номиналната скала, е дълга линия. Между всяка последователна двойка от дълги линии и четири къси линии между всяка дълга линия и най-близката средно дълга линия трябва да има средна линия.Цифри се поставят само за дългите линии.5.2. При спиртните хидрометри всяко пето деление, броено от единия край на номиналната скала, е дълга линия. Трябва да има четири къси линии между две последователни дълги линии.Само при петите или десетите линии се поставят цифри.5.3. Цифрите към линиите, показващи границите на номиналната скала трябва да са изписани пълно.При спиртните хидрометри другите цифри могат да бъдат показани в съкратен вариант.6. КЛАСИФИКАЦИЯ НА ИНСТРУМЕНТИТЕ И ОСНОВНИ РАЗМЕРИ6.1. Инструментите трябва да са от един от следните класове на точност:— Клас I : средното минимално разстояние между деленията 1,5 мм.Инструментите от този клас не включват термометър.— Клас II : средното минимално разстояние между деленията 1,05 мм.Инструментите от този клас могат да включват термометър.— Клас III : средното минимално разстояние между деленията 1,85 мм.Инструментите от този клас могат да включват термометър.6.2. Външният диаметър на тялото на всеки инструмент трябва да е между 19 и 40 мм.Външният диаметър на опашката трябва да е най-малко 3 мм за инструменти от клас I и клас II и най-малко 2,5 мм за инструменти от клас III. Опашката трябва да достига най-малко до 15 мм над най-горното деление на скалата.Разрезът на опашката трябва да е еднакъв при най-малко 5 мм под най-долното деление на скалата.7. НАДПИСИ7.1. Във вътрешната част на инструмента се поставят четливо и неизличимо следните надписи:- Клас I, II или III,- кг/м3 или % обем, или % маса,- 20 °С,- етанол,- името или знака на производителя,- идентификационния номер на инструмента,- знака на ЕИО "ε" за одобряване на типа.7.2. Ако се изисква, върху тялото на инструмента може да бъде поставен надпис с масата на инструмента, изразена до най-малкия милиграм.8. МАКСИМАЛНО ДОПУСТИМИ ГРЕШКИ И ПРОВЕРКА8.1. Максимално допустимата грешка за спиртомерите и спиртните хидрометри е:- за клас I, ± половината от един интервал от скалата за всяко отчетено показание,- за класове II и III, ± един интервал от скалата за всяко отчетено показание.8.2. Проверка се извършва на най-малко три точки от обхвата на номиналната скала.9. ТЕРМОМЕТРИ, ИЗПОЛЗВАНИ ПРИ ОПРЕДЕЛЯНЕТО НА АЛКОХОЛНОТО СЪДЪРЖАНИЕ9.1. Ако инструментът, използван за определяне на алкохолното съдържание е от клас I, термометърът трябва да е:- металоустойчив или с живачно разширение и стъклено тяло,- градуиран при 0,1 или 0,05 °С.Максимално допустимата грешка е ± 0,05 °С за всяко отчетено показание.Живачните термометри включват маркировка на скалата при 0 °С.9.2. Ако инструментът, използван за определяне на алкохолното съдържание е от клас II или III, термометърът трябва да е с живачно разширение и стъклено тяло и да е градуиран до 0,1, или 0,2, или 0,5 °С. Трябва да носи маркировка на 0 °С.Максимално допустимата грешка, положителна или отрицателна, е:0,1 °С ако термометърът е градуиран до 0,1 °С,0,15 °С ако термометърът е градуиран до 0,2 °С,0,2 °С ако термометърът е градуиран до 0,5 °С.Термометърът може да е част от инструмента за определяне на алкохолното съдържание.В този случай не е необходимо да има маркировка на скалата за 0 °С.9.3. Минималното разстояние между деленията трябва да бъде:- 0,7 мм за термометри, градуирани до 0,05, 0,1 и 0,2 °С, и- 1,0 мм за термометри, градуирани до 0,5 °С.9.4. Дебелината на линиите не може да надвишава една пета от разстоянието между деленията.10. МАРКИРОВКИНа гърба на спиртомерите и спиртните хидрометри трябва да бъде оставено място в горната третина на тялото за поставянето на ЕИО начална верификационна маркировка.Поради специалните изисквания за маркировка на стъклени инструменти, в съответствие с точка 3.1.1. от приложение II към Директива 71/316/ЕИО и в противоречие с основното правило, залегнало в раздел 3 на същото приложение, знакът на ЕИО за първоначална проверка трябва да съдържа следното:- малка буква "е",- последните две цифри на годината на началната ЕИО проверка,- идентификационната буква или букви на държавата-членка, където е извършена първоначалната проверка,- при необходимост, идентификационния номер на проверяващата служба.Когато маркировката се нанася чрез песъкоструйна обработка, буквите и цифрите трябва да са нанесени така, че да останат четливо написани.Пример:е 75 D 48 : Началната ЕИО проверка е извършена през 1975 г. от Служба 48 във Федерална република Германия.[1] След диапазона на номиналната скала линиите могат да бъдат в различен цвят.--------------------------------------------------