title: Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар

text:
               14.7.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 184/17

      ДИРЕКТИВА 2007/36/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 11 юли 2007 година
   относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 44 и 95 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               В своето съобщение до Съвета и Европейския парламент от 21 май 2003 г., озаглавено „Модернизиране на дружественото право и укрепване на корпоративното управление: План за придвижване напред“, Комисията посочи, че е необходимо да се приемат нови конкретни инициативи с оглед укрепване на правата на акционерите в дружества, регистрирани на фондова борса, и да се разрешат спешно проблемите, свързани с трансграничното гласуване.

               (2)

               В своята резолюция от 21 април 2004 г. (3) Европейският парламент изрази подкрепата си за намерението на Комисията да засили правата на акционерите, в частност посредством разширяване на правилата за прозрачност, правата за гласуване чрез пълномощник, възможността за участие в общи събрания по електронен път и гарантиране, че ще могат да се упражняват трансграничните права на глас.

               (3)

               Притежателите на акции, които имат права на глас трябва да могат да упражняват тези права, при условие че те са отразени в цената, която трябва да се плати при закупуването на акциите. Освен това ефективният акционерен контрол е необходимо условие за добро корпоративно управление и следователно трябва да бъде улеснен и насърчаван. Необходимо е следователно да се приемат мерки за сближаване на законодателствата на държавите-членки за тази цел. Пречките, които възпрепятстват акционерите от гласуване, като обвързването на упражняването на правата на глас с блокиране на акции за определен период от време преди събранието, трябва да бъдат отстранени. Въпреки това настоящата директива не засяга съществуващото общностно законодателство относно дялови единици, емитирани от предприятия за колективно инвестиране, или относно дялови единици, придобити или прехвърлени от такива предприятия.

               (4)

               Действащото общностно законодателство е недостатъчно за постигане на тази цел. Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 28 май 2001 г. относно допускането на ценни книжа до официална регистрация на фондова борса и относно информацията, която подлежи на публикуване (4) се съсредоточава върху информацията, която емитентите трябва да разкрият на пазара и съответно не разглежда самия процес на гласуване на акционерите. Освен това Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за емитентите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (5) налага на емитентите задължение да предоставят определена информация и документи, отнасящи се до общите събрания, но съответните информация и документи трябва бъдат предоставени в държавата-членка по произход на емитента. Следователно следва да се въведат някои минимални стандарти с оглед защита на инвеститорите и насърчаване на безпрепятственото и ефективно упражняване на акционерни права, дадени от акции с право на глас. По отношение на правата, различни от правото на глас, държавите-членки имат свободата да разширят прилагането на тези минимални стандарти и за акции без право на глас, до степента, в която тези акции не са вече защитени от такива стандарти.

               (5)

               Значителна част от акциите на дружества, регистрирани на фондовата борса, се притежават от акционери, които не пребивават в държавата-членка, в която се намира седалището на дружеството според устройствения акт. Акционерите, които не пребивават постоянно в държавата-членка, следва да могат да упражняват своите права по отношение на общото събрание толкова лесно, колкото и акционерите, които пребивават в държавата-членка, в която се намира седалището на дружеството според устройствения му акт. Това налага отстраняването на съществуващите пречки, които възпрепятстват достъпа на акционери, непребиваващи в държавата-членка, до информацията, отнасяща се до общото събрание, и тяхното упражняване на правата на глас без да присъстват физически на общото събрание.

               (6)

               Акционерите трябва да имат възможност да бъдат добре осведомени при гласуването по време на или преди общото събрание, независимо от това къде пребивават. Всички акционери следва да имат достатъчно време да разгледат документите, които предстои да бъдат внесени на общото събрание, и да решат как да гласуват своите акции. С тази цел трябва да се дава навременно предизвестие за общото събрание, а на акционерите да се осигурява пълната информация, която предстои да бъде внесена на общото събрание. Трябва да се използват възможностите на съвременните технологии да предоставят незабавно достъпна информация. Настоящата директива предполага, че всички регистрирани дружества, които са допуснати до регулиран пазар, вече разполагат с интернет сайт.

               (7)

               По принцип акционерите трябва да имат възможност да включват точки в дневния ред на общото събрание и да внасят предложения за решения по точки от дневния ред. Без да се засягат различни времеви рамки и условия, използвани понастоящем в Общността, упражняването на тези права следва да бъде подчинено на две основни правила, а именно правилото всеки праг, необходим за упражняване на тези права, да не надвишава 5 % от дяловия капитал на дружеството и правилото всички акционери винаги да получават своевременно окончателната версия на дневния ред, за да се подготвят за дискусията и гласуването на всяка точка от дневния ред.

               (8)

               По принцип всеки акционер трябва да има възможност да задава въпроси, свързани с точки от дневния ред на общото събрание, и да получава отговор, като правилата за това как и кога се задават въпроси и получават отговори следва да се определят от държавите-членки.

               (9)

               Дружествата не следва да срещат правни пречки при предлагането на своите акционери на всякакви начини за електронно участие в общото събрание. Гласуването без да се присъства лично на общото събрание, независимо дали по пощата или по електронен път, не трябва да подлежи на други ограничения, освен онези, необходими за установяването на самоличността и сигурността на съобщенията. Това, обаче, не трябва да е пречка за държавите-членки да приемат правила, целящи да гарантират, че резултатите от гласуването отразяват намеренията на акционерите при всички обстоятелства, включително правила, насочени към справяне със ситуации, при които настъпват или се разкриват нови обстоятелства, след като акционерът е гласувал по пощата или по електронен път.

               (10)

               Доброто корпоративно управление изисква безпрепятствен и ефективен процес на гласуване чрез пълномощник. Съществуващите ограничения и пречки, които правят гласуването чрез пълномощник тромаво и скъпо, трябва следователно да бъдат отстранени. Но доброто корпоративно управление също така изисква подходящи гаранции срещу евентуална злоупотреба с гласуването чрез пълномощник. Следователно пълномощникът трябва да е задължен да спазва всички получени указания от акционера и държавите-членки трябва да въведат подходящи мерки, които да гарантират, че пълномощникът не преследва интерес, различен от този на акционера, независимо от причината, която е породила конфликта на интереси. Мерките срещу евентуална злоупотреба в частност се състоят от режими, приети от държавите-членки с цел регулиране на дейността на лица, които активно се занимават с получаването на пълномощни или които всъщност са получили повече от определен значителен брой пълномощни, по-специално за да се гарантира адекватна степен на достоверност и прозрачност. Съгласно настоящата директива акционерите имат неограничено право да назначават такива лица като пълномощници, за да присъстват на общи събрания и да гласуват от тяхно име. Въпреки това настоящата директива не засяга правилата или санкциите, които държавите-членки могат да наложат на тези лица, когато са гласували чрез неправомерна употреба на получените пълномощни. Освен това настоящата директива не налага никакво задължение на дружествата да проверяват дали пълномощниците са гласували в съответствие с указанията за гласуване на упълномощилите ги акционери.

               (11)

               В случаите на участие на финансови посредници, ефективността на гласуването по дадени указания зависи до голяма степен от ефикасността на веригата от посредници, като се има предвид, че инвеститорите често не могат да упражняват правата на глас, дадени от акциите им, без съдействието на всеки посредник от веригата, който може да няма икономически дял в акциите. С цел да се даде възможност на инвеститора да упражнява своите права на глас в трансгранични ситуации, е важно следователно посредниците да улесняват упражняването на правата на глас. Комисията следва да разгледа по-подробно този въпрос в рамките на препоръка, с цел да се гарантира достъпът на инвеститорите до ефективни услуги за гласуване и упражняването на правата на глас да става в съответствие с указанията, дадени от тези инвеститори.

               (12)

               Когато времето на оповестяване на подадените гласове по пощата или по електронен път преди общото събрание пред административния, ръководен или надзорен орган, както и пред обществеността, е важен въпрос по отношение на корпоративното управление, то може да се определи от държавите-членки.

               (13)

               Резултатите от гласуването следва да се установят чрез методи, които отразяват намеренията за гласуване, изразени от акционерите, и тяхната прозрачност следва да се осигури след общото събрание най-малко посредством интернет сайта на дружеството.

               (14)

               Тъй като целта на настоящата директива, а именно да се позволи на акционерите да използват ефективно своите права навсякъде в Общността, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и могат, предвид мащаба и последиците на тези мерки, да бъдат осъществени по-успешно на общностно ниво, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е установен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.

               (15)

               В съответствие с параграф 34 от Междуинституционалното споразумение за подобряване на законотворчеството (6), държавите-членки се насърчават да съставят, за себе си и за интересите на Общността, таблици, отразяващи, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките по въвеждането ѝ в националното законодателство, както и да предоставят публичен достъп до тези таблици,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   ГЛАВА I
   ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 1
   Предмет и приложно поле
   1.   Настоящата директива определя изискванията по отношение упражняване на някои акционерни права, дадени от акции, във връзка с общо събрание на дружества, чието седалище според устройствения акт се намира в държава-членка и чиито акции са допуснати до регулиран пазар, намиращ се или действащ в държава-членка.
   2.   Държавата-членка, компетентна да регулира въпросите, обхванати от настоящата директива, е държавата-членка, в която се намира седалището на дружеството и всяко препращане към „приложимото право“ е препращане към правото на тази държава-членка.
   3.   Държавите-членки могат да освободят от настоящата директива следните видове дружества:

               а)

               предприятия за колективно инвестиране по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (7);

               б)

               предприятия, чийто единствен предмет на дейност е колективно инвестиране на капитал, предоставен чрез публично предлагане, и които действат на принципа за разпределяне на риска и не се стремят към постигане на юридически или управленски контрол над който и да било от емитентите на техните базови инвестиции, при условие че съответните предприятия за колективно инвестиране са оторизирани и подлежат на надзор от компетентни органи и че имат депозитар, изпълняващ функции, еквивалентни на тези предвидени от Директива 85/611/ЕИО;

               в)

               кооперации.

         Член 2
   Определения
   За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:

               а)

               „регулиран пазар“ означава пазар съгласно определението от член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазара на финансови инструменти (8);

               б)

               „акционер“ означава физическо или юридическо лице, признато за акционер съгласно приложимото право;

               в)

               „пълномощно“ означава упълномощаването на физическо или юридическо лице от страна на акционер да упражнява някои или всички права на съответния акционер в общото събрание от негово име и за негова сметка.

