title: Директива 2005/69/EО на Европейския парламент и Съвета от 16 ноември 2005 година за изменение за 27-ми път на Директива 76/769/EИО относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (полиароматни въглеводороди в смазочни масла и гуми)

text:
Важна правна забележка

|

32005L0069

Официален вестник n° L 323 , 09/12/2005 стр. 0051 - 0054

		20051116Директива 2005/69/EО на Европейския парламент и Съветаот 16 ноември 2005 годиназа изменение за 27-ми път на Директива 76/769/EИО относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати (полиароматни въглеводороди в смазочни масла и гуми)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [1],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [2],като имат предвид, че:(1) При производството на гуми се използват смазочни масла, които могат да съдържат различна концентрация на полиароматни въглеводороди (PAHs), добавени непреднамерено. По време на производствения процес PAHs могат да бъдат включени в матрицата на каучука. Поради това те могат да бъдат представени като различни количества в крайния продукт.(2) Бензо(а)пиренът (BaP) може да бъде качествен и количествен маркер за присъствието на PAHs. BaP и други PAHs са класифицирани като канцерогенни, мутагенни и токсични за възпроизводство. В допълнение поради присъствието на тези PAHs няколко смазочни масла бяха класифицирани в това им качество като канцерогенни, мутагенни и токсични за възпроизводство.(3) Научният комитет по токсикология, екотоксикология и околна среда (CSTEE) потвърди научните открития, които идентифицират неблагоприятните въздействия на PAHs върху здравето.(4) Емисията на BaP и други PAHs в околната среда следва да се редуцира във възможно най-голяма степен. За да се осигури високо ниво на защита на здравето на хората и околната среда, както и да се допринесе за редуцирането на общите годишни емисии на PAHs, изисквано в Протокола от 1998 г. за устойчивите органични замърсители към Конвенцията от 1979 г. за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, е необходимо да се ограничи пускането на пазара и използването на богати на PAHs смазочни масла и смеси, използвани като смазочни масла в производството на гуми.(5) Директива 76/769/EИО на Съвета от 27 юли 1976 г. относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на някои опасни вещества и препарати [3] трябва съответно да бъде подходящо изменена.(6) Без да се засягат изискванията на други европейски разпоредби, настоящата директива обхваща гуми на пътнически автомобили [4], гуми на лекотоварни и тежкотоварни автомобили [5], селскостопански гуми [6] и гуми на мотоциклети [7].(7) За да се изпълнят необходимите изисквания за безопасност, и по-специално за да се гарантира, че гумите притежават висока степен на сцепление с влажна пътна повърхност, е необходим преходен период, по време на който производителите на гуми ще разработят и тестват нови видове гуми, произведени без силно ароматични смазочни масла. В съответствие с наличната понастоящем информация работата по разработването и тестването ще отнеме значително време, тъй като производителите ще трябва да извършат много серии тествания, преди да може да бъде гарантирана необходимата висока степен на сцепление с влажна пътна повърхност на новите гуми. Поради това настоящата директива следва да се прилага по отношение на икономическите оператори, считано от 1 януари 2010 г.(8) Приемането на хармонизирани методи на тестване е необходимо за прилагането на настоящата директива по отношение на съдържанието на PAHs в смазочни масла и гуми. Приемането на тези методи на тестване не следва да забави влизането в сила на настоящата директива. Методът на тестване следва да бъде разработван предимно на европейско или международно ниво и, когато това е уместно, от Европейския комитет по стандартизация (CEN) или от Международната организация по стандартизация (ISO). Комисията може да публикува позовавания на съответните CEN или ISO стандарти или да създава такива методи в съответствие с член 2а от Директива 76/769/EИО, когато това е необходимо.(9) Настоящата директива не засяга законодателството на Общността, което установява минимални изисквания за защитата на работниците, например Директива 89/391/EИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване на подобрения в областта на безопасните и здравословни условия на труд на работниците [8], както и отделни директива въз основа на нея, по-специално Директива 2004/37/EО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на канцерогени или мутагени по време на работа (Шеста специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 на Директива 89/391/ЕИО на Съвета [9], за опазване на здравето и безопасността на работниците от рискове, свързани химични агенти на работното място (Четиринадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) [10].