title: Директива 2011/20/ЕС на Комисията от 2 март 2011 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с оглед включването на феноксикарб като активно вещество и за изменение на Решение 2008/934/ЕО  Текст от значение за ЕИП

text:
               3.3.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 58/45

         ДИРЕКТИВА 2011/20/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 2 март 2011 година
   за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с оглед включването на феноксикарб като активно вещество и за изменение на Решение 2008/934/ЕО
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С регламенти (ЕО) № 451/2000 (2) и (ЕО) № 1490/2002 (3) на Комисията се определят подробните правила за изпълнението на третия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, и се установява списък с активни вещества, които да бъдат оценени с оглед на възможното им включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Посоченият списък включваше феноксикарб.

               (2)

               В съответствие с член 11д от Регламент (ЕО) № 1490/2002 нотификаторът оттегли подкрепата си за включването на посоченото активно вещество в приложение I към Директива 91/414/ЕИО в срок от два месеца от получаването на проекта на доклада за оценка. В резултат на това беше прието Решение 2008/934/ЕО на Комисията от 5 декември 2008 г. относно невключването на някои активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи тези вещества (4), отнасящо се до невключването на феноксикарб.

               (3)

               В съответствие с член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО лицето, първоначално предоставило информация (наричано по-долу „заявителят“), подаде ново заявление, с което отправя искане да бъде приложена ускорената процедура, предвидена в членове 14—19 от Регламент (ЕО) № 33/2008 на Комисията от 17 януари 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Директива 91/414/ЕИО на Съвета във връзка с редовна и ускорена процедура за оценката на активни вещества, които са били част от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от същата директива, но не са били включени в приложение I към нея (5).

               (4)

               Заявлението беше подадено до Нидерландия, която беше определена за докладваща държава-членка по силата на Регламент (ЕО) № 451/2000. Установеният срок за ускорената процедура беше спазен. Спецификацията на активното вещество и подкрепените видове употреба са идентични с онези, които са били предмет на Решение 2008/934/ЕО. Посоченото заявление отговаря и на останалите съществени и процедурни изисквания на член 15 от Регламент (ЕО) № 33/2008.

               (5)

               Нидерландия подложи на оценка подадените от заявителя допълнителни данни и подготви допълнителен доклад. На 10 декември 2009 г. тя предостави този доклад на Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „органът“) и на Комисията. Органът сведе допълнителния доклад до знанието на другите държави-членки и на заявителя за предоставяне на становища и препрати получените становища на Комисията. В съответствие с член 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 33/2008 и по искане на Комисията на 13 септември 2010 г. органът представи на Комисията заключението си относно феноксикарб (6). Проектът на доклада за оценка, допълнителният доклад и заключението на органа бяха разгледани от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и бяха окончателно приети на 28 януари 2011 г. под формата на доклад на Комисията за преглед на феноксикарб.

               (6)

               От направените различни проучвания е видно, че може да се очаква продуктите за растителна защита, съдържащи феноксикарб, да отговарят по принцип на изискванията, установени в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 91/414/ЕИО, по-специално по отношение на видовете употреба, разгледани и подробно изложени в доклада за преглед на Комисията. Поради това е целесъобразно феноксикарб да бъде включен в приложение I, за да се гарантира, че във всички държави-членки разрешенията за продукти за растителна защита, които съдържат това активно вещество, могат да бъдат издавани в съответствие с разпоредбите на посочената директива.

               (7)

               Без да се засяга това заключение, е целесъобразно да бъде получена допълнителна информация по някои конкретни въпроси. В член 6, параграф 1 от Директива 91/414/ЕИО се предвижда възможността включването на дадено вещество в приложение I да бъде обвързано с определени условия. Поради това е целесъобразно да се изиска от заявителя да предостави информация в потвърждение на оценката на риска за нецелеви членестоноги и пчелни люпила.

               (8)

               Следва да се предостави разумен срок, преди дадено активно вещество да бъде включено в приложение I, за да се позволи на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за произтичащите от това включване нови изисквания.

               (9)

               Без да се засягат задълженията, определени в Директива 91/414/ЕИО вследствие на включването на активно вещество в приложение I, на държавите-членки следва да се предостави период от шест месеца след включването на веществото, през който да разгледат действащите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи феноксикарб, за да гарантират, че се спазват изискванията, установени с Директива 91/414/ЕИО, по-специално в член 13 от нея, и съответните условия, посочени в приложение I. Държавите-членки следва да изменят, заменят или отнемат, според случая, съществуващите разрешения в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО. Чрез дерогация от горепосочения срок следва да се предвиди по-дълъг срок за представянето и оценката на пълната документация по приложение III за всеки предвиден вид употреба на всеки продукт за растителна защита в съответствие с единните принципи, установени в Директива 91/414/ЕИО.

               (10)

               Натрупаният опит от предишни включвания в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на активни вещества, които са били обект на оценка в рамките на Регламент (ЕИО) № 3600/92 на Комисията от 11 декември 1992 г. относно определяне на подробни правила за изпълнението на първия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (7), показа, че е възможно да възникнат трудности при тълкуването на задълженията на притежателите на съществуващи разрешения във връзка с достъпа до данни. Поради това, за да се избегнат допълнителни затруднения, e необходимо да се доуточнят задълженията на държавите-членки, особено задължението да се проверява дали притежателят на разрешение може да докаже, че има достъп до документация, която удовлетворява изискванията на приложение II към посочената директива. От това уточнение обаче не произтичат нови задължения за държавите-членки или за притежателите на разрешения в сравнение с приетите до настоящия момент директиви за изменение на приложение I.

               (11)

               Поради това е целесъобразно Директива 91/414/ЕИО да бъде съответно изменена.

               (12)

               В Решение 2008/934/ЕО се предвижда невключването на феноксикарб и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, които съдържат посоченото вещество, до 31 декември 2011 г. Необходимо е да бъде заличен редът относно феноксикарб в приложението към посоченото решение.

               (13)

               Поради това е целесъобразно Решение 2008/934/ЕО да бъде съответно изменено.

               (14)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя, както е посочено в приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Редът относно феноксикарб в приложението към Решение 2008/934/ЕО се заличава.
   Член 3
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 ноември 2011 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби, считано от 1 декември 2011 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 4
   1.   При необходимост до 30 ноември 2011 г. държавите-членки изменят или отнемат в съответствие с Директива 91/414/ЕИО съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи феноксикарб като активно вещество.
   До тази дата те проверяват по-специално дали са изпълнени условията в приложение I към посочената директива по отношение на феноксикарб, с изключение на условията, посочени в част Б от вписването за това активно вещество, както и че притежателят на разрешението разполага с документация или има достъп до документация, която отговаря на изискванията на приложение II към посочената директива, в съответствие с условията на член 13 от нея.
   2.   Чрез дерогация от параграф 1 за всеки разрешен продукт за растителна защита, съдържащ феноксикарб като единствено активно вещество или като едно от няколко активни вещества, като всички те са били вписани в приложение I към Директива 91/414/ЕИО най-късно до 31 май 2011 г., държавите-членки правят повторна оценка на продукта в съответствие с единните принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО, въз основа на документация, която отговаря на изискванията на приложение III към посочената директива, и като вземат предвид част Б от вписването в приложение I към посочената директива относно феноксикарб. Въз основа на тази оценка те определят дали продуктът отговаря на условията, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО.
   След като това бъде извършено, държавите-членки:

               а)

               в случай на продукт, съдържащ феноксикарб като единствено активно вещество, — при необходимост изменят или отнемат разрешението не по-късно от 31 май 2015 г.; или

               б)

               в случай на продукт, съдържащ феноксикарб като едно от няколко активни вещества, при необходимост изменят или отнемат разрешението до 31 май 2015 г. или до датата, определена за това изменение или отнемане в съответната(ите) директива(и), с която(ито) съответното(ите) вещество(а) е/са добавено(и) в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, в зависимост от това коя от двете дати е по-късна.

         Член 5
   Настоящата директива влиза в сила на 1 юни 2011 г.
   Член 6
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 2 март 2011 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 55, 29.2.2000 г., стр. 25.

      (3)  ОВ L 224, 21.8.2002 г., стр. 23.

      (4)  ОВ L 333, 11.12.2008 г., стр. 11.

      (5)  ОВ L 15, 18.1.2008 г., стр. 5.

      (6)  Европейски орган за безопасност на храните. Заключение относно партньорската проверка на оценката на риска от пестициди за активното вещество феноксикарб. EFSA Journal 2010; 8(12):1779. [75 стр.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1779. Публикувано онлайн на адрес: www.efsa.europa.eu

      (7)  ОВ L 366, 15.12.1992 г., стр. 10.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В края на таблицата в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се добавя следното вписване:

                     Номер

                     Популярно наименование, идентификационни номера

                     Наименование по IUPAC

                     Чистота (1)

                     Влизане в сила

                     Изтичане срока на включването

                     Специални разпоредби

                     „339

                     Феноксикарб
                     CAS №:

                        79127-80-3

                     CIPAC №: 425

                     Етил 2-(4-феноксифенокси)етил-карбамат

                     ≥ 970 g/kg
                     Примеси:
                     Толуен: максимум 1 g/kg

                     1 юни 2011 г.

                     31 май 2021 г.