         Член 3
   Допълнителни национални мерки
   Настоящата директива не забранява на държавите-членки да налагат допълнителни задължения на дружествата или по друг начин да предприемат допълнителни мерки за улесняване упражняването от акционерите на правата, предвидени в настоящата директива.
   ГЛАВА II
   ОБЩО СЪБРАНИЕ НА АКЦИОНЕРИТЕ
   Член 4
   Равно третиране на акционерите
   Дружеството гарантира равното третиране на всички акционери, които са в еднакво положение по отношение на участието и упражняването на правата на глас на общото събрание.
   Член 5
   Информация, предшестваща общото събрание
   1.   Без да се засягат член 9, параграф 4 и член 11, параграф 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (9), държавите-членки осигуряват щото дружеството да публикува покана за свикване на общо събрание посредством един от способите, посочени в параграф 2 от настоящия член, не по-късно от двадесет и първия ден преди деня на събранието.
   Държавите-членки могат да предвидят, че когато дружество предостави на акционерите възможността да гласуват чрез достъпни за тях електронни средства, общото събрание на акционерите може да реши публикуването на поканата за свикване на общо събрание, което не е годишно общо събрание, да става посредством един от способите, посочени в параграф 2 от настоящия член, не по-късно от четиринадесет дни преди деня на събранието. Това решение трябва да бъде взето с мнозинство от не по-малко от две трети от гласовете, дадени от ценни книжа или от представения записан капитал, и с максимален срок на действие до следващото годишно общо събрание.
   Държавите-членки не са длъжни да прилагат минимални срокове, посочени в първа и втора алинеи по отношение на втора или последваща покана за свикване на общо събрание, наложено от липса на необходимия кворум при първото свикване, при условие че при първата покана са били спазени изискванията на настоящия член и няма добавени нови точки към дневния ред, и между последната покана и датата на общото събрание има най-малко 10 дни.
   2.   Без да се засягат допълнителните изисквания за нотифициране или публикуване, предвидени от компетентната държава-членка, определена съгласно член 1, параграф 2, дружеството трябва да публикува поканата за свикването на общото събрание по параграф 1 от настоящия член по недискриминационен и гарантиращ бърз достъп способ. Държавата-членка изисква дружеството да използва такива средства за масова информация, на които разумно може да се разчита за ефективното разпространение на информация към обществеността в рамките на Общността. Държавата-членка не може да налага задължение за използването само на едно средство за масова информация, чиито оператори са установени на нейна територия.
   Не е нужно държавата-членка да прилага първа алинея по отношение на дружества, които са в състояние да посочат имената и адресите на своите акционери с помощта на актуална книга на акционерите, при условие че дружеството е задължено да изпрати покана за свикването на общото събрание на всеки от своите регистрирани акционери.
   При всички случаи дружеството не може да иска покриване на разходи за публикуване на поканата за свикване на общо събрание по предписания начин.
   3.   Поканата, предвидена в параграф 1, трябва най-малко:

               а)

               точно да указва кога и къде ще се проведе общото събрание и предложения дневен ред за общото събрание;

               б)

               да съдържа ясно и точно описание на процедурите, които акционерите трябва да следват, за да могат да участват и да гласуват в общото събрание. Това включва информация относно:

                           i)

                           правата, с които разполагат акционерите по член 6, доколкото тези права могат да бъдат упражнени след публикуването на поканата, и тези по член 9, както и крайните срокове за упражняване на тези права; съдържанието на поканата може да се ограничи до обявяване само на крайните срокове за упражняване на тези права, при условие че съдържа препратка към по-подробна информация относно тези права, която е предоставена на интернет сайта на дружеството;

                           ii)

                           процедурата за гласуване чрез пълномощник, формулярите, които се използват за гласуване чрез пълномощник, и техническите средства, посредством които дружеството е подготвено да приема електронни нотификации за назначаване на пълномощници; и

                           iii)

                           когато е приложимо, процедурата за подаване на гласове по пощата или по електронен път;

               в)

               когато е приложимо, да посочва датата на вписване, така както е определена по член 7, параграф 2, и да пояснява, че само лицата, които са акционери на тази дата имат право да участват и гласуват на общото събрание;

               г)

               да посочва къде и как могат да бъдат получени пълните и несъкратени текстове на документите и предложенията за решения по букви в) и г) от параграф 4;

               д)

               да посочва адреса на интернет сайта, на който ще бъде предоставена информацията, посочена в параграф 4.

         4.   Държавите-членки гарантират, че за периода, започващ не по-късно от двадесет и първия ден преди деня на общото събрание и включващ деня на провеждане на събранието, дружеството трябва да предостави на акционерите си на своя интернет сайт най-малко следната информация:

               а)

               поканата, посочена в параграф 2;

               б)

               общия брой акции и правата на глас и датата на свикване (включително общия брой за всеки клас акции, когато капиталът на дружеството е разделен на два или три класове акции);

               в)

               документите, които следва да се представят на общото събрание;

               г)

               предложение за решение или, когато няма предложение за приемане на решение, коментар от компетентен орган на дружеството, признат от приложимото право, относно всяка точка от предложения дневен ред на общото събрание; освен това предложенията за решения, внесени от акционерите, следва да се добавят възможно най-скоро след получаването им от дружеството;

               д)

               когато е приложимо, формулярите, които се използват за гласуване чрез пълномощник и за гласуване по пощата, освен ако тези формуляри са изпратени директно на всеки акционер.

         Когато формулярите, посочени в буква д), не могат да бъдат предоставени по интернет по технически причини, дружеството посочва на сайта си как те могат да бъдат получени на хартия. В този случай дружеството следва да изпрати формулярите безплатно по пощата на всеки акционер, който поиска това.
   Когато, в съответствие с член 9, параграф 4 или член 11, параграф 4 от Директива 2004/25/ЕО, или по силата на втора алинея от параграф 1 от настоящия член, поканата за общото събрание е публикувана по-късно от двадесет и първия ден преди събранието, срокът, определен в този параграф, съответно се намалява.
   Член 6
   Право на включване на точки в дневния ред на общото събрание и на внасяне на предложения за решения
   1.   Държавите-членки гарантират, че акционерите, действащи индивидуално или колективно:

               а)

               имат право да включват точки в дневния ред на общото събрание, при условие че всяка точка е придружена от обосновка или предложение за приемане на решение на общото събрание; и

               б)

               имат право да внасят предложения за решения по точки, които са или предстои да бъдат включени в дневния ред на общо събрание.

         Държавите-членки могат да предвидят, че правото по буква а) може да бъде упражнено единствено по отношение на годишното общо събрание, при условие че акционерите, действащи индивидуално или колективно, имат право да свикат или да отправят към дружеството искане за свикване на общо събрание, което не е годишно общо събрание, с дневен ред, включващ най-малко всички точки, предложени от акционерите.
   Държавите-членки могат да предвидят, че тези права се упражняват в писмена форма (на носители, изпратени по пощата или по електронен път).
   2.   Ако някое от посочените в параграф 1 права е подчинено на условието съответният акционер или акционери да притежава минимален процент от дяловия капитал на дружеството, този минимален дял не може да надхвърля 5 % от капитала.
   3.   Всяка държава-членка установява единен краен срок, указващ определения брой дни до провеждането или свикването на общото събрание, преди който акционерите могат да упражнят правото по параграф 1, буква а). По същия начин всяка държава-членка може да установи краен срок за упражняване на правото по параграф 1, буква б).
   4.   Държавите-членки гарантират, че в случаите, когато упражняването на правата, посочени в параграф 1, буква а), води до промяна в дневния ред на общото събрание, за който на акционерите вече е съобщено, дружеството предоставя на разположение изменения дневен ред по реда, по който е предоставен предишния дневен ред преди приложимата дата на вписване, така както е определена по член 7, параграф 2 или, ако не се прилага такава дата, достатъчно по-рано от датата на провеждане на общото събрание, така че да се даде възможност на останалите акционери да назначат пълномощник или, при необходимост, да гласуват по пощата.
   Член 7
   Изисквания за участие и гласуване на общо събрание
   1.   Държавите-членки гарантират, че:

               а)

               правата на акционера, свързани с участие в общо събрание и гласуване по отношение на която и да било от притежаваните от него акции, не са подчинени на никакви условия, изискващи неговите акции да бъдат депозирани, прехвърлени или регистрирани на името на друго физическо или юридическо лице преди провеждането на общото събрание; и

               б)

               правата на акционера да продава или по друг начин да прехвърля своите акции в периода между датата за вписване, както е определена по параграф 2, и общото събрание, за което тя се отнася, не са подчинени на никакво ограничение, което не се прилага по отношение на тях в друг момент.

         2.   Държавите-членки гарантират, че правата на акционера да участва в общо събрание и да гласува по отношение на своите акции се определят в зависимост от акциите, притежавани от него към определена дата преди провеждането на общото събрание („дата на вписване“).
   Не е нужно държавите-членки да прилагат първа алинея по отношение на дружества, които са в състояние да посочат имената и адресите на своите акционери с помощта на актуална книга на акционерите в деня на провеждане на общото събрание.
   3.   Всяка държава-членка гарантира, че за всички дружества се прилага единна дата на вписване; при все това държавата-членка може да определи една дата за вписване в регистъра, валидна за дружествата, които са издали акции на приносител и друга дата на вписване в регистъра за дружествата, които са издали поименни акции, при условие че се прилага единна дата на вписване в регистъра за дружествата, които са издали и двата вида акции. Датата за вписване не е по-рано от тридесет дни преди датата но общото събрание, за което се отнася. При прилагането на настоящата разпоредба и на параграф 1 от член 5 всяка държава-членка гарантира, че периодът между последната допустима дата за свикване на общото събрание и датата на вписване е поне осемдневен. Тези две дати не се включват при изчисляването на броя на дните. При условията, посочени в член 5, параграф 1, трета алинея, държавата-членка може да установи изискване за изтичането на шестдневен период между датата на вписване и последната допустима дата за повторното или последващо свикване на общо събрание. Тези две дати не се включват при изчисляването на броя на дните.
   4.   Доказателството за квалифицирането като акционер може да бъде подчинено на изисквания, необходими за установяване на самоличността на акционерите и до степен, пропорционална за постигането на тази цел.
   Член 8
   Участие в общо събрание по електронен път
   1.   Държавите-членки разрешават на дружествата да предоставят на своите акционери възможност за участие в общо събрание по електронен път, и по-специално чрез една или всички долупосочени форми:

               а)

               предаване в реално време на общото събрание;

               б)

               двупосочна връзка в реално време, позволяваща на акционерите да се обърнат към общото събрание от далечно разстояние;

               в)

               система за подаване на гласове, преди или по време на общото събрание, без да се налага назначаването на пълномощник, който да присъства физически на събранието.