(10) Настоящата директива не цели ограничаване на пускането на пазара, както е дефинирано в член 2, параграф 1, буква д) от Директива 67/548/EИО на Съвета от 27 юни 1967 г. относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества [11], на произведени преди 1 януари 2010 г. гуми, които могат да бъдат продавани след тази дата от складови наличности. Датата на производство на гумите може да бъде лесно установена посредством съществуващата задължителна маркировка "дата на производство" върху гумата, както е определено в Директива 92/23/EИО. Всички гуми, които са с възстановен протектор след 1 януари 2010 г., следва да бъдат възстановени с нов протектор, който съдържа нови смазочни масла, бедни по съдържание на PAHs,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложение I към Директива 76/769/EИО се изменя, както е изложено в приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, до 29 декември 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.Те прилагат тези мерки от 1 януари 2010 г.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 3Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Страсбург на 16 ноември 2005 година.За Европейския парламентПредседателJ. Borrell FontellesЗа СъветаПредседателBach of Lutterworth[1] ОВ C 120, 20.5.2005 г., стр. 30.[2] Становище на Европейския парламент от 9 юни 2005 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 17 октомври 2005 г.[3] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201. Директива, последно изменена с Директива 2004/98/EО на Комисията (ОВ L 305, 1.10.2004 г., стр. 63).[4] Директива 92/23/EИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно гумите за моторни превозни средства и техните ремаркета, както и монтирането им (ОВ L 129, 14.5.1992 г., стр. 95). Директива, последно изменена с Директива 2005/11/EО на Комисията (ОВ L 46, 17.2.2005 г., стр. 42).[5] Директива 92/23/EИО.[6] Регламент 106 на ООН/ИКЕ.[7] Директива 97/24/EО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои компоненти и характеристики на двуколесни или триколесни моторни превозни средства (ОВ L 226, 18.8.1997 г., стр. 1). Директива, последно изменена с Директива 2005/30/EО на Комисията (ОВ L 106, 27.4.2005 г., стр. 17).[8] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1. Директива, изменена с Регламент (EО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).[9] ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 50. Поправена версия в ОВ L 229, 29.6.2004 г., стр. 23.[10] ОВ L 131, 5.5.1998 г., стр. 11. Директива, изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.[11] ОВ 196, 16.8.1967 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2004/73/EО на Комисията (ОВ L 152, 30.4.2004 г., стр. 1). Поправена версия в ОВ L 216, 16.6.2004 г., стр. 3.--------------------------------------------------20051116ПРИЛОЖЕНИЕВ приложение I към Директива 76/769/EИО се добавя следната точка:"50.полиароматни въглеводороди (PAHs)1.Бензо(а)пирен (BaP)CAS № 50-32-82.Бензо(е)пирен (BeP)CAS № 192-97-23.Бензо(а)антрацен (BaA)CAS № 56-55-34.Хризен (CHR)CAS № 218-01-95.Бензо(b)флуорантен (BbFA)CAS № 205-99-26.Бензо(j)флуорантен (BjFA)CAS № 205-82-37.Бензо(k)флуорантен (BkFA)CAS № 207-08-98.Дибензо(a, h)антрацен (DBAhA)CAS № 53-70-3 | 1.Смазочните масла не могат да се пускат на пазара и използват в производството на гуми или части от гуми, ако:съдържат над 1 mg/kg BaP, илиобщото съдържание на всички изброени PAHs е над 10 mg/kgТези пределни стойности се считат за спазени, ако екстрактът на полицикличните аромати (PCA) е под 3 % по маса, както е измерен съгласно стандарт IP346:1998 на Института по нефта (определяне на PCA в неизползвани смазочни масла и нефтени фракции безасфалтен рефракционен индекс — метод за извличане на диметил сулфооксид), при условие че съблюдаването на пределните стойности на BaP и на изброените PAHs, както и съотношението на измерените стойности с екстракта на PCA, се контролира от производителя или вносителя на всеки шест месеца или след всяка значителна производствена промяна, което от двете настъпи по-рано.2.В допълнение произведените след 1 януари 2010 г. гуми и протектори за възстановяване не могат да бъдат пласирани, ако съдържат смазочни масла над пределни стойности, посочени в параграф 1.Тези пределни стойности се считат за спазени, ако съставът на вулканизирания каучук не превишава границата от 0,35 % Bay-протони, както са измерени и изчислени съгласно стандарт ISO 21461 (вулканизиран каучук — определяне на ароматичността на маслото в състава на вулканизирания каучук).3.Чрез дерогация от параграф 2 не се прилага за гуми с възстановен протектор, ако протекторът не съдържа смазочни масла, които превишават посочените в параграф 1 пределни стойности." |--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 16 октомври 1978 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно облегалките за глава на седалките на моторните превозни средства

