title: Директива на Съвета от 13 юни 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки

text:
               13/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               212

         31988L0344

               L 157/28

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 13 юни 1988 година
   за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки
   (88/344/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   в сътрудничество с Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че различията в националните законодателства относно екстракционните разтворители затрудняват свободното движение на храни и могат да създадат условия за неравноправна конкуренция, като по този начин пряко засегнат създаването или функционирането на общия пазар;
   като има предвид, че сближаването на законодателствата е необходимо за да се осигури свободното движение на храни;
   като има предвид, че законодателството относно екстракционните разтворители, предназначени за употреба в храните, трябва на първо място да взема предвид изискванията на здравеопазването, но също така и, спазвайки тези изисквания, икономическите и технически потребности;
   като има предвид, че подобно сближаване води до съставянето на единен списък на екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки; като има предвид, че следва да се уточнят също така и общите критерии за чистота;
   като има предвид, че употребата на екстракционни разтворители в условията на добра производствена практика трябва да доведе до отстраняването на всички или на по-голямата част от остатъците от разтворителите в храните или в хранителните съставки;
   като има предвид, че при тези условия наличието на остатъци или на деривативи в крайните хранителни продукти или в хранителните съставки, може да не е умишлено, но да е технически неизбежно;
   като има предвид, че макар и по принцип полезно, не се налага специфично ограничение на веществата, изброени в част I на приложението, която се счита за задоволителна от гледна точка на безопасността за потребителя, при условие че се спазва добрата производствена практика;
   като има предвид, че с оглед изискванията на здравеопазването трябва да се уточнят условията за употреба на екстракционните разтворители, изброени в части II и III на приложението, както и на разрешените количества остатъци в храните и хранителните съставки;
   като има предвид, че до приемането на норми от Общността, отнасящи се до ароматите, държавите-членки не трябва да бъдат възпрепятствани при употребата на някои вещества, използвани за разреждане или разтваряне на ароматите, като екстракционни разтворители;
   като има предвид, че разпоредбите относно някои екстракционни разтворители трябва да бъдат преразгледани, след един определен период, на основата на извършващите се научни и технически изследвания, за да се разреши употребата на тези разтворители, както и да се определят условията за тяхната употреба;
   като има предвид, че следва да се определят специфичните критерии за чистота за екстракционните разтворители, както и методи за анализ и взимане на проби от екстракционните разтворители в и по храните;
   като има предвид, че ако вследствие на новопостъпила информация употребата на даден екстракционен разтворител, вписан в настоящата директива, представлява риск за здравето, държавите-членки трябва да могат да забранят или да ограничат употребата му или да намалят допустимите количества до взимането на решение от Общността;
   като има предвид, че установяването на процедури за вземане на проби и на методи за анализ, които позволяват да се проверят веществата, изброени в приложението, както и техните критерии за чистота, представлява техническа мярка; като има предвид, че за да се опростят и ускорят тези процедури, както и за да се улесни тяхното прилагане трябва да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията чрез посредничеството на Постоянния комитет по храните, създаден с Решение 69/414/ЕИО на Съвета (4),
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Настоящата директива се отнася до екстракционните разтворители, използвани или предназначени за употреба в производството на храни или на хранителни съставки.
   Настоящата директива не се отнася до екстракционните разтворители, използвани в производството на хранителни добавки, витамини или други такива добавки, освен ако тези хранителни добавки, витамини или други такива добавки не са изброени в приложението.
   Независимо от това, държавите-членки трябва да гарантират, че употребата на хранителни добавки, витамини или други такива добавки в храните, няма да доведе до съдържанието на остатъци от екстракционните разтворители, които биха застрашили здравеопазването.
   2.   Настоящата директива не засяга законовите разпоредби на държавите-членки, отнасящи се до употребата на метанол, пропан-1-диол, пропан-2-диол и трихлоретилен под формата на екстракционни разредители в производството на храни или хранителни съставки.
   3.   За целите на настоящата директива:

               а)

               „разредител“ е всяко вещество, с което се разрежда храна или хранителна съставка, включително и замърсителите в или по тази храна;

               б)

               „екстракционен разтворител“ е всеки разтворител, използван за екстракция при преработката на суровини, на храни или на компоненти или съставки на тези храни, който е отстранен, но поради техническа невъзможност може да присъства под формата на остатъци или деривативи в храните или в хранителните съставки.

         Член 2
   1.   Държавите-членки разрешават употребата на веществата или продуктите, изброени в приложението, в качеството им на екстракционни разтворители за производството на храни или хранителни съставки, при спазване на условията за употреба и на максимално допустимите количества на остатъците, които са определени в приложението.
   Държавите-членки не могат да забраняват, да ограничават или да възпрепятстват търговията с храни или хранителни съставки въз основа на съображения, отнасящи се до екстракционните разтворители или до техните остатъци, ако са спазени разпоредбите на настоящата директива.
   2.   Държавите-членки забраняват използването, под формата на екстракционни разтворители, на други вещества или продукти, различни от екстракционните разтворители, изброени в приложението, и не могат да разширяват условията за употреба и максимално допустимите количества на остатъците от екстракционните разредители извън определените рамки.
   3.   До приемането на разпоредби от Общността относно веществата, използвани за разреждане или разтваряне на ароматите, държавите-членки могат, на своите територии, да разрешат употребата, под формата на разтворители за екстракция на аромати от естествени ароматични материали, на веществата, използвани за разреждане или разтваряне на ароматите.
   4.   Разрешава се употребата под формата на екстракционни разтворители на вода, към която са добавени вещества за регулиране на киселинността или алкалността и други хранителни вещества, които притежават разтворителни свойства, за производството на храни и хранителни съставки.
   5.   До две години след приемането на настоящата директива Комисията, след консултации с Научния комитет по храните, ще преразгледа разпоредбите, отнасящи се до част I на приложението и изброените по-долу вещества, и ще предложи необходимите изменения в съответствие с процедурата, предвидена в член 100а от Договора:

               Бутан-1-ол

               Бутан-2-ол

               Метил-пропан-1-ол

               Метил-пропан-2-ол

               Метил ацетат

               Циклохексан

               Дихлорометан

               Хексан

               Етилметилкетон

               Изобутан

               Диетил етер

         Като част от измененията, Съветът ще реши дали остатъците от екстракционните разтворители, изброени в част III на приложението, да се отнасят до ароматите или до храните.
   6.   След консултации с Научния комитет по храните Комисията ще преразгледа условията за употреба на веществата, изброени в член 1, параграф 2, и ще внесе необходимите предложения в Съвета:

               —

               до три години след приемането на настоящата директива, за метанол, пропан-1-диол и пропан-2-диол;

               —

               до седем години след приемането на настоящата директива, за трихлоретилен.

         Член 3
   Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, с оглед веществата и материалите, изброени в приложението като екстракционни разтворители, да отговарят на следните критерии за чистота:

               а)

               да не съдържат токсикологично опасно количество от какъвто и да е елемент или вещество;

               б)

               при условие че се спазват ограниченията, произтичащи от специфичните критерии за чистота, посочени в буква в), да не съдържат повече от 1мг/кг арсеник или повече от 1 мг/кг олово;

               в)

               да отговарят на специфичните критерии за чистота, изложени в член 4.

         Член 4
   В съответствие с процедурата, предвидена в член 6, ще се установят:

               а)

               методите за анализ, с които да се контролира спазването на общите и на специфичните критерии за чистота, упоменати в член 3;

               б)

               процедурата за взимане на проби и методите за качествен и количествен анализ на екстракционните разтворители, упоменати в приложението и използвани в храните и хранителните съставки;

               в)

               ако е необходимо, специфичните критерии за чистота на екстракционните разтворители, упоменати в приложението, и по-специално максимално допустимите количества на живак и на кадмий в екстракционните разтворители; тези критерии се приемат най-късно три години след приемането на настоящата директива.

