title: Директива на Комисията от 5 март 1991 година за определяне и установяване на подробни правила на системата за специфична информация, отнасяща се до опасни препарати в изпълнение на член 10 от Директива 88/379/ЕИО

text:
               13/ 10

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               47

         31991L0155

               L 076/35

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА

   от 5 март 1991 година
   за определяне и установяване на подробни правила на системата за специфична информация, отнасяща се до опасни препарати в изпълнение на член 10 от Директива 88/379/ЕИО
   (91/155/ЕИО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 88/379/ЕИО на Съвета от 7 юни 1998 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни препарати (1), последно изменена с Директива 90/492/ЕИО на Комисията (2), и по-специално член 10, параграф 2 от нея,
   като има предвид, че етикетирането, предвидено от Директива 88/379/ЕИО, представлява основен източник на информация за потребителите на опасни препарати, като им предоставя ясно и кратко указание за потенциалните рискове; като има предвид, че етикетирането трябва да бъде допълнено от по-подробна информационна система за промишлените потребители;
   като има предвид, че член 10 на Директива 88/379/ЕИО предвижда създаването на информационна система под формата на информационни листове за безопасност, отнасяща се до опасните препарати; като има предвид освен това, че този член уточнява, че информацията е предназначена главно за промишлени потребители и трябва да им даде възможност да вземат необходимите мерки за осигуряване защитата на здравето и безопасността на работното място;
   като има предвид, че съществуват тесни връзки между Директива 88/379/ЕИО и Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (3), последно изменена с Директива 79/831/ЕИО (4); като има предвид, че поради това е желателно да се създаде система от информационни листове за безопасност, приложима както за опасните вещества, така и за опасните препарати; като има предвид, че за опасните вещества разпоредбите за прилагане ще бъдат приети своевременно;
   като има предвид, че е проведена консултация с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и защита на здравето на работното място, създаден с Решение 74/325/ЕИО на Съвета (5), последно изменено с Акта за присъединяване на Испания и Португалия;
   като има предвид, че разпоредбите в настоящата директива са в съответствие със становището на Комитета за адаптиране към техническия прогрес на директивите за премахване на техническите пречки пред търговията с опасни вещества и препарати,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Всяко лице, установило се в пределите на Общността, което отговаря за пускането на пазара на опасно вещество или препарат, било то производител, вносител или дистрибутор, предоставя на получателя, който е промишлен потребител на веществото или препарата, информационен лист за безопасност, съдържащ информацията, посочена в член 3.
   2.   Информацията се предоставя безплатно най-късно до първата доставка на веществото или препарата, а впоследствие след всяка редакция в резултат на значителна нова информация, отнасяща се до безопасността и опазването на здравето и околната среда.
   Новата версия със съответна дата, означена като „Редакция: … (дата)“ се предоставя безплатно на всички предишни получатели, които са получили веществото или препарата през последните 12 месеца.
   3.   Предоставянето на информационен лист за безопасност не е задължително, когато опасните вещества или препарати, предложени или продадени на широката публика, се придружават от достатъчно информация, която да позволи на потребителите да вземат необходимите мерки по отношение на безопасността и опазването на здравето. От друга страна, информационният лист за безопасност трябва да се предостави при поискване от промишлен потребител.
   Член 2
   Държавите-членки могат да поставят като изискване за пускането на пазара на опасни вещества или препарати на тяхна територия използването на техния официален език или езици при съставянето на информационни листове за безопасност, посочени в член 1.
   Член 3
   Информационният лист за безопасност, посочен в член 1, съдържа следните задължителни заглавия:

               1.

               идентификация на веществото/препарата и на дружеството/предприятието;

               2.

               състав/информация за съставките;

               3.

               идентификация на опасностите;

               4.

               мерки за първа помощ;

               5.

               противопожарни мерки;

               6.

               мерки при случайно изпускане;

               7.

               начин на работа и съхранение;

               8.

               контрол на експозиция/лична защита;

               9.

               физични и химични свойства;

               10.

               стабилност и реактивоспособност;

               11.

               токсикологична информация;

               12.

               екологична информация;

               13.

               съображения, отнасящи се до изхвърлянето на веществото или препарата;

               14.

               транспортна информация;

               15.

               разпоредителна информация;

               16.

               друга информация.

         Лицето, което отговаря за пускането на пазара на веществото или препарата, следва да предостави информацията, посочена в тези заглавия. Информацията се съставя в съответствие с обяснителните бележки в приложението. Трябва да се поставя дата на информационния лист за безопасност.
   Член 4
   За опасните вещества разпоредби за прилагане ще бъдат приети по-късно.
   Член 5
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват разпоредбите, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 май 1991 г. и информират незабавно Комисията за това.
   2.   Тези разпоредби се прилагат считано от 8 юни 1991 г.
   Използването на вида информационни системи от съществуващите в някои държави-членки информационни листове за безопасност обаче може да продължи до 30 юни 1993 г.
   3.   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 6
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 5 март 1991 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 187, 16.7.1988 г., стр. 14.

      (2)  ОВ L 275, 5.10.1990 г., стр. 35.

      (3)  ОВ 196, 16.8.1967 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 287, 19.10.1990 г., стр. 37.