                     ЧАСТ A
                     Може да бъде разрешена единствено употребата като инсектицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагането на единните принципи, предвидени в приложение VI, следва да се отчитат заключенията на доклада за преглед на феноксикарб, и по-специално допълнения I и II към него, във вида, в който е окончателно приет от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 28 януари 2011 г.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат специално внимание на:

                                 —

                                 опазването на водните организми. Условията на разрешението трябва да включват мерки за намаляване на риска, когато това е целесъобразно,

                                 —

                                 риска за пчели и нецелеви членестоноги. Условията на разрешението трябва да включват мерки за намаляване на риска, когато това е целесъобразно.

                           Съответните държави-членки отправят искане за предоставянето на информация в потвърждение на оценката на риска за нецелеви членестоноги и пчелни люпила.
                     Съответните държави-членки гарантират, че заявителят ще предостави на Комисията тази информация до 31 май 2013 г.“

         (1)  Допълнителни данни за идентичността и спецификацията на активните вещества са дадени в доклада за преглед.


title: Директива 2008/7/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година относно косвените данъци върху набирането на капитал

text:
               21.2.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 46/11

      ДИРЕКТИВА 2008/7/ЕО НА СЪВЕТА

   от 12 февруари 2008 година
   относно косвените данъци върху набирането на капитал
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 93 и 94 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху набирането на капитал (3) неколкократно е претърпяла съществени изменения (4). Тъй като предстои директивата да бъде изменена допълнително, тя следва да се преработи за постигане на по-голяма яснота.

               (2)

               Косвените данъци върху набирането на капитал, а именно данъкът върху вноските в капитала (данъкът, който се начислява върху вноските в капитала на дружества и компании), гербовият налог върху ценните книжа и данъкът върху операциите по преструктуриране, независимо дали тези операции са свързани с увеличаване на капитала, пораждат дискриминация, двойно данъчно облагане и несъответствия, които са в противоречие със свободното движение на капитали. Същото важи и за другите косвени данъци, които имат характеристики, идентични с тези на данъка върху вноските в капитала и гербовия налог върху ценните книжа.

               (3)

               Следователно е в интерес на вътрешния пазар да бъде хармонизирано законодателството в областта на косвените данъци върху набирането на капитал и да бъдат премахнати, доколкото е възможно, факторите, които могат да нарушат условията на конкуренцията или да възпрепятстват свободното движение на капитали.

               (4)

               Данъкът върху вноските в капитала има неблагоприятни икономически последици върху прегрупирането и развитието на предприятията. Тези последици са особено вредни в настоящата икономическа ситуация, която налага преди всичко да се отдаде приоритет на стимулирането на инвестициите.

               (5)

               Най-доброто решение за постигането на тези цели би било премахването на данъка върху вноските в капитала.

               (6)

               Незабавното прилагане на подобна мярка обаче би предизвикало загуби на приходи, неприемливи за държавите-членки, които понастоящем налагат данък върху вноските в капитала. Ето защо тези държави-членки следва да имат възможност да продължат облагането на съответните транзакции с данък върху вноските в капитала, при положение че в рамките на една държава-членка се прилага единна данъчна ставка. Веднъж щом държава-членка реши да не облага всички или част от транзакциите с данък върху вноските в капитала съгласно настоящата директива, не следва да е възможно тя да въведе отново този данък.

               (7)

               Присъщо на концепцията за вътрешния пазар е данъкът върху набирането на капитала в рамките на вътрешния пазар от дружество или компания да не бъде налаган повече от един път. В този смисъл ако държава-членка, получила правото да налага данък върху вноските в капитала, не облага с него всички или част от транзакциите, обхванати от настоящата директива, не следва да е възможно друга държава-членка да упражни такова право по отношение на същите транзакции.

               (8)

               Уместно е да се определят стриктни условия относно ситуациите, в които държавите-членки продължават да налагат данъка върху вноските в капитала, по-конкретно по отношение на освобождаването от него и намаляването му.

               (9)

               Освен данъка върху вноските в капитала не следва да бъдат налагани други косвени данъци върху набирането на капитал. По-специално не следва да бъде налаган гербов налог върху ценните книжа, независимо от произхода на тези ценни книжа и независимо дали те представляват собствен или заемен капитал на дружеството.

               (10)

               Списъкът на капиталовите дружества в Директива 69/335/ЕИО е непълен и следователно следва да бъде допълнен.

               (11)

               Тъй като целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат по-добре постигнати на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.

               (12)

               Задължението за транспониране на настоящата директива в националното законодателство следва да се ограничи до тези разпоредби, които представляват съществена промяна в сравнение с по-ранните директиви. Задължението за транспониране на непроменените разпоредби произтича от по-ранните директиви.

               (13)

               Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, посочени в приложение II, част Б.

               (14)

               Предвид неблагоприятните последици от данъка върху вноските в капитала Комисията следва на всеки три години да докладва за изпълнението на настоящата директива с оглед на премахването на този данък,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   ГЛАВА I
   ПРЕДМЕТ И ОБХВАТ
   Член 1
   Предмет
   Настоящата директива урежда облагането с косвени данъци на:

               а)

               вноските в капитала на капиталови дружества;

               б)

               операциите по преструктуриране, в които участват капиталови дружества;

               в)

               емитирането на определени ценни книжа и дългосрочни необезпечени облигации.

         Член 2
   Капиталово дружество
   1.   За целите на настоящата директива „капиталово дружество“ означава:

               а)

               всяко дружество от видовете, посочени в приложение I;

               б)

               всяко дружество, компания, сдружение или юридическо лице, чиито дялове от дружествения капитал или активи могат да се търгуват на фондова борса;

               в)

               всяко дружество, компания, сдружение или юридическо лице, осъществяващо дейност с цел печалба, чиито членове имат право без предварително разрешение да прехвърлят дружествените си дялове на трети лица и които отговарят за задълженията на дружеството, сдружението или юридическото лице само до размера на дяловото си участие.

         2.   За целите на настоящата директива всяко друго дружество, компания, сдружение или юридическо лице, осъществяващо дейност с цел печалба, се счита за капиталово дружество.
   Член 3
   Вноски в капитала
   За целите на настоящата директива и при спазване на член 4 за „вноски в капитала“ се считат следните транзакции:

               а)

               учредяването на капиталово дружество;

               б)

               преобразуването в капиталово дружество на дружество, компания, сдружение или юридическо лице, което не е капиталово дружество;

               в)

               увеличаването на капитала на капиталово дружество чрез внасяне на активи от всякакъв вид;

               г)

               увеличаването на активите на капиталово дружество чрез внасяне на активи от всякакъв вид, като се вземат предвид не дяловете в дружествения капитал или активите на дружеството, а правата, идентични с тези на членовете, като право на глас, дял при разпределението на печалбата или ликвидационен дял;

               д)

               преместването от трета страна в държава-членка на мястото на действително управление на капиталово дружество, чието седалище се намира в трета страна;

               е)

               преместването от трета страна в държава-членка на седалището на капиталово дружество, чието място на действително управление се намира в трета страна;

               ж)

               увеличаването на капитала на капиталово дружество чрез капитализиране на печалбата или на постоянните или временните резерви;

               з)

               увеличаването на активите на капиталово дружество чрез предоставяне на услуги от негов член, което не води пряко до увеличаване на капитала на дружеството, но се изразява в изменение на правата в дружеството или може да повиши стойността на дружествените дялове;

               и)

               заем, взет от капиталово дружество, ако кредиторът има право на дял от печалбата на дружеството;

               й)

               заем, взет от капиталово дружество от негов член, съпруг/а или дете на негов член, или заем, взет от трето лице, ако е гарантиран от член, при условие че такива заеми имат същата функция като тази на увеличаването на капитала на дружеството.

         Член 4
   Операции по преструктуриране
   1.   За целите на настоящата директива следните „операции по преструктуриране“ не се считат за вноски в капитала:

               а)

               прехвърлянето от страна на едно или повече капиталови дружества на всички техни активи и пасиви, или на един или повече клонове на дейността им към едно или повече капиталови дружества, които са в процес на учредяване или вече съществуват, при условие че за прехвърлянето се заплаща поне частично с ценни книжа, представляващи капитала на придобиващото дружество;

               б)

               придобиването от капиталово дружество, което е в процес на учредяване или вече съществува, на дружествени дялове, представляващи мнозинство от правата на глас на друго капиталово дружество, при условие че за придобитите дружествени дялове се заплаща поне частично с ценни книжа, представляващи капитала на първото дружество. Когато мнозинството от правата на глас е постигнато вследствие на две или повече транзакции, за „операции по преструктуриране“ се приемат само транзакцията, с която е постигнато мнозинството от правата на глас, и последвалите я транзакции.