         Член 5
   1.   Ако дадена държава-членка, вследствие на нова информация или на преоценка на съществуващата информация след приемането на настоящата директива, има достатъчни основания да счита, че употребата в храни на някое от веществата, упоменати в приложението, или че съдържанието на една или повече съставки, които са упоменати в член 3 и се съдържат в тези вещества, може да застраши здравеопазването, дори и да съответстват на условията, упоменати в настоящата директива, то тази държава-членка може временно да преустанови или да ограничи приложението на съответните разпоредби на своята територия. Тя незабавно уведомява другите държави-членки и Комисията за това, като излага причините за решението си.
   2.   Комисията разглежда в най-кратки срокове доказателствата, представени от държавата-членка, и след консултации с Постоянния комитет по храните дава своето становище по този въпрос и взема необходимите мерки, които да заместят тези, посочени в параграф 1.
   3.   Ако Комисията реши, че е необходимо да се внесат изменения в настоящата директива, за да се предотвратят рисковете, упоменати в параграф 1, и за да се гарантира закрилата на здравеопазването, то тя прилага процедурата, предвидена в член 6, с цел да се приемат тези изменения. Всяка държава-членка, която е приела защитни мерки, може да ги прилага до влизането в сила на измененията на нейната територия.
   Член 6
   1.   В случай, че се наложи прилагане на процедурата, предвидена в настоящия член, то Постоянният комитет по храните се сезира от своя председател.
   2.   Представителят на Комисията внася в Комитета проект за мерките, които следва да се предприемат. Комитетът дава становището си по проекта в рамките на срока, определен от председателя в зависимост от неотложността на разглеждания проблем. Становището се дава с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за приемането на решения от страна на Съвета, по предложение на Комисията. Гласуването на представителите на държавите-членки в Комитета се извършва съгласно разпоредбите на настоящия член. Председателят няма право на глас.

               3.

                           а)

                           Комисията приема предвидените мерки, когато те съответстват на становището на Комитета.

                           б)

                           Когато предвидените мерки не съответстват на становището на Комитета или когато липсва такова становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение относно мерките, които следва да се предприемат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.

                           в)

                           Ако в срок от три месеца, считано от датата на сезирането му, Съветът не е приел мерки, то Комисията приема предложените вече мерки.

         Член 7
   1.   Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че веществата, упоменати в приложението и предназначени за употреба под формата на екстракционни разтворители в храните, ще се продават само, ако следната лесно видима, ясно четлива и неизличима информация присъства на амбалажа, контейнерите или етикетите:

               а)

               търговско название, съгласно приложението;

               б)

               ясно обозначение, че качеството на материала е подходящо за употребата му за екстракция от храните или от техните хранителни съставки;

               в)

               обозначение, което да позволява идентифицирането на цялата партида;

               г)

               името или търговското название и адреса на производителя, или на опаковчика, или на даден продавач, установен в Общността;

               д)

               нетното количество, изразено в единици за маса;

               е)

               ако е необходимо, специфичните условия за съхраняване или за употреба.

         2.   Като изключение от параграф 1, информацията, изисквана по смисъла на букви в), г), д) и е), може да фигурира само в търговските документи, отнасящи се до количеството или до партидата, които ги придружават или са получени преди доставката.
   3.   Настоящият член не засяга по-точните или по-подробните разпоредби, приети от Общността, относно теглилките и мерките или относно класифицирането, амбалажа или етикетирането на опасни вещества или препарати.
   4.   Държавите-членки се въздържат от приемане на по-подробни изисквания от тези, упоменати в настоящия член, по отношение на начина, по който да се обозначават специфичните характеристики.
   Въпреки това, те гарантират забраната за продажба на екстракционни разтворители на техните територии, ако специфичните характеристики, установени в настоящия член, не фигурират на леснодостъпен за потребителите език, освен ако не са предприети други мерки за информиране на потребителите. Тази разпоредба не забранява информацията да бъде изписана на няколко езика.
   Член 8
   1.   Настоящата директива се прилага, също така, и по отношение на екстракционните разтворители, използвани или предназначени за употреба в производството на храни или хранителни съставки, внасяни в Общността.
   2.   Настоящата директива не се прилага нито по отношение на екстракционните разтворители, нито по отношение на храните, предназначени за износ извън Общността.
   Член 9
   Държавите-членки вземат мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до три години от нейното приемане, така че да разрешат от тази дата търговията и употребата на екстракционни разтворители, които са в съответствие с разпоредбите на настоящата директива, и да забранят търговията и употребата на екстракционни разтворители, които не съответстват на нейните разпоредби. Те незабавно информират Комисията за това.
   Член 10
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Люксембург на 13 юни 1988 година.

            За Съвета

            Председател

         I. KIECHLE

      (1)  ОВ C 312, 17.11.1983 г., стр. 3 и

      ОВ C 77, 23.3.1985 г., стр. 7.

      (2)  ОВ C 12, 14.1.1985 г., стр. 152 и

      ОВ C 68, 14.3.1988 г., стр. 51.

      (3)  ОВ C 206, 6.8.1984 г., стр. 7.

      (4)  ОВ L 291, 19.11.1969 г., стр. 9.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   ЕКСТРАКЦИОННИ РАЗТВОРИТЕЛИ, ЧИЯТО УПОТРЕБА Е РАЗРЕШЕНА ЗА ПРЕРАБОТКАТА НА СУРОВИНИ, НА ХРАНИ ИЛИ НА СЪСТАВКИТЕ НА ХРАНИТЕ ИЛИ НА ТЕХНИТЕ ПРОДУКТИ
   ЧАСТ I
   Екстракционни разтворители, чиято употреба съответства на добрите производствени практики (1)

               Наименование

               Пропан

               Бутан

               Бутилацетат

               Етилацетат

               Етанол

               Въглероден двуокис

               Ацетон

               Азотист окис

         ЧАСТ II
   Екстракционни разтворители, за които са определени условията за употреба

               Наименование

               Условия за употреба
               (кратко описание на екстракцията)

               Максимално количество на остатъци в екстрахираната храна или хранителна съставка

               Хексан (2)

               Производство или фракциониране на мазнини и масла и производство на какаово масло
               Приготвяне на протеинови продукти и обезмаслени брашна
               Приготвяне на обезмаслени зърнени зародиши
               Обезмаслени соеви продукти

               5 мг/кг в мазнините, маслата или в какаовото масло
               10 мг/кг в храни, които съдържат протеинови продукти и обезмаслени брашна
               5 мг/кг в обезмаслените зърнени зародиши
               30 мг/кг в соеви продукти във вида, предлаган на крайния потребител

               Метилацетат

               Декофеинизиране и/или премахване на горчиви или дразнещи съставки от кафе и чай
               Производство на захар от меласа

               20 мг/кг в кафето или в чая
               1 мг/кг в захарта

               Етилметилкетон

               Фракциониране на мазнини и масла
               Декофеинизиране и/или премахване на горчиви или дразнещи съставки от кафе и чай

               5 мг/кг в мазнините или маслата
               20 мг/кг в кафето или в чая

               Дихлорметан

               Декофеинизиране и/или премахване на горчиви или дразнещи съставки от кафе и чай

               10 (3) мг/кг в печеното кафе и 5мг/кг в чая

         ЧАСТ III
   Екстракционни разтворители със специфични условия за употреба

               Наименование

               Максимално количество на остатъци в храните след употребата на екстракционни разтоворители за приготвянето на ароматизанти от естествени ароматни вещества

               Диетил етер

               2 мг/кг

               Изобутан

               1 мг/кг

               Хексан

               1мг/кг

               Циклохексан

               1 мг/кг

               Метилацетат

               1 мг/кг

               Бутанол 1

               1 мг/кг

               Бутанол 2

               1 мг/кг

               Етилметилкетон

               1 мг/кг

               Дихлорметан

               0,1 мг/кг (4)

               Метил-пропан-1-ол

               1 мг/кг

      (1)  Добрите производствени практики предполагат, че след употребата на екстракционен разтворител в храните остават само остатъци или деривативи в технически неизбежни количества, които не представляват опасност за човешкото здраве.

      (2)  Хексан е търговски продукт на основата на нециклични наситени въглеводороди, съдържащи 6 атома въглерод, които се дестилират между 64 и 70 °C.

      (3)  Това съдържание ще се намали до 5мг/кг, три години след приемането на настоящата директива.