      (5)  ОВ L 185, 9.7.1974 г., стр. 15.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   РЪКОВОДСТВО ЗА СЪСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИОННИ ЛИСТОВЕ ЗА БЕЗОПАСНОСТ
   Следните обяснителни бележки са предвидени да послужат като ръководство. Целта им е съдържанието на всяко от задължителните заглавия, изброени в член 3, да даде възможност на промишлените потребители да предприемат необходимите мерки, отнасящи се до защита на здравето и безопасността на работното място.
   Информацията трябва да се представи по ясен и сбит начин.
   В някои случаи може да се окаже необходимо предоставянето на допълнителна информация с оглед на широкия обхват от свойства на веществата и препаратите. Ако в други случаи стане ясно, че информацията, произтичаща от някои свойства, не е от значение или е невъзможно от техническа гледна точка да се предостави, трябва ясно да се посочат причините за това.
   Въпреки че редът на заглавията не е задължителен, последователността, посочена в член 3, е препоръчителна.
   Когато се преразглежда информационен лист за безопасност, промените следва да се представят на вниманието на получателя.
   1.   Идентификация на веществото/препарата и на дружеството/предприятието
   1.1.   Идентификация на веществото или препарата:
   Наименованието, използвано за идентификация, трябва да бъде същото като това, обозначено на етикета, както е посочено в част II на приложение VI към Директива 67/548/ЕИО.
   Могат също да се посочат други известни начини за идентификация.
   1.2.   Идентификация на дружеството/предприятието:

               —

               Идентификация на лицето, което е установено в пределите на Общността и отговаря за пускането на пазара на веществото или препарата, било то производител, вносител или дистрибутор.

               —

               Пълен адрес и телефонен номер на това лице.

         1.3.   В допълнение към горепосочената информация да се посочи телефонен номер при спешни случаи на дружеството и/или официален консултативен орган в съответствие с член 12 от Директива 88/379/ЕИО.
   2.   Състав/информация за съставките
   Информацията следва да даде възможност на получателя лесно да определи рисковете, свързани с веществото или препарата.
   В случай на препарат:

               а)

               не е необходимо да се посочи пълният състав (естество на съставките и тяхната концентрация);

               б)

               от друга страна, трябва да се посочат следните вещества, заедно с концентрацията им или с интервала от концентрациите им, когато присъстват в концентрации равни или по-големи от постановените в член 3, параграф 6, буква а) от Директива 88/379/ЕИО (освен ако не се счита за по-подходяща по-ниска граница):

                           —

                           вещества, представляващи опасност за здравето по смисъла на Директива 67/548/ЕИО
                           и

                           —

                           поне веществата, за които съществуват, по силата на разпоредбите на Общността, приети гранични стойности на експозиция, но които не са обхванати от горната директива;

               в)

               класификацията (по член 5, параграф 2 или по приложение I към Директива 67/548/ЕИО) на гореспоменатите вещества се извършва под формата на символи и обозначения на риска, които са им определени в съответствие с опасността, която представляват за здравето;

               г)

               ако в съответствие с разпоредбите на член 7, параграф 1 от Директива 88/379/ЕИО идентичността на някои вещества трябва да се запази поверителна, се описва химическото им естество, за да се гарантира безопасност при използването им. Използваното наименование трябва да е същото като това, което произтича от гореописаната процедура.

         3.   Идентификация на опасностите
   Да се посочат ясно и сбито най-важните опасности, и по-специално критичните опасности, които представлява за човека и околната среда веществото или препаратът.
   Да се опишат най-важните неблагоприятни въздействия върху здравето на човека и симптомите, свързани с използването и възможното неправилно боравене с веществото или препарата, които са разумно предвидими.
   Информацията следва да бъде съвместима с тази, която е обявена върху етикета на продукта, но не трябва да я повтаря.
   4.   Мерки за първа помощ
   Да се опишат мерките за първа помощ; важно е обаче да се посочи дали е необходим незабавен медицински преглед.
   Информацията за първа помощ трябва да бъде кратка и лесна за разбиране от пострадалия, от присъстващите и от тези, които оказват първа помощ. Симптомите и последствията трябва да бъдат накратко обобщени. Указанията трябва да посочват какво следва да се направи на място в случай на инцидент и дали след експозиция могат да се очакват забавени ефекти.
   Да се разпредели в различни заглавия информацията съгласно различните пътища на експозиция, т.е. вдишване, контакт с кожата или очите и поглъщане.
   Да се посочи дали е необходима или е препоръчителна професионална лекарска намеса.
   За някои вещества или препарати може да бъде важно да се подчертае, че на работното място трябва да бъдат на разположение специални средства за осигуряване на специфично и незабавно лечение.
   5.   Противопожарни мерки
   Да се посочат правилата за борба с пожар, предизвикан от веществото или препарата или възникнал в негова близост, като се посочат:

               —

               подходящи средства за загасяване,

               —

               средства за загасяване, които не трябва да се използват по съображения за безопасност,

               —

               особени рискове, произтичащи от експозиция на самото вещество/препарат, от продуктите на изгаряне, от отделените газове,

               —

               специално защитно оборудване на пожарникарите.