         2.   Използването на електронни средства с оглед предоставянето на възможност на акционерите за участие в общо събрание може да бъде подчинено на изисквания и ограничения, необходими за установяване на самоличността на акционерите и гарантиране сигурността на съобщенията, и до степен, пропорционална за постигането на тези цели.
   Това не засяга действието на законовите разпоредби, които държавите-членки са приели или могат да приемат относно механизма на вземане на решение в дружествата по отношение на въвеждането или прилагането на всяка форма на участие по електронен път.
   Член 9
   Право на отправяне на въпроси
   1.   Всеки акционер има право да отправя въпроси, свързани с точки от дневния ред на общото събрание. Дружеството отговаря на отправените към него въпроси от акционерите.
   2.   Правото на отправяне на въпроси и задължението за отговор са подчинени на мерките, които държавата-членка може да предприеме или да позволи на дружествата да предприемат, за гарантиране индентифицирането на акционерите, реда на общите събрания и тяхната подготовка, както и поверителността и търговските интереси на дружествата. Държавите-членки могат да позволят на дружествата да дадат един общ отговор на въпросите с едно и също съдържание.
   Държавите-членки могат да предвидят разпоредби, съгласно които отговорът се счита за даден, ако съответната информация е на разположение на интернет сайта на дружеството под формата на въпроси и отговори.
   Член 10
   Гласуване чрез пълномощник
   1.   Всеки акционер има право да назначи физическо или юридическо лице за свой пълномощник, който присъства и гласува на общо събрание от негово име. Пълномощникът се ползва от същите права да се изказва или отправя въпроси на общото събрание, както и така представляваният акционер.
   Освен изискването за правоспособност на пълномощника, държавите-членки отменят всички правни норми, които ограничават или позволяват на дружествата да ограничат възможностите за избор на лица, назначавани за пълномощници.
   2.   Държавите-членки могат да поставят ограничение за назначаване на пълномощник само за едно събрание или за събранията, провеждани в определен период.
   Без да се засягат разпоредбите на член 13, параграф 5, държавите-членки могат да ограничат броя на лицата, които акционерът може да назначи като пълномощници за дадено общо събрание. При все това, ако акционерът притежава акции на дружество, съдържащи се в повече от една сметка за ценни книжа, такова ограничение не възпрепятства акционера да назначи отделен пълномощник по отношение на акциите от всяка сметка за ценни книжа за всяко едно общо събрание. Горепосоченото не засяга предвидените от приложимото право разпоредби, които забраняват подаването на гласове по диференциран начин спрямо акциите, притежавани от един и същ акционер.
   3.   Освен изрично допуснатите в параграфи 1 и 2 ограничения, държавите-членки не могат да ограничават или да позволяват на дружествата да ограничават упражняването на правата на акционерите чрез пълномощници по съображения, различни от тези, свързани с потенциални конфликти на интереси между пълномощника и акционера, в чийто интерес пълномощникът е задължен да действа, като при това държавите-членки не могат да налагат други изисквания освен долупосочените:

               а)

               държавите-членки може да препоръчат пълномощникът да разкрие някои определени факти, които може да бъдат от значение за акционерите при оценката на риска за възможността пълномощникът да преследва интерес, различен от този на акционера;

               б)

               държавите-членки може да ограничат или да не допуснат упражняването на акционерни права чрез пълномощници без определени указания за гласуване за всяко решение, по отношение на което пълномощникът трябва да гласува от името на акционера;

               в)

               държавите-членки може да ограничат или да не допуснат прехвърлянето на пълномощно на друго лице, но това не възпрепятства пълномощника, който е юридическо лице, да упражнява дадените му права чрез някой от членовете на своя административен или управителен орган или някой от своите служители.

         Конфликт на интересите по смисъла на настоящия параграф може в частност да възникне, когато пълномощникът:

               i)

               е акционер с контролен пакет акции на дружеството или е друго образувание, контролирано от такъв акционер;

               ii)

               е член на административния, управителен или надзорен орган на дружеството, или на акционер с контролен пакет акции, или на контролирано образувание по смисъла на i);

               iii)

               е служител или одитор на дружеството, или на акционер с контролен пакет акции, или на контролирано образувание по смисъла на i);

               iv)

               има семейна връзка с физическо лице, посочено в i)—iii).

         4.   Пълномощникът гласува съгласно указанията, дадени от назначаващия акционер.
   Държавите-членки може да изискат от пълномощниците да водят архив на указанията за гласуване за определен минимален период и да потвърдят, при поискване, че указанията са били спазени.
   5.   Лице, действащо като пълномощник, може да представлява повече от един акционер без ограничение на броя на представляваните акционери. Когато пълномощник представлява няколко акционери, приложимото право му позволява да гласува за определен акционер различно от начина, по който гласува за друг.
   Член 11
   Ред за назначаване на пълномощници и нотифициране
   1.   Държавите-членки разрешават на акционерите да назначават пълномощник по електронен път. Освен това държавите-членки разрешават на дружествата да приемат нотифицирането за назначаване по електронен път и гарантират, че всяко дружество предлага на своите акционери най-малко един ефективен метод за нотифициране по електронен път.
   2.   Държавите-членки гарантират, че пълномощниците могат да бъдат назначени и че дружеството е нотифицирано за такова назначаване, само в писмена форма. Извън това основно формално изискване, назначаването на пълномощник, уведомяването на дружеството относно назначаване и даването на указания за гласуване, ако има такива, на пълномощника може да бъдат подчинени само на такива формални изисквания, каквито са необходими за гарантиране на идентификацията на акционера и пълномощника или за гарантиране на възможността за проверка на съдържанието на указанията за гласуване, съответно, и до степен, пропорционална за постигането на тези цели.
   3.   Разпоредбите на настоящия член се прилагат mutatis mutandis за отмяна на назначаването на пълномощник.
   Член 12
   Гласуване по пощата
   Държавите-членки разрешават на дружествата да предлагат на своите акционери възможност да гласуват по пощата преди общото събрание. Гласуването по пощата може да бъде подчинено само на изискванията и ограниченията, необходими за гарантиране идентификацията на акционерите и само до степен, пропорционална на постигането на тази цел.
   Член 13
   Отстраняване на някои пречки за ефективно упражняване на правата на глас
   1.   Настоящият член е приложим в случаите, когато физическо или юридическо лице, признато като акционер от приложимото право, действа, в хода на неговата делова дейност, от името на друго физическо или юридическо лице („клиента“).
   2.   Когато приложимото право налага изисквания за оповестяване като предпоставка за упражняване на права на глас от акционер съгласно параграф 1, такива изисквания не надхвърлят предоставянето на списък, разкриващ пред дружеството самоличността на всеки клиент и броя на акциите, гласувани от негово име.
   3.   Когато приложимото право налага формални изисквания относно упълномощаването на акционер по параграф 1 за упражняване права на глас или относно указания за гласуване, такива формални изисквания не надхвърлят необходимото за идентифицирането на клиента или за възможността за проверка на съдържанието на указанията за гласуване, съответно, и до степен, пропорционална за постигането на тези цели.
   4.   Акционер, посочен в параграф 1, има право да гласува различно за различните акции, даващи му гласове.
   5.   Когато приложимото право ограничава броя на лицата, които акционер може да назначи за пълномощници съгласно член 10, параграф 2, такова ограничение не възпрепятства акционер по параграф 1 от настоящия член да издава пълномощно на всеки от своите клиенти или на всяко трето лице, определено от клиент.
   Член 14
   Резултати от гласуването
   1.   Дружеството установява за всяко гласувано решение най-малко броя на акциите, за които действително са подадени гласове, дела на дяловия капитал, представен от тези гласове, общия брой на действително подадените гласове, както и броя на гласовете, подадени „за“ и „против“ всяко решение и, при целесъобразност, броя на въздържалите се.
   Въпреки това държавите-членки могат да предвидят или да позволят на дружествата да предвидят, че в случаите когато нито един акционер не изисква подробна справка за гласуването, е достатъчно да се установят резултатите от гласуването само до степен, необходима за гарантиране, че за всяко решение е постигнато необходимото мнозинство.
   2.   Дружеството публикува на своя интернет сайт резултатите от гласуването, установени съгласно параграф 1, в рамките на срок, който се определя от националното право и не надхвърля петнадесет дни от датата, на която е проведено общото събрание.
   3.   Настоящият член не засяга законови разпоредби, които са приети или може да бъдат приети от държавите-членки относно формалностите, необходими за влизането в сила на едно решение, или възможността за последващо правно оспорване на резултата от гласуването.
   ГЛАВА III
   ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 15
   Транспониране
   Държавите-членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 3 август 2009 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Независимо от разпоредбата на първия параграф, държавите-членки, в които към 1 юли 2006 г. са в сила национални мерки, които ограничават или забраняват назначаването на пълномощник в случаите по член 10, параграф 3, втора алинея, ii), приемат законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за прилагането на член 10, параграф 3 по отношение на такова ограничение или забрана, не по-късно от 3 август 2012 г.
   Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията броя на дните, определени в член 6, параграф 3 и член 7, параграф 3, и всякакви последващи промени в тях, като Комисията публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
   Когато държавите-членки приемат разпоредбите, посочени в първа алинея, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или са придружени от това позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 16
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 17
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 11 юли 2007 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  ОВ C 318, 23.12.2006 г., стр. 42.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 15 февруари 2007 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 12 юни 2007 г.