      (4)  Изключение: 1 мг/кг в захарни и сладкарски продукти, съдържащи ароматизанти, характерни за дадена храна, и които са извлечени от алкохолни напитки с градус по-висок от 35°.


title: Commission Directive 92/4/EEC of 10 February 1992 amending Council Directive 78/663/EEC laying down specific criteria of purity for emulsifiers, stabilizers, thickeners and gelling agents for use in foodstuffs

text:
               13/ 11

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               10

         31992L0004

               L 055/96

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 92/4/EИО НА КОМИСИЯТА

   от 10 февруари 1992 година
   за изменение на Директива 78/663/ЕИО на Съвета за установяване на специфични критерии за чистота на емулгатори, стабилизатори, сгъстители и желиращи вещества, предназначени за влагане в храни
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 89/107/EИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно хранителните добавки, разрешени за влагане в храните, предназначени за консумация от човека (1), и по-специално член 3, параграф 3 от нея,
   като има предвид, че е необходимо да се измени Директива 78/663/EИО на Съвета (2), последно изменена с Директива 90/612/EИО на Комисията (3), и като отчита спецификациите, приети в Codex Alimentarius, както и новите производствени технологии;
   като има предвид, че е направена консултация с Научния комитет по храните съгласно член 6 от Директива 89/107/EИО, относно разпоредбите, които могат да засегнат общественото здраве;
   като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по храните,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложението към Директива 78/663/EИО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Държавите-членки въвеждат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 1 юни 1993 година. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 10 февруари 1992 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 27.

      (2)  ОВ L 223, 14.8.1978 г., стр. 7.

      (3)  ОВ L 326, 24.11.1990 г., стр. 58.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   Приложението към Директива 78/663/EИО се изменя, както следва:
   По E 473 — Захарозни естери:

               a)

               последното изречение от точката, отнасяща се за химическото описание, се заменя със следното изречение:
               „Никакъв органичен разтворител, освен диметилсулфоксид, диметилформамид, етил ацетат, изопропанол, изобутанол и метилетилкетон, не може да се използва за тяхното приготвяне.“

               б)

               след точката, отнасяща се до съдържанието на изобутанол, се добавя следната точка:
               „Съдържание на метилетилкетон/не повече от 10 mg/kg.“


title: Директива на Комисията от 16 януари 1991 година за допълнение на Директива 88/388/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно ароматизантите, предназначени за влагане в храни, и изходните материали за тяхното производство

text:
               13/ 10

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               45

         31991L0071

               L 042/25

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА

   от 16 януари 1991 година
   за допълнение на Директива 88/388/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно ароматизантите, предназначени за влагане в храни, и изходните материали за тяхното производство
   (91/71/ЕИО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 88/388/ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно ароматизантите, предназначени за влагане в храни, и изходните материали за тяхното производство (1), и по-специално член 6, параграф 4 от нея,
   като има предвид, че различията в законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на ароматизантите, предназначени за продажба на крайния потребител, могат да възпрепятстват свободното движение на тези стоки и да създадат неравноправни условия за конкуренция;
   като има предвид, че основната цел на всяка една разпоредба относно етикетирането на ароматизанти е да се подсигури нужната информация, както и защитата на потребителите;
   като има предвид, че в съответствие с процедурата, предвидена в член 10 от Директива 88/388/ЕИО на Съвета, проектът за мерките, които следва да бъдат предприети, бе възложен на Постоянния комитет по храните, който не бе в състояние да даде становище; като има предвид, че съгласно същата процедура Комисията е внесла в Съвета предложение относно тези мерки;
   като има предвид, че тъй като Съветът не е приел никакви мерки в рамките на тримесечния срок, който му бе определен, Комисията трябва да приеме предложените мерки,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Добавя се следният член:

      „Член 9а
      1.   Ароматизантите, предназначени за продажба на крайния потребител, не могат да бъдат продавани, ако етикетите им не съдържат следната задължителна, лесно видима, ясно четлива и неизтриваема информация:

                  а)

                  или думата „ароматизант“, или още по-специфично название или описание на ароматизанта;

                  б)

                  или думите „за храни“, или по-специфичното обозначаване на храните, за които е предназначен ароматизантът;

                  в)

                  датата на минималната трайност в съответствие с член 3, параграф 1, точка 4 и с член 9 от Директива 79/112/ЕИО на Съвета (2);

                  г)

                  при необходимост, специфичните условия за съхранение и употреба;

                  д)

                  инструкция за употреба, ако липсата на такава може да се отрази на целесъобразната употреба на ароматизанта;

                  е)

                  нетното количество, изразено в единици за маса или обем;

                  ж)

                  името или търговската марка и адреса на производителя или на опаковчика, или на даден разпространител, регистриран в Общността;

                  з)

                  обозначение или марка, с която да се идентифицира партидата в съответствие с Директива 89/396/ЕИО на Съвета (3);

                  и)

                  в случай че става въпрос за смеси на ароматизант/и с други вещества, списък на теглото им в сместа, в низходящ ред:

                              —

                              на ароматизанта или на ароматизантите съгласно буква а);

                              —

                              на наименованията на всички други вещества или материали и при необходимост, на техните ЕИО номера;

            2.   Понятието „естествен“ или което и да е друго понятие с подобно значение може да се употребява само по отношение на ароматизанти, в които ароматната съставка съдържа изключително и само ароматични вещества по смисъла на член 1, параграф 2, буква б), i) и/или ароматични заготовки по смисъла на член 1, параграф 2, буква в). Ако търговското наименование на ароматизанта съдържа препратка към храна или към ароматен източник, не може да бъде употребено понятието „естествен“ или което и да е друго понятие с подобно значение, освен ако ароматната съставка не е била изолирана чрез подходящи физически методи или чрез ензиматични или микробиологични методи, или чрез традиционните методи за приготвяне на храната, почти или изцяло на базата на самата храна или на съответния ароматен източник.
      3.   Специфичната информация, по смисъла на настоящия член, трябва да бъде изписана на достъпен за потребителите език, освен ако не са предприети други мерки за информирането на потребителите. Настоящата разпоредба не възпрепятства изписването на специфичната информация на няколко езика.

   Член 2
   1.   Държавите-членки изменят, при необходимост, законовите, подзаконовите и административните си разпоредби с цел да:

               —

               разрешат търговията с продуктите, съобразени с настоящата директива, най-късно до 30 юни 1992 г.;

               —

               забранят търговията c продукти, които не са съобразени с настоящата директива, считано от 1 януари 1994 г.

         Те незабавно информират Комисията за това.
   2.   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 16 януари 1991 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 184, 15.7.1988 г., стр. 61.

      (2)  ОВ L 33, 8.2.1979 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 186, 30.6.1989 г., стр. 21.“


title: Директива 93/10/ЕИО на Комисията от 15 март 1993 година относно материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни

text:
               13/ 11

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               182

         31993L0010

               L 093/27

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 93/10/ЕИО НА КОМИСИЯТА

   от 15 март 1993 година
   относно материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 89/109/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно материалите и предметите, предназначени за контакт с храни (1), и по-специално член 3 от нея,
   след съгласуване с Научния комитет за храните;
   като има предвид, че броят и естеството на промените, които е трябвало да бъдат направени и трябва вече да бъдат направени към Директива 83/229/ЕИО на Съвета от 25 април 1993 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни (2), последно изменена с Директива 92/15/ЕИО на Комисията (3), показват необходимостта от замяна на споменатата директива;
   като има предвид, че предвидените от настоящата директива мерки на Общността са не само необходими, но и належащи за постигане целите на вътрешния пазар; като има предвид, че отделните държави-членки не могат сами да постигнат тези цели; като има предвид освен това, че тяхното постигане на общностно равнище е вече предвидено в Директива 89/109/ЕИО;
   като има предвид, че член 2 от Директива 89/109/ЕИО определя, че съставките на готовите материали и предмети не трябва да преминават в храните в количества, които биха могли да изложат на опасност човешкото здраве или да причинят неприемлива промяна в състава на храните;
   като има предвид, че подходящият инструмент, за да се постигне тази цел при филми от регенерирана целулоза, е специална директива по смисъла на член 3 от Директива 89/109/ЕИО;
   като има предвид, че изкуствените обвивки от регенерирана целулоза трябва да бъдат предмет на специални разпоредби;
   като има предвид, че методът за определяне отсъствието на миграция на багрилни вещества трябва да се установи на по-късен етап;
   като има предвид, че до изготвянето на критерии за чистота и методи на анализ, изискванията на националните законодателства трябва да останат в сила;
   като има предвид, че съставянето на списък с одобрени вещества, придружен от гранични стойности за количествата, които трябва да се използват, по принцип е достатъчен в конкретния случай, за да се постигнат определените в член 2 на Директива 89/109/ЕИО цели;
   като има предвид обаче, че бис(2-хидроксиетил)етер (= диетиленгликол) и етандиол (= моноетиленгликол) могат изцяло да мигрират в определени храни и, следователно, за да се избегне тази възможност, като предпазна мярка е по-подходящо да се определи категорично максималното разрешено количество на тези вещества в храните, които са били в контакт с филм от регенерирана целулоза;
   като има предвид, че за да се защити здравето на потребителя, директният контакт между храните и напечатаните повърхности на филма от регенерирана целулоза трябва да се избягва;
   като има предвид, че писмената декларация, предвидена в член 6, параграф 5 от Директива 89/109/ЕИО трябва да се прилага при професионална употреба на филма от регенерирана целулоза за материали и предмети, предназначени за контакт с храни, освен тези, които по своето естество, са предназначени за такава цел;
   като има предвид, че мерките, определени от настоящата директива, отговарят на становището на Постоянния комитет за храните,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Настоящата директива е специална директива по смисъла на член 3 от Директива 89/109/ЕИО.
   2.   Настоящата директива се прилага за филм от регенерирана целулоза по смисъла на описанието, дадено в приложение I, който или:

               а)

               съставлява сам по себе си готов продукт; или

               б)

               съставлява част от готов продукт, който съдържа други материали,

         и, който е предназначен да влиза в контакт с храни или, който по силата на предназначението му, в действителност влиза в такъв контакт.
   3.   Настоящата директива не се прилага за:

               а)

               филм от регенерирана целулоза, който от страната, която е предназначена да влезе в контакт с храни, или който, по силата на предназначението му, притежава покритие, надвишаващо 50 mg/dm2;

               б)

               изкуствени обвивки от регенерирана целулоза.

         Член 2
   1.   За производството на филм от регенерирана целулоза могат да се използват само онези вещества или групи вещества, които са изброени в приложение II и само при условията, посочени по-долу тук.
   2.   Чрез дерогация от параграф 1, могат да се употребяват вещества, различни от изброените в приложение II, когато тези вещества се използват като багрилни вещества (оцветители и пигменти) или като лепила, при условие че няма следи от миграция на веществата в или върху храните, които могат да бъдат открити посредством установен метод.
   Член 3
   Напечатаните повърхности на филм от регенерирана целулоза не влизат в контакт с храните.
   Член 4
   1.   На етапите на пускане на пазара, различни от тези на търговията на дребно, материалите и предметите, изработени от филм от регенерирана целулоза, предназначени за контакт с храни, се придружават от писмена декларация в съответствие с член 6, параграф 5 от Директива 89/109/ЕИО.
   2.   Параграф 1 не се отнася до материали и предмети, изработени от филм от регенерирана целулоза, които по своята същност явно са предназначени за контакт с храни.
   3.   Когато са посочени специални условия за употреба, материалът или предметът, изработен от филм от регенерирана целулоза, се етикетира по указания начин.
   Член 5
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива от 1 януари 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Държавите-членки:

               —

               разрешават, от 1 януари 1994 г., търговията с и употребата на филм от регенерирана целулоза, предназначен за контакт с храни, който е съобразен с изискванията на настоящата директива,

               —

               забраняват, от 1 януари 1994 г., търговията с и употребата на филм от регенерирана целулоза, предназначен за контакт с храни, но който не е съобразен нито с настоящата директива, нито с Директива 83/229/ЕИО,

               —

               забраняват, от 1 януари 1995 г., търговията с и употребата на филм от регенерирана целулоза, предназначен за контакт с храни и който не е съобразен с изискванията на настоящата директива, но е бил съобразен с изискванията на Директива 83/229/ЕИО.

         2.   Когато държавите-членки приемат мерките, предвидени в параграф 1, в тях се отбелязва позоваването на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 6
   1.   Директива 83/229/ЕИО се отменя считано от 1 януари 1994 г.
   2.   Всички позовавания на Директива 83/229/ЕИО се считат за позовавания към настоящата директива и трябва да се тълкуват в съответствие с таблицата за съответствията, предвидена в приложение III.
   Член 7
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 15 март 1993 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 38.

      (2)  ОВ L 123, 11.5.1983 г., стр. 31.

      (3)  ОВ L 102, 16.4.1992 г., стр. 44.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   ОПИСАНИЕ НА ФИЛМ ОТ РЕГЕНЕРИРАНА ЦЕЛУЛОЗА
   Филм от регенерирана целулоза е тънък листов материал, получен от пречистена целулоза, добита от нерециклирана вълна или памук. За да се спазят техническите изисквания, в масата или върху повърхността могат да се добавят съответните подходящи вещества. Филмът от регенерирана целулоза може да има покритие върху едната или двете страни.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II
   СПИСЪК НА ВЕЩЕСТВА, РАЗРЕШЕНИ ЗА ПРОИЗВОДСТВОТО НА ФИЛМ ОТ РЕГЕНЕРИРАНА ЦЕЛУЛОЗА
   NB

               —

               Процентните стойности на част първа и втора от настоящото приложение изразяват съотношението тегло/тегло (w/w) и са изчислени по отношение количеството безводен филм от регенерирана целулоза без покритие.

               —

               Обичайните технически наименования са представени в квадратни скоби.

               —

               Използваните вещества са с добро техническо качество по отношение критериите за чистота.

         ПЪРВА ЧАСТ
   ФИЛМ ОТ РЕГЕНЕРИРАНА ЦЕЛУЛОЗА БЕЗ ПОКРИТИЕ

               Наименования

               Ограничения

                              А.

                           Регенерирана целулоза

               Не по-малко от 72 % (w/w)

         Б.   Добавки

                           1.

                           Омекотители

               Не повече от 27 % (w/w) общо

                           —

                           Бис(2–хидроксиетил) етер [= диетиленгликол]

               Единствено за филми, предназначени за нанасяне на покритие и след това използвани за храни, които не са овлажнени, т.е. не съдържат физически свободна вода на повърхността. Общото количество на бис(2-хидроксиетил)етер и етандиол, присъстващи в храните, които са били в контакт с филм от този тип, не трябва да надвишава 30 mg/kg от хранителния продукт.

                           —

                           Етандиол = [моноетиленгликол]

                           —

                           1,3-бутандиол

                           —

                           Глицерол

                           —

                           1,2 пропандиол [= 1,2 пропиленгликол]

                           —

                           Полиетиленоксид [= полиетиленгликол]

               Средно молекулно тегло между 250 и 1 200

                           —

                           1,2-полипропиленоксид [= 1,2 полипропиленгликол]

               Средно молекулно тегло не по-голямо от 400 и съдържание на свободен 1,3-пропандиол, не по-голямо от 1 % (w/w) във веществото

                           —

                           Сорбитол

                           —

                           Тетраетиленгликол

                           —

                           Триетиленгликол

                           —

                           Карбамид

                           2.

                           Други добавки

               Не повече от 1 % (w/w) общо

                  Първи клас

               Количеството вещество или група вещества при всяко нанасяне не може да надвишава 2 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Оцетна киселина и нейните амониеви, калциеви, магнезиеви, калиеви и натриеви соли

                           —

                           Аскорбинова киселина и нейните амониеви, калциеви, магнезиеви, калиеви и натриеви соли

                           —

                           Бензоена киселина и натриев бензоат

                           —

                           Мравчена киселина и нейните амониеви, калциеви, магнезиеви, калиеви и натриеви соли

                           —

                           Линейни мастни киселини, наситени или ненаситени, с четен брой въглеродни атоми от 8 до 20 включително, а също бехенова и рицинова киселини и техните амониеви, калциеви, магнезиеви, калиеви, натриеви, алуминиеви и цинкови соли

                           —

                           Лимонена, d- и l-млечна, малеинова, l-винени киселини и техните натриеви и калиеви соли

                           —

                           Сорбинова киселина и нейните амониеви, калциеви, магнезиеви, калиеви и натриеви соли

                           —

                           Амиди на линейни мастни киселини, наситени или ненаситени, с четен брой на въглеродните атоми от 8 до 20 включително, а също и амиди на бехенова и рицинова киселини

                           —

                           Натурални нишестета и брашна за консумация

                           —

                           Нишестета и брашна за консумация, модифицирани чрез химическа обработка

                           —

                           Амилоза

                           —

                           Калциеви и магнезиеви карбонати и хлориди

                           —

                           Естери на глицерол с линейни мастни киселини, наситени или ненаситени, с четен брой въглеродни атоми от 8 до 20 включително, и/или с адипинова, лимонена, 12-хидроксистеаринова (оксистеарин) и рицинова киселини