         6.   Мерки при случайно изпускане
   В зависимост от веществото или препарата може да бъде необходима информация за:

               —

                  лични предпазни мерки като:

               отстраняване на възпламеняващи източници, осигуряване на достатъчна дихателна/вентилационна защита, контрол на праха, предпазване от контакт с кожата и очите,

               —

                  предпазни мерки за опазване на околната среда като:

               предпазване от замърсяване на отточни канализации, повърхностна, подпочвена вода и почва; евентуално оповестяване на тревога в района,

               —

                  методи за почистване като:

               използване на поглъщащ материал (например пясък, инфузорна пръст, киселинно свързващо вещество, универсално свързващо вещество, дървесни стърготини …), намаляване на газовете/парите с вода, разреждане.
               Да се разгледа също така необходимостта от добавяне на указания като:

                  „никога не използвай, неутрализирай с, …“

      NB: Ако е подходящо, да се направи справка с точки. 8 и 13.
   7.   Начин на работа и съхранение
   7.1.   Манипулация
   Да се предвидят предпазни мерки за безопасна манипулация, в частност технически мерки като: местна и обща вентилация, мерки за предотвратяване образуването на аерозоли и прах, избухването на пожар, както и всякакви специфични изисквания или правила, отнасящи се до веществото или препарата (например процедури или оборудване, които са забранени или препоръчани) и ако е възможно, да се даде кратко описание.
   7.2.   Съхранение
   Да се проучат условията за безопасно съхраняване като: специфично проектиране на помещения за съхранение или на съдове (включително предпазни стени и вентилация), несъвместими материали, условия на съхранение (гранична стойност/обхват на температура и влажност, светлина, инертен газ …), специално електрическо оборудване и предотвратяване на статично електричество.
   При необходимост да се посочат граничните количества, които могат да се складират. Да се посочи в частност всяко специално изискване като вида на материала, използван при опаковането/контейнера на веществото или препарата.
   8.   Контрол на експозицията/лична защита
   За целите на този документ „контрол на експозицията“ означава пълният набор от предпазни мерки, които следва да се вземат по време на използването, за да се сведе до минимум експозицията на работника.
   Трябва да се вземат технически мерки, преди да се прибегне до използване на лични предпазни средства. Поради това следва да се даде информация за проектирането на системата, например кожух. Тази информация трябва да допълни вече дадената информация в точка 7.1.
   Да се посочат със съответната им референция всички специфични контролни параметри като гранични стойности или биологични норми. Да се даде информация относно препоръчаните процедури за наблюдение и контрол и да се посочи референцията.
   Когато е необходима лична защита, да се определи видът на личните предпазни средства, за да се осигури адекватна и подходяща защита:

               —

                  защита на дихателната система:

               в случай на опасни газове, изпарения или прах да се разгледа необходимостта от подходящи средства за защита като самостоятелни респиратори, подходящи маски и филтри.

               —

                  защита на ръцете:

               да се конкретизира видът ръкавици, които следва да бъдат носени при манипулация с веществото или препарата. Ако е необходимо, да се посочи всяка допълнителна мярка за защита на ръцете и кожата.

               —

                  защита на очите:

               да се укаже видът на защитните предпазни средства за очите като: обезопасяващи стъкла, защитни очила, защитен екран за лице.

               —

                  защита на кожата:

               ако е необходимо да се защити част от тялото освен ръцете, трябва да се определи видът и качеството на необходимото защитно облекло като: престилка, ботуши и пълен защитен костюм. Ако е необходимо, да се посочат конкретни хигиенни мерки.

         9.   Физични и химични свойства
   Този раздел включва следната информация, доколкото е приложима за веществото или препарата.

                  Външен вид:

               да се посочи агрегатното състояние (твърдо, течно или газообразно), както и цвета на веществото или препарата, както е доставен.

                  Мирис:

               ако мирисът е осезаем, да се даде кратко описание.

                  рН

               Да се посочи рН на веществото или препарата, както е доставен, или на воден разтвор; в последния случай да се посочи концентрацията.

                  Температура на кипене/диапазон на кипене:

               по смисъла на Директива 67/548/ЕИО

                  Температура на топене/диапазон на топене:

                  Температура на възпламеняване:

                  Запалимост (твърдо, газообразно състояние):

                  Самозапалимост:

                  Експлозивни свойства:

                  Оксидиращи свойства:

                  Парно налягане:

                  Относителна плътност:

                  Разтворимост):

                           —

                              разтворимост във вода

                           —

                              разтворимост в мазнина (разтворител-масло: да се посочи)

                  Коефициент на разпределение: n-октанол/вода:

                  Други данни:

               да се посочат важни параметри на безопасността като плътност на парите, смесваемост, скорост на изпарение, проводимост, вискозитет и др.

         Горепосочените свойства следва да бъдат определени в съответствие със спецификациите на част А от приложение V към Директива 67/548/ЕИО или всеки друг сравним метод.
   10.   Стабилност и реактивоспособност
   Да се посочи стабилността на веществото или препарата и възможността от протичане на опасни реакции при определени условия.
   Условия, които следва да се избягват:
   Да се изброят такива условия като температура, налягане, светлина, удар и др., които могат да предизвикат опасна реакция и ако е възможно, да се даде кратко описание.
   Материали, които следва да се избягват:
   Да се изброят материали като вода, въздух, киселини, основи, окислители и други конкретни вещества, които могат да предизвикат опасна реакция и ако е възможно, да се даде кратко описание.
   Опасни продукти на разлагане:
   Да се изброят опасните материали, които се получават в опасни количества при разлагане.