      (3)  OВ С 104 Е, 30.4.2004 г., стр. 714.

      (4)  ОВ L 184, 6.7.2001 г., стр. 1. Директивата, последно изменена с Директива 2005/1/ЕО (ОВ L 79, 24.3.2005 г., стр. 9).

      (5)  ОВ L 390, 31.12.2004 г., стр. 38.

      (6)  ОВ C 321, 31.12.2003 г., стр. 1.

      (7)  ОВ L 375, 31.12.1985 г., стр. 3.

      (8)  ОВ L 145, 30.4.2004 г., стр. 1.

      (9)  ОВ L 142, 30.4.2004 г., стр. 12.


title: Директива 2007/13/ЕО на комисията от 7 март 2007 година за изменение на приложение II към Директива 71/316/ЕИО на Съвета относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до общите разпоредби за измерителните уреди и за методите за метрологичен контрол (Текст от значение за ЕИП)

text:
               13.3.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 73/10

      ДИРЕКТИВА 2007/13/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 7 март 2007 година
   за изменение на приложение II към Директива 71/316/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до общите разпоредби за измерителните уреди и за методите за метрологичен контрол
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 71/316/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до общите разпоредби за измерителните уреди и за методите за метрологичен контрол (1), и по-специално, член 16, първото изречение от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 71/316/ЕИО предвижда, в точка 3.1.1.1, буква а) от приложение II, отличителните главни букви на държавите-членки да се използват за първоначална ЕИО верификационна маркировка, прикрепена към измервателен уред и показваща, че последният съответства на ЕИО изискванията.

               (2)

               Директива 71/316/ЕИО предвижда разпоредба, в точка 3.2.1 от приложение II, за скиците, показващи формата, размерите и вида на буквите за първоначална ЕИО верификационна маркировка, както е определено в точка 3.1 от посоченото приложение.

               (3)

               Скиците на отличителните букви не бяха предоставени в Акта за присъединяване на Австрия, Финландия и Швеция и в Акта за присъединяване от 2003 г. В съответствие с приложение II, глава 1, точка Г1, буква б) от Акта за присъединяване на Австрия, Финландия и Швеция и от Акта за присъединяване от 2003 г. скиците, към които се отнася приложение II, точка 3.2.1 от Директива 71/316/ЕИО, се допълват от необходимите букви.

               (4)

               Следователно е необходимо да се измени точка 3.2.1 от приложение II към Директива 71/316/ЕИО, за да се включат скиците на отличителните букви.

               (5)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета за привеждане в съответствие с техническия прогрес, учреден съгласно член 17 от Директива 71/316/ЕИО,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение II към Директива 71/316/ЕИО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 10 март 2008 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 7 март 2007 година.

            За Комисията

         Günther VERHEUGEN

            Заместник-председател

      (1)  OВ L 202, 6.9.1971 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В първата скица, приложена към приложение II към Директива 71/316/ЕИО, буквите „A, S, FI, CZ, EST, CY, LV, LT, H, M, PL, SI, SK“ се допълват от следните скици:


title: Директива 95/59/EО на Съвета от 27 ноември 1995 година относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия

text:
Важна правна забележка

|

31995L0059

Официален вестник n° L 291 , 06/12/1995 стр. 0040 - 0045 специално чешко издание глава 09 том 01 стр. 283  - 288 специално испанско издание глава 09 том 01 стр. 283  - 288 специално унгарско издание глава 09 том 01 стр. 283  - 288 специално литвийско издание глава 09 том 01 стр. 283  - 288 LV.ES глава 09 том 01 стр. 283  - 288 MT.ES глава 09 том 01 стр. 283  - 288 PL.ES глава 09 том 01 стр. 283  - 288 SK.ES глава 09 том 01 стр. 283  - 288 специално словенско издание глава 09 том 01 стр. 283  - 288