                           —

                           Естери на полиоксиетилен (8 до 14 оксиетиленови групи) с линейни мастни киселини, наситени или ненаситени, с четен брой въглеродни атоми от 8 до 20 включително

                           —

                           Естери на сорбитол с линейни мастни киселини, наситени или ненаситени, с четен брой въглеродни атоми от 8 до 20 включително

                           —

                           Моно- и/или ди-естери на стеаринова киселина с етандиол и/или бис(2-хидроксиетил)етер и/или триетиленгликол

                           —

                           Оксиди и хидрооксиди на алуминий, калций, магнезий и силиций, и силикати и хидратирани силикати на алуминий, калций, магнезий и калий

                           —

                           Полиетиленоксид [= полиетиленгликол]

               Средно молекулно тегло между 1 200 и 4 000

                           —

                           Натриев пропионат

                  Втори клас

               Общото количество вещества не може да надвишава 1 mg/dm2 от филма без покритие, а количеството вещество или група вещества при всяко нанасяне не трябва да надвишава 0,2 mg/dm2 (или по-ниска гранична стойност, когато такава е посочена) от филма без покритие

                           —

                           Натриев алкил (С8 до С18) бензолсулфонат

                           —

                           Натриев изопропилнафталинсулфонат

                           —

                           Натриев алкил (С8 до С18) сулфат

                           —

                           Натриев алкил (С8 до С18) сулфонат

                           —

                           Натриев диоктилсулфосукцинат

                           —

                           Дистеарат на дихидроксиетил диетилентриамин моноацетат

               Не повече от 0,05 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Амониеви, магнезиеви и калиеви лаурилсулфати

                           —

                           N,N′-дистеароил диаминоетан, N,N′-дипалмитоил диаминоетан и N,N′-диолеоил диаминоетан

                           —

                           2-хептадецил-4,4-бис(метиленстеарат) оксазолин

                           —

                           Полиетилен-аминостеарамид етилсулфат

               Не повече от 0,1 mg/dm2 от филма без покритие

                  Трети клас — Свързващ агент

               Общото количество вещества не може да надвишава 1 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Продукт от кондензацията на немодифициран меламинформалдехид, или който може да бъде модифициран с едно или повече от следните вещества

                                       бутанол, диетилентриамин, етанол, триетилен-тетрамин, тетраетиленпентамин, три-(2-хидроксиетил) амин, 3,3′-диаминодипропиламин, 4,4′- диаминоди-бутиламин

               Съдържание на свободен формалдехид, не по-голямо от 0,5 mg/dm2 от филма без покритие
               Съдържание на свободен меламин, не по-голямо от 0,3 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Продукт от кондензацията на меламинкарбамид-формалдехид, модифициран с трис-(2-хидроксиетил) амин

               Съдържание на свободен формалдехид, не по-голямо от 0,5 mg/dm2 от филма без покритие
               Съдържание на свободен меламин, което не може да надвишава 0,3 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Напречно омрежени катионни полиалкиленамини:

                                       а)

                                       полиамид-епихлорхидринова смола на база диаминопропилметиламин и епихлорхидрин

                                       б)

                                       полиамид-епихлорхидринова смола на база епихлорхидрин, адипинова киселина, капролактам, диетилентриамин и/или етилендиамин

                                       в)

                                       полиамид-епихлорхидринова смола на база адипинова киселина, диетилентриамин и епихлорхидрин, или смес от епихлорхидрин и амоняк

                                       г)

                                       полиамид-полиамин-епихлорхидринова смола на база епихлорхидрин, диметиладипат и диетилен-триамин

                                       д)

                                       полиамид-полиамин-епихлорхидринова смола на база епихлорхидрин, адипамид и диаминопропил-метиламин

               В съответствие с директивите на Общността и при липсата на такива, с вътрешното законодателство, предвид предстоящото приемане на директивите на Общността

                           —

                           Полиетиленамини и полиетиленимини

               Не повече от 0,75 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Продукт от кондензацията на немодифициран карбамид-формалдехид, или който може да бъде модифициран с едно или повече от следните вещества:

                                       аминометилсулфонова киселина, сулфанилова киселина, бутанол, диаминобутан, диаминоди-етиламин, диаминодипропиламин, диаминопропан, диетилентриамин, етанол, гуанидин, метанол, тетраетиленпентамин, триетилентетрамин, натриев сулфит

               Съдържание на свободен формалдехид, което не може да надвишава 0,5 mg/dm2 от филма без покритие

                  Четвърти клас

               Общото количество вещества не може да надвишава 0,01 mg/dm2 от филма без покритие

                           —

                           Продукти в резултат на реакция между амини на масла за консумация с полиетиленоксид

                           —

                           Моноетаноламин лаурилсулфат

         ВТОРА ЧАСТ
   ФИЛМ ОТ РЕГЕНЕРИРАНА ЦЕЛУЛОЗА С ПОКРИТИЕ

                  Наименования:

                  Ограничения:

                              А.

                           Регенерирана целулоза

               Виж Първа част

                              Б.

                           Добавки

               Виж Първа част

                              В.

                           Покритие

               Не повече от 50 mg покритие/dm2 от филм върху страната, която е в контакт с храните

                           1.

                           Полимери

               Общото количество вещества не може да надвишава 50 mg/dm2 от покритието върху страната, която е в контакт с храни

                           —

                           Етил, хидроксиетил, хидроксипропил и метилови етери на целулозата

                           —

                           Нитроцелулоза

               Не повече от 20 mg/dm2 от покритието върху страната, която е в контакт с храни; съдържание на азот между 10,8 % (w/w) и 12,2 % (w/w) в нитроцелулозата

                           —

                           Полимери, съполимери и техните смеси със —следните мономери:

                                       винилацетали, получени от наситени алдехиди (С1 до С6)

                                       винилацетат

                                       алкил (С1 до С4) винилови етери

                                       акрилова, кротонова, итаконова, малеинова, метакрилова киселини и техните естери

                                       бутадиен

                                       стирол

                                       метилстирол

                                       винилиденхлорид

                                       акрилнитрил

                                       метакрилнитрил

                                       етилен, пропилен, 1- и 2-бутилен

               В съответствие с директивите на Общността и при липсата на такива, с вътрешното законодателство, предвид предстоящото приемане на директивите на Общността

               винилхлорид

               В съответствие с Директива 78/142/ЕИО
               (ОВ L 44, 15.2.1978 г., стр. 15)

                           2.

                           Смоли

               Общото количество вещества не може да надвишава 12,5 mg/dm2 от покритието върху страната, която е в контакт с храни и е единствено предназначено за приготвяне на филми от регенерирана нитроцелулоза или покрития на основата на винилхлорид и винилацетат съполимер

                           —

                           Казеин

                           —

                           Колофон и/или негови продукти от полимеризация, хидрогенизация или диспропорциониране, и техните естери на метил-, етил- или С2 до С6-поливалентни алкохоли или смеси от тези алкохоли

                           —

                           Колофон и/или негови продукти от полимеризация, хидрогенизация или диспропорциониране, кондензирани с акрилова, малеинова, лимонена, фумарова и/или фталова киселини и/или 2,2 бис(4-хидроксифенил)пропанформалдехид и естерифи-цирани с метил-, етил- или С2 до С6-поливалентни алкохоли или смеси от тези алкохоли

                           —

                           Естери, извлечени от бис(2-хидроксиетил)етер с продукти от присъединяване на бетапинен и/или дипентен и/или дипертен и малеинов анхидрид

                           —

                           Желатин за консумация

                           —

                           Рициново масло и негови продукти от дехидратация или хидрогениране, и негови продукти от кондензацията му с полиглицерол, адипинова, лимонена, малеинова, фталова и себацинова киселини

                           —

                           Натурална смола [= дамарова смола]

                           —

                           Поли-бета-пинен [= терпенови смоли]

                           —

                           Карбамид-формалдехидни смоли (виж свързващи агенти)

                           3.