      N.B. Да се укажат изрично:

               —

               необходимостта и наличието на стабилизатори,

               —

               възможността от опасна екзотермична реакция,

               —

               значението за безопасността на евентуална промяна във физичния вид на веществото или препарата,

               —

               опасни продукти на разлагане, ако има такива, образуващи се при контакт с вода,

               —

               възможността за разграждане до нестабилни продукти.

         11.   Токсикологична информация
   Този раздел разглежда необходимостта от сбито, но пълно и изчерпателно описание на различни токсикологични (здравни) последствия, които могат да възникнат, ако потребителят влезе в контакт с веществото или препарата.
   Да се включат опасни за здравето последствия от експозиция на веществото или препарата въз основа както на опита, така и на изводите от научни експерименти. Да се включи информация за различните пътища на експозиция (вдишване, поглъщане, контакт с кожата и очите) и да се опишат симптомите, свързани с физичните, химичните и токсикологичните характеристики.
   Да се включат известните незабавни и забавени последствия, а също хроничните последствия от краткотрайна и дълготрайна експозиция: например сензибилизация, канцерогенност, мутагенност и репродуктивна токсичност, включително тератогенност и наркоза.
   Вземайки предвид информацията, вече предоставена в точка 2 „Състав/информация за съставките“, може да е необходимо да се укажат специфичните последствия за здравето на определени компоненти в препаратите.
   12.   Екологична информация
   Да се направи оценка на възможните въздействия, поведение и екологична съдба на веществото или препарата.
   Да се опишат най-важните характеристики, които могат да окажат въздействие върху околната среда, поради вида на веществото или препарата, както и вероятните методи на употреба:

               —

               мобилност,

               —

               устойчивост и способност за разграждане,

               —

               биоакумулативен потенциал,

               —

               водна токсичност и други данни, отнасящи се до екологичната токсичност, например поведение в съоръженията за отпадни води.

         Забележки
   Ако липсват критерии за оценка на въздействието върху околната среда на даден препарат, се дава информация за горепосочените свойства на веществата, класифицирани като опасни за околната среда, които присъстват в препарата.
   13.   Съображения, отнасящи се до изхвърлянето на веществото или препарата
   Ако изхвърлянето на вещество или препарат (излишък или отпадък в резултат на предвидима употреба) представлява опасност, трябва да се даде описание на тези остатъци и информация за безопасното боравене с тях.
   Да се посочат подходящите методи за изхвърляне както на веществото и препарата, така и на замърсената опаковка (изгаряне, рециклиране, изхвърляне на сметище, и др.)
   Коментар
   Да се направи справка с всички разпоредби на Общността, касаещи отпадъците. Ако такива липсват, редно е да се напомни на потребителя, че могат да бъдат в сила национални или регионални разпоредби.
   14.   Транспортна информация
   Да се посочат специални предпазни мерки, които един потребител трябва да има предвид или да съблюдава във връзка с транспортиране или пренасяне в или извън неговите помещения.
   Може също така да се даде допълнителна информация, предвидена в Препоръка на Организацията на обединените нации и други международни споразумения за транспорт и опаковка на опасни стоки.
   15.   Разпоредителна информация
   Да се посочи информацията върху етикета съгласно директивите за класификацията, опаковката и етикетирането на опасни вещества и препарати.
   Ако веществото или препаратът, обхванати от този информационен лист за безопасност, е предмет на специфични разпоредби във връзка със защитата на човека или опазването на околната среда на равнище на Общността (например ограничения за продажба и употреба, гранични стойности на експозиция на работното място) тези разпоредби следва, доколкото е възможно, да бъдат упоменати. Вниманието на получателите трябва да бъде насочено към съществуването на национални закони, които прилагат тези разпоредби.
   Също така се препоръчва информационните листове за безопасност да напомнят на получателите да се позовават на всякакви други национални мерки, които могат да бъдат приложими.
   16.   Друга информация
   Да се посочи всякаква друга информация, която може да бъде от значение за безопасността и здравето като например:

               —

               съвети относно обучението,

               —

               препоръчано използване и ограничения,

               —

               допълнителна информация (писмени препратки и/или точка за технически контакт),

               —

               източник на основните данни, използвани за изготвянето на информационния лист.