         2.   „Операциите по преструктуриране“ включват също така прехвърлянето към дадено капиталово дружество на всички активи и пасиви на друго капиталово дружество, което изцяло е собственост на първото дружество.
   ГЛАВА II
   ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 5
   Транзакции, които не подлежат на облагане с косвен данък
   1.   Държавите-членки не облагат капиталовите дружества с никакъв вид косвен данък по отношение на следното:

               а)

               вноски в капитала;

               б)

               заеми или предоставяне на услуги, които се явяват част от вноските в капитала;

               в)

               регистрация или всяка друга формалност, която може да се изисква преди започване на стопанска дейност и която капиталовото дружество може да е задължено да изпълни поради правната си форма;

               г)

               изменение на учредителния акт или на устава на капиталовото дружество, и по-специално следното:

                           i)

                           преобразуването на капиталово дружество в друг вид капиталово дружество;

                           ii)

                           преместването от една държава-членка в друга държава-членка на мястото на действително управление или седалището на капиталовото дружество;

                           iii)

                           промяна в предмета на дейност на капиталовото дружество;

                           iv)

                           удължаването на срока на съществуване на капиталово дружество;

               д)

               операциите по преструктуриране, посочени в член 4.

         2.   Държавите-членки не облагат с никакъв вид косвен данък:

               а)

               създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с акции, дружествени дялове или други ценни книжа от същия вид или със сертификати, представляващи такива ценни книжа, независимо от кого са издадени;

               б)

               заемите, включително държавни облигации, възникнали с емитирането на дългосрочни необезпечени облигации или други прехвърляеми ценни книжа, независимо от кого са емитирани, както и всички свързани с горното формалности, или създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с такива дългосрочни необезпечени облигации или други прехвърляеми ценни книжа.

         Член 6
   Данъци и данък добавена стойност
   1.   Независимо от член 5 държавите-членки могат да налагат следните данъци и такси:

               а)

               данъци върху прехвърлянето на ценни книжа, независимо дали се облагат с твърда ставка или не;

               б)

               данъци върху прехвърлянето, включително такси за регистрация на земя, при прехвърлянето на капиталово дружество на стопанска дейност или недвижимо имущество, намиращи се в рамките на тяхната територия;

               в)

               данъци върху прехвърлянето на активи от всякакъв вид, прехвърляни на капиталово дружество, доколкото тази собственост се прехвърля срещу заплащане, различно от дружествени дялове;

               г)

               данъци върху учредяването, регистрацията или освобождаването от ипотеки или други налози на земя или друго имущество;

               д)

               данъци под формата на такси или дължими вземания;

               е)

               данък добавена стойност.

         2.   Сумата на начислените данъци и такси, изброени в параграф 1, букви б)—д), не се изменя в зависимост от това, дали мястото на действително управление или седалището на капиталовото дружество се намира на територията на държавата-членка, която налага съответните данъци и такси. Тези суми не могат да надвишават сумите на данъците и таксите, приложими към подобни транзакции в държавата-членка, която ги налага.
   ГЛАВА III
   СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 7
   Облагане с данък върху вноските в капитала в някои държави-членки
   1.   Независимо от член 5, параграф 1, буква а) държава-членка, която към 1 януари 2006 г. е облагала с данък вноските в капитала на капиталовите дружества, наричан по-долу „данък върху вноските в капитала“, може да продължи да прави това, при условие че спазва разпоредбите на членове 8—14.
   2.   Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка преустанови облагането с данък върху вноските в капитала, тя не може да го въведе отново.
   3.   Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка престане да облага вноските в капитала, посочени в член 3, букви ж)—й), с данък върху вноските в капитала, тя не може да въведе отново данъка върху тези вноски в капитала, независимо от разпоредбите на член 10, параграф 2.
   4.   Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка престане да облага с данък върху вноските в капитала предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, тя не може да въведе отново данъка върху съответните вноски в капитала, независимо от разпоредбите на член 10, параграф 4.
   5.   Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка разреши освобождаване съгласно член 13, тя не може след това да облага съответните вноски в капитала с данък върху вноските в капитала.
   Член 8
   Ставка на данъка върху вноските в капитала
   1.   Прилага се единна ставка на данъка върху вноските в капитала.
   2.   Ставката на данъка върху вноските в капитала, прилагана от дадена държава-членка, не може да превишава ставката, прилагана от същата държава-членка към 1 януари 2006 г.
   Когато след тази дата тази държава-членка намали прилаганата ставка, тя не може да въведе отново по-висока ставка.
   3.   Ставката на данъка върху вноските в капитала в никакъв случай не може да превишава 1 %.
   Член 9
   Изключване на някои правни образувания от приложното поле
   Държавите-членки могат, по отношение на облагането с данък върху вноските в капитала, да решат да не разглеждат като капиталови дружества правните образувания, посочени в член 2, параграф 2.
   Член 10
   Транзакции, подлежащи на данък върху вноските в капитала и разпределяне на правата на данъчно облагане
   1.   Когато дадена държава-членка продължи да налага данък върху вноските в капитала по силата на член 7, параграф 1, тя облага с данък вноските в капитала, посочени в член 3, букви а)—г), ако мястото на действително управление на капиталовото дружество се намира в същата държава-членка към момента на извършване на вноската в капитала.
   Тя облага с данък върху вноските в капитала също така вноските в капитала, посочени в член 3, букви д) и е).
   2.   Когато дадена държава-членка продължи да налага данък върху вноските в капитала, тя може да облага с него вноските в капитала, посочени в член 3, букви ж)—й), ако мястото на действително управление на капиталовото дружество се намира в същата държава-членка към момента на извършване на вноската в капитала.
   3.   Когато мястото на действително управление на капиталово дружество се намира в трета държава, а седалището му е разположено в държава-членка, която продължава да налага данък върху вноските в капитала, то вноските в капитала се облагат с данък върху вноските в капитала в тази държава-членка.
   4.   Когато седалището и мястото на действително управление на дадено капиталово дружество се намират в трета държава, предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, разположен в държава-членка, която продължава да налага данък върху вноските в капитала, може да подлежи на облагане с данък върху вноските в капитала в тази държава-членка.
   Член 11
   Основа за определяне на данъка върху вноските в капитала
   1.   По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви а), в) и г), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на активите от всякакъв вид, внесени или които предстои да бъдат внесени от членовете, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството в резултат на всяка вноска.
   Облагането с данък върху вноските в капитала може да се отложи до извършване на вноските.
   2.   По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви б), д) и е), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на активите на дружеството от всякакъв вид към момента на преобразуването или прехвърлянето, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството към този момент.
   3.   По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, буква ж), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е номиналната стойност на увеличението.
   4.   По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, буква з), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на предоставените услуги, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството в резултат на предоставянето на такива услуги.
   5.   По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви и) и й), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е номиналният размер на взетия заем.
   6.   В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, действителната стойност на дружествените дялове, разпределени или притежавани от всеки член, може да се използва като основа за определяне на данъка върху вноските в капитала, с изключение на случаите, когато вноските са направени само в брой.
   Сумата, върху която се начислява данъкът, при никакви обстоятелства не е по-малка от номиналната стойност на дружествените дялове, разпределени или притежавани от всеки член.
   Член 12
   Изключване от основата за определяне на данъка върху вноските в капитала
   1.   При увеличаване на капитала основата за определяне на данъка върху вноските в капитала не включва следното:

               а)

               сумата на активите, принадлежащи на капиталовото дружество, които са заделени за увеличаване на капитала и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала;

               б)

               сумата на заемите, взети от капиталовото дружество, които са преобразувани в дружествени дялове и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала.

         2.   Държава-членка може да изключи от основата за определяне на данъка върху вноските в капитала сумата от капитала, предоставен от член с неограничена отговорност за задълженията на капиталовото дружество, както и дела от активите на дружеството на такъв член.
   Когато държава-членка упражнява това правомощие, всяка транзакция, в резултат на която отговорността на член е ограничена до дела му в дружествения капитал, особено когато ограничението на отговорността е в резултат на преобразуването на капиталовото дружество в друг вид капиталово дружество, подлежи на облагане с данък върху вноските в капитала.
   При всички такива случаи с данък върху вноските в капитала се облага стойността на дела от активите на дружеството, принадлежащ на членовете с неограничена отговорност по отношение на задълженията на дружеството.
   3.   При вноска в капитала, посочена в член 3, буква в), след намаляване на дружествения капитал в резултат на претърпени загуби частта от вноската в капитала, която съответства на намаляването на капитала, може да бъде изключена от данъчната основа, при условие че вноската в капитала се извърши в рамките на четири години след намаляването на капитала.
   Член 13
   Освобождаване на вноски в капитала в някои капиталови дружества
   Държавите-членки могат да освободят от данък върху вноските в капитала направените вноски в капитала на:

               а)

               капиталови дружества, които предоставят обществени услуги, като например предприятия за обществен транспорт, пристанищни органи или предприятия за доставка на вода, газ и електричество, в случаите, когато държавата, регионалните или местните органи притежават поне половината от капитала на дружеството;

               б)

               капиталови дружества, които в съответствие със своя устав и на практика преследват изключително и директно културни, социални, спомагателни или образователни цели.