                           Пластификатори

               Общото количество вещества не може да надвишава 6 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           Ацетил трибутилцитрат

                           —

                           Ацетил три(2-етилхексил)цитрат

                           —

                           Ди-изобутиладипат

                           —

                           Ди-n-бутиладипат

                           —

                           Ди-n-хексилазелат

                           —

                           Бутилбензилфталат

               Не повече от 2,0 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храни

                           —

                           Ди-n-бутилфталат

               Не повече от 3,0 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храни

                           —

                           Дициклохексилфталат

               Не повече от 4,0 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храни

                           —

                           2-етилхексилдифенил фосфат

               Не повече от 2,5 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храни

                           —

                           Глицерол моноацетат [= моноацетин]

                           —

                           Глицерол диацетат [= диацетин]

                           —

                           Глицерол триацетат [= триацетин]

                           —

                           Ди-бутилсебацат

                           —

                           Ди(2-етилхексал)себацат [= диоктилсебацат]

                           —

                           Ди-n-бутилтартарат

                           —

                           Ди-изобутилтартарат

                           4.

                           Други добавки

               Общото количество вещества не може да надвишава 6 mg/dm2 във филма от регенерирана целулоза без покритие, включително покритието върху страната в контакт с храни

                           4.1.

                           Добавки, изброени в първата част

               Същите ограничения, като в първата част (количествата mg/dm2 обаче се отнасят до филма от регенерирана целулоза без покритие, включително покритието върху страната в контакт с храни)

                           4.2.

                           Специфични добавки към покритията

               Количеството вещество или група вещества при всяко нанасяне не трябва да надвишава 2 mg/dm2 (или по-ниска гранична стойност, когато такава е определена) от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           1-хексадеканол и 1-октадеканол

                           —

                           Естери на линейни мастни киселини, наситени или ненаситени, с четен брой на въглеродните атоми от 8 до 20 включително, и на рицинова киселина с етил-, бутил-, амил- и олеил-линейни алкохоли

                           —

                           Планински восъци, състоящи се от чисти монтанови (С26 до С32) киселини и/или техните естери с етандиол и/или 1,3 бутандиол и/или техни калциеви и калиеви соли

                           —

                           Карнаубски восък

                           —

                           Пчелен восък

                           —

                           Еспартов восък

                           —

                           Канделилов восък

                           —

                           Диметилполисилоксан

               Не повече от 1 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           Епоксидирано соево масло (съдържание на оксиран (етиленов оксид)) от 6 до 8 %

                           —

                           Пречистени парафинови и микрокристални восъци

                           —

                           Пентаеритрол тетрастеарат

                           —

                           Моно и бис(октадецилдиетиленоксид)-фосфати

               Не повече от 0,2 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           Алифатни киселини (С8 до С20), естерифицирани с моно- или ди-(2-хидроксиетил)амин

                           —

                           2- и 3-трет.бутил -4-хидроксианизол [= бутилиран хидроксианизол - BHA]

               Не повече от 0,06 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           2,6-ди-трет.бутил-4-метилфенол [= бутилат хидрокси-толуол – BHТ]

               Не повече от 0,06 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           Ди-n-октилкалаен-бис(2-етилхексил) малеат

               Не повече от 0,06 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           5.

                           Разтворители

               Общото количество на веществата не може да надвишава 0,6 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

                           —

                           Бутилацетат

                           —

                           Етилацетат

                           —

                           Изобутилацетат

                           —

                           Изопропилацетат

                           —

                           Пропилацетат

                           —

                           Ацетон

                           —

                           1-бутанол

                           —

                           Етанол

                           —

                           2-бутанол (изобутилов алкохол)

                           —

                           2-пропанол (изопропилов алкохол)

                           —

                           1-пропанол

                           —

                           Циклохексан

                           —

                           Етиленгликолов монобутилов етер

                           —

                           Етиленгликолов монобутилов етер на оцетната киселина

                           —

                           Етиленгликолов моноетилов етер

                           —

                           Етиленгликолов моноетилов етер на оцетната киселина

                           —

                           Етиленгликолов монометилов етер

                           —

                           Етиленгликолов монометилов етер на оцетната киселина

                           —

                           Метилетилкетон

                           —

                           Метилизобутилкетон

                           —

                           Тетрахидрофуран

                           —

                           Толуол

               Не повече от 0,06 mg/dm2 от покритието върху страната в контакт с храните

         ПРИЛОЖЕНИЕ III
   ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЯТА

               Директива 83/229/ЕИО

               Настоящата директива

               Член 1

               Член 1

               Член 2

               Член 2

               Член 3

               Член 3

               Член —

               Член 4

               Член 4, параграф 1

               Член 5

               Член 4, параграф 2

               Член —

               Член —

               Член 6

               Член 5

               Член 7


title: Директива на Съвета от 24 септември 1990 година относно етикетирането за питателност на храните

text:
               13/ 10

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               21

         31990L0496

               L 276/40

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 24 септември 1990 година
   относно етикетирането за питателност на храните
   (90/496/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   в сътрудничество с Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че е важно да се приемат мерки с оглед на постепенното изграждане на вътрешния пазар към 31 декември 1992 г.; като се има предвид, че вътрешният пазар включва пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали;
   като има предвид, че взаимовръзката между храненето и здравето, както и изборът на подходяща храна, съобразена с индивидуалните нужди, пораждат растящ интерес сред широката общественост;
   като има предвид, че Съветът и представителите на правителствата на държавите-членки, събрани в рамките на Съвета, в своята резолюция от 7 юли 1986 г. за Европейската програма за действие срещу рака, счетоха като приоритетно подобряването на храненето;
   като има предвид, че познаването на основните принципи на храненето и подходящото етикетиране за питателност на храните биха допринесли значително за това потребителят да направи горепосочения избор;
   като има предвид, че етикетирането за питателност трябва да подпомага действията в областта на обучението на широката общественост по отношение на храненето;
   като има предвид, че в интерес на потребителя, от една страна, и за избягване на евентуални технически препятствия за търговията, от друга страна, етикетирането за питателност трябва да се представя в стандартизирана форма в цялата Общност;
   като има предвид, че храните, които имат етикети за питателност, трябва да съответстват на правилата, посочени в настоящата директива;
   като има предвид, че всички други начини за етикетиране за питателност трябва да бъдат забранени, но храните, които нямат етикетиране за питателност, трябва да могат да се движат свободно;
   като има предвид, че за да привлече вниманието на средния потребител и за да изпълни предназначението, за което се въвежда и предвид сегашното ниско ниво на познанията в областта на храненето представената информация трябва да бъде проста и лесна за разбиране;
   като има предвид, че прилагането на настоящата директива за определен период от време ще даде възможност да бъде събран ценен опит в съответната област и да се оцени реакцията на потребителите към начина на представяне на информацията за хранителната стойност, което ще даде възможност на Комисията да преразгледа правилата и да предложи подходящи промени;
   като има предвид, че с цел да се насърчават заинтересованите страни и особено малките и средни предприятия да осигуряват етикетиране за питателност на колкото е възможно повече продукти, трябва да се въведат постепенно мерки, които да направят информацията по-пълна и по-балансирана;
   като има предвид, че правилата, формулирани в настоящата директива, трябва да вземат под внимание и насоките на Codex Alimentarius по отношение на етикетирането за питателност;
   като има предвид, че общите разпоредби и определения по отношение на етикетирането се съдържат в Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламирането на храни, предназначени за крайния потребител (4), последно изменена с Директива 89/395/ЕИО (5); като има предвид, че следователно настоящата директива може да се ограничи до тези разпоредби, които имат отношение към етикетирането за питателност,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Настоящата директива се отнася до етикетирането за питателност на храните, които се доставят като такива на крайния потребител. Тя се прилага и по отношение на храни, предназначени за доставяне в ресторанти, болници, столове и други подобни масови доставчици (наричани по-долу „масови доставчици“).
   2.   Настоящата директива не се прилага за:

               —

               естествени минерални води или други води, предназначени за консумиране от хора,

               —

               диетични интегратори/хранителни добавки.

         3.   Настоящата директива се прилага без да се засягат разпоредбите относно етикетирането, съдържащи се в Директива 89/398/ЕИО на Съвета (6) от 3 май 1989 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно храни, предназначени за специфична хранителна употреба, и на специални директиви, посочени в член 4 от настоящата директива.
   4.   По смисъла на настоящата директива:

               а)

               „етикетиране за питателност“ означава информацията, която се намира на етикета и се отнася до:

                           i)

                           енергийната стойност;

                           ii)

                           следните хранителни съставки:

                                       —

                                       белтъчини,

                                       —

                                       глуциди,

                                       —

                                       мазнини,

                                       —

                                       целулоза,

                                       —

                                       натрий,

                                       —

                                       витамини и минерали, изброени в приложението и намиращи се в значителни количества според определението в това приложение.