         Да се посочи също датата на издаване на информационния лист, ако не е упомената на друго място.


title: Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)

text:
Важна правна забележка

|

31992L0085

Официален вестник n° L 348 , 28/11/1992 стр. 0001 - 0008 специално финландско издание: глава 5 том 6 стр. 0003  специално шведско издание: глава 5 том 6 стр. 0003  специално чешко издание глава 05 том 02 стр. 110  - 117 специално испанско издание глава 05 том 02 стр. 110  - 116 специално унгарско издание глава 05 том 02 стр. 110  - 116 специално литвийско издание глава 05 том 02 стр. 110  - 117 LV.ES глава 05 том 02 стр. 110  - 117 MT.ES глава 05 том 02 стр. 110  - 116 PL.ES глава 05 том 02 стр. 110  - 117 SK.ES глава 05 том 02 стр. 110  - 117 специално словенско издание глава 05 том 02 стр. 110  - 117

		19921019Директива 92/85/ЕИО на Съветаот 19 октомври 1992 годиназа въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 118а от него,като взе предвид предложението на Комисията, изработено след консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място [1],в сътрудничество с Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че съгласно член 118а от Договора, Съветът приема чрез директиви минималните изисквания за насърчаване подобряването на работната среда, с цел да се защитят здравето и безопасността на работниците;като има предвид, че настоящата директива не допуска намаляване степените на защита, постигнати от отделните държави-членки, държавите-членки са задължени съгласно Договора, да насърчават подобренията в условията на труд и хармонизирането им, запазвайки постигнатото в тази област;като има предвид, че съгласно член 118а от Договора, гореспоменатите директиви следва да избягват налагането на административни, финансови и правни ограничения, които биха могли да забавят създаването и развитието на малък и среден бизнес;като има предвид, че съгласно Решение 74/325/ЕИО [4], последно изменено с Акта за присъединяване от 1985 г., Консултативният комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място се консултира от Комисията при подготовката на предложения в тази област;като има предвид, че Хартата на Общността за основните социални права на работниците, приета от Европейския съвет в Страсбург на 9 декември 1989 г. от държавните глави или правителствените ръководители на единадесетте държави-членки, и по-конкретно параграф 19 от нея, предвижда, че:"На всеки работник трябва да бъдат осигурени задоволителни, безопасни и здравословни условия на труд в работната му среда. Необходимо е да се предприемат съответни мерки, с цел постигане на по-нататъшна хармонизация на условията в тази област, като същевременно се запазва постигнатият напредък";като има предвид, че Комисията, в програмата си за действие за изпълнение на Хартата на Общността за основните социални права на работниците, е включила сред целите си приемането от Съвета на Директива за закрилата на работещите бременни жени;като има предвид, че член 15 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [5] предвижда, че особено рисковите групи трябва да бъдат защитени от специфичните за тях рискове;като има предвид, че бременните работнички, работничките родилки или кърмачки, трябва да се считат за особено рискова група в много отношения, и че трябва да се предприемат мерки по отношение на тяхната безопасност и здраве;като има предвид, че закрилата на здравето и безопасността на бременните работнички, на работничките родилки или кърмачки, не следва да се отразява неблагоприятно на положението на жените на пазара на труда, нито да бъде в ущърб на директивите, отнасящи се до равното третиране на мъжете и жените;като има предвид, че някои видове дейности могат да представляват специфичен риск за бременните работнички, за работничките родилки или кърмачки, свързан с излагане на опасни агенти, процеси или условия на труд; като има предвид, че такива рискове трябва да бъдат оценени и резултатът от оценката да бъде съобщен на работничките и/или на техни представители;като има предвид, допълнително, че ако резултатът от такава оценка разкрие наличието на риск за безопасността или здравето на работничките, трябва да се приемат разпоредби за закрила на тези работнички;като има предвид, че бременните работнички и работничките кърмачки не трябва да извършват дейности, които са оценени като разкриващи риск от излагане, подлагащ здравето и безопасността, под влиянието на някои особено опасни агенти или условия на труд;като има предвид, че следва да се изготвят разпоредби от бременните работнички, работничките родилки или кърмачки, да не се изисква да полагат нощен труд, когато такива разпоредби са необходими от гледна точка на тяхната безопасност и здраве;като има предвид, че поради уязвимостта на бременните работнички, на работничките родилки или кърмачки, е наложително да им се предостави право на отпуск по майчинство най-малко от 14 последователни седмици преди и/или след раждането, като задължителният срок на отпуска по майчинство да е най-малко 2 седмици преди и/или след раждането;като има предвид, че рискът от уволнение по причини, свързани с тяхното състояние, може да има вреден ефект върху физическото и умственото състояние на бременните работнички, на работничките родилки или кърмачки; като има предвид, че е необходимо да се приемат разпоредби, с които да се забрани уволнение на такова основание;като има предвид, че мерките за организацията на труда, свързани със защитата на здравето на бременните работнички, на работничките родилки или кърмачки няма да послужат за други цели, освен ако не се придружават със запазване на правата, произтичащи от трудовия договор, включително запазване на възнаграждението и/или право на получаване на съответно обезщетение;като има предвид, наред с това, че разпоредбите, уреждащи отпуска по майчинство, няма да послужат за други цели, освен ако не се придружават със запазване на правата, произтичащи от трудовия договор, и/или право на съответно обезщетение;като има предвид, че понятието "съответно обезщетение" в случай на отпуск по майчинство трябва да се разглежда технически като отправна точка за определяне на минималното ниво на защита и не следва по никакъв начин да се интерпретира като предполагащо аналогия между бременност и болест,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ IЦЕЛ И ОПРЕДЕЛЕНИЯЧлен 1Цел1. Целта на настоящата директива, която е Десетата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, е да се приложат мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременните работнички, на работничките родилки или кърмачки.2. Разпоредбите на Директива 89/391/ЕИО, с изключение на член 2, параграф 2, се прилагат напълно към цялата област, обхваната от параграф 1, без да се засягат някои по-обвързващи и/или специфични разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.3. Настоящата директива не трябва да предизвиква намаляване на степента на защита, осигурена на бременните работнички, на работничките родилки или кърмачки, в сравнение с положението, което съществува в момента на приемане на настоящата директива във всяка държава-членка.Член 2ОпределенияЗа целите на настоящата директива:а) "бременна работничка" е тази бременна работничка, която уведомява работодателя си за своето състояние, в съответствие с националното законодателство и/или установената в страната практика;б) "работничка родилка" е тази работничка, която по смисъла на националното законодателство и/или установената в страната практика, наскоро е родила и уведомява работодателя си за своето състояние, в съответствие с това законодателство и/или практика;в) "работничка кърмачка" е тази работничка, която по смисъла на националното законодателство и/или установената в страната практика е кърмачка и уведомява работодателя си за своето състояние, в съответствие с това законодателство и/или практика.РАЗДЕЛ IIОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 3Насоки1. Комисията, след консултации с държавите-членки, и подпомагана от Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място, разработва насоки за оценяването на химически, физически и биологични агенти и промишлени процеси, които се считат за вредни по отношение на безопасността и здравето на работничките по смисъла на член 2.Насоките, упоменати в първата алинея, включват също движения и работни положения, психическа и физическа умора и други видове физически и психически стрес, свързани с труда, полаган от работничките по смисъла на член 2.2. Целта на насоките, посочени в параграф 1 е да послужат за основа на оценката, посочена в член 4, параграф1.За тази цел, държавите-членки предоставят тези насоки на вниманието на всички работодатели и всички работнички и/или техни представители в съответната държава-членка.Член 4Оценяване и информация1. За всички дейности, които могат да породят специфичен риск, свързан с излагане под въздействие на рискови фактори, процеси или условия на труд, чийто неизчерпателен списък се съдържа в приложение I, работодателят, пряко или чрез службите за защита и превантивни мерки, упоменати в член 7 от Директива 89/391/ЕИО, оценява характера, степента и продължителността на излагане в съответното предприятие и/или организация спрямо работничките по смисъла на член 2, с цел:- да се оцени всеки риск за безопасността или здравето и всеки възможен ефект върху бременността или кърменето на работничките, по смисъла на член 2,- да се реши какви мерки да се предприемат.2. Без да се засягат разпоредбите на член 10 от Директива 89/391/ЕИО, работничките по смисъла на член 2 и тези, за които е вероятно да се окажат в състояние, посочено в член 2, в съответното предприятие и/или организация и/или техните представители се уведомяват за резултатите от оценката съгласно параграф 1 и за всички мерки, които следва да се предприемат за осигуряване на безопасни и здравословни условия на труд.Член 5Действия, последващи резултатите от оценката1. Без да се засяга член 6 от Директива 89/391/ЕИО, в случай че резултатите от оценката съгласно член 4, параграф 1 разкрият наличието на риск за безопасността или здравето, или могат да се отразят на бременността или кърменето на работничката, по смисъла на член 2, работодателят предприема необходимите мерки, за да гарантира, че чрез временно регулиране на условията на труд и/или работното време за съответната работничка, излагането на такива рискове е избегнато.2. Ако регулирането на условията на труд и/или работно време не е технически и/или обективно възможно, или не може аргументирано да се изиска с надлежно приведени основания, работодателят предприема необходимите мерки за преместване на съответната работничка на друга работа.3. Ако преместването ѝ на друга работа не е технически и/или обективно възможно, или не може аргументирано да се изиска с надлежно приведени основания, на съответната работничка се полага отпуск, в съответствие с националното законодателство и/или установената в страната практика за целия период, необходим за защита на нейната безопасност и здраве.4. Разпоредбите на този член се прилагат mutatis mutandis, когато работничка, извършваща дейност, забранена съгласно член 6, забременее или започне да кърми и информира работодателя си за това.Член 6Случаи, при които е забранено излагането под въздействиеВ допълнение към общите разпоредби, отнасящи се до защитата на работниците, в частност тези, свързани с професионално допустимите концентрации за излагане:1. бременните работнички, по смисъла на член 2, буква а) не могат при никакви обстоятелства да бъдат задължавани да изпълняват дейности, за които оценката е разкрила риск за безопасността и здравето, от агенти и условия на работа, изброени в приложение II, раздел А.2. работничките кърмачки, по смисъла на член 2, буква в) не могат при никакви обстоятелства да бъдат задължавани да изпълняват дейности, за които оценката е разкрила риск за безопасността и здравето, от агенти и условия на работа, изброени в приложение II, раздел БЧлен 7Нощен труд1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се гарантира, че работничките, посочени в член 2, няма да бъдат задължавани да полагат нощен труд по време на тяхната бременност или през периода след раждането, който се определя от национален компетентен орган за безопасни и здравословни условия на труд, и се удостоверява, в съответствие с процедурите, изготвени от държавите-членки, с медицинско свидетелство, според което това е необходимо за безопасността и здравето на засегнатата работничка.2. Мерките съгласно параграф 1 трябва да включват възможност, в съответствие с националното законодателство и/или установената в страната практика, за:а) прехвърляне на дневна работна смяна; илиб) напускане на работа или удължаване на отпуска по майчинство, когато такова прехвърляне не е технически или обективно възможно, или не може аргументирано да се изиска с надлежно приведени основания.Член 8Отпуск по майчинство1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се гарантира, че работничките, по смисъла на член 2, имат право на непрекъснат отпуск по майчинство, чиято продължителност да бъде най-малко 14 седмици преди и/или след раждането в съответствие с националното законодателство и/или установената практика.2. Отпускът по майчинство, определен в параграф 1, трябва да съдържа задължително отпуск по майчинство с най-малка продължителност две седмици преди и/или след раждането в съответствие с националното законодателство и/или установената практика.Член 9Освобождаване от работа за медицински прегледи преди ражданеДържавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се гарантира, работничките, по смисъла на член 2, буква а) в съответствие с националното законодателство и/или установената в страната практика, да бъдат освобождавани от работа, без да губят възнаграждението си, за прегледи преди раждане, когато е необходимо тези прегледи да се извършват в работно време.Член 10Забрана за уволнениеС цел да се гарантира на работничките, по смисъла на член 2, упражняването на тяхното право за защита на здравето и безопасността им, което се признава от разпоредбите на този член:1. държавите-членки предприемат необходимите мерки да се забрани уволняването на работничките по смисъла на член 2, за периода от началото на бременността до края на отпуска по майчинство, посочен в член 8, параграф 1, освен в изключителни случаи, които не са свързани с тяхното положение и са разрешени от националното законодателство и/или установената в страната практика и, където е приложимо, след като компетентните органи са дали своето съгласие;2. ако работничка, по смисъла на член 2, е уволнена през периода по точка 1, работодателят е длъжен надлежно да посочи основателни мотиви за нейното уволнение в писмен вид;3. държавите-членки предприемат необходимите мерки за защита на работничките, по смисъла на член 2, от последиците от незаконно уволнение по смисъла на точка 1.Член 11Трудови праваС цел да се гарантира на работничките, по смисъла на член 2, упражняването на техните права за защита на безопасността и здравето им, признато в този член, следва да се предвиди, че:1. в случаите, посочени в членове 5, 6 и 7, на работничките по смисъла на член 2, трябва да бъдат осигурени права, произтичащи от трудовия договор, включително запазване на трудовото възнаграждение и/или право на съответно обезщетение, съгласно националното законодателство и/или установената в страната практика;2. в случая, посочен в член 8, трябва да се осигури следното:а) правата, произтичащи от трудовия договор на работничките, по смисъла на член 2, без тези, посочени в буква б) по-долу;б) запазване на трудовото възнаграждение и/или право на съответно обезщетение на работничките, по смисъла на член 2;3. обезщетението, съгласно точка 2, буква б) се счита за достатъчно, ако гарантира доход, най-малкото равен на този, който съответната работничка би получавала в случай на прекъсване на работа по здравословни причини, до максималния размер, определен от националното законодателство;4. държавите-членки могат да решат правото на заплащане или на получаване на обезщетение, съгласно точка 1 и точка 2, буква б), да зависи от това дали съответната работничка отговаря на условията за такива обезщетения, определени от националното законодателство.Тези условия не могат, при никакви обстоятелства, да изискват наличието на период на предхождащ труд, по-дълъг от 12 месеца, непосредствено преди предполагаемата дата на раждане.Член 12Защита на праватаДържавите-членки въвеждат в техните национални правни системи, такива мерки, каквито са необходими, за да могат всички работнички, които се считат засегнати, поради неизпълнение на задълженията, произтичащи от настоящата директива, да предявят претенциите си по съдебен ред (и/или, съгласно националното законодателство и/или установената в страната практика), след като се обърнат към други компетентни органи.Член 13Промени в приложенията1. Чисто технически промени в приложение I, които са резултат на техническия прогрес, промени в международните регулации или спецификации и новости в областта на действие на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата, описана в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.2. Приложение II може да бъде изменяно само в съответствие с процедурата, описана в член 118а от Договора.Член 14Заключителни разпоредби1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от две години след приемането ѝ, и да гарантират, най-късно до две години след приемането на настоящата директива, въвеждането от социалните партньори, на необходимите разпоредби чрез колективни трудови договори; наред с това държавите-членки се задължават да предприемат всички необходими мерки, за да могат да гарантират по всяко време резултатите, предвидени в настоящата директива. Държавите-членки информират незабавно Комисията за своите действия.2. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.3. Държавите-членки предоставят на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те вече са приели или приемат в областта, уредена с настоящата директива.4. Държавите-членки докладват на Комисията на всеки пет години за практическото изпълнение на разпоредбите на настоящата директива, посочвайки гледните точки на социалните партньори.Все пак, държавите-членки правят първия доклад за Комисията за практическото изпълнение на разпоредбите на настоящата директива, посочвайки гледните точки на социалните партньори, четири години след приемането на директивата.Комисията информира Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място.5. Комисията периодично внася в Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет доклад за прилагането на настоящата Директива, като има предвид изискванията на параграфи 1, 2 и 3.6. Съветът преразглежда настоящата директива, на основата на оценките направени, въз основа на докладите, посочени в параграф 4, втора алинея и, ако възникне нужда, от предложение, което да се внесе от Комисията най-късно до пет години след приемането на директивата.Член 15Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 19 октомври 1992 година.За СъветаПредседателD. Curry[1] ОВ С 281, 9.11.1990 г., стр. 3, ОВ С 25, 1.2.1991 г., стр. 9.[2] ОВ С 19, 28.1.1991 г., стр. 177, ОВ С 150, 15.6.1992 г., стр. 99.[3] ОВ С 41, 18.2.1991 г., стр. 29.[4] ОВ L 185, 9.7.1974 г., стр. 15.[5] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.--------------------------------------------------19921019ПРИЛОЖЕНИЕ IНЕИЗЧЕРПАТЕЛЕН СПИСЪК НА АГЕНТИТЕ, ПРОЦЕСИТЕ И УСЛОВИЯТА НА ТРУДпосочени в член 4, параграф 1А. Агенти1. Физически агенти, за които се счита, че причиняват ембрионални увреждания и/или за които е вероятно да причинят отделяне на плацентата и по-специално:а) шок, вибрация или движение;б) обработка на товари, водеща до рискове, в частност от заднолумбален характер;в) шум;г) йонизиращо лъчение [*];д) нейонизиращо лъчение;е) екстремални стойности на студ или горещина;ж) движения или положения на тялото, движение — вътре или извън предприятието — умствена или физическа умора и друго физическо обременяване, свързано с дейността на работничката, по смисъла на член 2, от директивата.2. Биологически агентиБиологически фактори от рискови групи 2, 3 и 4, по смисъла на член 2, буква г), номера 2, 3 и 4 от Директива 90/679/ЕИО [2], доколкото е известно, че тези агенти или терапевтичните мерки, изисквани от такива агенти, застрашават здравето на бременните жени и на плода, и доколкото не са включени в приложение II.3. Химически агентиСледните химически агенти, доколкото е известно, че те застрашават здравето на бременните жени или на плода и доколкото не са включени в приложение II:а) вещества с означения R 40, R 45, R 46 и R 47 съгласно Директива 67/548/ЕИО [3], и доколкото не фигурират в приложение II;б) химически реактиви в приложение I към Директива 90/394/ЕИО [4];в) живак и живачни съединения;г) антимитотични препарати;д) въглероден окис;е) известни химически реактиви с позната и опасна перкутанна абсорбция.Б. ПроцесиПромишлени процеси, изброени в приложение I към Директива 90/394/ЕИО.В. Условия на трудПодземни минни работи.[*] Виж Директива 80/836/Евратом (ОВ L 246, 17.9.1980 г., стр. 1).[2] ОВ L 374, 31.12.1990 г., стр. 1.[3] ОВ L 196, 16.8.1967 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 90/517/ЕИО (ОВ L 287, 19.10.1990 г., стр. 37).[4] ОВ L 196, 26.7.1990 г., стр. 1.--------------------------------------------------19921019ПРИЛОЖЕНИЕ IIНЕИЗЧЕРПАТЕЛЕН СПИСЪК НА АГЕНТИТЕ И УСЛОВИЯТА НА ТРУДпосочени в член 6А. Бременни работнички, по смисъла на член 2, буква а)1. Агентиа) Физически факториРабота в хипербарна атмосфера, т.е. пространства под налягане и подводно гмуркане.б) Биологични факториСледните биологични фактори:- токсоплазма,- вирус на рубеола,освен когато е доказано, че бременните работнички са съответно защитени срещу такива агенти чрез имунизация.в) Химически агентиОлово и оловни деривати, доколкото тези агенти могат да бъдат абсорбирани от човешкия организъм.2. Условия на трудПодземни минни работи.Б. Работнички, които кърмят, по смисъла на член 2, буква в)1. Агентиа) Химически реактивиОлово и оловни деривати, доколкото тези реактиви могат да бъдат абсорбирани от човешкия организъм.2. Условия на трудПодземни минни работи.--------------------------------------------------19921019Становище на Съвета и на Комисията относно член 11, параграф 3 от Директива 92/85/ЕИО, вписано в протокола на хиляда шестстотин и осмото заседание на Съвета, проведено в Люксембург на 19 октомври 1992 годинаСЪВЕТЪТ И КОМИСИЯТА заявиха, че:"При определяне размера на обезщетението, посочено в член 11, параграф 2, буква б) и параграф 3, по чисто технически причини се изготвя препоръка към обезщетението, което работничката би получавала в случай на прекъсване на работа по причини, свързани със здравословното ѝ състояние. Тази препоръка в никакъв случай не е предвидено да предполага изравняване на бременност, раждане и болест. Националното законодателство за социалното осигуряване на всички държави-членки предвижда да се изплаща обезщетение за болест по време на отсъствие от работа. Връзката между това обезщетение в дадената формулировка е само предназначена да послужи като конкретна, фиксирана, препоръчителна сума за минимално обезщетение по време на майчинство във всички държави-членки. Ако сумата на обезщетенията, платими в отделните държави-членки надвишава предвиденото в директивата, тя разбира се се запазва. Това е конкретизирано в член 1, параграф 3 от директивата."--------------------------------------------------