         Държавите-членки, които освобождават тези вноски в капитала от данък върху вноските в капитала, прилагат това освобождаване и към предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, намиращ се на тяхна територия, съгласно посоченото в член 10, параграф 4.
   Член 14
   Процедура на дерогация
   Определени видове вноски в капитала или капиталови дружества могат да бъдат обект на освобождаване или намаляване на ставките, за да се постигне справедливост при облагането или социален ефект, или да се позволи на държавите-членки да се справят в специфични ситуации.
   Държавата-членка, която предлага да се предприеме подобна мярка, отнася своевременно този въпрос до Комисията, с оглед прилагането на член 97 от Договора.
   ГЛАВА IV
   ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 15
   Транспониране
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове 3, 4, 5, 7, 8, 12, 13 и 14, не по-късно от 31 декември 2008 г. Те незабавно съобщават на Комисията текстовете на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така указание, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на директивите, отменени с настоящата директива, се смятат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и на формулиране на това указание се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 16
   Отмяна
   Директива 69/355/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя, считано от 1 януари 2009 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение II, част Б.
   Позоваванията на отменената директива се смятат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
   Член 17
   Преразглеждане
   На всеки три години Комисията докладва на Съвета за изпълнението на настоящата директива, по-конкретно с оглед премахване на данъка върху вноските в капитала. С цел да подпомогнат Комисията при преразглеждането, държавите-членки ѝ предоставят информация за приходите от данъка върху вноските в капитала.
   Член 18
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Членове 1, 2, 6, 9, 10 и 11 се прилагат от 1 януари 2009 г.
   Член 19
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 12 февруари 2008 година.

            За Съвета

            Председател

         A. BAJUK

      (1)  Становище на Европейския парламент от 12 декември 2007 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  ОВ C 126, 7.6.2007 г., стр. 6.

      (3)  ОВ L 249, 3.10.1969 г., стр. 25. Директива, последно изменена с Директива 2006/98/ЕО (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 129).

      (4)  Вж. приложение II, част А.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      СПИСЪК НА ДРУЖЕСТВАТА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 1, БУКВА А)

                  1.

                  Дружества, учредени съгласно Регламент (ЕО) № 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 г. относно Устава на Европейското дружество (SE) (1)

                  2.

                  Дружества по белгийското право, известни като:

                              i)

                              société anonyme/naamloze vennootschap

                              ii)

                              société en commandite par actions/commanditaire vennootschap op aandelen

                              iii)

                              société privée à responsabilité limitée/besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid

                  3.

                  Дружества по българското право, известни като:

                              i)

                              „акционерно дружество“

                              ii)

                              „командитно дружество с акции“

                              iii)

                              „дружество с ограничена отговорност“

                  4.

                  Дружества по чешкото право, известни като:

                              i)

                              akciová společnost

                              ii)

                              komanditní společnost

                              iii)

                              společnost s ručením omezeným

                  5.

                  Дружества по датското право, известни като:

                              i)

                              aktieselskab

                              ii)

                              kommandit-aktieselskab

                  6.

                  Дружества по немското право, известни като:

                              i)

                              Aktiengesellschaft

                              ii)

                              Kommanditgesellschaft auf Aktien

                              iii)

                              Gesellschaft mit beschränkter Haftung

                  7.

                  Дружества по естонското право, известни като:

                              i)

                              täisühing

                              ii)

                              usaldusühing

                              iii)

                              osaühing

                              iv)

                              aktsiaselts

                              v)

                              tulundusühistu

                  8.

                  Дружества по ирландското право, известни като companies incorporated with limited liability

                  9.

                  Дружества по гръцкото право, известни като:

                              i)

                              Ανώνυμος Εταιρεία

                              ii)

                              Ετερόρρυθμος κατά μετοχάς Εταιρεία

                              iii)

                              Εταιρεία Περιορισμένης Ευθύνης

                  10.

                  Дружества по испанското право, известни като:

                              i)

                              sociedad anónima

                              ii)

                              sociedad comanditaria por acciones

                              iii)

                              sociedad de responsabilidad limitada

                  11.

                  Дружества по френското право, известни като:

                              i)

                              société anonyme

                              ii)

                              société en commandite par actions

                              iii)

                              société à responsabilité limitée

                  12.

                  Дружества по италианското право, известни като:

                              i)

                              società per azioni

                              ii)

                              società in accomandita per azioni

                              iii)

                              società a responsabilità limitata

                  13.

                  Дружества по кипърското право, известни като εταιρείες περιορισμένης ευθύνης

                  14.

                  Дружества по латвийското право, известни като kapitālsabiedrība

                  15.

                  Дружества по литовското право, известни като:

                              i)

                              akcinė bendrovė

                              ii)

                              uždaroji akcinė bendrovė

                  16.

                  Дружества по люксембургското право, известни като:

                              i)

                              société anonyme

                              ii)

                              société en commandite par actions

                              iii)

                              société à responsabilité limitée

                  17.

                  Дружества по унгарското право, известни като:

                              i)

                              részvénytársaság

                              ii)

                              korlátolt felelősségű társaság

                  18.

                  Дружества по малтийското право, известни като:

                              i)

                              Kumpaniji ta’ Responsabilità Limitata

                              ii)

                              Soċjetajiet in akkomandita li l-kapital tagħhom jkun maqsum f’azzjonijiet

                  19.

                  Дружества по нидерландското право, известни като:

                              i)

                              naamloze vennootschap

                              ii)

                              besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid

                              iii)

                              open commanditaire vennootschap

                  20.

                  Дружества по австрийското право, известни като:

                              i)

                              Aktiengesellschaft

                              ii)

                              Gesellschaft mit beschränkter Haftung

                  21.

                  Дружества по полското право, известни като:

                              i)

                              spółka akcyjna

                              ii)

                              spółka z ograniczoną odpowiedzialnością

                  22.

                  Дружества по португалското право, известни като:

                              i)

                              sociedade anónima

                              ii)

                              sociedade em comandita por acções

                              iii)

                              sociedade por quotas

                  23.

                  Дружества по румънското право, известни като:

                              i)

                              „societăți în nume colectiv“;

                              ii)

                              „societăți în comandită simplă“;

                              iii)

                              „societăți pe acțiuni“;

                              iv)

                              „societăți în comandită pe acțiuni“;

                              v)

                              „societăți cu răspundere limitată“.

                  24.

                  Дружества по словенското право, известни като:

                              i)

                              delniška družba

                              ii)

                              komanditna delniška družba

                              iii)

                              družba z omejeno odgovornostjo

                  25.

                  Дружества по словашкото право, известни като:

                              i)

                              akciová spoločnosť

                              ii)

                              spoločnosť s ručením obmedzeným

                              iii)

                              komanditná spoločnosť

                  26.

                  Дружества по финландското право, известни като:

                              i)

                              osakeyhtiö – aktiebolag

                              ii)

                              osuuskunta – andelslag

                              iii)

                              säästöpankki – sparbank

                              iv)

                              vakuutusyhtiö – försäkringsbolag

                  27.

                  Дружества по шведското право, известни като:

                              i)

                              aktiebolag

                              ii)

                              försäkringsaktiebolag

                  28.

                  Дружества по правото на Обединеното кралство, известни като companies incorporated with limited liability.

         (1)  ОВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      ЧАСТ А
      Отменена директива и списък на нейните последователни изменения
      (посочени в член 16, параграф 1)

                  Директива 69/335/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 249, 3.10.1969 г., стр. 25)

                  Точка VI.1 от приложение I към Акта за присъединяване от 1972 г.

                  (ОВ L 73, 27.3.1972 г., стр. 93)

                  Директива 73/79/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 103, 18.4.1973 г., стр. 13)

                  Директива 73/80/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 103, 18.4.1973 г., стр. 15)

                  Директива 74/553/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 303, 13.11.1974 г., стр. 9)

                  Точка VI.1 от приложение I към Акта за присъединяване от 1979 г.

                  (ОВ L 291, 19.11.1979 г., стр. 95)

                  Директива 85/303/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 156, 15.6.1985 г., стр. 23)

                  Точка V.1 от приложение I към Акта за присъединяване от 1985 г.

                  (ОВ L 302, 15.11.1985 г., стр. 167)

                  Точка ХI.Б.I.1 от приложение I към Акта за присъединяване от 1994 г.

                  (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 196)

                  Точка 9.1 от приложение II към Акта за присъединяване от 2003 г.

                  (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 555)

            ЧАСТ Б
      Списък на сроковете за транспониране в националното законодателство
      (посочени в член 16, параграф 1)

                  Директива

                  Срокове за транспониране

                  Директива 69/335/ЕИО на Съвета

                  1 януари 1972 г.

                  Директива 73/79/ЕИО на Съвета

                  —

                  Директива 73/80/ЕИО на Съвета

                  —

                  Директива 74/553/ЕИО на Съвета

                  —

                  Директива 85/303/ЕИО на Съвета

                  1 януари 1986 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ III
      Таблица на съответствието

                  Директива 69/335/ЕИО

                  Настоящата директива

                  Член 1

                  Член 7

                  —

                  Член 1

                  Член 2, параграф 1

                  Член 10, параграф 1, първа алинея и член 10, параграф 2

                  Член 2, параграф 2

                  Член 10, параграф 3

                  Член 2, параграф 3

                  Член 10, параграф 4

                  Член 3, параграф 1, уводни думи

                  Член 2, параграф 1, уводни думи

                  Член 3, параграф 1, буква а)

                  Член 2, параграф 1, буква а) и приложение I

                  Член 3, параграф 1, буква б)

                  Член 2, параграф 1, буква б)

                  Член 3, параграф 1, буква в)

                  Член 2, параграф 1, буква в)

                  Член 3, параграф 2, първо изречение

                  Член 2, параграф 2

                  Член 3, параграф 2, второ изречение

                  Член 9

                  Член 4, параграф 1, букви а)—е)

                  Член 3, букви а)—е) и член 10, параграф 1

                  Член 4, параграф 1, букви ж) и з)

                  Член 5, параграф 1, буква г), подточка ii)

                  Член 4, параграф 2, първа алинея

                  Член 3, букви ж)—й), член 7, параграф 3 и член 10, параграф 2

                  Член 4, параграф 2, втора алинея

                  —

                  Член 4, параграф 3

                  Член 5, параграф 1, буква г)

                  Член 5, параграф 1, буква а)

                  Член 11, параграф 1

                  Член 5, параграф 1, буква б)

                  Член 11, параграф 2

                  Член 5, параграф 1, буква в)

                  Член 11, параграф 3

                  Член 5, параграф 1, буква г)

                  Член 11, параграф 4

                  Член 5, параграф 1, буква д)

                  Член 11, параграф 5

                  Член 5, параграф 2

                  Член 11, параграф 6

                  Член 5, параграф 3

                  Член 12, параграф 1

                  Член 6, параграф 1

                  Член 12, параграф 2, първа алинея

                  Член 6, параграф 2

                  Член 12, параграф 2, втора и трета алинея

                  Член 7, параграф 1, първа и втора алинея

                  Член 4, член 5, параграф 1, буква д)

                  Отменен член 7, параграф 1, буква б)

                  Член 4, буква а)

                  Отменен член 7, параграф 1, буква б)

                  Член 4, буква б)

                  Член 7, параграф 1, трета алинея

                  —

                  Член 7, параграф 2

                  Членове 7 и 8

                  Член 7, параграф 3

                  Член 12, параграф 3

                  Член 8

                  Член 7, параграф 5 и член 13, първа алинея

                  —

                  Член 13, втора алинея

                  Член 9

                  Член 14

                  Член 10

                  Член 5, параграф 1, букви а)—в)

                  Член 11

                  Член 5, параграф 2

                  Член 12

                  Член 6

                  Член 13

                  Член 15, параграф 1

                  Член 14

                  Член 15, параграф 2

                  —

                  Член 16

                  —

                  Член 17

                  Член 15

                  Член 18

                  Член 3, параграф 1, буква а)

                  Приложение I

                  —

                  Приложение II

                  —

                  Приложение III


title: Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 февруари 1999 година. относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение

text:
Важна правна забележка

|

31999L0003

Официален вестник n° L 066 , 13/03/1999 стр. 0024 - 0025 специално чешко издание глава 13 том 23 стр. 244  - 246 специално испанско издание глава 13 том 23 стр. 244  - 246 специално унгарско издание глава 13 том 23 стр. 244  - 246 специално литвийско издание глава 13 том 23 стр. 244  - 246 LV.ES глава 13 том 23 стр. 244  - 246 MT.ES глава 13 том 23 стр. 244  - 246 PL.ES глава 13 том 23 стр. 244  - 246 SK.ES глава 13 том 23 стр. 244  - 246 специално словенско издание глава 13 том 23 стр. 244  - 246

		19990222Директива 1999/3/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 22 февруари 1999 година.относно съставянето на списък на Общността за храни и хранителни съставки, които са обработени с йонизиращо лъчениеЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като действат в съответствие процедурата по член 189б от Договора [3], в светлината на проекта за съвместен текст, одобрен от Помирителния комитет на 9 декември 1998 г.,като имат предвид, че член 4, параграф 1 и параграф 2 на Директива 1999/2/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 22 февруари 1999 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно храните и хранителните съставки, които са обработени с йонизиращо лъчение [4], наричана по-нататък "рамкова директива", предвижда приемането на списък на храни, които, с изключение на всички останали, могат да бъдат обработени с йонизиращо лъчение; като имат предвид, че този списък се изготвя поетапно;като имат предвид, че изсушените ароматични билки, подправки и растителни подправки често са замърсени и/или изобилстват от организми и техните метаболити, които са вредни за общественото здраве;като имат предвид, че такова замърсяване и/или изобилстване не може повече да бъде обработено с препарати за дезинфекция чрез обгазяване, като например, етиленов оксид, поради риска от токсичност на техните остатъци;като имат предвид, че използването на йонизиращо лъчение е ефикасно средство за заместване на посочените вещества;като имат предвид, че такава обработка е прието от Научния комитет по храните;като имат предвид, че следователно такава обработка е в интерес на защитата на общественото здраве,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Без да се засяга положителният списък на Общността, който ще бъде съставен в съответствие с втората алинея на член 41, параграф 3 от рамковата директива, настоящата директива установява първоначален положителен списък на Общността за храни и хранителни съставки, наричани по-нататък "храни", които могат да бъдат обработени с йонизиращо лъчение, както и определя максималните дози, разрешени за предвижданата цел.2. Обработката на посочените продукти с йонизиращо лъчение може да се извършва само в съответствие с разпоредбите на рамковата директива. В частност, методите за проверка се използват в съответствие с член 7, параграф 3 от рамковата директива.3. Храните, които могат да бъдат обработени с йонизиращо лъчение и максималната пределна средна доза, на която могат да бъдат подложени са изброени в приложението.Член 2Държавите-членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват продажбата на храни, облъчени в съответствие с общите разпоредби на рамковата директива и с разпоредбите на настоящата директива на основание, че са обработени по този начин.Член 3Всички изменения на настоящата директива се извършват в съответствие с процедурите по член 100а от Договора.Член 4Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива по такъв начин, че да се разреши търговията и използването на облъчени храни, които са в съответствие с настоящата директива най-късно до 20 септември 2000 г.Те информират Комисията за това.Когато държавите-членки предприемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официално им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 5Настоящата директива влиза в сила на седмия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 6Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 22 февруари 1999 година.За Европейския парламентПредседателJ. M. Gil-RoblesЗа СъветаПредседателK.-H. Funke[1] ОВ С 336, 30.12.1988 г., стр. 7 и ОВ С 303, 2.12.1989 г., стр. 15.[2] ОВ С 194, 31.7.1989 г., стр. 14.[3] Становище на Европейския парламент от 11 октомври 1989 г. (ОВ С 291, 20.11.1989 г., стр. 58), Обща позиция на Съвета от 27 октомври 1997 г. (ОВ С 389, 22.12.1997 г., стр. 47) и Решение на Европейския парламент от 18 февруари 1998 г. (ОВ С 80, 16.3.1998 г., стр. 133). Решение на Съвета от 25 януари 1999 г. Решение на Европейския парламент от 28 януари 1999 г.[4] ОВ L 66, 13.3.1999 г., стр. 16.--------------------------------------------------19990222ПРИЛОЖЕНИЕХРАНИ, ЗА КОИТО Е РАЗРЕШЕНА ОБРАБОТКА ЧРЕЗ ОБЛЪЧВАНЕ И МАКСИМАЛНИ ДОЗИ НА ОБЛЪЧВАНЕКатегория храни | Максимална пределна средна погълната доза на облъчване (kGy) |Изсушени ароматични билки, подправки и растителни подправки | 10 |--------------------------------------------------


title: Директива 2002/32/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 7 май 2002 година относно нежеланите вещества в храните за животни

text:
Важна правна забележка

|

32002L0032

Официален вестник n° L 140 , 30/05/2002 стр. 0010 - 0022 специално чешко издание глава 3 том 36 стр. 3  - 14 специално испанско издание глава 3 том 36 стр. 3  - 14 специално унгарско издание глава 3 том 36 стр. 3  - 14 специално литвийско издание глава 3 том 36 стр. 3  - 14 LV.ES глава 3 том 36 стр. 3  - 14 MT.ES глава 3 том 36 стр. 3  - 14 PL.ES глава 3 том 36 стр. 3  - 14 SK.ES глава 3 том 36 стр. 3  - 14 специално словенско издание глава 3 том 36 стр. 3  - 14

		20020507Директива 2002/32/ЕО на Европейския Парламент и на Съветаот 7 май 2002 годинаотносно нежеланите вещества в храните за животниЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 152, параграф 4, буква б) от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],след консултация с Комитета на регионите,в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [3], с оглед на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 26 март 2002 г.,като имат предвид, че:(1) Следва да се направят множество изменения на Директива 1999/29/ЕО на Съвета от 22 април 1999 г. относно нежеланите вещества и продукти при храненето на животни [4]. С оглед на яснота и ефикасност, посочената директива следва да бъде преработена.(2) Животновъдството заема много важно място в селското стопанство на Общността. Задоволителните резултати, по отношение на общественото здраве и здравето на животните, хуманното отношение към животните, околната среда и икономическото състояние на животновъдите, зависят до голяма степен от използването на подходящи и качествени храни за животни.(3) Необходими са правила за храните за животни, за да се гарантира производителността и устойчивото развитие на селското стопанство и да се позволи гарантирането на общественото здраве и здравето на животните, хуманното отношение към животните и защитата на околната среда. В допълнение, необходими са подробни правила за хигиена, за да се гарантира в отделните стопанства доброто качество на храните за животни, дори когато те не се произвеждат с търговска цел.(4) Същите правила относно качеството и безопасността на продуктите, предназначени за хранене на животни, трябва да се прилагат за качеството и безопасността на водата, поемана от животните. Въпреки че определението за храни за животни не изключва възможността водата да се счита за храна за животни, тя не е включена в неизчерпателния списък на основните фуражни суровини, посочен в Директива 96/25/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно обращението и употребата на фуражни суровини [5]. В рамките на тази директива е необходимо да се разгледа дали водата да бъде считана като храна за животни.(5) Установено е, че добавките могат да съдържат нежелани вещества. Затова следва да се разшири приложното поле на директивата относно добавките.(6) Продуктите, предназначени за храните за животни, могат да съдържат нежелани вещества, които могат да застрашат здравето на животните или, поради тяхното наличие в животинските продукти, човешкото здраве или околната среда.(7) Не е възможно напълно да се премахне наличието на нежелани вещества, но е важно да бъде намалено тяхното съдържание в продуктите, предназначени за храни за животни, като надлежно се отчита острата токсичност, способността от биологично натрупване и разграждане на вещество, за да се предотвратят нежелани и опасни ефекти. Понастоящем не е подходящо да се определи това съдържание под прага на чувствителност на методите за анализ, които трябва да бъдат определени за Общността.(8) Методите за определяне на нежелани остатъчни вещества стават все по-прецизни, така че могат да бъдат откривани дори количества остатъчни вещества, които не са вредни за здравето на животните и хората.(9) Нежелани вещества могат да се съдържат в продуктите, предназначени за хранене на животни само при посочените, в настоящата директива, условия и не могат да бъдат използвани по никакъв друг начин за целите на храненето на животни. Следователно, настоящата директива следва да се прилага без да засяга останалите разпоредби на Общността относно храните за животни, и по-специално правилата, приложими за комбинираните фуражи.(10) Настоящата директива трябва да се прилага за продуктите, предназначени за хранене на животни още с влизането им в Общността. Следователно, трябва да се предвиди определените максимално допустими граници на нежеланите вещества, по принцип да се прилагат считано от датата, на която продуктите, предназначени за хранене на животни, са пуснати в обращение или се използват, на всички етапи и по-специално веднага още с внасянето им.(11) Продуктите, предназначени за хранене на животни, трябва да бъдат с добро и коректно търговско качество и следователно при правилна употреба не трябва да представляват никаква заплаха за човешкото здраве, здравето на животните или за околната среда, или да влияят неблагоприятно на животновъдството. Следователно, използването или пускането в обращение на продукти, предназначени за хранене на животни и които съдържат нива на нежелани вещества над максимално допустимите граници, посочени в приложение I, трябва да бъде забранено.(12) Наличието на определени нежелани вещества в допълващите фуражи трябва да бъде ограничено, чрез определяне на подходящи максимални граници.(13) Когато в определени случаи е установена максимално допустима граница, като се отчитат фоновите граници, необходими са непрекъснати усилия, за да се ограничи наличието на някои специфични нежелани вещества, в рамките на възможното, в продуктите, предназначени за хранене на животни, така че да се намали тяхното наличие в хранителните вериги за животни и хора. Затова следва да бъде разрешено, съгласно настоящата директива, да се посочат прагове много под определените максимално допустими граници. Когато тези прагове са надвишени, трябва да се извършат разследвания, за да се установят източниците на нежелани вещества и взетите мерки за намаляване или елиминиране на тези източници.(14) Когато е застрашено здравето на животните или човешкото здраве, или околната среда, на държавите-членки следва да бъде разрешено временно да намалят определените максимални граници, да определят максимална граница за други вещества или да забранят наличието на такива вещества в продуктите, предназначени за хранене на животни. За да се гарантира единното прилагане, на всякакви промени на приложение I към настоящата директива, следва да бъдат взети решения съгласно процедурата за спешност на Общността, на базата на оправдателни документи и на принципа за предпазните мерки.(15) Продуктите, предназначени за храните за животни, които отговарят на изискванията на настоящата директива, не подлежат на ограниченията за пускане в обращение, що се отнася до съдържащите се в тях граници на нежелани вещества, различни от тези, предвидени в настоящата директива и Директива 95/53/ЕО на Съвета от 25 октомври 1995 г. относно определяне на принципите, ръководещи организацията на официалните инспекции в областта на храненето на животните [6].(16) Държавите-членки трябва да вземат подходящите мерки за контрол съгласно Директива 95/53/ЕО, за да гарантират, че изискванията относно нежеланите вещества са спазени, когато продуктите, предназначени за хранене на животни, се използват или пускат в обращенние.(17) Необходима е подходяща процедура на Общността за привеждане в съответствие с предвидените технически разпоредби в приложенията към настоящата директива, с оглед на достиженията на научното и техническо познание.(18) За да се подпомогне прилагането на предложените мерки, следва да има процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по храните за животни, създаден с Решение 70/372/ЕИО на Съвета [7].(19) Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да бъдат приети, съгласно Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за уреждане на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [8],ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Настоящата директива се отнася до нежеланите вещества в продуктите, предназначени за хранене на животни.2. Настоящата директива се прилага без да се засягат разпоредбите на:а) Директива 70/524/ЕИО на Съвета от 23 ноември 1970 г. относно добавките при храненето на животни [9];б) Директива 96/25/ЕО на Съвета и Директива 79/373/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно търговията с комбинирани фуражи [10];в) Директива 76/895/ЕИО на Съвета от 23 ноември 1976 г. относно определянето на максимално допустими граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху плодове и зеленчуци [11], Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно установяване на максимално допустими граници на остатъчни вещества от пестициди в и по зърнените култури [12], Директива 86/363/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални нива на остатъци от пестициди във и върху хранителните продукти от животински произход [13] и Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно установяване на максимално допустими граници на остатъчни вещества от пестициди във и по някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци [14], когато тези остатъчни вещества не са изброени в приложение I на настоящата директива;г) законодателството на Общността, относно ветеринарните въпроси, свързани с общественото здраве и здравето на животните;д) Директива 82/471/ЕИО на Съвета от 30 юни 1982 г. относно някои продукти, използвани при храненето на животните [15];е) Директива 93/74/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 г. относно храни за животни, предназначени за специфични хранителни цели [16].Член 2По смисъла на настоящата директива:а) "фуражи", означава продуктите от растителен или животински произход в тяхното естествено състояние, пресни или консервирани, и продукти, получени от тяхната промишлена преработка, и органични или неорганични вещества, използвани единично или в смеси, съдържащи или не добавки, за хранене на животни през устата;б) "фуражни суровини", означава различните продукти от растителен или животински произход, в тяхното естествено състояние, пресни или консервирани и продукти, получени от тяхната промишлена преработка и органични или неорганични вещества, съдържащи или не добавки за хранене на животни през устата, директно като такива или след преработка, в приготвянето на комбинирани фуражи или като носители на премикси;в) "добавки", означава добавките, както са определени в член 2, буква а) от Директива 70/524/ЕИО на Съвета;г) "премикси", означава смеси от добавки или смеси от една или повече добавки с вещества, използвани за основа, предназначени за производството на фуражи;д) "комбинирани фуражи", означава смеси от фуражни суровини, съдържащи или не добавки, които са предназначени за хранене на животни през устата, като пълноценни или допълващи фуражи;е) "допълващи фуражи", означава смеси от фуражи, които имат високо съдържание на определени вещества и които, поради своя състав, са достатъчни за дневната дажба само ако се използват в комбинация с други фуражи;ж) "пълноценни фуражи", означава смеси от фуражи, които поради своето съдържание са достатъчни за дневна дажба;з) "продукти, предназначени за хранене на животни", означава фуражните суровини, премиксите, добавките, фуражите и всички други продукти, предназначени за употреба или използвани при храненето на животни;и) "дневна дажба" означава средното общо количество фуражи, изчислено при съдържание на влага 12 %, необходимо дневно на животно от даден вид, възрастова група и прираст, за да се задоволят всички негови нужди;й) "животни", означава животни, принадлежащи към видове, обикновено хранени и отглеждани или консумирани от хора, както и животни, живеещи на свобода, в случаите, когато те се хранят с фуражи;к) "пускане в обращение" или "обращение", означава притежаването на продукти, предназначени за хранене на животни, с цел продажба, включително предлагане за продажба или всякакъв друг вид прехвърляне, безвъзмездно или не, на трети лица и продажбата или други форми на прехвърляне;л) "нежелано вещество", означава всяко вещество или продукт, с изключение на патогенните агенти, което е в наличност във и/или върху продуктите, предназначени за хранене на животни и което представлява потенциална опасност за здравето на животните или човешко здраве, или за околната среда, или може да повлияе неблагоприятно на животновъдството.Член 31. Продуктите, предназначени за хранене на животни могат да влизат за употреба в Общността от трети страни, да бъдат пускани в обращение и/или използвани в Общността, само ако са с добро и коректно търговско качество и следователно, когато се използват правилно, да не представляват опасност за човешкото здраве, здравето на животните или за околната среда или могат да повлияят неблагоприятно върху животновъдството.2. По-специално, продукти, предназначени за хранене на животни, се считат за несъответстващи на параграф 1, ако границата на нежелани вещества, които съдържат, не отговаря на максималните граници, определени в приложение I.Член 41. Държавите-членки постановяват, че нежеланите вещества, изброени в приложение I, могат да бъдат толерирани в продукти, предназначени за хранене на животни, само при спазването на условията, определени там.2. За да се намалят или отстранят източниците на нежелани вещества в продукти, предназначени за хранене на животни, държавите-членки, в сътрудничество с икономическите оператори, извършват разследвания, за да идентифицират източниците на нежелани вещества, в случаите, когато максималните граници са надвишени и в случаи, когато са открити повишени граници на такива вещества, като се вземат предвид фоновите нива. За единен подход при случаи на повишени граници, може да се наложи определянето на прагове за започване на такива разследвания. Те могат да бъдат определени в приложение II.Държавите-членки съобщават на Комисията и на другите държави-членки всяка необходима информация и констатации за източника и взетите мерки за намаляване на границата или елиминиране на нежеланите вещества. Тази информация се изпраща в рамките на годишния доклад, който се изпраща на Комисията, съгласно разпоредбите на член 22 от Директива 95/53/ЕО, освен в случаите, когато информацията е нужна незабавно на другите държави-членки. В последния случай, информацията се изпраща незабавно.Член 5Държавите-членки постановяват, че продуктите, предназначени за хранене на животни, съдържащи граници от нежелани вещества, които надвишават максималните граници, определени в приложение I, не могат да се смесват с цел разреждане със същите или други продукти, предназначени за хранене на животни.Член 6Докато няма специални разпоредби за допълващи фуражи, държавите-членки постановяват, че допълващите фуражи не могат, имайки предвид препоръчаната пропорция в дневната дажба, да съдържат граници от нежеланите вещества, изброени в приложение I, които превишават границите, определени за пълноценните фуражи.Член 71. Когато държава-членка има основания, на базата на нова информация или преоценка на съществуваща информация, направена след приемането на въпросните разпоредби, която показва че максималната граница, определена в приложение I или нежелано вещество, което не е посочено в него, представлява опасност за здравето на животните или за човешкото здраве или за околната среда, тази държава-членка може временно да намали съществуващите максимални граници, да определи максимална граница или да забрани наличието на това нежелано вещество в продукти, предназначени за хранене на животни. Тя незабавно информира останалите държави-членки и Комисията за това, като обяснява основанията за своето решение.2. Взема се незабавно решение, съгласно процедурата, посочена в член 12, дали приложение I и II следва да бъдат изменени.Докато не се вземе решение от Съвета или Комисията, държавата-членка може да запази мерките, които е прилагала.Държавата-членка трябва да гарантира, че взетото решение е публично оповестено.Член 81. Съгласно процедурата, посочена в член 11, Комисията, с оглед на постиженията на научното и техническото познание, адаптира приложения I и II.2. Освен това, съгласно процедурата, посочена в член 11, Комисията:- периодично приема консолидирани версии на приложение I и II, които включват всякакви адаптирания, направени в съответствие с параграф 1,- може да определи критерии за приемане на методи за детоксикация, като допълнение към критериите, предвидени за продукти, предназначени за хранене на животни, които са били подложени на подобни методи.3. Държавите-членки гарантират, че взетите мерки осигуряват правилното прилагане на всички приемливи методи, съгласно параграф 2 и за съответствието на пречистените продукти, предназначени за хранене на животни, с разпоредбите на приложение I.Член 9Държавите-членки гарантират, че продуктите, предназначени за хранене за животни, които отговарят на настоящата директива, не подлежат на никакви други ограничения за обращение що се отнася до наличието на нежелани вещества, различни от тези, предвидени в настоящата директива и Директива 95/53/ЕО.Член 10Разпоредбите, които могат да имат влияние върху общественото здраве и здравето на животните или върху околната среда, се приемат след консултация с компетентния(те) научен(и) комитет(и).Член 111. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по храните за животни, създаден с член 1 от Решение 70/372/ЕИО.2. Когато се прави позоваване на настоящия член, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.3. Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е определен на три месеца.Член 121. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по храните за животни, създаден с член 1 от Решение 70/372/ЕИО.2. Когато се прави позоваване на настоящия член, се прилагат член 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.3. Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е определен на петнадесет дни.Член 131. Държавите-членки прилагат, най-малко, разпоредбите на настоящата директива относно продуктите, предназначени за хранене на животни, произведени в Общността за износ в трети страни.2. Параграф 1 не накърнява правото на държавите-членки да разрешат повторния износ, съгласно условията, определени в член 12 от Регламент (ЕО) № 178/2002 [17]. Разпоредбите от член 20 от него се прилагат mutatis mutandis.Член 141. Директива 1999/29/ЕО се отменя, считано от 1 август 2003 г., без да засяга задълженията на държавите-членки да спазват крайните срокове, определени в част Б на приложение III към нея, за въвеждане в националното законодателство директивите, изброени в част А на същото приложение.2. Позоваванията на Директива 1999/29/ЕО се тълкуват като позовавания на настоящата директива и се четат съобразно таблицата на съответствието в приложение III.Член 15Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 1 май 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.Те прилагат тези разпоредби считано от 1 август 2003 година.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.Член 16Настоящата директива влиза сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 17Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 7 май 2002 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателR. De Rato Y Figaredo[1] ОВ С 89 Е, 28.3.2000 г., стр. 70 иОВ С 96 Е, 27.3.2001 г., стр. 346.[2] ОВ С 140, 18.5.2000 г., стр. 9.[3] Становище на Европейския парламент от 4 октомври 2000 г. (ОВ С 178, 22.6.2001, стр. 160), Обща позиция на Съвета от 17 септември 2001 г. (ОВ С 4, 7.1.2002 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 12 декември 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Европейския парламент от 10 април 2002 г. и Решение на Съвета от 22 април 2002 г.[4] ОВ L 115, 4.5.1999 г., стр. 32.[5] ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 35. Директива, последно изменена с Директива 2000/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 105, 3.5.2000 г., стр. 36).[6] ОВ L 265, 8.11.1995 г., стр. 17. Директива, последно изменена с Директива 2001/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 234, 1.9.2001 г., стр. 55).[7] ОВ L 170, 3.8.1970 г., стр. 1.[8] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.[9] ОВ L 270, 14.12.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 2205/2001 на Комисията (ОВ L 297, 15.11.2001 г., стр. 3).[10] ОВ L 86, 6.4.1979 г., стр. 30. Директива, последно изменена с Директива 2002/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 63, 6.3.2002 г., стр. 23).[11] ОВ L 340, 9.12.1976 г., стр. 26. Директива, последно изменена с Директива 2000/57/ЕО на Комисията (ОВ L 244, 29.9.2000 г., стр. 76).[12] ОВ L 221, 7.8.1986 г., стр. 37. Директива, последно изменена с Директива 2002/23/ЕО на Комисията (ОВ L 64, 7.3.2002 г., стр. 13).[13] ОВ L 221, 7.8.1986 г., стр. 43. Директива, последно изменена с Директива 2002/23/ЕО.[14] ОВ L 350, 14.12.1990 г., стр. 71. Директива, последно изменена с Директива 2002/23/ЕО.[15] ОВ L 213, 21.7.1982 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 1999/20/ЕО (ОВ L 80, 25.3.1999 г., стр. 20).[16] ОВ L 237, 22.9.1993 г., стр. 23. Директива, последно изменена с Директива 1999/29/ЕО (ОВ L 115, 4.5.1999 г., стр. 32).[17] Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган по безопасност на храните и за определяне на процедурите относно безопасността на храните (ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1).--------------------------------------------------20020507ПРИЛОЖЕНИЕ IНежелани вещества | Продукти, предназначени за хранене на животни | Максимално съдържание в mg/kg (ppm), отнасящо се за фуражи със съдържание на влага от 12 % |(1) | (2) | (3) |1. Арсеник | Фуражни суровини, с изключение на: | 2 |— брашно от трева, от суха люцерна и от суха детелина, и суха пулпа от захарно цвекло и меласна суха пулпа от захарно цвекло | 4 |— фосфати и храни за животни, получени от преработката на риба или други морски животни. | 10 |Пълноценни фуражи, в изключение на: | 2 |— пълноценни храни за риба | 4 |Допълващи фуражи, с изключение на: | 4 |— минерални храни | 12 |2. Олово | Фуражни суровини, с изключение на: | 10 |— зелени фуражи | 40 |— фосфати | 30 |— дрожди | 5 |Пълноценни фуражи | 5 |Допълващи фуражи, с изключение на: | 10 |— минерални храни | 30 |3. Флуор | Фуражни суровини, с изключение на: | 150 |— храни от животински произход | 500 |— фосфати | 2000 |Пълноценни фуражи, с изключение на: | 150 |— пълноценни фуражи за говеда, овце и кози |— в лактация | 30 |— други | 50 |— пълноценни фуражи за прасета | 100 |— пълноценни фуражи за домашни птици | 350 |— пълноценни фуражи за пиленца | 250 |Минерални смеси за говеда, овце и кози | 2000 [1] |Други допълващи фуражи | 125 [2] |4. Живак | Фуражни суровини, с изключение на: | 0,1 |— храни, произведени чрез обработка на риба или други морски животни | 0,5 |Пълноценни фуражи, с изключение на: | 0,1 |— пълноценни храни за кучета и котки | 0,4 |Допълващи фуражи, с изключение на: | 0,2 |— допълващи храни за кучета и котки |5. Нитрити | Рибено брашно | 60 (изразено като натриев нитрит) |Пълноценни фуражи, с изключение на: | 15 (изразено като натриев нитрит) |— храни, предназначени за домашни любимци, с изключение на птици и аквариумни риби |6. Кадмий | Фуражни суровини от растителен произход | 1 |Фуражни суровини от животински произход, с изключение на: | 2 |— храни за домашни любимци |Фосфати | 10 [3] |Пълноценни фуражи за говеда, овце и кози, с изключение на: | 1 |— пълноценни фуражи за телета, агнета и ярета |Други пълноценни фуражи с изключение на: | 0,5 |— храни за домашни любимци |Минерални храни | 5 [4] |Други допълващи фуражи за говеда, овце и кози | 0,5 |7. Афлатоксин B1 | Фуражни суровини, с изключение на: | 0,05 |— фъстък, копра (месестата част на кокосов орех), палмова ядка, семена от памук, Orbignya oleifera/маслодайна палма), царевица и продукти, получени от преработката им | 0,02 |Пълноценни фуражи за говеда, овце и кози, с изключение на: | 0,05 |— млекодаен добитък | 0,005 |— телета и агнета | 0,01 |Пълноценни фуражи за прасета и домашни птици (с изключение на млади животни) | 0,02 |Други пълноценни фуражи | 0,01 |Допълващи фуражи за говеда, овце и кози (с изключение на допълващите фуражи за млекодайни животни, телета и агнета) | 0,05 |Допълващи фуражи за прасета и домашни птици (с изключение на млади животни) | 0,03 |Други допълващи фуражи | 0,005 |8. Хидроцианова киселина | Фуражни суровини, с изключение на: | 50 |— ленено семе | 250 |— кюспе от ленено семе | 350 |— продукти от маниока и кюспе от бадеми | 100 |Пълноценни фуражи, с изключение на: | 50 |— пълноценни фуражи за пиленца | 10 |9. Свободен госипол | Фуражни суровини, с изключение на: | 20 |— кюспе от семена на памук | 1200 |Пълноценни фуражи, с изключение на: | 20 |— пълноценни фуражи за говеда, овце и кози | 500 |— пълноценни фуражи за домашни птици (с изключение на кокошки носачки) и телета | 100 |— пълноценни фуражи за зайци и прасета (с изключение на прасенца) | 60 |10. Теобромин | Пълноценни фуражи, с изключение на: | 300 |— пълноценни фуражи за възрастни говеда | 700 |11. Летливо синапено масло | Фуражни суровини, с изключение на: | 100 |— кюспе от семена на рапица | 4000 (изразени като алил изотиоцианат) |Пълноценни фуражи с изключение на: | 150 (изразени като алил изотиоцианат) |— пълноценни фуражи за говеда, овце и кози (с изключение на млади животни) | 1000 (изразени като алил изотиоцианат) |— пълноценни фуражи за прасета (с изключение на прасенца) и домашни птици | 500 (изразени като алил изотиоцианат) |12. Винил тиооксазолидон (Винилоксазолидин тион) | Пълноценни фуражи за домашни птици, с изключение на: | 1000 |— пълноценни фуражи за кокошки носачки | 500 |13. Ръж ергот (Claviceps purpurea) | Всички фуражи, съдържащи несмлени зърнени култури | 1000 |14. Семена от плевели и несмлени и несмачкани плодове, съдържащи алкалоиди, глюкозиди или други токсични вещества, поотделно или в комбинация, включително | Всички фуражи | 3000 |а) Lolium temulentum L., | | 1000 |б) Lolium remotum Schrank, | | 1000 |в) Datura stramonium L. | | 1000 |15. Рицин — Ricinus communis L | Всички фуражи | 10 (изразени в люспи рецин) |16. Crotalaria spp. | Всички фуражи | 100 |17. Алдрин | Единично или комбиниран, изразен като диелдрин | Всички фуражи, с изключение на: — мазнини | 0,01 0,2 |18. Диелдрин |19. Камфехлор (токсафен) | Всички фуражи | 0,1 |20. Хлордан (сума от цис- и транс-изомери и от оксихлордан, изразена като хлордан) | Всички фуражи, с изключение на: | 0,02 |— мазнини | 0,05 |21. DDT (сумата от DDT-, TDE- и DDE-изомери, изразена като DDT) | Всички фуражи, с изключение на: | 0,05 |— мазнини | 0,5 |22. Ендосулфан (сумата от алфа- и бета-изомери и от ендосулфансулфат, изразена като ендосулфан) | Всички фуражи, с изключение на: | 0,1 |— царевица | 0,2 |— маслодайни семена | 0,5 |— пълноценни храни за риби | 0,005 |23. Ендрин (сумата от ендрин и от делта-кети-ендрин, изразена като ендрин | Всички фуражи, с изключение на: | 0,01 |— мазнини | 0,05 |24. Хептахлор (сумата от хептахлор и от хептахлорепоксид, изразена като хептахлор) | Всички фуражи, с изключение на: | 0,01 |— мазнини | 0,2 |25. Хексахлоробензен (HCB) | Всички фуражи, с изключение на: | 0,01 |— мазнини | 0,2 |26. Хексахлорокикло-хексан (HCB)26.1. алфа-изомери | Всички фуражи, с изключение на: | 0,02 |— мазнини | 0,2 |26.2. бета-изомери | Комбинирани фуражи, с изключение на: | 0,01 |— фуражи за млекодаен добитък | 0,005 |Фуражни суровини, с изключение на: | 0,01 |— мазнини | 0,1 |26.3 гама-изомери | Всички фуражи, с изключение на: | 0,2 |— мазнини | 2,0 |27. Диоксин (сумата от PCDD и PCDF), изразена в международни токсични еквиваленти | Цитрусова пулпа | 500 pg I-TEQ/kg (горна граница за откриване) [5] |28. Кайсии — Prunus armeniaca L. | Всички фуражи | Семената и плодовете от растителните видове, изброени в колона 1, а също получените от преработката техни производни, могат да бъдат в наличност във фуражите само в незначителни количества, които не могат да бъдат количествено определени |29. Горчив бадем — Prunus dulcis (Mill.) D.A. Webb var. amara (DC.) Focke (= Prunus amygdalus Batsch var. amara (DC.) Focke) |30. Неолюспени букови жълъди — Fagus silvatica L. |31. Камелина — Camelina savita (L.) Crantz |32. Mowrah, Bassia, Madhuca — Madhuca longifolia (L.) Macbr. (= Bassia longifolia L. = Illiped malabrorum Engl.) Madhuca indica Gmelin (= Bassia latifolia Roxb.) = Illipe latifolia (Roscb.) F. Mueller) |33. Пургера — Jathropha curcas L. |34. Кротон — Croton tiglium L. |35. Индийски синап — Brassica juncea (L.) Czern. и Coss. ssp. integrifolia (West.) Thell. |36. Сарепска горчица — Brassica juncea (L.) Czern. и Coss. ssp. juncea |37. Китайски синап — Brassica juncea (L.) Czern. и Coss. ssp. juncea var. lutea Batalin |38. Черен синап – Brassica nigra (L.) Koch |39. Етиопски синап — Brassica carinata A. Braun |[1] Държавите-членки могат също да определят максимално съдържание на флуор от 1,25 % от съдържанието на фосфат.[2] Съдържание на флуор за 1 % фосфор.[3] Държавите-членки могат също да определят максимално съдържание на кадмий от 0,5 mg за 1 % фосфор.[4] Държавите-членки могат също да определят максимално съдържание на кадмий от 0,75 mg за 1 % фосфор.[5] Горните граници на концентрациите са изчислени при допускането, че всички стойности на различните сродни са по-малки от прага на откриване са равни на прага на откриване.--------------------------------------------------20020507ПРИЛОЖЕНИЕ II+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------20020507ПРИЛОЖЕНИЕ IIIТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЯТАДиректива 1999/29/ЕО | Настоящата директива |Член 1 | Член 1 |Член 2 буква а) | Член 2 буква а) |Член 2 буква б) | Член 2 буква б) |Член 2 буква в) | Член 2 буква ж) |Член 2 буква г) | Член 2 буква е) |Член 2 буква д) | Член 2 буква д) |Член 2 буква е) | Член 2 буква и) |Член 2 буква ж) | Член 2 буква й) |Член 2 буква з) | — |— | Член 2 буква в) |— | Член 2 буква г) |— | Член 2 буква з) |— | Член 2 буква к) |— | Член 2 буква л) |Член 3 | Член 3 |Член 4, параграф 1 | Член 4, параграф 1 |Член 4, параграф 2 | — |— | Член 4, параграф 2 |Член 5 | — |Член 6 | — |Член 7 | Член 5 |Член 8 | Член 6 |Член 9 | Член 7 |Член 10 | Член 8 |Член 11 | Член 9 |Член 12 | — |— | Член 10 |Член 13 | Член 11 |Член 14 | Член 12 |Член 15 | Член 13 |Член 16 | — |— | Член 14 |— | Член 15 |Член 17 | Член 16 |Член 18 | Член 17 |Приложение I | Приложение I |Приложение II | — |Приложение III | — |Приложение IV | Приложение II |--------------------------------------------------