                     Промените в списъка на витамините, минералите и техните препоръчителни дневни приеми се приемат в съответствие с предвидената в член 10 процедура;

               б)

               „хранителна претенция“ означава всяко представяне и рекламно послание, което твърди, създава предположение или намеква, че даден хранителен продукт има особени хранителни свойства поради енергията (количеството калории), които той:

                           —

                           доставя,

                           —

                           доставя в повече или в по-малко или

                           —

                           не доставя,

                     и/или поради хранителните съставки, които той

                           —

                           съдържа,

                           —

                           съдържа в повече или в по-малко или

                           —

                           не съдържа.

                     Количественото или качественото обозначение на хранително вещество не е хранителна претенция, доколкото това е предвидено от закона.
               Съгласно определената в член 10 процедура може да се реши в някои случаи дали предвидените в настоящата точка условия са изпълнени;

               в)

               „белтъчини“ означава белтъчно съдържание, изчислено с помощта на формулата: белтък = общ азот по Kjeldahl х 6,25;

               г)

               „глуциди“ означава всички метаболизирани от човека глуциди, включително полиолите;

               д)

               „захари“ означава всички монозахариди и дизахариди, които се намират в храната, с изключение на полиолите;

               е)

               „мазнини“ означава общите липиди, включително фосфолипидите;

               ж)

               „наситени мастни киселини“ означава мастни киселини без двойна връзка;

               з)

               „мононенаситени мастни киселини“ означава мастни киселини с една cis-двойна връзка;

               и)

               „полиненаситени мастни киселини“ означава мастни киселини с cis- cis-двойни връзки, разделени от метиленова група;

               й)

               „целулоза“ означава субстанцията, която трябва да бъде определена в съответствие с процедурата, формулирана в член 10, и измервана посредством метод за анализ, определен в съответствие с тази процедура;

               к)

               „средна стойност“ означава стойността, която представлява количеството хранително вещество, съдържащо се в дадена храна, и съобразена със сезонните колебания, начини на консумация и други фактори, които могат да предизвикат колебания в действителната стойност.

         Член 2
   1.   При спазване на параграф 2 етикетирането за питателност е по избор.
   2.   Когато на етикета фигурира хранителна претенция, представянето или рекламата, с изключение на колективните рекламни кампании, етикетирането за питателност е задължително.
   Член 3
   Приемат се само хранителните претенции относно енергийната стойност и хранителните вещества, изброените в член 1, параграф 4, буква а), подточка (ii) и субстанциите, които принадлежат към или са компоненти на категория от тези хранителни вещества. Разпоредби относно ограничаването или забраната на някои хранителни претенции по смисъла на настоящия член могат да се приемат в съответствие с предвидената в член 10 процедура.
   Член 4
   1.   При етикетиране за питателност информацията, която трябва да бъде представена е тази за група 1 или група 2 в следния ред:

               Група 1

                           (а)

                           енергийна стойност;

                           б)

                           количество на белтъчините, глуцидите и мазнините.

               Група 2

                           а)

                           енергийна стойност;

                           б)

                           количество на белтъчините, глуцидите, захарите, мазнините, наситените мастни киселини, целулозата и натрия.

         2.   Когато хранителната претенция е по отношение на захарите, наситените мастни киселини, целулозата или натрия, информация, която трябва да бъде представена е тази от група 2.
   3.   Етикетирането за питателност може да включва и количеството на една или повече от следните съставки:

               —

               скорбяла,

               —

               полиоли,

               —

               мононенаситени мастни киселини,

               —

               полиненаситени мастни киселини,

               —

               холестерол,

               —

               всеки от минералите или витамините, изброени в приложението и присъстващи в значителни количества, както е определено в приложението.

         4.   Когато са предмет на хранителна претенция, субстанциите, които принадлежат към или са компоненти на категория хранителни вещества, посочени в параграфи 1 и 3, задължително се обявяват.
   Освен това, когато е посочено количеството полиненаситени и/или мононенаситени мастни киселини и/или холестерол, се посочва и количеството наситени мастни киселини, като в такъв случай обявяването на последното не представлява хранителна претенция по смисъла на параграф 2.
   Член 5
   1.   Енергийната стойност, която се обявява, се изчислява като се използват следните коефициенти на конверсия:

                           —

                           Въглехидрати (освен полиоли)

               4 ккал/г — 17 кДж/г

                           —

                           Полиоли

               2,4 ккал/г — 10 кДж/г

                           —

                           Белтъчини

               4 ккал/г — 17 кДж/г

                           —

                           Мазнини

               9 ккал/г — 37 кДж/г

                           —

                           Алкохол (етанол)

               7 ккал/г — 29 кДж/г

                           —

                           Органични киселини

               3 ккал/г — 13 кДж/г

         2.   В съответствие с предвидената в член 10 процедура се приемат разпоредби във връзка с:

               —

               измененията в коефициентите на конверсия, упоменати в параграф 1,

               —

               добавянето към списъка от параграф 1 на вещества, които принадлежат към или са компоненти на категория хранителни вещества, посочени в настоящия параграф, и техните коефициенти на конверсия за по-точно изчисляване енергийната стойност на храните.

         Член 6
   1.   Обявяването на енергийната стойност и на съдържанието на хранителните вещества или техните компоненти се представя в цифров вид. Използват се следните единици:

                           —

                           Енергия — кДж и ккал

                           —

                           Белтъчини

               грама (г)

                           —

                           Глуциди

                           —

                           Мазнини

                           —

                           Целулоза

                           —

                           Натрий

                           —

                           Холестерол

               милиграма (мг)

                           —

                           Витамини и минерални соли

               единиците са дадени в приложението

         2.   Информацията се изразява за 100 г или за 100 мл. Освен това тези сведения могат да се дадат за количествена дажба върху етикета или за порция, при условие че е даден броят на порциите в опаковката.
   3.   В съответствие с предвидената в член 10 процедура може да се реши, че информацията в параграфи 1 и 2 може да се предостави и под формата на графики съгласно образци, които следва да се определят.
   4.   Упоменатите количества трябва да се отнасят за храната такава, каквато се продава. Когато е целесъобразно, може да се предостави информация за готовата храна, при условие че начинът на приготвяне е описан достатъчно подробно и че информацията се отнася до готовата за консумация храна.

               5.

                           а)

                           Информацията за витамините и минералите трябва да се изразява и като процент от препоръчителния дневен прием (ПДП), даден в приложението за количествата, посочени в параграф 2.

                           б)

                           Процентът от препоръчителния дневен прием (ПДП) за витамините и минералите може също да бъде даден в графична форма. Условията и редът за прилагане на настоящата точка могат да бъдат приети в съответствие с предвидената в член 10 процедура.

         6.   Когато се декларират захарите и/или полиолите и/или скорбялата, обявяването е непосредствено след обозначението на съдържанието на глуциди по следния начин:

               —

                           глуциди

                           г

                           от които:

                                       —

                                       захари

                           г

                                       —

                                       полиоли

                           г

                                       —

                                       скорбяла

                           г

         7.   Когато се обявяват количеството и/или типа мастни киселини и/или нивото на холестерола, обявяването е непосредствено след обозначението на количеството общи мазнини по следния начин:

               —

                           мазнини

                           г

                           от които:

                                       —

                                       наситени

                           г

                                       —

                                       мононенаситени

                           г

                                       —

                                       полиненаситени

                           г

                                       —

                                       холестерол

                           мг

         8.   Заявените стойности са средните стойности, надлежно изчислени въз основа на:

               а)

               анализа на храната, извършен от производителя;

               б)

               изчисляването от известни или действителни средни стойности за използваните съставки;

               (в)

               изчисляване от общоустановените и общоприети данни.