text:
Важна правна забележка

|

31978L0932

Официален вестник n° L 325 , 20/11/1978 стр. 0001 - 0015 специално финландско издание: глава 13 том 9 стр. 0085  специално шведско издание: глава 13 том 9 стр. 0085  специално гръцко издание: глава 13 том 07 стр. 0190  специално чешко издание глава 13 том 005 стр. 203  - 217 специално испанско издание глава 13 том 005 стр. 203  - 217 специално унгарско издание глава 13 том 005 стр. 203  - 217 специално литвийско издание глава 13 том 005 стр. 203  - 217 LV.ES глава 13 том 005 стр. 203  - 217 MT.ES глава 13 том 005 стр. 203  - 217 PL.ES глава 13 том 005 стр. 203  - 217 SK.ES глава 13 том 005 стр. 203  - 217 специално словенско издание глава 13 том 005 стр. 203  - 217

		19781016Директива на Съветаот 16 октомври 1978 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно облегалките за глава на седалките на моторните превозни средства(78/932/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Асамблеята [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че техническите изисквания, на които моторните превозни средства трябва да отговарят съгласно националното законодателство, inter alia, се отнасят и за облегалките за глава на седалките на моторните превозни средства;като има предвид, че тези изисквания са различни в отделните държави-членки; като има предвид, че поради това е необходимо всички държави-членки да възприемат едни и същи изисквания или в допълнение, или на мястото на съществуващите при тях правила, по-специално, за да може процедурата за типово одобрение на ЕИО, която е предмет на Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета [4], последно изменена с Директива 78/547/ЕИО [5], да се въведе за всички типове превозни средства;като има предвид, че общите изисквания за вътрешните части на пътническото отделение, за разположението на устройствата за управление, за покрива, за облегалката за глава и за задната част на седалките са определени в Директива 74/60/ЕИО [6]; като има предвид, че изискванията за вътрешните инсталации относно предпазването на водача от механизма за управление в случай на сблъсък са определени в Директива 74/297/ЕИО [7]; като има предвид, че изискванията за здравината на седалките и тяхното анкерно закрепване са определени в Директива 74/408/ЕИО [8]; като има предвид, че изискванията за закрепване на предпазните колани са определени в Директива 76/115/ЕИО [9]; като има предвид, че изискванията за предпазните колани и задържащите системи са определени в Директива 77/541/ЕИО [10];като има предвид, че една хармонизирана процедура за типово одобрение на компонент за облегалките за глава дава възможност всяка държава-членка да проверява съответствието с общите конструктивни и изпитвателни изисквания и да уведомява останалите държави-членки за констатациите си чрез изпращане на екземпляр от сертификат за типово одобрение на компонент, попълнен за всеки тип облегалка за глава; като има предвид, че поставянето на знак за типово одобрение на ЕИО за компонент върху всички облегалки за глава, които са произведени в съответствие с одобрения тип, премахва всякаква необходимост от технически проверки на тези облегалки за глава в другите държави-членки;като има предвид, че сближаването на националните законодателства относно моторните превозни средства предполага взаимното признаване от страна на държавите-членки на извършваните от всяка от тях проверки въз основа на общите изисквания,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Всяка държава-членка издава типово одобрение на ЕИО за компонент за всеки тип облегалка за глава, независимо дали е вграден или не в седалките на моторните превозни средства, който отговаря на конструктивните и изпитвателни изисквания, определени в приложения I до V.2. Държавата-членка, която е издала типово одобрение на ЕИО за компонент за облегалки за глава, предприема необходимите мерки, за да провери, дали производствените образци съответстват на одобрения тип, доколкото това е необходимо, а при нужда в сътрудничество с компетентните органи на другите държави-членки. Тази проверка се ограничава до проверки на място.Член 2За всеки тип облегалка за глава, който държавите-членки одобряват в съответствие с член 1, те издават на производителя или на негов упълномощен представител знак за типово одобрение на ЕИО за компонент в съответствие с образеца, посочен в приложение VI.Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да предотвратят употребата на знаци, които могат да предизвикат объркване между облегалките за глава, които са типово одобрени съгласно член 1, и други устройства.Член 31. Никоя държава-членка не може да забранява пускането на пазара на облегалки за седалки на основания, свързани с тяхната конструкция или метод на функциониране, ако те са обозначени със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент.2. Независимо от това, държава-членка може да забранява пускането на пазара на облегалки за глава, които са обозначени със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент, които системно не съответстват на одобрения тип.Въпросната държава незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за предприетите мерки, като посочва мотивите за решението си.Член 4В срок от един месец компетентните органи на всяка държава-членка изпращат на компетентните органи на останалите държави-членки екземпляр от сертификатите за типово одобрение за компонент и сертификатите за разширяване, попълнени за всеки тип облегалка за глава, който те одобряват или отказват да одобрят.Член 51. Ако държавата-членка, която е издала типовото одобрение на ЕИО за компонент, установи, че определен брой облегалки за глава, обозначени с един и същи знак за типово одобрение за компонент, не съответстват на одобрения от нея тип, тя предприема необходимите мерки, с които да се гарантира, че производствените образци съответстват на одобрения тип. Компетентните органи на съответната държава уведомяват компетентните органи на останалите държави-членки за предприетите мерки, които могат да стигат до отнемане на типово одобрение на ЕИО за компонент. Споменатите органи предприемат същите мерки, когато са уведомявани от компетентните органи на друга държава-членка за такова несъответствие.2. В срок от един месец компетентните органи на държавите-членки взаимно се уведомяват за всяко отнемане на типово одобрение на ЕИО за компонент и за причините за предприемането на такава мярка.Член 6Във всяко взето решение съгласно приетите разпоредби в изпълнение на настоящата директива за отказ за издаване или за отнемане на типово одобрение за компонент за облегалка за глава, или за забрана за пускането ѝ на пазара или за употреба, подробно се посочват мотивите, на които то се основава. Такова решение се нотифицира на заинтересованата страна, която същевременно се уведомява за средствата за правна защита, с които разполага според действащото в държавите-членки законодателство, и за допустимите срокове за упражняване на тези средства за правна защита.Член 7Никоя държава-членка не може да отказва да издава типово одобрение на ЕИО или национално типово одобрение на превозно средство на основания, свързани с неговите облегалки за глава, ако те са обозначени със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент, и са предназначени за монтаж в представения за типово одобрение тип превозно средство.Член 8Никоя държава-членка не може да отказва или да забранява продажбата, регистрацията, въвеждането в експлоатация или употребата на превозно средство на основания, свързани с неговите облегалки за глава, ако те са обозначени със знака за типово одобрение на ЕИО за компонент и са предназначени за монтаж в представения за типово одобрение тип превозно средство.Член 9По смисъла на настоящата директива "превозно средство" означава всяко моторно превозно средство от категория М1 (съгласно определението в приложение I към Директива 70/156/ЕИО), предназначено за употреба по пътищата, най-малко с четири колела и максимална проектна скорост над 25 km/h.Член 10Всички изменения, необходими за привеждане в съответствие на изискванията в приложенията с техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата по член 13 от Директива 70/156/ЕИО.Член 111. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от 18 месеца от нейното нотифициране, и незабавно уведомяват Комисията за това.2. Държавите-членки следят Комисията да бъде уведомена за текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 12Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 16 октомври 1978 година.За СъветаПредседателK. von Dohnanyi[1] ОВ С 82, 14.4.1975 г., стр. 74.[2] ОВ С 76, 7.4.1975 г., стр. 37.[3] ОВ С 263, 17.11.1975 г., стр. 57.[4] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.[5] ОВ L 168, 26.6.1978 г., стр. 39.[6] ОВ L 38, 11.2.1974 г., стр. 4.[7] ОВ L 165, 20.6.1974 г., стр. 16.[8] ОВ L 221, 12.8.1974 г., стр. 1.[9] ОВ L 24, 30.1.1976 г., стр. 6.[10] ОВ L 220, 29.8.1977 г., стр. 95.--------------------------------------------------19781016СПИСЪК С ПРИЛОЖЕНИЯ[1]ПРИЛОЖЕНИЕ I:ПРИЛОЖЕНИЕ II:ПРИЛОЖЕНИЕ III:ПРИЛОЖЕНИЕ IV:ПРИЛОЖЕНИЕ V:ПРИЛОЖЕНИЕ VI:ПРИЛОЖЕНИЕ VII:[1] Техническите изисквания в това приложение са сходни с тези в Регламент № 25 на Икономическата комисия за Европа (Е/ЕСЕ/324-Е/ЕСЕ/TRANS/505 rev. 1/add. 24); като класификацията по точки е същата. Когато точка от Регламент № 25 няма аналог в приложенията към настоящата директива, номерът ѝ се посочва в скоби за протокола.--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ IОБХВАТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ, ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ, ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ, ИЗПИТВАНИЯ И СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО1. ОБХВАТ1.1. Настоящата директива се отнася за облегалки за глава, които:- съставляват неразделна част от облегалката на седалката, или- са проектирани да се монтират на седалката,на моторни превозни средства, които съответстват на определението в член 9 и са предназначени за самостоятелна употреба, т.е. като отделно оборудване за употреба от възрастни пътници на седалките с лице по посока на движението.2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ2.1. Тип превозно средство по отношение на облегалките за глава"Тип превозно средство по отношение на облегалките за глава" означава превозни средства, които не се различават по отношение на такива важни аспекти, като:2.1.1. очертанията и вътрешните размери на купето, съставляващо пътническото отделение; и2.1.2. типовете и размерите на седалките.2.2. Облегалка за глава"Облегалка за глава" означава устройство, чието предназначение е да ограничава задното изместване на главата на пътника спрямо торса му с цел намаляване на опасността от нараняване на шийните прешлени в случай на произшествие. Това устройство може или не може да съставлява неразделна част от облегалката на седалката.2.3. Тип седалка"Тип седалка" означава седалки, които не се различават по своите размери, рамкова конструкция или уплътнителна подложка, но могат да се различават по повърхност или цвят.2.4. Тип облегалка за глава"Тип облегалка за глава" означава облегалки за глава, които не се различават по своите размери, рамкова конструкция или уплътнителна подложка, но могат да се различават по повърхност, цвят или покритие.2.5. Точка "Н"(виж приложение II).2.6. Точка "R" или еталонна точка на седене(виж приложение II).2.7. Еталонна линия "r""Еталонна линия""r" означава права линия, която преминава през ставата на крака с таза и ставата на врата с гръдния кош на изпитвателен манекен с масата и размерите на среден на ръст възрастен мъж или на изпитвателен манекен с идентични характеристики. На манекена, посочен в Раздел 3 на приложение III към Директива на Съвета 77/649/ЕИО от 27 септември 1977 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно зрителното поле на водачите на моторни превозни средства [1], към който се прави препратка в приложение II към настоящата директива, еталонната линия е показаната на фигура 1 в допълнението към приложение III към Директива 77/649/ЕИО.2.8. Линия на главата"Линия на главата" означава права линия, която преминава през центъра на тежестта на главата и през ставата на врата с гръдния кош. Когато главата е отпусната, линията на главата се намира при удължението на еталонната линия.3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ3.1. Заявлението за типово одобрение на ЕИО за компонент се подава от притежателя на търговското наименование или марка на седалката или облегалката за глава, или от негов упълномощен представител.3.2. То се придружава от следните документи в три екземпляра:3.2.1. подробно описание на облегалката за глава, в което конкретно се посочва естеството на материала или материалите, от които е изработена подложката, а по целесъобразност и местоположението и спецификациите на опорите и закрепващите устройства за типа или типовете седалки, за които се иска типово одобрение на облегалка за глава като компонент;3.2.2. подробно описание на типа или типовете седалки, за които се иска типово одобрение на облегалка за глава като компонент;3.2.3. данни за типа или типовете превозни средства, на които са предназначени да се монтират седалките, посочени в точка 3.2.2;3.2.4. пространствени чертежи на характерните части на седалката и облегалката за глава.3.3. На техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията за типово одобрение за компонент, се представя следното:3.3.1. ако облегалката за глава е неразделна част от седалката: четири комплектни седалки;3.3.2. ако облегалката за главата е предназначена за здраво закрепване към седалката:3.3.2.1. две седалки от всеки тип, върху който ще се монтира облегалката за глава;3.3.2.2. 4 + 2N облегалки за глава, където N е броят на типове седалки, на които ще се монтира облегалката за глава.3.4. Техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията за типово одобрение на компонент, може да изисква:3.4.1. да се представят конкретни части или конкретни образци на използваните материали; и/или3.4.2. да се представят превозни средства от типа или типовете, посочени в точка 3.2.3.4. МАРКИРОВКИ4.1. Устройствата, представени за типово одобрение на компонент, трябва:4.1.1. да са ясно и незаличимо обозначени с търговското наименование или марка на заявителя;4.1.2. да имат достатъчно пространство върху страничната лицева страна за поставяне на знака за типово одобрение за компонент: това пространство трябва да е обозначено на чертежите, посочени в точка 3.2.4.4.2. Когато облегалката за глава съставлява неразделна част от седалката, посочените в точка 4.1.1 и 4.1.2 маркировки се поставят върху частта от седалката, която се използва като облегалка за главата.(5.) 6. ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ6.1. Наличието на облегалка за глава в превозното средство не трябва да създава допълнителна опасност за пътниците в превозното средство. По-конкретно, в нито едно положение на употреба тя не трябва да има опасни неравности или остри ръбове, които биха могли да увеличат риска или сериозността от нараняване на пътниците. Частите на облегалката за глава, които са разположени в определената по-долу зона на удар, трябва да могат да разсейват енергията по определения в приложение V към настоящата директива начин:6.1.1. зоната на удар трябва да е странично ограничена от две вертикални надлъжни равнини, по една от всяка страна и всяка на разстояние 70 mm от равнината на симетрия на съответната седалка;6.1.2. зоната на удар трябва да е ограничена във височина до частта на облегалката за глава над равнината, която е перпендикулярна на еталонната линия "r" и е на разстояние 635 mm от точката "R".6.2. Части от предната и задната лицева повърхност на облегалката за глава, които са разположени извън споменатите вертикални надлъжни равнини, трябва да са така подплатени, че да предотвратяват всякакъв пряк контакт на главата със структурните компоненти, които в тези области трябва да имат радиус на извивката не по-малък от 5 mm.6.3. Облегалката за глава трябва да е закрепена към седалката по начин, при който не стърчат твърди и опасни части от уплътнителната подложка на облегалката за глава, от закрепващия ѝ механизъм или от облегалката на седалката в резултат на упражнявания от главата натиск по време на изпитването.6.4. Височината на облегалката за глава, измерена както е описано в точка 7.2, не трябва да е по-малка от 700 mm над еталонната точка на седене "R".6.5. Височината на устройството, върху което почива главата, измерена както е описано в точка 7.2, не трябва да бъде по-малка от 100 mm, когато облегалката за глава може да се регулира за височина.6.6. Между облегалката на седалката и облегалката за глава не трябва да има празно пространство повече от 50 mm, когато височината на устройството не може да се регулира. Когато височината на облегалката за глава може да се регулира, тя не трябва да надвишава 25 mm над облегалката на седалката.6.7. Ширината на облегалката за главата трябва да осигурява необходимата опора за главата на нормално седнал пътник. В равнината на измерване с определената в точка 7.3 ширина облегалката за глава обхваща площ, която се простира на не по-малко от 85 mm към всяка от страните на равнината на симетрия на седалката, за която е предназначена облегалката за глава, като това разстояние се измерва в съответствие с точка 7.3.6.8. Облегалката за глава и нейното анкерно закрепване трябва да допускат по-малко от 102 mm максимално задно изместване на главата, измерено в съответствие с предвидената в точка 7.4 процедура за статично изпитване.6.9. Облегалката за глава и нейното анкерно закрепване трябва да са достатъчно здрави, за да могат безотказно да издържат посоченото в точка 7.4.3.7 натоварване.7. ИЗПИТВАНИЯ7.1. Проверка на точката "R" на седалката, в която ще се вгражда облегалката за главаТази точка се проверява в съответствие с изискванията на приложение II.7.2. Определяне височината на облегалката за глава7.2.1. Всички линии се чертаят в равнината на симетрия на съответната седалка, като пресечната точка на тази равнина със седалката определя контура на облегалката за глава и на облегалката на седалката (виж приложение III, фигура 1).7.2.2. Манекенът, съответстващ на среден на ръст възрастен мъж, или манекенът, посочен в Раздел 3 на приложение III към Директива 77/649/ЕИО, трябва да е поставен в нормално положение върху седалката. Облегалката на седалката, ако може да се накланя, се блокира в положение, което съответства на наклон назад на еталонната линия на торса на манекена, колкото е възможно по-близо до 25° от вертикалата.7.2.3. След това, при въпросната седалка проекцията на еталонната линия на манекена, посочена в Раздел 3 на приложение III към Директива 77/649/ЕИО, се начертава в определената в точка 7.2.1 равнина. Допирателната S към върха на облегалката за глава се начертава перпендикулярно на еталонната линия.7.2.4. Разстоянието h от точката R до допирателната S е височината, която се взема предвид при изпълнение на изискванията на точка 6.4.7.3. Определяне ширината на облегалката за глава(Виж приложение III, Фигура 2).7.3.1. Плоскостта S1, която е перпендикулярна на еталонната линия и е разположена на 65 mm под посочената в точка 7.2.3 допирателна S, определя частта от облегалката за глава, ограничена от контура С. Посоката на правите линии, допирателни до С, която е пресечната точка на равнината S1 и вертикалните равнини (Р и P′), успоредни на равнината на симетрия на съответната седалка, се чертаят в равнината S1.7.3.2. Ширината на облегалката за глава, която се взема под внимание при изпълнение на изискванията на точка 6.7, е разстоянието L, което разделя проекциите на равнините Р и Р "в равнината S1."7.3.3. При необходимост, ширината на облегалката за глава трябва да се определи на 635 mm над еталонната точка на седене, като това разстояние се измерва по еталонната линия.7.4. Определяне ефективността на устройството7.4.1. Ефективността на облегалката за глава се проверява чрез описаното по-долу статично изпитване.7.4.2. Подготовка за изпитването7.4.2.1. Ако облегалката за глава не е неразделна част от седалката, тя се поставя в най-високо положение.7.4.3. Изпитване7.4.3.1. Всички линии трябва да се чертаят във вертикалната равнина на симетрия на въпросната седалка (виж приложение IV).7.4.3.2. В посочената в точка 7.4.3.1 равнина се начертава проекция на еталонната линия r.7.4.3.3. Изместената еталонна линия r1 се определя чрез прилагане към частта, която симулира гърба на манекена, посочен в приложение III към Директива 77/649/ЕИО, на начална сила, която предизвиква обратен момент от 37,3 mdaN около точката R.7.4.3.4. Посредством сферична глава с диаметър 165 mm, към изместената еталонна линия r1 на разстояние 65 mm под най-горната точка на облегалката за глава, под прав ъгъл се прилага начална сила, която предизвиква момент от 37,3 mdaN около точката R.7.4.3.5. Определя се допирателната У към сферичната глава, успоредна на изместената еталонна линия r1.7.4.3.6. Измерва се разстоянието Х между допирателната У и изместената еталонна линия r1. Изискването по точка 6.8 се счита за изпълнено, ако разстоянието Х е по-малко от 102 mm.7.4.3.7. Посоченото в точка 7.4.3.4 начално натоварване се увеличава до 89 daN, освен в случай на счупване на седалката или на облегалката на седалката.8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО(8.1.) (8.2.) (8.3.) 8.4. Подбраните облегалки за глава за проверка на съответствието с одобрен тип трябва да бъдат подложени най-малко на описаното в раздел 7 изпитване.(9.) 9. ИНСТРУКЦИИЗаедно с всеки образец, който съответства на одобрен тип облегалка за глава, производителят представя данни за типа и характеристиките на седалките, за които е одобрена облегалката за глава и, по целесъобразност, упътвания за потребителя на облегалката за глава относно правилния ѝ монтаж на съответните седалки.[1] ОВ L 267, 19.10.1977 г., стр. 1.--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ IIПРОЦЕДУРА ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТОЧКАТА "Н" И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА ОБЛЕГАЛКАТА НА СЕДАЛКАТА, И ЗА ПРОВЕРКА НА ОТНОСИТЕЛНИТЕ МЕСТОПОЛОЖЕНИЯ НА ТОЧКИТЕ R И Н И ЗАВИСИМОСТТА МЕЖДУ ПРОЕКТНИЯ ЪГЪЛ НА ОБЛЕГАЛКАТА НА СЕДАЛКАТА И ДЕЙСТВИТЕЛНИЯ ЪГЪЛ НА ОБЛЕГАЛКАТА НА СЕДАЛКАТАПрилага се приложение III към Директива 77/649/ЕИО.--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ IIIОПРЕДЕЛЯНЕ НА ВИСОЧИНАТА И ШИРИНАТА НА ОБЛЕГАЛКАТА ЗА ГЛАВА+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ IVДАННИ ЗА НАЧЕРТАНИТЕ ПРАВИ И ЗА ИЗВЪРШЕНИТЕ ПО ВРЕМЕ НА ИЗПИТВАНЕТО ИЗМЕРВАНИЯ+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ VПРОЦЕДУРА ЗА ИЗПИТВАНЕ ЗА ПРОВЕРКА НА РАЗСЕЙВАНЕТО НА ЕНЕРГИЯ1. ПОДГОТОВКА, ИЗПИТВАТЕЛНА АПАРАТУРА, ОТЧИТАЩИ ИНСТРУМЕНТИ И ПРОЦЕДУРА1.1. ПодготовкаОблегалката за глава трябва да се монтира и изпита на седалката на превозното средство, за което е предназначена. Седалката трябва да е здраво закрепена към изпитвателния стенд, така че да не се мести при удар.1.2. Изпитвателна апаратура1.2.1. Апаратурата се състои от махало, чиято опорна точка се поддържа от сачмени лагери, и чиято редуцирана маса [1] при центъра му на удар е 6,8 kg. Долната част на махалото се състои от твърда тежест с формата на глава с диаметър 165 mm, чийто център съвпада с центъра на удара на махалото.1.2.2. Върху тежестта с форма на глава се монтират два акселерометъра и устройство за измерване на скоростта, които могат да измерват стойностите в посоката на удара.1.3. Отчитащи инструментиИзползваните отчитащи инструменти трябва да могат да отчитат със следните степени на точност:1.3.1. Ускорение:- точност: ± 5 % от действителната стойност,- честотна реакция: до 1000 Hz,- чувствителност по напречната ос: < 5 % от най-ниската точка на скалата.1.3.2. Скорост:- точност: ± 2,5 % от действителната стойност,- чувствителност: 0,5 % km/h.1.3.3. Отчитане на времето:- инструментите трябва да позволяват действието да се записва през цялото му времетраене, а отчитането на стойностите да се извършва до една хилядна от секундата,- в използваните за анализиране на изпитването отчетени стойности се отбелязва началото на удара в момента на първия контакт между повърхността на тежестта с форма на глава и облегалката за глава.1.4. Процедура за изпитване1.4.1. Подлежащата на изпитване повърхност се поставя така, че махалото да удари повърхността, която е перпендикулярна на съответната точка.1.4.2. Тежестта с формата на глава трябва да удари изпитвания елемент със скорост от 24,1 km/h. Тази скорост се постига или от самата движеща сила, или чрез използване на допълнително задвижващо устройство.2. РЕЗУЛТАТИПри провежданите по горната процедура изпитвания отрицателното ускорение на тежестта с форма на глава не трябва да надвишава 80 g в продължение на повече от три милисекунди. За величина на отрицателното ускорение се приема средно аритметичната стойност от отчитанията на двата децелометъра.3. РАВНОСТОЙНИ ПРОЦЕДУРИ3.1. Допускат се равностойни процедури за изпитване, при условие че могат да се постигнат изискваните в точка 2 резултати.3.2. Отговорност за доказване на равностойността на даден метод, различен от описания в точка 1, носи лицето, което използва такъв метод.[1] Зависимостта между редуцираната маса "mr" на махалото спрямо общата маса "m" на махалото при разстояние "а" между центъра на удара и оста на въртене, и разстояние "l" между центъра на тежестта и оста на въртене се определя по формулата: mr = m la.--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ VIЗНАК ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ1.1. Знакът за типово одобрение на ЕИО за компонент се състои от:1.1.1. правоъгълник, обграждащ малката буква "е", последван от отличителната цифра или букви на държавата-членка, издала типовото одобрение на ЕИО за компонент:1  за Германия,2  за Франция,3  за Италия,4  за Нидерландия,6  за Белгия,11  за Обединеното кралство,12  за Люксембург,18  за Дания,IRL  за Ирландия;1.1.2. той трябва да включва и номера на типовото одобрение на ЕИО за компонента, който съответства на номера на издадения за въпросния тип облегалка за глава сертификат за типово одобрение на ЕИО за компонент; този номер се поставя на подходящо място близо до правоъгълника;1.1.3. когато облегалката за глава е неразделна част от облегалката на седалката, номерът на типовото одобрение на ЕИО за компонент се предшества от буквата "I" и от тире:1.2. Знакът за типово одобрение на ЕИО за компонент трябва да е ясно четлив и незаличим.2. ДВА ПРИМЕРА ЗА ЗНАЦИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ2.1. Знак за типово одобрение за компонент на облегалка за глава, която съставлява неразделна част от седалката+++++ TIFF +++++Горният знак за типово одобрение за компонент, положен върху облегалка или облегалки за глава, съставляваща(щи) неразделна част от седалката или седалките на превозно средство, показва, че въпросният тип седалка е одобрен по отношение на облегалките за глава в Нидерландия (е4) под номер 2439.2.2. Знак за типово одобрение на ЕИО за компонент на облегалка за глава, която не е неразделна част от седалка.+++++ TIFF +++++Горният знак за типово одобрение за компонент, положен върху облегалка за глава, показва, че за въпросната облегалка за глава е издадено типово одобрение на ЕИО за компонент, и че това е облегалка за глава, която не е неразделна част от седалка и е одобрена в Нидерландия под номер 2439.--------------------------------------------------19781016ПРИЛОЖЕНИЕ VIIОБРАЗЕЦ НА СЕРТИФИКАТ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО ЗА КОМПОНЕНТ(Максимален формат: А4 (210 × 297 mm))+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 22 март 1988 година за изменение и допълнение, по отношение на инвестиционната политика на определени предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), на Директива 85/611/ЕИО относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа

text:
Важна правна забележка

|

31988L0220

Официален вестник n° L 100 , 19/04/1988 стр. 0031 - 0032 специално финландско издание: глава 6 том 2 стр. 0173  специално шведско издание: глава 6 том 2 стр. 0173  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 196  - 197 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 196  - 197 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 196  - 197 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 196  - 197 LV.ES глава 06 том 01 стр. 196  - 197 MT.ES глава 06 том 01 стр. 196  - 197 PL.ES глава 06 том 01 стр. 196  - 197 SK.ES глава 06 том 01 стр. 196  - 197 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 196  - 197

		19880322Директива на Съветаот 22 март 1988 годиназа изменение и допълнение, по отношение на инвестиционната политика на определени предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), на Директива 85/611/ЕИО относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа(88/220/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 57, параграф 2, трето изречение от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],в сътрудничество с Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че член 22, параграфи 1 и 2 от Директива 85/611/EИО [4] ограничава инвестирането на активи от страна на ПКИПЦК в прехвърлими ценни книжа от един и същи емитент на 5 %, ограничение, което може, ако е необходимо, да бъде увеличено на 10 %;като има предвид, че това ограничение поставя особени проблеми пред ПКИПЦК, установени в Дания, в случаите, когато те желаят да инвестират значителен дял от своите активи във вътрешния пазар на облигации, тъй като този пазар е доминиран от ипотечните облигации и броят на институциите, емитиращи такива облигации, е много малък;като има предвид, че тези ипотечни облигации в Дания са предмет на специални правила и на надзор, предназначени да защитават приносителите, и са третирани от законодателството на Дания като еквивалентни на облигациите, емитирани или гарантирани от държавата;като има предвид, че член 22, параграф 3 от Директива 85/611/ЕИО дерогира от параграфи 1 и 2 от същия член, в случая на облигации, емитирани или гарантирани от държава-членка и разрешава на ПКИПЦК да инвестират по-специално до 35 % от своите активи в такива облигации;като има предвид, че подобна дерогация, но с по-ограничен обхват, е оправдана по отношение на облигациите в частния сектор, които, дори при липсата на държавни гаранции, предоставят все пак други специални гаранции за инвеститора съгласно специфичните правила, приложими по отношение на тях; като има предвид, че следователно е необходимо да се разшири такава една дерогация по отношение на всички облигации, които отговарят на съвместно фиксираните критерии, докато държавите-членки бъдат оставени да изготвят списъка на облигациите, за които възнамеряват, когато е уместно, да допускат изключение и да предвидят процедура за информиране на останалите държави-членкиа, идентична с онази, предвидена в член 20 на Директива 85/611/ЕИО,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1В член 22 на Директива 85/611/ЕИО се добавят следните параграфи:"4. Държавите-членки могат да увеличат ограничението, предвидено в параграф 1, най-много до 25 % в случая на определени облигации, когато те са емитирани от кредитна институция, чийто адрес на управление се намира в държава-членка и подлежи, по силата на закон, на специален публичен надзор, предназначен да защити притежателите на облигации. По-специално сумите, получени от емитирането на тези облигации, трябва да бъдат инвестирани, в съответствие със закона, в активи, които през целия период на валидност на облигациите могат да покриват задължения, свързани с облигациите и които, в случая на неизпълнение на задълженията от страна на емитент, биха могли да бъдат използвани приоритетно за погасяването на главницата и изплащането на начислените лихви.Когато дадено ПКИПЦК инвестира повече от 5 % от своите активи в облигациите, посочени в първа алинея и емитирани от същия емитент, общата стойност на тези инвестиции не може да надхвърля 80 % от стойността на активите на ПКИПЦК.Както е постановено в член 20, параграф 1, държавите-членки изпращат на Комисията списък на горепосочените категории облигации, както и на категориите оправомощени емитенти, в съответствие със законовите разпоредби и разпоредбите за надзор, упоменати в първа алинея, които да емитират облигации, отговарящи на критериите, изложени по-горе. Известие, уточняващо статуса на предлаганите гаранции, трябва да бъде прикачено към тези списъци. Прилага се процедурата, предвидена в член 20, параграф 2.5. Прехвърлимите ценни книжа, посочени в параграфи 3 и 4, не са взети предвид при прилагането на ограничението от 40 %, посочено в параграф 2.Ограниченията, предвидени в параграфи 1, 2, 3 и 4, не могат да бъдат кумулирани и поради това инвестициите в прехвърлими ценни книжа, емитирани от същия емитент, осъществени в съответствие с параграфи 1, 2, 3 и 4 при никакви обстоятелства не могат да превишават общо 35 % от активите на ПКИПЦК."Член 2Държавите-членки въвеждат в сила необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива, в същите срокове като предвидените в Директива 85/611/ЕИО. Те незабавно уведомяват Комисията за това.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 22 март 1988 година.За СъветаПредседателM. Bangemann[1] ОВ С 155, 21.6.1986 г., стр. 4.[2] Становище, публикувано в ОВ С 125, 11.5.1987 г., стр. 162, и Решение от 10 февруари 1988 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ С 333, 29.12.1986 г., стр. 10.[4] ОВ L 375, 31.12.1985, стр. 5.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 20 юли 1976 година за определяне на максимално равнище на ерукова киселина в масла и мазнини, предназначени за консумация от човека, и в хранителни продукти, съдържащи добавени масла или мазнини

text:
Важна правна забележка

|

31976L0621

Официален вестник n° L 202 , 28/07/1976 стр. 0035 - 0037 специално финландско издание: глава 13 том 5 стр. 0026  специално гръцко издание: глава 03 том 16 стр. 0049  специално шведско издание: глава 13 том 5 стр. 0026  специално испанско издание: глава 13 том 5 стр. 0029  специално португалско издание глава 13 том 5 стр. 0029  специално чешко издание глава 13 том 003 стр. 118  - 120 специално испанско издание глава 13 том 003 стр. 118  - 120 специално унгарско издание глава 13 том 003 стр. 118  - 120 специално литвийско издание глава 13 том 003 стр. 118  - 120 LV.ES глава 13 том 003 стр. 118  - 120 MT.ES глава 13 том 003 стр. 118  - 120 PL.ES глава 13 том 003 стр. 118  - 120 SK.ES глава 13 том 003 стр. 118  - 120 специално словенско издание глава 13 том 003 стр. 118  - 120

		19760720Директива на Съветаот 20 юли 1976 годиназа определяне на максимално равнище на ерукова киселина в масла и мазнини, предназначени за консумация от човека, и в хранителни продукти, съдържащи добавени масла или мазнини(76/621/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че е доказано, че прилагането на високи дози рапично масло върху експериментални животни води до нежелани ефекти, но като се има предвид, че не е доказано, че такива ефекти могат да се срещат и при хора;като има предвид, че тези ефекти изглежда се дължат главно на еруковата киселина, една от съставките на това масло;като има предвид, че други ядливи масла и мазнини съдържат ерукова киселина;като има предвид, че в момента продължават по-нататъшни изследвания на маслото на рапичните семена и на други масла и мазнини, но като предпазна мярка, докато не станат ясни резултатите, поглъщането на ерукова киселина трябва да бъде ограничено;като има предвид, че за да бъде постигната тази цел, трябва да бъде определено максимално равнище на съдържанието на ерукова киселина в масла и мазнини и в хранителни продукти, към които те са били добавени; като има предвид обаче, че е възможно без риск за здравето на човека, от предмета на настоящата директива да бъдат изключени хранителните продукти с ниско общо съдържание на мазнини;като има предвид, че за тази цел трябва да бъде прието максимално равнище, което да се приложи не по-късно от 1 юли 1979 г., което при липса на точна и определена научна информация по проблема и като има предвид качественото развитие на производството на рапично масло в Общността, ще осигури предпазване на здравето на човека;като има предвид, че при всички случаи равнището на ерукова киселина не трябва да бъде по-високо от 10 %, считано от 1 юли 1977 г.;като има предвид, че в съответствие с изискванията за гарантиране предпазване на общественото здраве, определени държави-членки вече са определили максимално ниво за еруковата киселина по отношение на видовете продукти и хранителните режими;като има предвид, че методите за вземане на проби и анализ, необходими за определяне на равнището на ерукова киселина в продуктите, които се имат предвид, представлява прилагане на мерки от технически характер; като има предвид, че за да бъде опростена и ускорена процедурата, тяхното приемане трябва да бъде поверено на Комисията;като има предвид, че при всички случаи, когато Съветът предоставя на Комисията властта да прилага правила по отношение на хранителните продукти, трябва да бъде определена процедура, установяваща близко сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителните продукти, създаден с Решение на Съвета от 13 ноември 1969 г. [3],ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива се отнася до:а) масла, мазнини и смеси от тях, които са предназначени като такива за консумация от човека,б) комбинирани хранителни продукти, към които са добавени масла, мазнини или смеси от тях и общото им съдържание на мазнини превишава 5 %; обаче държавите-членки могат да прилагат разпоредбите в настоящата директива към тези хранителни продукти и когато съдържанието на мазнини в тях е равно на или по-малко от 5 %.Член 21. Най-късно от 1 юли 1979 г. равнището на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1, изчислено върху общото равнище на мастните киселини в мастния компонент, не може да бъде по-голямо от 5 %.2. Във всички случаи, считано от 1 юли 1977 г., държавите-членки определят равнище на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1, което не превишава 10 %.Член 3Процедурите по вземане на проби и методите за анализ, необходими за установяване равнището на ерукова киселина в продуктите, посочени в член 1, се определят в съответствие с процедурата, формулирана в член 5.Член 41. Когато държава-членка в резултат от нова информация или повторна преценка на съществуващата информация, направена след приемането на директивата, има подробни основания, потвърждаващи, че максималните равнища на ерукова киселина, посочени в член 2, застрашават човешкото здраве, въпреки че са в съответствие с постановките на настоящата директива, тази държава-членка може временно да преустанови временно или да ограничи прилагането на въпросните постановления на своя територия. Тя незабавно уведомява другите държави-членки и Комисията за това, като представя аргументи за своето решение.2. Комисията разглежда във възможно най-кратък срок аргументите, представени от заинтересованата държава-членка и се консултира с държавите-членки в рамките на Постоянния комитет по хранителните продукти и тогава незабавно представя становището си и взема съответните мерки.3. Ако Комисията прецени, че за да бъдат отстранени затрудненията, упоменати в параграф 1, и за да обезпечи предпазването на човешкото здраве, са необходими промени в настоящата директива, тя започва процедурата, формулирана в член 5, с оглед приемане на тези промени; държавата-членка, която е приела мерки за безопасност в такъв случай може да ги запази, докато промените влязат в сила.Член 51. Когато трябва да бъде следвана процедурата, посочена в настоящия член, проблемът се отнася до Постоянния комитет по хранителните продукти, създаден с решение на Съвета от 13 ноември 1969 г. (наричан по-долу "Комитетът") от неговия председател по негова собствена инициатива или по молба на представител на държава-членка.2. Представителят в Комисията представя проект на мерките, които да бъдат взети от Комитета. Комитетът представя становището си по този проект в рамките на периода, определен от председателя, в зависимост от спешността на проблема. Становищата се приемат с мнозинство от 41 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят според процедурата, предвидена в член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.3. а) Когато представените мерки са в съответствие със становището на Комитета, Комисията ги приема.б) Ако представените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или ако не е дадено становище, Комисията представя незабавно пред Съвета предложение за мерките, които да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.в) Ако в рамките на три месеца от представяне на предложението пред него, Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.Член 6Член 5 се прилага за период от 18 месеца от датата, когато в съответствие с член 5, параграф 1 проблемът за първи път е представен пред Комитета.Член 71. Преди 1 януари 1977 г., ако е необходимо, държавите-членки променят законите си, за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива и незабавно информират Комисията за това.2. Така променените закони се прилагат за продуктите, пуснати за първи път на пазара съответно след 1 юли 1977 г. и 1 юли 1979 г.Член 8Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 юли 1976 година.За СъветаПредседателA. P. L. M. M. van der Stee[1] ОВ C 280, 8.12.1975 г., стр. 13.[2] ОВ C 286, 15.12.1975 г., стр. 39.[3] ОВ L 291, 29.11.1969 г., стр. 9.--------------------------------------------------