		19951127Директива 95/59/EО на Съветаот 27 ноември 1995 годинаотносно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 99 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],(1) като има предвид, че Директива 72/464/ЕИО на Съвета от 19 декември 1972 г. относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия [3] и Втора директива 79/32/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия [4], бяха значително изменени неколкократно; като има предвид, че от съображения за рационалност и яснота, посочените по-горе директиви би следвало да се консолидират в един текст;(2) като има предвид, че целта на Договора е установяване на икономически съюз, в рамките на който има здравословна конкуренция и характеристиките на който съвпадат с тези на местния пазар; и че относно обработения тютюн постигането на тази цел предполага прилагането в държавите-членки на данъците, които оказват влияние върху потреблението на продукти от този сектор, да не нарушават условията на конкуренция и да не възпрепятстват свободното движение в рамките на Общността;(3) като има предвид, че относно акцизите хармонизирането на структурите трябва да има за резултат, по-специално, конкуренцията между различните категории тютюневи изделия, принадлежащи към една и съща група, която да не се нарушава от облагането с данъка, и впоследствие от отварянето на националните пазари на държавите-членки;(4) като има предвид, че структурата на акциза върху цигарите трябва да включва в допълнение към специфичния компонент, изчислен за единица продукт, пропорционален компонент, базиращ се на продажната цена на дребно, включващ всички данъци; като има предвид, че данъкът върху оборота за цигарите има същия ефект на пропорционален акциз и този факт би следвало да бъде взет под внимание, когато се определя съотношението между специфичния компонент на акциза и общата данъчна тежест;(5) като има предвид, че относно цигарите, упоменатата по-горе цел би била постигната най-добре чрез система, която предвижда намаляване на обхвата на данъка, и като има предвид, че за тази цел данъкът, наложен върху тези продукти, следва да се състои от пропорционален акциз, комбиниран със специфичен акциз, сумата на който е определена от всяка държава-членка в съответствие с критериите на Общността.(6) като има предвид, че структурата на акциза върху тютюневи изделия би следвало да се хармонизира на етапи;(7) като има предвид, че наложителната нужда от конкуренция предполага система от свободно формирани цени за всички групи тютюневи изделия;(8) като има предвид, че има няколко типа тютюневи изделия, отличаващи се по характеристиките си и по начина на използването им;(9) като има предвид, че тези различни видове тютюневи изделия следва да се дефинират;(10) като има предвид, че поради икономически причини следва да се предоставят временни изключения за някои държави-членки;(11) като има предвид, че е необходимо да се прави разлика между фино нарязания тютюн за свиване на цигари и другия тютюн за пушене;(12) като има предвид, че е необходимо като производител да се дефинира физическо или юридическо лице, което в действителност произвежда тютюневи продукти и определя максимална продажна цена на дребно за всяка държава-членка, за която разглежданите продукти следва да бъдат освободени за потребление;(13) като има предвид, че мнозинството държави-членки разрешават освобождаване от акциз или възстановяват акциза за някои видове тютюневи изделия, в зависимост от това, каква е употребата им, и като има предвид, че освобождаването или възстановяването за определени нужди следва да се определи в настоящата директива;(14) като има предвид, че свитъците от тютюн, които могат да се пушат след проста ръчна манипулация, следва също да се считат за цигари за целите на унифицираното облагане на тези продукти;(15) като има предвид, че на Федерална република Германия следва да се разреши да облага свитъците тютюн най-малко по ставката или сумата, приложима за фино нарязания тютюн за свиване на цигари, най-късно до 31 декември 1998 г.;(16) като има предвид, че настоящата директива не трябва да засяга задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за прилагането на директивите, упоменати в приложение I, част Б,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ДЯЛ IОсновни принципиЧлен 11. Структурата на акциза, с който държавите-членки облагат тютюневите изделия, се хармонизира на няколко етапа.2. Настоящата директива установява основните принципи за хармонизацията, както и специални критерии, приложими по време на етапите на хармонизацията.3. Преминаването от един етап на хармонизация към друг етап се извършва след решение на Съвета въз основа на предложение на Комисията, като се вземат предвид ефектите от мерките по време на етапа, въведени от държавите-членки в техните акцизни системи, за да се изпълнят разпоредбите, предвидени за този етап. Преминаването от един етап към друг може да се отложи, особено ако има вероятност за предизвикването на прекомерни загуби на приходи за държавата-членка.Член 21. За тютюневи изделия се считат:а) цигариб) пури и пуретив) тютюн за пушене- фино нарязан тютюн за свиване на цигари,- друг тютюн за пушене;както е определено в членове от 3 до 7.2. Съветът приема въз основа на предложение на Комисията необходимите разпоредби, за да установи начина, по който тютюневите изделия следва да бъдат дефинирани и класифицирани в групи.3. Въпреки определените разпоредби на Общността дефинициите, които са посочени в членове от 3 до 7, не накърняват избора на системата или нивото на облагане, които се прилагат към различните групи от продукти, посочени в тези членове.Член 3Ако като такива са годни за пушене, за пури и пурети се считат:1. цилиндрични тела, направени изцяло от естествен тютюн;2. цилиндрични тела, обвити изцяло с покриващ лист от естествен тютюн;3. свитъци тютюн, обвити с нормално оцветен тютюн в пура и с влагане на възстановен тютюн, когато поне 60 % от тютюневите частици са едновременно по-широки и по-дълги от 1,75 милиметра и когато обвивката е поставена в спираловидна форма под ъгъл поне 30° по диагоналната ос на пурата;4. свитъци от тютюн с обвивка с нормален цвят на пура от накълцан тютюн, когато единичното тегло е не по-малко от 2,3 грама и ако поне 60 % от тютюневите частици, без да се включват филтърът и цигарето, са по-широки и по-дълги от 1,75 милиметра, и обиколката на най-малко на една трета от дължината е не по-малка от 34 милиметра.Член 41. За цигари се считат:а) цилиндрични тела, които могат да се пушат в този вид и които не са пури или пурети по смисъла на член 3;б) цилиндрични тела, които чрез проста, неиндустриална обработка са вкарани в цигарени хартиени рула;г) цилиндрични тела от тютюн, които чрез проста, неиндустриална обработка са увити в цигарена хартия.На Федерална република Германия се разрешава да облага до 31 декември 1998 г. свитъците тютюн, упоменати в буква б), най-малко по ставката или сумата, приложима за фино нарязания тютюн за свиване на цигари.2. Цилиндричните тела от тютюн, посочени в параграф 1, се разглеждат за целите на облагането с акциз като две цигари, ако без филтъра и мундщука са по-дълги от 9 см, но не по-дълги от 18 см, като три цигари, ако са по-дълги от 18 см, но не по-дълги от 27 см, и т.н.Член 5За тютюн за пушене се счита:1. Тютюн, който е нарязан или раздробен по друг начин, усукан или пресован на плочки и може да се пуши в този вид, без да е необходима допълнителна индустриална обработка.2. Отпадъци от тютюн, пригодени за продажба на дребно, който може да се пуши и не попада в членове 3 и 4.Член 6Тютюнът за пушене, както е дефиниран в член 5, в който повече от 25 на сто тегловно от тютюневите частици са нарязани по широчина на по-малко от 1 милиметър, се счита за фино нарязан тютюн за свиване на цигари. Държавите-членки, които не прилагат тази широчина на нарязване от 1 милиметър от 1 януари 1993 г., прилагат тази разпоредба до 31 декември 1997 г.Държавите-членки могат да приемат също за фино нарязан тютюн за свиване на цигари тютюна за пушене, в който повече от 25 на сто тегловно от тютюневите частици са нарязани по широчина на повече от 1 милиметър и който е продаден или е предназначен за продажба за свиване на цигари.Член 71. Изделия, съставени частично от вещества, различни от тютюн, но иначе отговарящи на критериите, изложени в член 3, се считат като пури или пурети, при условие че те съответно са със:- един покриващ лист от естествен тютюн,- един покриващ лист и един обвиващ лист и двата от възстановен тютюн,- един покриващ лист от възстановен тютюн.2. Изделия, съставени частично от вещества, различни от тютюн, но иначе отговарящи на критериите, изложени в член 3 или 5, се считат като цигари и тютюн за пушене.Независимо от разпоредбите на първи параграф, продуктите, които не съдържат тютюн и се използват изключително за медицински цели, не се считат за тютюневи изделия.Член 81. Цигарите, произведени в Общността и тези, внесени от страни, които не са членки, са обект на пропорционален акциз, начислен на основата на максималната цена на дребно, включваща митническите задължения, и на специфичен акциз, начислен върху единица продукт.2. Ставката на пропорционалния акциз и сумата на специфичния акциз следва да са еднакви за всички цигари.3. На крайната фаза на хармонизацията на структурата се определя еднаква пропорция за цигарите във всички държави-членки между специфичния акциз и сумата на пропорционалния акциз и данъка върху оборота по начин, по който обхватът на цената на дребно се отразява в минимална степен върху разликите в цената на доставка от производителите.4. Акцизът върху цигарите може да включва минимален данъчен компонент, ако е необходимо, таванът на който се определя за всеки етап от Съвета въз основа на предложение от Комисията.Член 91. Всяко физическо или юридическо лице, установено в Общността, което преработва тютюн в тютюневи изделия, подготвени за продажба на дребно, се счита за производител.Производителите или ако е уместно, техните представители или упълномощени посредници в Общността и вносителите на тютюн от страни, които не са членки, имат правото свободно да определят максималната цена на дребно за всеки техен продукт за всяка държава-членка, в която въпросните продукти се освобождават за потребление.Вторият параграф обаче не може да затруднява прилагането на националните правни системи относно контрола върху нивата на цените или наблюдението на задължителните цени, като се има предвид, при условие че те са съвместими с правото на Общността.2. С оглед да се улесни налагането на акциза, държавите-членки могат да определят скала на цената на дребно за всяка група тютюневи изделия, при условие че всяка скала има достатъчен обхват и многообразие, така че фактически да съответства на многообразието на продуктите в Общността. Всяка скала е валидна за всички продукти, принадлежащи към групата на тютюневите изделия, към които се отнася, без да се прави разлика на база на качеството, представителността, произхода на продуктите или използваните материали, характеристиките на предприятието или каквито и да било други критерии.Член 101. Правилата за събиране на акциза се хармонизират най-късно на последния етап. По време на предшестващите етапи акцизът по принцип се събира посредством данъчни бандероли. Ако събират акциза чрез данъчни бандероли, държавите-членки са задължени да ги осигуряват на производителите и дистрибуторите в другите държави-членки. Ако събират акциза по друг начин, държавите-членки гарантират, че няма да има пречки, независимо административни или технически, които засягат на тази база търговията между държавите-членки.2. Вносителите и местните производители на тютюневи изделия са обект на системата, изложена в параграф 1, по отношение на подробните правила за облагането и плащането на акциза.Член 11Може се освобождава от акциз или да се възстановява за вече платен акциз следното:а) денатурирани тютюневи изделия, които се използват за промишлени или градински цели;б) тютюневи изделия, които са унищожени под административен надзор;в) тютюневи изделия, които са предназначени само за научни изследвания и за изследвания, свързани с качеството на продукцията;г) тютюневи изделия, които са преработени от производителя.Държавите-членки определят условията и формалностите за прилагане на описаните по-горе освобождавания или възстановявания.ДЯЛ IIСпециални разпоредби, приложими по време на първия етап на хармонизацияЧлен 121. В съответствие с член 1, параграф 3 първият етап на хармонизация на структурата на акциза върху тютюневите изделия може да обхваща период от 60 месеца от 1 юли 1973 г.2. По време на първия етап на хармонизация се прилагат членове 13 и 14.Член 131. Сумата на специфичния акциз, налаган върху цигари, се определя първоначално чрез позоваване на цигари от най-разпространената ценова категория съгласно наличните данни на 1 януари 1973 г.2. Без да се накърнява окончателното решение, което следва да се приеме относно съотношението между специфичния компонент и пропорционалния компонент, сумата, назована в параграф 1, може да не е по-малка от 5 % или по-голяма от 75 % от общата сума на пропорционалния акциз и специфичния акциз, налаган за тези цигари.3. Ако акцизът за ценовата категория, назована в параграф 1, е изменен след 1 януари 1973 г., сумата на специфичния акциз се определя чрез позоваване на новата данъчна тежест върху цигарите, посочени в параграф 1.Член 14Независимо от разпоредбите на член 8, параграф 1 всяка държава-членка може да изключва митническите задължения от основата за изчисляване на пропорционалния акциз върху цигарите.ДЯЛ IIIСпециални разпоредби, приложими по време на втория етап на хармонизацияЧлен 151. Вторият етап на хармонизация на структурата на акциза върху тютюневите изделия започва на 1 юли 1978 г.2. По време на втория етап на хармонизация се прилага член 16.Член 161. Сумата на специфичния акциз върху цигарите се определя чрез позоваване на цигарите от най-разпространената ценова група съгласно наличната на 1 януари всяка година информация, като се започне от 1 януари 1978 г.2. Специфичният компонент на акциза може да не по-малък от 5 % или по-голям от 55 % от сумата на общата данъчна тежест в резултат на натрупването на пропорционалния акциз, специфичния акциз и данъка върху оборота, налагани върху тези цигари.3. Ако акцизът или данъкът върху оборота, налагани на ценовата категория, упомената в параграф 1, е променен след 1 януари 1978 г., сумата на специфичния акциз се определя чрез позоваване на новата обща данъчна тежест върху цигарите, упоменати в параграф 1.4. Независимо от разпоредбите на член 8, параграф 1, всяка държава-членка може да изключва митническите задължения от основата за изчисляване на пропорционалния акциз върху цигарите.5. Държавите-членки могат да налагат минимален акциз върху цигари и фино нарязан тютюн за свиване на цигари, при положение че това няма да има ефект на повишаване на общия данък с повече от 90 % от общия данък върху най-разпространената ценова група цигари или респективно най-популярната ценова група на фино нарязан тютюн за свиване на цигари.ДЯЛ IVЗаключителни разпоредбиЧлен 17В случай на необходимост Съветът приема въз основа на предложение на Комисията разпоредби за прилагането на настоящата директива.Член 18Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 191. Директивите, изброени в приложение I, част А, се отменят, без да се накърняват задълженията на държавите-членки относно сроковете за прилагане, изложени в приложение I, част Б.2. Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието, изложена в приложение II.Член 20Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 21Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставена в Брюксел на 27 ноември 1995 година.За СъветаПредседателP. Solbes Mira[1] ОВ С 56, 6.3.1995 г., стр. 164.[2] ОВ С 133, 31.5.1995 г., стр. 1.[3] ОВ L 303, 31.12.1997 г., стр. 1, Директива, последно изменена с Директива 92/78/ЕИО (ОВ L 316, 31.10.1992 г., стр. 5).[4] ОВ L 10, 16.1.1979 г., стр. 8, Директива, последно изменена с Директива 92/78/ЕИО.--------------------------------------------------19951127ПРИЛОЖЕНИЕ IЧАСТ АОТМЕНЕНИ ДИРЕКТИВИ(посочени в член 19)1. Директива 72/464/ЕИО2. Директива 79/32/ЕИОи техните последващи изменения- Директива 74/318/ЕИО- Директива 75/786/ЕИО- Директива 76/911/ЕИО- Директива 77/805/ЕИО- Директива 80/369/ЕИО- Директива 80/1275/ЕИО- Директива 81/463/ЕИО- Директива 82/2/ЕИО- Директива 82/877/ЕИО- Директива 84/217/ЕИО- Директива 86/246/ЕИО- Директива 92/78/ЕИОЧАСТ БДиректива | Транспониране |72/464/ЕИО | 1.7.1973 г. [1] |79/32/ЕИО | 1.1.1980 г. |74/318/ЕИО | |75/786/ЕИО | |76/911/ЕИО | |77/805/ЕИО | |80/369/ЕИО | |80/1275/ЕИО | |81/463/ЕИО | |82/2/ЕИО | |82/877/ЕИО | |84/217/ЕИО | |86/246/ЕИО | 1.1.1986 г. |92/78/ЕИО | 31.12.1992 г. |[1] На Обединеното кралство и Ирландия беше разрешено да отложат този срок до 31 декември 1977 г.--------------------------------------------------19951127ПРИЛОЖЕНИЕ IIТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕТОНастоящата директива | Директива 72/464/ЕИО | Директива 79/32/ЕИО |Дял I | Дял I | |Член 1, параграфи 1 и 2 | Член 1, параграфи 1 и 2 | |Член1, параграф 3 | Член 1, параграф 4 | |Член 2, параграфи 1 и 2 | Член 3, параграфи 1 и 2 | Член 1, параграф 1 |Член 2, параграф 3 | | Член 1, параграф 2 |Член 3 | | Член 2 |Член 4 | | Член 3 |Член 5 | | Член 4 |Член 6 | | Член 4а |Член 7 | | Член 7 |Член 8 | Член 4 | |Член 9 | Член 5 | |Член 10 | Член 6 | |Член 11 | Член 6а | |Дял II | Дял II | |Член 12 | Член 7 | |Член 13 | Член 8 | |Член 14 | Член 9 | |Дял III | Дял IIа | |Член 15 | Член 10а | |Член 16 | Член 10б | |Глава IV | Глава III | |Член 17 | Член 11 | |Член 18 | Член 12, параграф 2 | |Член 19 | — | — |Член 20 | — | — |Член 21 | Член 13 | Член 10 |--------------------------------------------------


title: Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност

text:
Важна правна забележка

|

32004L0114

Официален вестник n° L 375 , 23/12/2004 стр. 0012 - 0018 Официален вестник n° L 153 , 07/06/2006 стр. 0330 - 0336

		20041213Директива 2004/114/ЕО на Съветаот 13 декември 2004 годинаотносно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейностСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, първа алинея, точка 3, буква а) и точка 4 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],като взе предвид становището на Комитета на регионите [3],като има предвид, че:(1) С цел постепенното установяване на зоната на свобода, сигурност и правов ред договорът предвижда приемането на мерки в областта на убежището, имиграцията и защитата на правата на гражданите на трети страни.(2) В договора се предвижда Съветът да приема мерките, свързани с имигрантската политика в областта на условия за влизане и пребиваване, както и стандартите относно процедурите за издаване на дългосрочни визи и разрешения за пребиваване от държавите-членки.(3) На извънредното съвещание в Тампере от 15 и 16 октомври 1999 г. Европейският съвет подчерта необходимостта от сближаване на националните законодателства в областта на условията за прием и пребиваване на граждани на трети страни и за тази цел поиска от Съвета бързото приемане на решения въз основа на предложения на Комисията.(4) Настоящата директива спазва основните права и признатите принципи от Хартата за основните права в Европейския съюз.(5) Държавите-членки следва да въведат разпоредбите на настоящата директива без дискриминация на основание на пол, раса, цвят, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други становища, принадлежността към национално малцинство, благосъстояние, произход по рождение, неравнопоставеност, възраст или сексуална ориентация.(6) Една от целите на Общността в областта на образованието е да се насърчава Европа като цяло в качеството ѝ на световен център на високи постижения в областта на образованието и професионалното обучение. Насърчаването на мобилността на гражданите от трети страни, насочена към Европейската общност с учебна цел, е ключов елемент в тази стратегия. Сближаването на националните законодателства на държавите-членки в областта на условията за влизане и пребиваване е негова съставна част.(7) Миграцията, свързана с целите, посочени в настоящата директива, която принципно е временна и независеща от състоянието на пазара на труда в приемащата държава-членка, представлява взаимно обогатяване за лицата, които се ползват от нея, техните държави по произход и приемащата държава-членка и допринася за поощряване на по-доброто разбирателство между културите.(8) Терминът прием покрива влизането и пребиваването на гражданите на трети страни за целите, определени с настоящата директива.(9) Новите правила на Общността се базират на определенията на понятията студент, стажант, учебно заведение и доброволческа дейност, вече използвани в правото на Общността, и по-специално в отделните програми на Общността за насърчаване на мобилността на заинтересованите лица (Сократ, Европейска доброволческа служба и др.).(10) Продължителността и другите условия, важащи за подготвителните курсове за студенти, обхванати от настоящата директива, следва да се определят от държавите-членки в съответствие с тяхното национално законодателство.(11) Гражданите на трети страни, които попадат в категорията на стажантите без възнаграждение или в тази на доброволците и които, поради своята дейност или вид получавани компенсации или заплащане се считат за работещи по смисъла на националното им законодателство, не са обхванати от настоящата директива. Приемът на граждани на трети страни, които възнамеряват да преминат учебен курс за медицинска специализация, следва да бъде определен от държавите-членки.(12) Доказателствата за приемането на определен студент в определено висше учебно заведение могат да включват освен другото, писмо или сертификат, потвърждаващо неговото записване там.(13) Стипендиите могат да бъдат вземани предвид при оценката за наличие на достатъчни средства.(14) Приемът по смисъла, определени в настоящата директива, може да бъде отказан по надлежно обосновани причини. По-специално приемът може да бъде отказан, ако определена държава-членка счете на основата на оценка на фактите, че съответният гражданин на трета страна представлява потенциална заплаха за обществения ред или обществената сигурност. Понятието обществена политика може да включва присъда за тежко нарушение. В този контекст следва да се отбележи, че понятията обществен ред и обществена сигурност включват също така случаите, в които гражданите на трети страни принадлежат или са принадлежали към обединение, поддържащо тероризма, тези, които поддържат или са поддържали обединение от този вид или имат или са имали екстремистки замисли.(15) В случай на съмнение относно основанията на подадената молба за прием държавите-членки следва да могат да изискват всякакви необходими доказателства за оценка на нейната съвместимост, и по-специално въз основа на обучението, което заявителят смята да следва, с цел да се избегне злоупотреба или неправилно използване на процедурата, установена в настоящата директива.(16) Мобилността на студентите, които са граждани на трети страни, провеждащи своето обучение в няколко държави-членки, трябва да се улесни, като същото трябва да се направи и по отношение на приема на граждани на трети страни, участващи в програми на Общността, които насърчават мобилността в нейните рамки или с насоченост към Общността и които са свързани с целите, посочени в настоящата директива.(17) За да разрешат първоначално влизане на територията си, държавите-членки следва своевременно да издават разрешение за пребиваване или, ако издават разрешения за пребиваване единствено на своя територия, то своевременно да издават виза.(18) За да се даде възможност на гражданите на трети страни да покриват част от разходите за своето образование, следва да им се предостави достъп до пазара на труда при условията, изложени в настоящата директива. Принципът за достъп на студентите до пазара на труда при условията, изложени в настоящата директива, следва да се превърне в общо правило; независимо от това, в изключителни случаи държавите-членки следва да могат да се съобразяват с положението на своя национален пазар на труда.(19) Понятието предварително разрешение обхваща предоставянето на разрешение за работа на студентите, които желаят да упражняват стопанска дейност.(20) Настоящата директива не засяга националното законодателство в областта на работа на непълен работен ден.(21) Следва да се предвидят разпоредби за ускорени процедури за прием с цел образование или в рамките на програми за обмен на ученици, осъществявани от признати организации в държавите-членки.(22) Необходимо е всяка държава-членка да направи така, че да огласи възможно най-широко, по-конкретно в Интернет, възможно най-пълната и редовно актуализирана информация за заведенията, посочени в настоящата директива, за учебни курсове, в които могат да бъдат приети гражданите на трети страни, както и за условията и процедурите за влизане и пребиваване на тяхна територия за тези цели.(23) Настоящата директива не следва по никакъв повод да засяга прилагането на Регламент (ЕО) № 1030/2002 на Съвета от 13 юни 2002 г. относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни [4].(24) Доколкото целта на настоящата директива, а именно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност, не може, поради своите измерения и въздействие, да се реализира в задоволителна степен от държавите-членки поотделно, но може да бъде по-добре реализирана на равнище Общност, последната може да предприеме мерките, предвидени в съответствие с принципа за субсидиарност, както гласи член 5 от Договора. Съгласно принципа за пропорционалност, както е установен в упоменатия член, настоящата директива не надхвърля строго необходимото за постигането на целите ѝ.(25) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, и без да се засяга член 4 от упоменатия протокол, Обединеното кралство и Ирландия не участват в приемането на настоящата директива и не са обвързани с нея, нито са подчинени на нейното прилагане.(26) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива и не е обвързана от нея, нито е подчинена на нейното прилагане.ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1ПредметНастоящата директива определя:a) условията за прием на граждани на трети страни на територията на държавите-членки за период над три месеца с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност;б) правилата относно процедурите за прием за тези цели на граждани на трети страни на територията на държавите-членки.Член 2ОпределенияПо смисъла на настоящата директива:а) "гражданин на трета страна" означава всяко лице, което не е гражданин на Европейския съюз по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора;б) "студент" означава гражданин на трета страна, приет във висше учебно заведение и приет на територията на държавата-членка, за да следва като редовен студент определен учебно-образователен курс, което ще представлява неговата основна дейност, в резултат на която ще получи документ за завършено висше образование, признат в държавата-членка, включващ дипломи, сертификат или докторантска степен, получени от висшето учебно заведение, като може да покрива и подготвителната програма за този вид обучение, съгласно националното законодателство;в) "ученик" означава гражданин на трета страна, приет на територията на държавата-членка, за да провежда признат учебен курс за средно образование в рамките на програма за обмен, провеждана от организация, призната за целта в държавата-членка съгласно националното ѝ законодателство или административната ѝ практика;г) "стажант без възнаграждение" означава гражданин на трета страна, приет на територията на държавата-членка за определен период на безвъзмездно обучение съгласно нейното национално законодателство;д) "заведение" означава публично или частно заведение, признато в държавата-членка и/или чиято учебна програма се признава от националното законодателство или от административната практика на тази държава-членка, за целите, посочени в настоящата директива;е) "програма за доброволческа дейност" означава програма за конкретна солидарна дейност, вписваща се в рамките на национална програма или програма на Общността и следваща цели от общ интерес;ж) "разрешително за пребиваване" означава всяко разрешение, издавано от органите на държавата-членка и даващо право на гражданин на трета страна да пребивава законно на територията на споменатата държава, съгласно член 1, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1030/2002.Член 3Приложно поле1. Настоящата директива се прилага по отношение на граждани на трети страни, които кандидатстват за прием на територията на определена държава-членка с учебна цел.Държавите-членки могат също така да решат да прилагат настоящата директива и по отношение на граждани на трети страни, кандидатстващи за прием с цел обмен на ученици, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност.2. Настоящата директива не се прилага по отношение на:a) гражданите на трети страни, пребиваващи в държавата-членка в качеството си на кандидати за убежище или в рамките на режим на субсидиарна или временна закрила;б) гражданите на трети страни, чието експулсиране е било временно преустановено поради фактически или правни основания;в) гражданите на трети страни, членове на семейства на граждани на Европейския съюз, които са упражнили правото си за свободно движение в Общността;г) гражданите на трети страни, които се ползват със статут на дългосрочно пребиваващи в държавата-членка съгласно Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни [5], които упражняват правото си да пребивават в друга държава-членка с цел провеждане на учебен курс или професионално обучение;e) гражданите от трети страни, които по смисъла на законодателството на съответната държава-членка са в качеството си на работещи срещу възнаграждение или упражняващи самостоятелна дейност.Член 4По-благоприятни разпоредби1. Настоящата директива се прилага, без да засяга по-благоприятните разпоредби на:a) двустранни и многостранни споразумения, сключени между Общността или Общността и нейните държави-членки, от една страна, и трети страни, от друга страна; илиб) двустранни и многостранни споразумения, сключени между една или няколко държави-членки и една или няколко трети страни.2. Настоящата директива се прилага, без да накърнява правото на държавите-членки да приемат или да прилагат по-благоприятни разпоредби за лицата, за които тя се прилага.ГЛАВА IIУСЛОВИЯ НА ПРИЕМАНЕЧлен 5ПринципПриемането на гражданин на трета страна по реда на настоящата директива подлежи на проверка на неговото досие, която следва да установи дали кандидатът отговаря на условията, определени в член 6, и в зависимост от категорията, в която попада, на членове 7—11.Член 6Общи условия1. Гражданинът на трета страна, кандидатстващ да бъде приет за целите, посочени в членове 7 - 11, следва:а) да представи пътнически документ с неизтекъл срок на валидност съгласно националното законодателство. Държавите-членки могат да изискват срока на валидност на пътническия документ да обхваща поне предвиждания срок на пребиваване;б) в случаите, когато той е малолетен по смисъла на националното законодателство на приемащата държава-членка, да представи разрешение от родителите си за предвиждания престой;в) да разполага със здравна застраховка, покриваща всички рискове, срещу които гражданите на съответната държава-членка обичайно са осигурени в последната;г) да не бъде считан за заплаха за обществения ред, обществената сигурност и общественото здраве;д) ако съответната държава-членка го изисква, да представи доказателство за платени такси, дължими за разглеждането на молбата му на основание член 20 от настоящата директива.2. Държавите-членки следва да улесняват процедурите за приемане на граждани на трети страни, обхванати от членове 7 — 11, които участват в програми, уреждащи мобилността към или вътре в Общността.Член 7Специфични условия, приложими по отношение на студенти1. Освен общите условия, посочени в член 6, гражданинът на трета страна, кандидатстващ да бъде приет за учебни цели, следва:а) да е приет във висше учебно заведение за провеждане на учебно-образователния курс;б) да представи изискваното от държавата-членка доказателство за това, че по време на своя престой ще разполага с достатъчно средства за покриване на разноските си за съществуване, учение и завръщане. Държавите-членки публикуват минималния размер на месечните средства, който се изисква за целите на настоящата разпоредба, без да се засяга индивидуалното разглеждане на конкретни случаи;в) ако държавата-членка го изисква, да представи доказателство, че има достатъчни познания по езика, на който се провежда учебната програма, по която ще учи;г) ако държавата-членка го изисква, да представи доказателство за платената такса за записване, която се изисква от учебното заведение.2. Студентите, които при записване в определено заведение се ползват автоматично от здравна осигуровка, която покрива всички рискове, срещу които обичайно са осигурени гражданите на съответната държава-членка, се счита, че отговарят на условията, посочени в член 6, параграф 1, буква в).Член 8Мобилност на студентите1. Без да се засягат член 12, параграф 2, член 16 и член 18, параграф 2, гражданинът на трета страна, който вече е приет в качеството си на студент и който кандидатства да провежда част от учебно-образователния си курс, с който е ангажиран, или кандидатства да го допълни със свързан с него учебен курс в друга държава-членка, се приема от последната в срок, който не възпрепятства продължаването на въпросните учебни занятия, като на компетентните органи се предоставя достатъчно време за разглеждане на молбата и установяване дали:a) отговаря на условията на членове 6 и 7 по отношение на тази държава-членка; иб) е предал заедно с молбата за приемане досие с документи, описващо подробно цялостния характер на университетското му образование, доказващо, че учебният курс, който възнамерява да следва, наистина допълва този, който вече е завършил; ив) участва в програма за обмен на Общността или двустранна такава или е приет в качеството си на студент в дадена държава-членка за период от минимум две години.2. Изискванията, посочени в параграф 1, буква в), не са приложими, когато в рамките на своя учебно-образователен курс студентът е задължен да провежда част от своите занятия в учебно заведение, намиращо се в друга държава-членка.3. Компетентните органи на първата държава-членка предоставят, по искане на компетентните органи на втората държава-членка, необходимите сведения относно престоя на студента, гражданин на трета страна, на територията на първата държава-членка.Член 9Специфични условия, приложими по отношение на учениците1. При условията на член 3 гражданинът на трета страна, кандидатстващ за участие в програма за ученически обмен, освен да отговаря на общите условия, посочени в член 6, следва:а) да е навършил минималната възраст и да не е надвишил максималната възраст, определени от съответната държава-членка;б) да представи доказателство, че е приет в средно учебно заведение;в) да представи доказателство за участие в призната програма за ученически обмен, провеждана от призната за целта организация в съответната държава-членка, по силата на националното ѝ законодателство или в съответствие с административната ѝ практика;г) да предостави доказателство, че организацията за ученически обмен гарантира на заинтересования по време на целия му престой на територията на съответната държава-членка, и по-специално, покриването на неговите разходи за съществуване, обучение, здраве и завръщане;д) да бъде приет за целия срок на пребиваването си от семейство, отговарящо на определените от съответната държава-членка условия и подбрано в съответствие с правилата на програмата за ученически обмен, в която участва.2. Държавите-членки могат да ограничат приемането на ученици, участващи в програмата за обмен, до граждани от трети страни, предлагащи подобна възможност на собствените си граждани.Член 10Специфични условия, приложими по отношение на стажанти без възнаграждениеСъгласно член 3 гражданин на трета страна, който кандидатства за прием в качеството си на стажант без възнаграждение, освен да отговаря на общите условия, посочени в член 6, следва:а) да е подписал споразумение за обучение, когато е приложимо, одобрено от компетентния орган на съответната държава-членка в съответствие с националното ѝ законодателство или съгласно административната ѝ практика, на основата на безвъзмезден стаж в предприятие от обществения или частния сектор или обществено или частно заведение за професионално обучение, признато в държавата-членка в съответствие с националното ѝ законодателство или съгласно административната ѝ практика;б) по искане на дадена държава-членка да представи доказателство, че за времето на своя престой разполага с достатъчно средства за покриване на разноските си за съществуване, обучение и завръщане. Държавите-членки публикуват минималния размер на месечните средства, който се изисква за целите на настоящата разпоредба, без да се засяга индивидуалното разглеждане на конкретните случаи;в) ако държавата-членка го изисква, да премине основен езиков курс с цел да разполага с необходимите познания за провеждането на стажа.Член 11Специфични условия, приложими по отношение на доброволцитеСъгласно член 3 гражданин на трета страна, който кандидатства за участие в програма за доброволческа дейност, освен да отговаря на общите условия, посочени в член 6, следва:а) да е навършил минималната възраст и да не е надвишил максималната възраст, определени от съответната държава-членка;б) да сключи споразумение с организацията, отговаряща в съответната държава-членка за доброволческата програма, в която участва, и което уточнява неговите задължения, условия на ръководство при изпълнение на тези задължения, работно време, средствата, с които разполага за покриване на пътните разноски, разноските за съществуване, квартира и джобни пари за периода на пребиваването си, както ѝ, когато е приложимо, обучението, което ще му бъде осигурено за подпомагане на изпълнението на неговите задължения;в) да представи доказателство, че организацията, отговаряща за доброволческата програма, в която участва, е направила застраховка гражданска отговорност и гарантира изцяло заинтересования за целия му престой, и по-специално относно разходите му за съществуване, здравните разходи и разходите за завръщане; иг) ако държавата-членка домакин го изисква изрично, да премине встъпителен курс по езика, историята и обществените и политическите структури на тази държава-членка.ГЛАВА IIIРАЗРЕШЕНИЕ ЗА ПРЕБИВАВАНЕЧлен 12Разрешение за пребиваване, издавано на студенти1. Разрешение за пребиваване се издава на студента за срок най-малко една година, който е подновяем, ако притежателят му продължава да отговаря на условията, посочени в членове 6 и 7. Ако продължителността на учебно-образователния курс е по-малка от една година, разрешението за престой съответства на срока на учебно-образователния курс.2. Без да се накърнява член 16, разрешение за пребиваване не може да бъде подновено или може да се оттегли, когато притежателят му:а) не спазва наложените ограничения за достъп до стопанска дейност по силата на член 17;б) отбелязва недостатъчен напредък в своята учебна дейност съгласно националното законодателство или съгласно административната практика.Член 13Разрешение за пребиваване, издавано на ученициРазрешение за пребиваване на ученици се издава за срок максимум една година.Член 14Разрешение за пребиваване, издавано на стажанти без възнаграждениеСрокът на валидност на разрешението за пребиваване, издадено на стажантите без възнаграждение, е равен на срока на стажа и не може да надхвърля една година. В изключителни случаи може да се поднови еднократно и само за необходимия срок за получаване на професионалната квалификация, признавана от държавата-членка съгласно националното ѝ законодателство или в съответствие с административната ѝ практика, доколкото притежателят на разрешението продължава да отговаря на условията, посочени в членове 6 и 10.Член 15Разрешение за пребиваване, издавано на доброволциРазрешение за пребиваване се издава на доброволците за срок максимум една година. В изключителни случаи, когато продължителността на съответната програма е повече от една година, срокът на валидност на разрешението за пребиваване може да съответства на тази продължителност.Член 16Оттегляне или неподновяване на разрешение за пребиваване1. Държавите-членки могат да оттеглят или да откажат подновяването на разрешение за пребиваване, издадено въз основа на настоящата директива, когато то е получено чрез измама или ако стане ясно, че притежателят му не е отговарял или вече не отговаря на изискванията за влизане и престой, посочени в член 6, и в зависимост от категорията, в която попада, съгласно условията, посочени в членове 7—11.2. Държавите-членки могат да оттеглят или да откажат подновяването на разрешение за престой по съображения, свързани с обществения ред, обществената сигурност и общественото здраве.ГЛАВА IVТРЕТИРАНЕ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ СТРАНИЧлен 17Стопанска дейност, упражнявана от студентите1. Извън времето, посветено на учебна дейност, и при спазване на правилата и условията за съответната дейност в приемащата държава-членка студентите имат право да бъдат наемани и може да им бъде разрешено да упражняват самостоятелна стопанска дейност. При това може да се взема предвид положението на пазара на труда в съответната държава-членка.Когато е приложимо, държавите-членки издават на студентите и/или на работодателите предварително разрешение съгласно тяхното национално законодателство.2. Всяка държава-членка определя максималния брой работни часове, разрешени седмично, или работни дни или работни месеци, разрешени годишно, които не могат да са под десет часа седмично или еквивалента им в дни или в месеци годишно.3. Приемащата държава-членка може да ограничи достъпа до стопанска дейност през първата година от престоя.4. Държавите-членки могат да изискат студентът да декларира предварително или по друг начин упражняването на стопанска дейност пред органа, определен за това от съответната държава-членка. Може да бъде наложено и на работодателя задължение за предварително деклариране или деклариране по друг начин на същото.ГЛАВА VПРОЦЕДУРИ И ПРОЗРАЧНОСТЧлен 18Процедурни гаранции и прозрачност1. Всяко решение по искане за получаване или подновяване на разрешение за пребиваване се приема и оповестява на кандидата в срок, който не затруднява съответната му по-нататъшна учебна дейност, като същевременно се осигурява достатъчно време за разглеждане на заявлението от компетентните органи.2. Ако информацията, предоставена в подкрепа на молбата, е недостатъчна, разглеждането на молбата може временно да се преустанови и компетентните органи следва да информират кандидата за нужната им допълнителна информация.3. Всяко решение за отхвърляне на искане за разрешение за пребиваване се нотифицира на съответния гражданин на трета страна в съответствие с процедурите за нотифициране, предвидени в приложимото национално законодателство. В нотификацията се посочват и възможните процедури за обжалване, с които разполага заинтересованият, както и сроковете, в които трябва да предприеме действие.4. В случай на отхвърляне на заявлението или на оттегляне на издадено разрешение за пребиваване по реда на настоящата директива заинтересованото лице има право да упражни правото си на съдебно обжалване пред органите на съответната държава-членка.Член 19Ускорена процедура за издаване на разрешение за пребиваване или виза на студенти и ученициМежду органа на държавата-членка, който е компетентен по въпросите на влизането и пребиваването на студенти или ученици, граждани на трети страни, от една страна, и висшето учебно заведение или организацията, изпълняваща програма за ученически обмен, призната за това от съответната държава-членка в съответствие с националното ѝ законодателство или според административна практика, от друга страна, може да се сключено споразумение за прилагане на ускорена процедура за прием, при която става възможно издаване на разрешение за пребиваване или на виза за съответния гражданин на трета страна.Член 20ТаксиДържавите-членки могат да поставят изискване на кандидатите за заплащането на такси за разглеждане на искания във връзка с настоящата директива.ГЛАВА VIЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 21ДокладванеПериодично и за първи път не по-късно от 12 януари 2010 г. Комисията изготвя доклад до Европейския парламент и до Съвета за прилагането на настоящата директива в държавите-членки и предлага, когато това се налага, необходимите изменения.Член 22ТранспониранеДържавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 12 януари 2007 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 23Преходна разпоредбаЧрез дерогация от разпоредбите, установени в глава III, за срок не повече от две години считано от датата, посочена в член 22, държавите-членки не са задължени да издават разрешенията по силата на настоящата директива под формата на разрешения за пребиваване.Член 24СроковеБез да се засяга член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/109/ЕО, държавите-членки не са задължени да вземат предвид срока, за който студентът, ученикът, участващ в програма за обмен, стажантът без възнаграждение или доброволецът са пребивавали в това си качество на тяхна територия, при предоставяне на съответните граждани на трети страни на други права по силата на настоящото им законодателство.Член 25Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 26АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.Съставено в Брюксел на 13 декември 2004 година.За СъветаПредседателB. R. Bot[1] ОВ С 68 Е, 18.3.2004 г., стр. 107.[2] ОВ С 133, 6.6.2003 г., стр. 29.[3] ОВ С 244, 10.10.2003 г., стр. 5.[4] ОВ L 157, 15.6.2002 г., стр. 1.[5] ОВ L 16, 23.1.2004 г., стр. 44.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 10 февруари 1975 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените

text:
Важна правна забележка

|

31975L0117

Официален вестник n° L 045 , 19/02/1975 стр. 0019 - 0020 специално финландско издание: глава 13 том 4 стр. 0078  специално гръцко издание: глава 05 том 2 стр. 0042  специално шведско издание: глава 13 том 4 стр. 0078  специално испанско издание: глава 05 том 2 стр. 0052  специално португалско издание глава 05 том 2 стр. 0052  специално чешко издание глава 05 том 01 стр. 179  - 180 специално испанско издание глава 05 том 01 стр. 179  - 180 специално унгарско издание глава 05 том 01 стр. 179  - 180 специално литвийско издание глава 05 том 01 стр. 179  - 180 LV.ES глава 05 том 01 стр. 179  - 180 MT.ES глава 05 том 01 стр. 179  - 180 PL.ES глава 05 том 01 стр. 179  - 180 SK.ES глава 05 том 01 стр. 179  - 180 специално словенско издание глава 05 том 01 стр. 179  - 180

		19750210Директива на Съветаот 10 февруари 1975 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените(75/117/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените, който фигурира в член 119 от Договора, е неразделна част от създаването и функционирането на общия пазар;като има предвид, че задължението за осигуряване на прилагането на този принцип, чрез подходящи законови, подзаконови и административни разпоредби е преди всичко на държавите-членки;като има предвид, че Резолюцията на Съвета от 21 януари 1974 г. относно програмата за социално действие [3], с цел да се постигне, едновременно с подобряването на условията на живот и труд, и балансирано икономическо и социално развитие на Общността, е признала приоритетния характер на действията, които се предприемат в полза на жените по отношение на достъпа до трудовата заетост и до професионалната квалификация и развитие, както и по отношение на условията на труд, включително и заплащането;като има предвид, че е желателно основните закони да бъдат засилени с въвеждането на стандарти, които да имат за цел да улеснят прилагането на практика на принципа за равенството по такъв начин, че всички работници или служители в Общността да могат да бъдат закриляни в тази област;като има предвид, че продължават да съществуват различия между отделните държави-членки, независимо от положените усилия за прилагане на Резолюцията, приета от конференцията на държавите-членки на 30 декември 1961 г. за равното заплащане на мъжете и жените; и като има предвид, че поради това трябва да се сближат националните разпоредби по отношение на прилагането на принципа за равностойно заплащане,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Принципът на равно заплащане на мъжете и жените, който фигурира в член 119 от Договора, и който е наричан по-нататък "принцип на равно заплащане", означава премахването на всякаква дискриминация, основана на пола по отношение на всички аспекти и условия, свързани със заплащането за еднакъв труд или за труд с еднаква стойност.В частност, когато за определянето на възнаграждението се използва система за класификация на професиите, то тази система трябва да се основава на едни и същи критерии както за мъжете, така и за жените и да бъде изградена така, че да изключва всякаква дискриминация, основана на пола.Член 2Държавите-членки въвеждат в националните си правни системи необходимите мерки, за да дадат възможност на всички работници или служители, които смятат че са ощетени, поради неприлагането на принципа на равно заплащане, да предявяват своите претенции по съдебен ред, след евентуалното сезиране на други компетентни органи.Член 3Държавите-членки премахват всякаква дискриминация между мъжете и жените, която произтича от законовите, подзаконовите или административните разпоредби, противоречащи на принципа на равно заплащане.Член 4Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да може разпоредбите, които фигурират в колективните трудови договори, в скалите на работните заплати или в споразуменията за възнагражденията, или в индивидуалните трудови договори и които противоречат на принципа за равно заплащане, да бъдат или да могат да бъдат обявявани за нищожни, или да могат да бъдат изменяни.Член 5Държавите-членки предприемат необходимите мерки за закрила на работниците или служителите срещу всяко уволнение, което представлява реакция от страна на работодателя на жалба, подадена в рамките на предприятието или на предприета съдебна процедура, насочени към спазването на принципа на равно заплащане.Член 6Държавите-членки предприемат, в съответствие с националните условия и с правните си системи, необходимите мерки за гарантиране прилагането на принципа на равно заплащане. Те осигуряват наличността на ефикасни средства, които позволяват да бъде съблюдаван този принцип.Член 7Държавите-членки следят за това мерките, предприети в изпълнение на настоящата директива, както и вече действащите разпоредби в тази област, да бъдат доведени до знанието на работниците или служителите, посредством всички подходящи средства; като например информацията по работните места.Член 81. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до една година от уведомяването и незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки предоставят на Комисията текстовете на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат в областта, уредена от настоящата директива.Член 9В срок от две години след изтичането на едногодишния период, предвиден в член 8, държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, с цел да ѝ дадат възможност да изготви доклад относно прилагането на настоящата директива, който да внесе в Съвета.Член 10Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 10 февруари 1975 година.За СъветаПредседателG. Fitzgerald[1] ОВ C 55, 13.5.1974 г., стр. 43.[2] ОВ C 88, 26.7.1974 г., стр. 7.[3] ОВ C 13, 12.2.1974 г., стр. 1.--------------------------------------------------