         Условията и реда за прилагането на параграф 1, по-специално за отклоненията между декларираните стойности и установените при официалните проверки стойности, се определят в съответствие с предвидената в член 10 процедура.
   Член 7
   1.   Данните, обхванати от настоящата директива, трябва да се групират на едно място в табличен вид, с числата на един ред, ако мястото позволява. Ако мястото не позволява, информацията се представя на един ред.
   Те трябва да се напишат на видно място с четливи и незаличими букви.
   2.   Държавите-членки следят данните, обхванати от настоящата директива, да са на лесно разбираем за купувачите език, освен ако са взети други мерки за информиране на купувачите. Тази разпоредба не пречи такава информация да бъде отбелязана на няколко езика.
   3.   По отношение на етикетирането за питателност държавите-членки се въздържат да въвеждат по-подробни уточнения от вече съдържащите се в настоящата директива.
   Член 8
   По отношение на непакетираните храни за продажба на крайния потребител или на масови доставчици и храните, пакетирани на мястото на продажбата по молба на купувача, или предварително пакетирани за незабавна продажба, обхватът на посочената в член 4 информация и начинът на нейното съобщаване могат да бъдат определени с национални разпоредби до евентуалното приемане на мерки на Общността в съответствие с предвидената в член 10 процедура.
   Член 9
   Всякакви мерки, които биха могли да засегнат публичното здраве, се приемат след консултация с Научния комитет по храните, създаден с Решение 74/234/ЕИО (7).
   Член 10
   1.   Когато се прибягва до предвидената в настоящия член процедура, Постоянният комитет по храните, създаден с Решение 69/414/ЕИО (8) (наричан по-долу „Комитета“) се сезира от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по молба на представителя на държава-членка.
   2.   Представителят на Комисията представя пред Комитета проект за мерките, които следва да се приемат. Комитетът постановява становището си по този проект в срок, който може да бъде определен от председателя в зависимост от спешността на проблема. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за приемането на решения, които Съветът е призован да приема по предложение на Комисията. При гласуването в рамките на Комитета гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се претеглят съгласно посочения по-горе начин. Председателят не гласува.

               3.

                           а)

                           Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.

                           б)

                           Когато предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или при липса на становище, Комисията незабавно представя пред Съвета предложение за мерките, които трябва да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.

                           в)

                           Ако след изтичането на тримесечния срок, считано от сезирането на Съвета, последният не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.

         Член 11
   1.   Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива и незабавно информират за това Комисията. Тези мерки се прилагат по такъв начин, че:

               —

               да позволят най-късно до 1 април 1992 г. търговията с продукти, съответстващи на настоящата директива,

               —

               да забранят, считано от 1 октомври 1993 г., търговията с продукти, които не съответстват на настоящата директива.

         2.   До … (пет години след нотифицирането на настоящата директива), обявяването в етикетирането за питателност, доброволно или въз основа на хранителна претенция, на едно или повече от следните хранителни вещества: захари, наситени мастни киселини, целулоза, натрий, няма да поражда задължението, посочено в член 4, параграфи 1 и 2, да бъдат обявени всички тези хранителни вещества.
   3.   Към … (осмата година след нотифицирането на настоящата директива) Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящата директива. По същото време тя представя пред Съвета подходящи предложения за изменение.
   Член 12
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 24 септември 1990 година.

            За Съвета

            Председател

         V. SACCOMANDI

      (1)  ОВ C 282, 5.11.1988 г., стр. 8 и

      ОВ C 296, 24.11.1989 г., стр. 3.

      (2)  ОВ C 158, 26.6.1989 г., стр. 250 и

      ОВ C 175, 16.7.1990 г., стр. 76.

      (3)  ОВ C 159, 26.6.1989 г., стр. 41.

      (4)  ОВ L 33, 8.2.1979 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 186, 30.6.1989 г., стр. 17.

      (6)  ОВ L 186, 30.6.1989 г., с. 27.

      (7)  ОВ L 136, 20.5.1974 г., стр. 1.

      (8)  ОВ L 291, 19.11.1969 г., стр. 9.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   Витамини и минерали, които могат да бъдат обявени, и техният препоръчителен дневен прием (ПДП)

               Витамин А мкг

               800

               Витамин D мкг

               5

               Витамин Е мг

               10

               Витамин С мг

               60

               Тиамин мг

               1,4

               Рибофлавин мг

               1,6

               Ниацин мг

               18

               Витамин В6 мг

               2

               Фолацин мкг

               200

               Витамин В12 мкг

               1

               Биотин мг

               0,15

               Пантотенова киселина мг

               6

               Калций мг

               800

               Фосфор мг

               800

               Желязо мг

               14

               Магнезий мг

               300

               Цинк мг

               15

               Йод мкг

               150

         По принцип 15 % от посочения в настоящото приложение препоръчителен прием за 100 г или 100 мл или за опаковка, ако опаковката съдържа само една порция, е количеството, което трябва да се има предвид, за да се реши какво представлява значително количество.


title: Директива 2012/14/ЕС на Комисията от 8 май 2012 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване на метилнонилкетон като активно вещество в приложение I към нея  текст от значение за ЕИП

text:
               9.5.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 123/36

         ДИРЕКТИВА 2012/14/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 8 май 2012 година
   за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване на метилнонилкетон като активно вещество в приложение I към нея
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2) се определя списък с активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на възможното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО. Този списък включва метилнонилкетон.

               (2)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007 веществото метилнонилкетон бе подложено на оценка в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО с оглед на употребата му в продуктов тип 19 — репеленти и атрактанти, определени в приложение V към посочената директива.

               (3)

               Испания бе определена за докладваща държава-членка и на 8 април 2009 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.

               (4)

               Докладът на компетентния орган бе прегледан от държавите-членки и Комисията. В съответствие с член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 Постоянният комитет по биоцидите включи на 9 декември 2011 г. констатациите от прегледа в доклад за оценка.

               (5)

               Направените оценки сочат, че може да се очаква биоцидите, които се използват като репеленти и които съдържат метилнонилкетон, да отговарят на изискванията на член 5 от Директива 98/8/ЕО. Поради това е целесъобразно метилнонилкетонът да бъде включен в приложение I към посочената директива.

               (6)

               Оценката на равнище ЕС не включва всички потенциални видове употреба. Ето защо е целесъобразно държавите-членки да оценят тези видове употреба или възможностите за излагане на въздействие, както и рисковете за човешките популации и за компонентите на околната среда, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнището на Съюза, и при издаването на разрешения за продукти да гарантират, че са предприети подходящи мерки или са наложени специални условия, за да се намалят установените рискове до приемливи равнища.

               (7)

               Разпоредбите на настоящата директива следва да се прилагат едновременно във всички държави-членки с цел да се осигури равностойно третиране на пазара на ЕС на биоциди, съдържащи активното вещество метилнонилкетон, както и за да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.

               (8)

               Преди включването на дадено активно вещество в приложение I към Директива 98/8/ЕО следва да се предвиди разумен период от време, за да се даде възможност на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за произтичащите от това нови изисквания, а на кандидатите, изготвили досиета — да се възползват напълно от 10-годишния период за защита на данните, който в съответствие с член 12, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 98/8/ЕО започва да тече от датата на включване.

               (9)

               След включването следва да бъде предоставен разумен срок на държавите-членки за прилагане на член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО.

               (10)

               Поради това Директива 98/8/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (11)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 98/8/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 април 2013 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за изпълнението на настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби считано от 1 май 2014 г.
   Когато държавите-членки приемат посочените разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваването се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки изпращат на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 8 май 2012 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 123, 24.4.1998 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 325, 11.12.2007 г., стр. 3.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложение I към Директива 98/8/ЕО се добавя следното:

                     №

                     Общоприето наименование

                     Наименование по IUPAC
                     Идентификационни номера

                     Минимална чистота на активното вещество в биоцидния продукт, както е пуснат на пазара

                     Дата на включването

                     Краен срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 (освен за продуктите, съдържащи повече от едно активно вещество, за които срокът за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 е този, определен с последното от решенията за включване, отнасящи се до неговите активни вещества)

                     Дата на изтичане на включването

                     Продуктов тип

                     Специфични разпоредби (1)

                     „54

                     Метилнонилкетон

                     Ундекан-2-он
                     № по CAS: 112-12-9
                     EC №: 203-937-5

                     975 g/kg

                     1 май 2014 г.

                     30 април 2016 г.

                     30 април 2024 г.

                     19

                     Оценката на риска на равнището на Съюза бе основана на употреба от непрофесионални потребители в затворени помещения. Съгласно член 5 и приложение VI при оценяването на заявление за издаване на разрешение за продукт държавите-членки оценяват, когато това е уместно за съответния продукт, видове употреба или възможностите за излагане на въздействие, както и рисковете за човешките популации и за компонентите на околната среда, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнището на Съюза.“

         (1)  За прилагане на общите принципи от приложение VI съдържанието и заключенията на докладите за оценка са достъпни на интернет страницата на Комисията: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm