title: Директива 2003/98/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор

text:
Важна правна забележка

|

32003L0098

Официален вестник n° L 345 , 31/12/2003 стр. 0090 - 0096 специално чешко издание глава 13 том 32 стр. 701  - 707 специално испанско издание глава 13 том 32 стр. 701  - 707 специално унгарско издание глава 13 том 32 стр. 701  - 707 специално литвийско издание глава 13 том 32 стр. 701  - 707 LV.ES глава 13 том 32 стр. 701  - 707 MT.ES глава 13 том 32 стр. 701  - 707 PL.ES глава 13 том 32 стр. 701  - 707 SK.ES глава 13 том 32 стр. 701  - 707 специално словенско издание глава 13 том 32 стр. 701  - 707

		20031117Директива 2003/98/ЕO на Европейския парламент и на Съветаот 17 ноември 2003 годинаотносно повторната употреба на информацията в обществения секторЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],като взеха предвид становището на Комитета на регионите [3],в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора [4],като имат предвид, че:(1) Договорът предвижда създаването на вътрешен пазар и система, гарантираща, че конкуренцията на вътрешния пазар няма да бъде нарушена. Хармонизиране на правилата и практиките в държавите-членки, свързани с използването на информацията от обществения сектор, допринася за постигането на тези цели.(2) Еволюцията, водеща към развитието на информационно общество, основано на знанията, дава своето отражение върху живота на всички граждани на Общността, като inter alia им дава възможност да се сдобият с нови пътища за достъп и получаване на знания.(3) Дигиталното съдържание играе важна роля в тази еволюция. Производството на съдържание доведе до нарастване на бързото създаване на работни места през последните години и това е процес, който продължава. Повечето от тези работни места са създадени в малки новопоявили се дружества.(4) Общественият сектор събира, произвежда, възпроизвежда и разпространява широка гама информация в много области като например социалната, икономическата, географската, метеорологическата, туризъм, търговия, патентното дело и образованието.(5) Една от главните цели за установяване на вътрешен пазар е създаването на условия, водещи към развитието на услугите на територията на цялата Общност. Информацията в обществения сектор представлява важна отправна точка за продуктите и услугите с цифрово съдържание, който предстои да се превърне в още по-голям източник на съдържание с развитието на съдържанието на безжичните услуги. Широкото презгранично географско покритие предстои също да бъде от основно значение в този контекст. По-широките възможности на повторното използване на информацията в публичния сектор следва inter alia да позволи на европейските фирми да използват неговия потенциал като същевременно допринесат за икономическия растеж и създаването на нови работни места.(6) Съществуват значителни разлики в правилата и практиката в държавите-членки по отношение на експлоатацията на информационните ресурси в обществения сектор, които представляват бариери пред разгръщането на целия икономически потенциал на това ключово средство за документация. Традиционната практика в институциите от публичния сектор при експлоатиране на информацията в публичния сектор се е развила по напълно различни начини. Този факт следва да се вземе предвид. Във връзка с това следва да се предприеме минимално хармонизиране на националните правила и практика при повторното използване на документи в обществения сектор в случаите, в които разликите между различните национални правилници и практика или липсата на яснота се превръщат в препятствие пред безпрепятственото развитие на вътрешния пазар и нормалното изграждане на информационното общество в Общността.(7) Освен това, без минимално хармонизиране на общностно равнище, законодателната дейност на национално ниво, чието начало в редица държави-членки, е вече положено и цели да се даде отговор на технологичните предизвикателства, може да доведе до още по-значителни различия. Въздействието на такива различия и неясноти в законодателствата ще придобиват все по-голямо значение с по-нататъшното развитие на информационното общество, което вече е довело до увеличаване до голяма степен на презграничното използване на информацията.(8) Необходима е обща рамка за условията, от които да се ръководи многократното използване на документите в публичния сектор с цел гарантиране на справедливи, пропорционални и недискриминационни условия за многократното използване на такава информация. Органите от обществения сектор събират, произвеждат, възпроизвеждат и разпространяват документи с цел изпълнение на своите обществени задачи. Използването на такива документи за други цели представлява повторно използване. Политиката на държавите-членки може да надхвърли минималните стандарти, установени в настоящата директива, като по този начин се създадат възможности за по-широка повторна употреба.(9) Настоящата директива не съдържа задължение, което позволява повторна употреба на документите. Решението дали да се даде разрешение за многократно използване или не ще зависи от заинтересованите държави-членки или от съответния орган от обществения сектор. Настоящата директива следва да се прилага по отношение на документи, които са достъпни за повторно използване в случаите, когато органите от обществения сектор предоставят лицензии, продават, разпространяват, обменят или предоставят информация. За да се избегнат припокриващите се субсидии, повторното използване следва да включва по-нататъшното използване на документи в рамките на самата организация за дейности, попадащи извън обхвата на обществените задачи на същите. Дейностите, попадащи извън обществената задача, обикновено включват предоставяне на документи, които се произвеждат, и които се продават изключително на търговски начала и то в условията на конкуренция с други документи на пазара. Определението на "документ" не е предвидено да включва компютърните програми. Директивата доизгражда съществуващите режими за достъп в държавите-членки и не променя националните правила за достъп до документация. Директивата не се прилага в случаите, в които граждани или предприятия в съответствие със съответния режим за достъп, имат правото да получат даден документ, само ако могат да докажат конкретен интерес. На общностно равнище членове 41 (Право на добра администрация) и 42 от Хартата на основните права в Европейския съюз признават правото на всеки гражданин на Съюза, както и на всяко физическо и юридическо лице, пребиваващо в държава-членка или разполагащо с регистрирано седалище в държава-членка, да има достъп до документите на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията. Органите от обществения сектор следва да се насърчават да предоставят за многократно използване всякакви притежавани от тях документи. Институциите от обществения сектор следва да развиват и насърчават многократното използване на документите, включително официалните текстове със законодателен и административен характер в онези случаи, при които институцията от обществения сектор има правото да разрешава тяхното повторно използване.(10) Определенията на "орган от обществения сектор" и "орган, ръководен от общественото право" са взети от Директивите за обществените поръчки (92/50/ЕИО [5], 93/36/ЕИО [6] и 93/37/ЕИО [7] и 98/4/ЕО [8]. Обществените предприятия не са обхванати от тези дефиниции.(11) Настоящата директива установява общо определение на термина "документ", което е в съответствие с посоките на развитието на информационното общество. Определението покрива всякакъв вид отразяване на действия, факти или информация — както и всеки сбор от такива дейности, факти или информация — независимо от носителя на същите (отпечатан на хартия или съхранен в електронна форма или като звукозапис, видеозапис или аудиовизуален запис), притежаван от органите от обществения сектор. Документ, притежаван от институция от обществения сектор, представлява документ, при който институцията от обществения сектор има правото да разреши повторна употреба.(12) Срокът за отговор на исканията за повторно използване следва да бъде разумен и да съответства на еквивалентен срок за искания да достъп до документа съгласно съответните режими на достъп. Разумните срокове в целия Съюз ще стимулират създаването на нови агрегирани информационни продукти и услуги на паневропейско ниво. След като бъде подадено искане за повторно използване, институциите в обществения сектор предоставят документите за достъп за такива срокове, които да позволяват експлоатирането на техния пълен икономически потенциал. Това е от особено значение за динамичното съдържание (например данни за движението), икономическата стойност на което зависи от непосредствения достъп на информацията, както и от редовното ѝ актуализиране. В случай, че следва да се използва лицензия, навременното предоставяне на документите може да бъде част от условията на лицензията.(13) Възможностите за повторно използване могат да бъдат усъвършенствани чрез ограничаване необходимостта от цифровизиране на документите на хартиен носител или от обработка на цифрови файлове с цел постигане на взаимна съвместимост между двата вида документация. Следователно, органите от обществения сектор следва да предоставят документите за достъп във всякакъв предварително съществуващ формат или на всякакъв език с електронни средства, там където това е възможно и уместно. Органите от обществения сектор следва да разглеждат положително исканията за извлечения от съществуващи документи в случаите, в които подаването на такова искане би било свързано с извършването само на обикновена операция. Въпреки това органите от обществения сектор, следва да не се задължават да предоставят извлечения от документ в случаите, в които с това са свързани непропорционално много усилия. За улесняване на повторното използване, органите от обществения сектор следва да предоставят достъп до своите собствени документи във формат, който, доколкото е възможно и подходящо, не зависи от използването на специфичен софтуер. В случаите, в които е възможно и уместно, органите от обществения сектор следва да вземат предвид възможностите за повторното използване на документи от страна на и в полза на хора с увреждания.(14) Там, където услугата е платена, общият приход следва да не надхвърля общите разходи за събирането, производството, възпроизвеждането и разпространението на документите плюс разумен доход от инвестицията като се обърне необходимото внимание на изискванията към самофинансирането на заинтересования орган от обществения сектор, където това е приложимо. В производството се включва създаването и събирането, а разпространението е възможно да включва също подкрепа в полза на потребителя. Възстановяването на разходите, доминирано от разумен доход от инвестицията, в съответствие с приложимите счетоводни принципи и съответния метод за изчисляване на разходите на въпросният орган от обществения сектор, представлява горната граница на таксата като следва да се изключи възможността за формиране на всякакви прекалено високи такси. Горната граница за таксите, установена в настоящата директива, не накърнява правото на държавите-членки или институциите от обществения сектор да прилагат по-ниски такси или да извършват услугата безплатно, като държавите-членки, от своя страна, следва да насърчават институциите от обществения сектор да предоставят наличните документи срещу такси, които да не превишават пределната стойност на възпроизводството и разпространението на документите.(15) Гарантиране на яснотата и обществената достъпност на условията за повторно използване на документите в обществения сектор е предпоставка за развитието на информационния пазар на територията на цялата Общност. Във връзка с това следва ясно да се информират потенциалните потребители за всички условия, свързани с повторното използване на документите. Там където е уместно, държавите-членки следва да насърчават създаването на показалци, на наличните документи, достъпни онлайн в Интернет, с което да стимулират и улеснят заявките за повторно използване. Заявителите за повторно използване на документи, следва да бъдат информирани относно достъпните средствата за компенсация, свързани с решенията или практиките, които се отнасят за тях. Това ще бъде от особена важност за малките и средни предприятия, които е възможно да не са запознати с начините за взаимодействие с органите от обществения сектор от останалите държави-членки и съответните средства за компенсиране на изискванията ред.(16) Предоставянето на обществен достъп за всички налични документи, притежавани от обществения сектор — засягащи не само политическия процес, но също и правния и административния процес — е фундаментален инструмент за разширяване правото на осведоменост, което представлява основен принцип на демокрацията. Тази цел е приложима за институциите на всички нива, местно, национално и международно.(17) В някои случаи повторното използване на документите се осъществява, без за това да бъде предоставяна лицензия. В други случаи се издава лицензия, в която се налагат условия за повторното използване на документи от лицето, на което е издадена лицензия, които условия са свързани с такива въпроси като надеждност, правилно използване на документите, гарантиране на непромяна съдържанието на документите и признаване и позоваване на източника. В случай, че органите от обществения сектор издават лицензии за повторно използване на документи, условията по лицензията следва да са справедливи и прозрачни. Стандартните лицензии, които са на разположение онлайн в Интернет, също могат да играят важна роля в това отношение. Следователно държавите-членки следва да предвидят наличност на такива стандартни лицензии.(18) В случай, че компетентният орган реши да премахне режима на повторна употреба за някои документи или да прекрати актуализирането на тези документи, същият следва да публикува такива решения с електронни средства при първа възможност и в най-кратки срокове.(19) Условията за повторно използване следва да бъдат недискриминиращи за сравними категории повторно използване. Тези условия, например, следва да не препятстват безплатния обмен на информация между органите от обществения сектор при изпълнението на обществени задачи, докато същевременно останалите потребители заплащат такса за повторно използване на същите документи. Освен това, тези условия следва да не препятстват приемането на диференцирана политика за таксуване на различните видове повторно използване на документи с търговска и нетърговска цел.(20) Органите от обществения сектор следва да спазват правилата за конкуренция, когато установяват принципите за повторно използване на документи, като, доколкото е възможно, избягват сключването на изключителни споразумения с частни партньори. Освен това, с цел предоставяне на услуги от общ икономически интерес, понякога може да се окаже необходимо прилагането на изключително право за многократното използване на документи в обществения сектор. Такъв може да бъде случаят, в който нито един търговски издател не е съгласен да публикува информацията без такова изключително право.(21) Настоящата директива следва да се осъществява и прилага в пълно съответствие с принципите, свързани със защитата на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни [9].(22) Правата върху интелектуалната собственост на трети страни не са засегнати от настоящата директива. За да се избегнат евентуални съмнения терминът "права върху интелектуалната собственост" се отнася само за авторското право и свързаните с него права (включително формите на защита sui generis). Настоящата директива не се прилага по отношение на документи, върху които се разпростират правата на индустриална собственост, каквито са патентите, регистрираният дизайн и запазените марки. Директивата не засяга съществуването, нито притежаването на правото върху интелектуална собственост на органите от обществения сектор, нито ограничава упражняването на тези права по какъвто и да било начин извън границите, установени с настоящата директива. Задълженията, наложени с настоящата директива, следва да се прилагат само дотолкова, доколкото тези задължения са съвместими с разпоредбите на международните споразумения за защита на правата върху интелектуална собственост, и по-специално с Бернската конвенция за защита на литературни и художествени произведения (Бернската конвенция) и Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правото върху интелектуална собственост (Споразумението TRIPS). Органите от обществения сектор, въпреки това, следва да упражняват своето авторско право върху интелектуална собственост по такъв начин, който да улеснява повторното използване.(23) Инструментите, които помагат на потенциалните потребители да намират документи за повторно използване наред с условията за повторно използване могат в значителна степен да улеснят презграничното използване на документи от обществения сектор. Следователно, държавите-членки следва да гарантират наличието на практически разпоредби, които да подпомагат потребителите при търсенето на документи за повторно използване. Примери за такива практически разпоредби могат да бъдат списъци, на разположение свободно онлайн, с наличните за повторно използване основни документи (документи, които се използват повторно с повишен интерес или които имат потенциал за повишена повторна употреба), както и портални интернет страници, които са свързани с децентрализирани списъци с материали.(24) Настоящата директива не засяга Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество [10] и Директива 96/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 1996 г. относно правната защита на базите данни [11]. В настоящата директива са посочени условията, в рамките на които органите от обществения сектор могат да упражняват своите права върху интелектуална собственост на вътрешния информационен пазар, когато позволяват повторното използване на документи.(25) Тъй като целите на предлаганите действия, а именно създаването на информационни продукти и услуги на територията на Общността, базирани на документи на органите от обществения сектор и разширяването на презграничното използване на документи на органите на обществения сектор от страна на частни фирми за информационни продукти и услуги с добавена стойност, както и ограничаване нарушение на конкуренцията на пазара на Общността, не могат да бъдат постигнати от държавите-членки в достатъчна степен, вследствие на което, предвид характерния за Общността мащаб и въздействието на горепосочените действия, могат да се постигнат по-успешно на ниво на Общността, Общността може да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, формулиран в този член, настоящата директива надхвърля онова, което е необходимо за постигането на тези цели. С настоящата директива следва да се постигне минимална степен на хармонизиране, като по този начин се избягват по-нататъшни несъответствия между държавите-членки при работата с повторното използване на документи от обществения сектор,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Предмет и обхват1. Настоящата директива установява минимален набор от правила, ръководещи повторното използване и практическите средства за улесняване на повторното използване на съществуващите документи, притежавани от органите от обществения сектор в държавите-членки.2. Настоящата директива не се прилага по отношение на:а) документи, предоставянето на които е дейност, попадаща извън обхвата на обществената задача на заинтересованите органи от обществения сектор съгласно определеното от закона и или от други задължителни правила в държава-членка, или, при липса на такива правила — в съответствие с общата административна практика във въпросната държава-членка;б) документи за които, правата върху интелектуалната собственост се държат от трети страни;в) документи, които са изключени от достъп по силата на режимите за достъп в държавите-членки, включително въз основа на:- защита на националната сигурност (например Държавна сигурност) или обществената безопасност,- поверителния характер на статистически данни или търговски данни;г) документи, притежание на лица, занимаващи се с разпространение на обществени услуги и техните филиали, както и притежание на други органи или техни филиали за осъществяване на разпространение на обществени услуги в рамките на техните компетенции;д) документи, притежание на учебни и изследователски заведения, като например училища, университети, архиви, библиотеки и научноизследователски органи, включително, там където е уместно, на организации, създадени за разпространение на резултати от научноизследователска дейност;е) документи, притежание на културни институции, като например музеи, библиотеки, архиви, оркестри, опери, балети и театри.3. Настоящата директива продължава да доизгражда режимите на достъп в държавите-членки и не засяга вече съществуващите режими на достъп. Настоящата директива не се прилага в случаите, в които, за да получат достъп до документите, гражданите или фирмите трябва да докажат конкретен интерес съгласно режима за достъп.4. Настоящата директива оставя непроменени и по никакъв начин не засяга нивото на защита на физическите лица що се отнася до обработката на лични данни съгласно разпоредбите на Общността и на националното законодателство, нито, в частност, променя задълженията и правата, установени в Директива 95/46/ЕО.5. Задълженията, които се налагат от настоящата директива, се прилагат само дотолкова, доколкото тези задължения са съвместими с разпоредбите на международните споразумения в областта на защитата на правата върху интелектуалната собственост, и по-специално, Бернската конвенция и Споразумението TRIPS.Член 2ОпределенияЗа целите на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:1. "орган от обществения сектор" означава държавните, регионалните или местните власти и органи, институции, ръководени от публичното право, и асоциации, формирани от един или повече такива органи или един или повече такива органи, които се управляват от публичното право;2. "орган, управляван от публичното право" означава всеки орган, който е:а) създаден с конкретната цел да отговори на нуждите от общ интерес, и който няма промишлен, нито търговски характер; иб) юридическо лице; ив) получава по-голямата част от финансирането си от държавата или от регионалните или от местните власти или от други органи, ръководени от публичното право; или е субект, чието управление се контролира от такива органи; или има административен, управителен или надзорен съвет, повечето от половината от членовете на чийто състав са посочени от държавата, регионалните или местните власти или от други институции, управлявани от публичното право;3. "документ" означава:а) всяко съдържание, независимо от носителя му (хартиен или съхраняван в електронна форма, или като звукозапис, видеозапис, или аудиовизуален запис);б) всяка част от такова съдържание;4. "повторно използване" означава използването от страна на физически или юридически лица на документи, притежание на институциите в обществения сектор, за търговски или нетърговски цели, различни от първоначалната цел в рамките на обществената задача, за която документите са били създадени. Обменът на документи между органите от обществения сектор само с цел преследването на техните обществени задачи не представлява повторно използване;5. "лични данни" означава данни, както е определено в член 2, буква а) от Директива 95/46/ЕО.Член 3Общ принципДържавите-членки гарантират, че когато повторното използване на документи, притежание на органите от обществения сектор, бъде позволено, тези документи да подлежат на многократно използване за търговски и нетърговски цели в съответствие с условията, определени в глави III и IV. Когато е възможно, документите се предоставят посредством електронни средства.ГЛАВА IIИСКАНЕ ЗА ПОВТОРНО ИЗПОЛЗВАНЕЧлен 4Приложими изисквания по отношение на обработка на заявки за повторно използване1. Органите от обществения сектор, там където е уместно и подходящо, обработват чрез електронни средства исканията за многократно използване и предоставят документа за повторно използване на заявителя или, ако е необходима лицензия, финализират предложението за лицензия на заявителя в рамките на разумен срок, който да съответства на графиците, установени за обработката на заявки за достъп до документи.2. В случаите, в които не са установени правила, нито други правила, регулиращи навременното предоставяне на документи, институциите в обществения сектор обработват заявката и доставят документите за многократно използване на заявителя или, ако е необходимо разрешение, финализират предложението за лицензия на заявителя в рамките на срок не по-дълъг от двадесет работни дни след получаването на заявката. Този срок може да се удължи с още двадесет работни дни при особено големи или сложни за изпълнение на тези искания. В такива случаи заявителят е нотифициран в рамките на три седмици след първоначалната заявка, в което се указва, че за обработка на заявката е необходимо повече време.3. В случай на отрицателно решение, институциите в обществения сектор представят на заявителя основания за отказа, почиващи на съответните разпоредби от режима за достъп в тази държава-членка или на вътрешнодържавните разпоредби, приети в съответствие с настоящата директива, и по-специално на член 1, параграф 2, букви а), б) или в), или на член 3. В случаите, в които отрицателното решение се основава на член 1, параграф 2, буква б), органите от обществения сектор включват препратка към физическо или юридическо лице, което притежава правата в случай, че това е известно, или, като алтернатива, към издалото разрешението лице, от което институцията от обществения сектор е получила съответния материал.4. Всички отрицателни решения съдържат позоваване на средствата за компенсация в случай, че заявителят желае да обжалва решението.5. Органите от обществения сектор, предмет на член 1, параграф 2, букви г), д) или е), следва да не бъдат задължавани да спазват изискванията на настоящия член.ГЛАВА IIIУСЛОВИЯ ЗА ПОВТОРНО ИЗПОЛЗВАНЕЧлен 5Налични формати1. Органите от обществения сектор предоставят своите документи във всички предварително съществуващи формати или езици като си служат с електронни средства, там където това е възможно и уместно. Това не включва задължение за институциите в публичния сектор да създават или адаптират документи с цел да отговарят на изискванията на искането, нито включва задължение за предоставяне на извадки от документи в случаите, в които това би било свързано с непропорционално големи усилия, излизащи извън рамките на една проста операция.2. На основание на настоящата директива от органите от обществения сектор не може да се изисква да продължават производството на определен тип документи с оглед повторното използване на такива документи от частна организация или организация от обществения сектор.Член 6Принципи на таксуванетоВ случаите, в които се практикува таксуване, общият приход от доставяне и разрешаване на повторно използване на документи не надвишава стойността на събирането, производството, възпроизвеждането и разпространението заедно с разумен приход от инвестицията. В образуването на таксите следва да се вземе предвид себестойността през определен счетоводен период, като се извърши калкулиране, съответстващо на приложимите счетоводни принципи по отношение на заинтересованите органи от обществения сектор.Член 7ПрозрачностВсички приложими условия и стандартни такси за повторно използване на документи, притежание на органите от обществения сектор, се преустановяват и публикуват с помощта на електронни средства, там където това е възможно и уместно. При поискване, органът от обществения сектор посочва изчислението, взето като основа за публикуваната такса. Освен това, съответният орган от обществения сектор посочва и кои фактори ще бъдат взети предвид при изчислението на такси за нехарактерни случаи. Органите от обществения сектор също гарантират, че заявителите за многократно използване на документи са информирани относно наличните средства за компенсация, свързани с решенията или практиките, които се отнасят за тях.Член 8Лицензии1. Органите от обществения сектор могат да се разпоредят относно повторното използване на документи или без да поставят условия, или, в случаите, в които е уместно, могат да поставят условия, състоящи се в издаването на разрешение, свързано със съответните въпроси. Тези условия следва да не налагат ненужни ограничения върху възможностите за многократно използване, нито следва да се използват с цел ограничаване на конкуренцията.2. В държавите-членки, в които се използват лицензии, държавите-членки гарантират, че стандартните лицензии за многократно използване на документи от обществения сектор, които могат да бъдат адаптирани, така че да отговарят на конкретни заявления за лицензии, са налице в цифров формат с оглед да могат да бъдат обработвани по електронен начин. Държавите-членки насърчават всички органи от обществения сектор да използват стандартни лицензии.Член 9Практически договореностиДържавите-членки гарантират наличието на практически договорености, които да улесняват търсенето на документи, които са на разположение за повторно използване, например, списъци с материали, за предпочитане достъпни онлайн, на основните документи, както и портални интернет страници, които са свързани с децентрализирани списъци с материали.ГЛАВА IVНЕДИСКРИМИНАЦИОННА И ЧЕСТНА ТЪРГОВИЯЧлен 10Недискриминация1. Всички приложими условия за повторно използване на документи са недискриминационни по отношение на сравними категории на повторно използване.2. Ако документите са повторно използвани от органи от обществения сектор като изходен материал за нейната търговска дейност, която излиза извън обхвата на нейните обществени задачи, за доставката на документи за такива дейности се прилагат същите такси и други условия, каквито се прилагат и по отношение на другите потребители.Член 11Забрана за изключителни договорености1. Повторното използване на документи е отворено за всички потенциални действащи на пазара лица, дори и ако един или повече участници на пазара вече използват продукти с добавена стойност, базирани на тези документи. В договорите или другите договорености между институциите в обществения сектор, притежаващи документите, и трети лица не се включва предоставяне на изключителни права.2. Въпреки това, в случаите, в които в интерес на обществото е необходимо включването на изключително право при предоставянето на услуга, валидността на основанието за предоставяне на такова изключително право подлежи на редовно преразглеждане като при всички случаи подлежи на такова преразглеждане на всеки три години. Изключителните споразумения, установени след влизането в сила на настоящата директива, следва да бъдат прозрачни и да се обнародват.3. Съществуващите изключителни договорености, за които няма основания да бъдат подведени под изключение съгласно параграф 2, се прекратяват с изтичането на договора или при всички случаи не по-късно от 31 декември 2008 г.ГЛАВА VЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 12ПрилаганеДържавите-членки въвеждат в сила необходимите законовите, подзаконовите и административните разпоредби, , за да се съобразят с настоящата директива преди 1 юли 2005 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 13Преразглеждане1. Комисията преразглежда прилагането на настоящата директива преди 1 юли 2008 г. и съобщава резултатите от това преразглеждане заедно с всички предложения за изменение в директивата на Европейския парламент и на Съвета.2. Преразглеждането, по-специално, е адресирано към обхвата и ползата от настоящата директива, включително степента на увеличение на многократното използване на документите от обществения сектор, последствията от принципите, приложени при таксуването и многократното използване на официални текстове от законодателен и административен характер, както и по-нататъшните възможности за усъвършенстване на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар и развитието на Европейска индустрия на съдържанието.Член 14Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 15АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 17 ноември 2003 година.За ПарламентаПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателG. Alemanno[1] ОВ С 227 Е, 24.9.2002 г., стр. 382.[2] ОВ С 85, 8.4.2003 г., стр. 25.[3] ОВ С 73, 26.3.2003 г., стр. 38.[4] Становище на Европейския парламент от 12 февруари 2003 г. (все още непубликувано в Официален вестник), Обща позиция на Съвета от 26 май 2003 г. (ОВ С 159 Е, 8.7.2003 г., стр. 1). Позиция на Европейския парламент от 25 септември 2003 г. (все още непубликувана в Официален вестник). Решение на Съвета от 27 октомври 2003 г.[5] ОВ L 209, 24.7.1992 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2001/78/ЕО на Комисията (ОВ L 285, 29.10.2001 г., стр. 1).[6] ОВ L 199, 9.8.1993 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2001/78/ЕО на Комисията.[7] ОВ L 199, 9.8.1993 г., стр. 54. Директива, последно изменена с Директива 2001/78/ЕО на Комисията.[8] ОВ L 101, 1.4.1998 г., стр. 1.[9] ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31.[10] ОВ L 167, 22.6.2001 г., стр. 10.[11] ОВ L 77, 27.3.1996 г., стр. 20.--------------------------------------------------


title: Директива 2006/103/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година относно адаптиране на някои директиви в областта на транспортната политика поради присъединяването на България и Румъния

text:
Важна правна забележка

|

32006L0103

Официален вестник n° L 363 , 20/12/2006 стр. 0344 - 0351

		Директива 2006/103/ЕО на Съветаот 20 ноември 2006 годинаотносно адаптиране на някои директиви в областта на транспортната политика поради присъединяването на България и РумънияСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Договора за присъединяването на България и Румъния [1], и по-специално член 4, параграф 3 от него,като взе предвид Акта за присъединяване на България и Румъния, и по-специално член 56 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че:(1) В съответствие с член 56 от Акта за присъединяване, съгласно който, когато актовете на институциите остават валидни след 1 януари 2007 г. и изискват адаптиране, дължащо се на присъединяването, и необходимите адаптации не са предвидени в Акта за присъединяване или в неговите приложения, необходимите актове трябва да бъдат приети от Съвета, освен ако Комисията не е приела първоначалния акт.(2) Заключителният акт на конференцията, която подготви окончателния текст на Договора за присъединяване, посочва, че високодоговарящите се страни са достигнали до политическо споразумение относно поредица от адаптации на актове, приети от институциите, необходими поради присъединяването, и приканва Съвета и Комисията да приемат тези адаптации преди присъединяването в тяхната пълнота и последна редакция, когато това е необходимо, за да бъде взето предвид развитието на законодателството на Съюза.(3) Директиви 82/714/ЕИО [2], 91/439/ЕИО [3], 91/440/ЕИО [4], 91/672/ЕИО [5], 92/106/ЕИО [6], 96/26/ЕО [7], 1999/37/ЕО [8], 1999/62/ЕО [9] и 2003/59/ЕО [10] трябва следователно да бъдат съответно изменени,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директиви 82/714/ЕИО, 91/439/ЕИО, 91/440/ЕИО, 91/672/ЕИО, 92/106/ЕИО, 96/26/ЕО, 1999/37/ЕО, 1999/62/ЕО и 2003/59/ЕО се изменят в съответствие с приложението.Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, , за да се съобразят с настоящата директива, най-късно към датата на присъединяване на България и Румъния. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила, при условие че Договорът за присъединяване на България и Румъния влезе в сила, и на датата на влизането му в сила.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 ноември 2006 година.За СъветаПредседателJ. Korkeaoja[1] ОВ L 157, 21.6.2005 г., стр. 11.[2] ОВ L 301, 28.10.1982 г., стр. 1.[3] ОВ L 237, 24.8.1991 г., стр. 1.[4] ОВ L 237, 24.8.1991 г., стр. 25.[5] ОВ L 373, 31.12.1991 г., стр. 29.[6] ОВ L 368, 17.12.1992 г., стр. 38.[7] ОВ L 124, 23.5.1996 г., стр. 1.[8] ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 57.[9] ОВ L 187, 20.7.1999 г., стр. 42.[10] ОВ L 226, 10.9.2003 г., стр. 4.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕТРАНСПОРТНА ПОЛИТИКАА. АВТОМОБИЛЕН ТРАНСПОРТ1. 31991 L 0439: Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, 24.8.1991 г., стр. 1), изменена със:- 11994 N: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 21),- 31994 L 0072: Директива 94/72/ЕО на Съвета от 19 декември 1994 г. (ОВ L 337, 24.12.1994 г., стр. 86),- 31996 L 0047: Директива 96/47/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. (ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 1),- 31997 L 0026: Директива 97/26/ЕО на Съвета от 2 юни 1997 г. (ОВ L 150, 7.6.1997 г., стр. 41),- 32000 L 0056: Директива 2000/56/ЕО на Комисията от 14 септември 2000 г. (ОВ L 237, 21.9.2000 г., стр. 45),- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32003 L 0059: Директива 2003/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. (ОВ L 226, 10.9.2003 г., стр. 4),- 32003 R 1882: Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г. (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).а) В приложение I, точка 2, третото тире и текстът след него под думите "страница 1 трябва да съдържа" се заменят със следния текст:"— отличителният знак на държавата-членка, издаваща свидетелството за управление, като тези знаци са, както следва:В : БелгияBG : БългарияCZ : Чешката републикаDK : ДанияD : ГерманияEST : ЕстонияGR : ГърцияE : ИспанияF : ФранцияIRL : ИрландияI : ИталияCY : КипърLV : ЛатвияLT : ЛитваL : ЛюксембургH : УнгарияM : МалтаNL : НидерландияA : АвстрияPL : ПолшаP : ПортугалияRO : РумънияSLO : СловенияSK : СловакияFIN : ФинландияS : ШвецияUK : Обединеното кралство."б) В приложение I, точка 3, второто тире се заменя със следния текст:"Ако държава-членка желае да състави тези данни на национален език, който е различен от един от следните езици: български, испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, фински или шведски, то тя трябва да подготви двуезична версия на свидетелството за управление, като използва един от гореспоменатите езици, без да се нарушават другите разпоредби на настоящото приложение.".в) В приложение Iа, точка 2, буква в) се заменя със следния текст:"в) отличителният знак на държавата-членка, издаваща свидетелството за управление, като тези знаци са, както следва:В : БелгияBG : БългарияCZ : Чешката републикаDK : ДанияD : ГерманияEST : ЕстонияGR : ГърцияE : ИспанияF : ФранцияIRL : ИрландияI : ИталияCY : КипърLV : ЛатвияLT : ЛитваL : ЛюксембургH : УнгарияM : МалтаNL : НидерландияA : АвстрияPL : ПолшаP : ПортугалияRO : РумънияSLO : СловенияSK : СловакияFIN : ФинландияS : ШвецияUK : Обединеното кралство."г) В приложение Iа, точка 2, буква д) се заменя със следния текст:"д) думите "модел на Европейските общности" на езика(езиците) на държавата-членка, издаваща свидетелството за управление, и думите "Свидетелство за управление на МПС" на другите езици на Общността, отпечатани в розово, които оформят фона на свидетелството за управление:Свидетелство за управление на МПСPermiso de ConducciónŘidičský průkazKørekortFührerscheinJuhilubaΆδεια ΟδήγησηςDriving LicencePermis de conduireCeadúnas TiománaPatente di guidaVadītāja apliecībaVairuotojo pažymėjimasVezetői engedélyLiċenzja tas-SewqanRijbewijsPrawo JazdyCarta de ConduçãoPermis de conducereVodičský preukazVozniško dovoljenjeAjokorttiKörkort;"д) В приложение Iа, текстът на точка 2, буква б) текстът под думите "Страница 2 трябва да съдържа" се заменя със следния текст:"Ако държава-членка желае да състави тези данни на национален език, който е различен от един от следните езици: български, испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, фински или шведски, то тя трябва да подготви двуезична версия на свидетелството за управление, като използва един от гореспоменатите езици, без да се нарушават другите разпоредби на настоящото приложение."2. 31992 L 0106: Директива 92/106/ЕИО на Съвета от 7 декември 1992 г. за създаване на общи правила за някои видове комбиниран транспорт на товари между държавите-членки (ОВ L 368, 17.12.1992 г., стр. 38), изменена със:- 11994 N: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 21),- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33).В член 6, параграф 3 между текстовете за Белгия и за Чешката република се добавя следният текст:"— България:данък върху превозните средства;"и между текстовете за Португалия и Словения се добавя следният текст:"— Румъния:Taxa asupra mijloacelor de transport;".3. 31996 L 0026: Директива 96/26/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. за допускане до професията на автомобилен превозвач на товари и автомобилен превозвач на пътници и взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, предназначени да улеснят упражняването на правото на свободно установяване на тези превозвачи за осъществяване на вътрешни и международни превози (ОВ L 124, 23.5.1996 г., стр. 1), последно изменена със:- 31998 L 0076: Директива 98/76/ЕО на Съвета от 1 октомври 1998 г. (ОВ L 277, 14.10.1998 г., стр. 17),- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32004 L 0066: Директива 2004/66/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. (ОВ L 168, 1.5.2004 г., стр. 35).В приложение Iа бележка под линия 1 се заменя със следния текст:"1. Отличителен символ за държавата: (В) Белгия, (BG) България, (CZ) Чешка Република, (DK) Дания, (D) Германия, (EST) Естония, (GR) Гърция, (E) Испания, (F) Франция, (IRL) Ирландия, (I) Италия, (CY) Кипър, (LV) Латвия, (LT) Литва, (L) Люксембург, (H) Унгария, (M) Малта, (NL) Нидерландия, (A) Австрия, (PL) Полша, (P) Португалия, (RO) Румъния, (SLO) Словения, (SK) Словакия, (FIN) Финландия, (S) Швеция, (UK) Обединеното кралство."4. 31999 L 0037: Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно документи за регистрация на превозни средства (ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 57), изменена със:- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32003 L 0127: Директива 2003/127/ЕО на Комисията от 23 декември 2003 г. (ОВ L 10, 16.1.2004 г., стр. 29).а) В приложение I, точка II.4 след текста за Белгия се добавя следният текст:"BG : България"и след текста за Португалия:"RO : Румъния".б) В приложение I, точка III.1.А, буква б) след текста за Белгия се добавя следният текст:"BG : България"и след текста за Португалия:"RO : Румъния".в) В приложение II, точка II.4 след текста за Белгия се добавя следният текст:"BG : България"и след текста за Португалия:"RO : Румъния".г) В приложение II, точка III.1.А, буква б) след текста за Белгия се добавя следният текст:"BG : България"и след текста за Португалия:"RO : Румъния".5. 31999 L 0062: Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 г. относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (ОВ L 187, 20.7.1999 г., стр. 42), изменена със:- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32006 L 0038: Директива 2006/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. (ОВ L 157, 9.6.2006 г., стр. 8).В член 3, параграф 1, между текстовете за Белгия и Чешката република се добавя следният текст:"— България:данък върху превозните средства,";и между текстовете за Португалия и Словения:"— Румъния:Taxa asupra mijloacelor de transport;".6. 32003 L 0059: Директива 2003/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. относно начална квалификация и продължаващо обучение на водачи на някои пътни превозни средства за превоз на товари или пътници за изменение на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета и Директива 91/439/ЕИО на Съвета и за отменяне на Директива 76/914/ЕИО на Съвета (ОВ L 226, 10.9.2003 г., стр. 4), изменена със:- 32004 L 0066: Директива 2004/66/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. (ОВ L 168, 1.5.2004 г., стр. 35).а) В приложение II, точка 2, след думите "страна 1 съдържа" в буква в) между текстовете за Белгия и Чешката република се добавя следният текст:"BG : България"и между текстовете за Португалия и Словения:"RO : Румъния".б) В приложение II, точка 2, под думите "страна 1 съдържа" в буква д) преди текста за Чешката република се добавя следният текст:"карта за квалификация на водача"и между текстовете за Португалия и Словакия:"Cartela de pregătire profesională a conducătorului auto".в) В приложение II, точка 2, под думите "страна 2 съдържа" второто изречение на буква б) се заменя със следния текст:"Ако държава-членка желае да състави тези данни на национален език, който е различен от един от следните езици: български, испански, чешки, датски, немски, естонски, гръцки, английски, френски, италиански, латвийски, литовски, унгарски, малтийски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, фински или шведски, то тя трябва да подготви двуезична версия на свидетелството за управление, като използва един от гореспоменатите езици, без да се нарушават другите разпоредби на настоящото приложение.".Б. ЖЕЛЕЗОПЪТЕН ТРАНСПОРТ31991 L 0440: Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, 24.8.1991 г., стр. 25), изменена със:- 32001 L 0011: Директива 2001/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 г. (ОВ L 75, 15.3.2001 г., стр. 1),- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32004 L 0051: Директива 2004/51/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. (ОВ L 164, 30.4.2004 г., стр. 164).В приложение I след списъка на пристанища след текста за Белгия се добавя следният текст:"БЪЛГАРИЯВарнаБургасРусеЛомВидин";и след текста за Португалия:"ROMÂNIAConstanțaMangaliaMidiaTulceaGalațiBrăilaMedgidiaOltenițaGiurgiuZimniceaCalafatTurnu SeverinOrșova"В. ТРАНСПОРТ ПО ВЪТРЕШНИТЕ ВОДНИ ПЪТИЩА1. 31982 L 0714: Директива 82/714/ЕИО на Съвета от 4 октомври 1982 г. за установяване на техническите изисквания за плавателни съдове по вътрешни водни пътища (ОВ L 301, 28.10.1982 г., стр. 1) изменена със:- 11994 N: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 21),- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33).Приложение I се изменя, както следва:i) към "ГЛАВА II", "Зона 3" се добавя следният текст:"Република БългарияДунав: от rkm 845,650 до rkm 374,100","РумънияДунав: от границата Сърбия и Черна гора—Румъния до Черно море на ръкава Sulina,Канал Дунав—Черно море (дължина 64,410 km): от сливането с река Дунав на km 299,300 на река Дунав на Cernavodă (съответно km 64 и km 410 на канала) до пристанището Констанца Юг—Agigea (km "0" на Канала);Poarta Albă—Midia Năvodari Canal (дължина 34,600 km): от сливането с река Дунав с канал Черно море на km 29 и km 410 на Poarta Albă (съответно km 27 и km 500 на канала) до пристанище Midia (km "0" на канала)"ii) към "ГЛАВА III", "Зона 4" се добавя следният текст:"РумънияВсички други водни пътища, които не са изброени в Зона 3.".2. 31991 L 0672: Директива 91/672/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г. относно взаимното признаване на националните свидетелства за капитани на речни кораби за превоз на стоки и пътници по вътрешни водни пътища (ОВ L 373, 31.12.1991 г., стр. 29), изменена със:- 11994 N: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 21),- 12003 T: Акт относно условията за присъединяване и промените в учредителните договори — Присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32003 R 1882: Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г. (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).а) Приложение I се изменя, както следва:i) в "ГРУПА А" се добавя следният текст:"Румъния- brevet de căpitan fluvial categoria A (капитански сертификат А) (в съответствие със Заповед № 984/ 4.7.2001 на министъра на благоустройството, транспорта и жилищната политика за утвърждаване на регламента за издаване на национални сертификати за професионална квалификация за персонал на речното корабоплаване, M. Of., p. I, № 441/6.VIII.2001).";ii) в "ГРУПА Б" се добавя следният текст:"Република България- Свидетелство за правоспособност "Капитан вътрешно плаване";- Свидетелство за правоспособност "Щурман вътрешно плаване" (Наредба № 6 от 25.7.2003 г. на министъра на транспорта и съобщенията за компетентност на морските лица в Република България, обн. ДВ, бр. 83 от 2003 г.)","Румъния- brevet de căpitan fluvial categoria B (капитански сертификат Б) (в съответствие със Заповедта № 984/ 4.7.2001 на министъра на благоустройството, транспорта и жилищната политика за утвърждаване на регламента за издаване на национални сертификати за професионална квалификация за персонал на речното корабоплаване, M. Of., р. I, № 441/6.VIII.2001).";б) В приложение II се добавя следният текст:"РумънияДунав: от Браила (km 175) до Черно море на ръкава Sulina".--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 12 юни 1989 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място

text:
Важна правна забележка

|

31989L0391

Официален вестник n° L 183 , 29/06/1989 стр. 0001 - 0008 специално финландско издание: глава 5 том 4 стр. 0146  специално шведско издание: глава 5 том 4 стр. 0146  специално чешко издание глава 05 том 01 стр. 349  - 357 специално испанско издание глава 05 том 01 стр. 349  - 357 специално унгарско издание глава 05 том 01 стр. 349  - 357 специално литвийско издание глава 05 том 01 стр. 349  - 357 LV.ES глава 05 том 01 стр. 349  - 357 MT.ES глава 05 том 01 стр. 349  - 357 PL.ES глава 05 том 01 стр. 349  - 357 SK.ES глава 05 том 01 стр. 349  - 357 специално словенско издание глава 05 том 01 стр. 349  - 357

		19890612Директива на Съветаот 12 юни 1989 годиназа въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място(89/391/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и в частност член 118а от него;като взе предвид предложението на Комисията [1], изготвено след съгласуване с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място;в сътрудничество с Европейския парламент [2];като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3];като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приема с директиви минимални изисквания за насърчаване на подобренията, в частност на работната среда, за да се гарантира по-добро ниво на закрила на безопасността и здравето на работниците;като има предвид, че настоящата директива не оправдава намаляване на вече постигнатото ниво на закрила, постигнато във всяка отделна държава-членка, държавите-членки, които са задължени съгласно Договора да насърчават подобренията на условията в тази област и да хармонизират условията, като запазват извършените подобрения,като има предвид, че е известно, че работниците могат да бъдат изложени на въздействието на опасни фактори на околната среда на работното им място по време на професионалния им живот,като има предвид, че съгласно член 118а от Договора такива директиви трябва да избягват налагането на административни, финансови и правни ограничения, които биха възпрепятствали създаването и развитието на малките и средни предприятия,като има предвид, че Съобщението на Комисията относно нейната програма за безопасността, хигиената и здравето на работното място [4] предвижда приемането на директиви, които имат за цел гарантиране на безопасността и здравето на работниците,като има предвид, че Съветът, в своята Резолюция от 21 декември 1987 г. относно безопасността, хигиената и здравето на работното място [5] взе под внимание намерението на Комисията да представи на Съвета в близко бъдеще директива за организацията на безопасните и здравословни условия на труд на работниците;като има предвид, че през февруари 1988 г. Европейският парламент прие четири резолюции вследствие на дебатите за вътрешния пазар и закрилата на работниците; като има предвид, че тези резолюции по-конкретно приканиха Комисията да изготви рамкова директива, която да служи за основа на по-специфични директиви, обхващащи всички рискове, свързани с безопасните и здравословни условия на труд;като има предвид, че държавите-членки носят отговорността за насърчаване на подобренията в областта на безопасността и здравето на работниците на тяхната територия; като има предвид, че предприемането на мерки за опазване на здравето и безопасността на работниците при работа също помага, в някои случаи, и за опазване на здравето и вероятно безопасността на лицата, които живеят с тях;като има предвид, че законодателните системи на държавите-членки, в областта на здравословните и безопасни условия на труд се различават в значителна степен и трябва да бъдат подобрени; като има предвид, че националните разпоредби по въпроса, които често включват технически изисквания и/или стандарти за саморегулиране, могат да доведат до различна степен на опазване на безопасността и здравето и да позволят конкуренция за сметка на безопасността и здравето;като има предвид, че честотата на трудовите злополуки и на професионалните заболявания все още е прекалено висока; като има предвид, че превантивните мерки трябва да бъдат незабавно въведени или подобрени, за да се гарантира безопасността и здравето на работниците и да се осигури по-висока степен на закрила;като има предвид, че за да се осигури по-добра степен на закрила, работниците и/или техните представители трябва да бъдат информирани относно рисковете за безопасността и здравето им, както и по отношение на необходимите мерки за намаляване или отстраняване на тези рискове; като има предвид, че те трябва също да са в състояние да допринесат чрез балансирано участие в съответствие с националното законодателство и/или практика при вземането на необходимите предпазни мерки;като има предвид, че трябва да се развива обмен на информация, диалог и балансираното участие в областта на безопасните и здравословни условия на труд между работодателите и работниците и/или техните представители чрез подходящи процедури и инструменти в съответствие с националното законодателство и/или практика;като има предвид, че подобряването на безопасността, хигиената и здравословните условия на труд на работниците е задача, която не трябва да бъде подчинена на чисто икономически съображения;като има предвид, че работодателите са длъжни да се информират за последните постижения в технологиите и научните познания за проектирането на работните места, като се отчитат присъщите за техните предприятия опасности и да информират съответно представителите на работниците, които упражняват правата си за участие по тази директива, така че да могат да гарантират по-добра степен на опазване на здравето и безопасността на работниците;като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива се прилагат, без да се накърняват по-строги настоящи или бъдещи разпоредби на Общността спрямо всички рискове и особено тези, свързани с употребата на химични, физични и биологични агенти при работа, обхванати в Директива 80/1107/ЕИО [6], последно изменена с Директива 88/642/ЕИО [7];като има предвид, че съгласно Решение 74/325/ЕИО [8], Консултативният комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място извършва консултации с Комисията по изготвяне на предложения в тази област;като има предвид, че трябва да се създаде комитет, състоящ се от членове, определени от държавите-членки, за да подпомага Комисията в подготовката на техническите адаптации на отделните директиви, предвидени в тази директива.ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ 1ОБЩИ РАЗПОРЕДБИЧлен 1Предмет1. Настоящата директива има за цел да въведе мерки за насърчаване на подобрения в областта на безопасните и здравословни условия на труд на работниците.2. За тази цел тя съдържа общите принципи за предотвратяване на професионалните рискове, опазването на безопасността и здравето, отстраняването на рисковите фактори и факторите за злополуки, информирането, консултациите, балансираното участие в съответствие с националното законодателство и/или практика, обучението на работниците и техните представители, както и общите насоки за прилагането на горепосочените принципи.3. Настоящата директива не засяга съществуващи или бъдещи национални разпоредби и разпоредби на Общността, които са по-благоприятни за опазването на безопасността и здравето на работниците при работа.Член 2Приложно поле1. Настоящата директива се прилага във всички сфери на дейност, както в обществения, така и в частния сектор (промишленост, селско стопанство, търговия, администрация, услуги, обучение, култура, развлечения и др.).2. Настоящата директива не се прилага, когато особеностите на някои специфични дейности на обществени служби, като например въоръжените сили и полицията или някои специфични дейности на службите на гражданска защита, неизбежно влизат в конфликт с нея.В този случай безопасността и здравето на работниците трябва да се осигури във възможно най-висока степен в светлината на целите на настоящата директива.Член 3ОпределенияПо смисъла на настоящата директива следните термини имат следното значение:а) "работник" е всяко лице, наето от работодател, включително обучаващите се и чираците с изключение на домашните помощници;б) "работодател" е всяко физическо или юридическо лице, което е в трудови отношения с работник и носи отговорност за предприятието и/или ведомството;в) "представител на работниците със специфична отговорност по безопасността и здравето на работниците" е всяко лице, което е избрано, или определено в съответствие с националното законодателство и/или практика да представлява работниците при възникване на проблеми, свързани с безопасността и опазването на здравето на работниците при работа;г) "превенция" са всички стъпки или мерки, които се предприемат или планират на всички етапи на работата в предприятието, за предотвратяване или намаляване на професионалните рискове.Член 41. Държавите-членки трябва да предприемат необходимите стъпки, за да гарантират, че работодателите, работниците и представителите на работниците са обект на правни разпоредби, необходими за прилагането на настоящата директива.2. Държавите-членки осигуряват, в частност, адекватен контрол и надзор.РАЗДЕЛ IIЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕЧлен 5Обща разпоредба1. Работодателят е длъжен да осигури безопасни и здравословни условия на работниците във всички аспекти, свързани с работата.2. Когато, съгласно член 7, параграф 3, работодателят привлича външни компетентни служби или лица, това не го освобождава от отговорностите му в тази област.3. Задълженията на работниците в областта на безопасните и здравословни условия на труд не засягат принципа за отговорност на работодателя.4. Настоящата директива не ограничава възможността държавите-членки да предвиждат изключване или ограничаване на отговорността на работодателя в случаите на необичайни или непредвидими обстоятелства извън контрола на работодателя или при извънредни събития, последствията от които не могат да бъдат преодолени въпреки полагането на всички възможни грижи.Държавите-членки обаче не са длъжни да прилагат възможността, посочена в първата алинея.Член 6Общи задължения на работодателите1. В рамките на своите отговорности работодателят предприема необходимите мерки за опазване на безопасността и здравето на работниците, включително предотвратяването на професионалните рискове, предоставянето на информация и обучение, както и осигуряването на необходимата организация и средства.Работодателят следи за адаптирането на тези мерки, за да се отчитат променящите се обстоятелства и има за цел подобряване на съществуващото положение.2. Работодателят прилага мерките, предвидени в първата алинея на параграф 1 на основата на следните общи принципи на превенция:а) избягване на рисковете;б) оценка на рисковете, които не могат да бъдат избегнати;в) борба с рисковете при източника им;г) адаптиране на работата към индивида, особено по отношение на проектирането на работните места, избора на работно оборудване, избора на работни и производствени методи, с оглед, в частност, премахването на монотонната работа и работата с наложен ритъм и за намаляване на въздействието им върху здравето;д) привеждане в съответствие с техническия прогрес;е) замяна на опасното с безопасно или по-малко опасно;ж) разработване на последователна цялостна политика за превенция, която да обхваща технологията, организацията на работата, условията на труд, социалните взаимоотношения и въздействието на факторите, свързани с работната среда;з) отдаване на предимство на колективните защитни мерки пред личните защитни мерки;и) даване съответни инструкции на работниците.3. Без да се засягат другите разпоредби на настоящата директива, работодателят трябва, предвид естеството на дейностите в предприятието и/или ведомството:а) да оценява рисковете за безопасността и здравето на работниците, inter alia, при избора на работно оборудване, използването на химични вещества или препарати и организацията на работните места.Вследствие на тази оценка и при необходимост, превантивните мерки, както и методите на работа и производство, прилагани от работодателя трябва:- да осигуряват подобряване нивото на закрила на работниците по отношение на безопасността и здравето им,- да бъдат интегрирани във всички дейности на предприятието и/или ведомството и на всички нива на йерархията;б) когато възлага задачи на работника, да отчита неговите възможности по отношение на здравето и безопасността;в) да гарантира, че планирането и въвеждането на нови технологии да бъдат предмет на консултации с работниците и/или техните представители по отношение последиците от избора на оборудването, условията на труд и работната среда с оглед безопасността и здравето на работниците;г) да предприемат съответни мерки, за да могат само работници, които са получили съответни инструкции, да имат достъп до зоните, където съществува сериозна или специфична опасност.4. Без да се засягат другите разпоредби на настоящата директива, когато няколко предприятия използват едно работно място, работодателите трябва да си сътрудничат за прилагане на разпоредбите за безопасност, здраве и хигиена на труда и отчитайки естеството на дейността, да координират своите действия по въпросите на защитата и предотвратяването на професионалните рискове, да се информират взаимно и да информират съответните си работници и/или техните представители по отношение на тези рискове.5. Мерките, свързани с безопасността, хигиената и здравословните условия на труд, не трябва в никакъв случай да въвличат работниците във финансови разходи.Член 7Служби за защита и превенция1. Без да се засягат задълженията по членове 5 и 6, работодателят определя един или повече работници, които да извършват дейностите, свързани със защитата и предотвратяването на професионалните рискове в предприятието и/или ведомството.2. Определените работници не могат да бъдат поставяни в неблагоприятно положение поради техните дейности, свързани със защитата и предотвратяването на професионалните рискове.Определените работници трябва да разполагат с достатъчно време, за да имат възможност да изпълняват задълженията си, произтичащи от настоящата директива.3. В случай, че такива защитни и превантивни мерки не може да се организират поради липса на компетентни лица в предприятието и/или ведомството, работодателят трябва да привлече компетентни външни служби или лица.4. Когато работодателят привлича компетентни външни служби или лица, той трябва да ги информира за факторите, за които е известно или се подозира, че засягат безопасността и здравето на работниците, и те трябва да имат достъп до информацията, посочена в член 10, параграф 2.5. Във всички случаи:- определените работници трябва да имат необходимите възможности и нужните средства,- външните служби или лица, с които се извършват консултации, трябва да имат необходимите способности, персонал и професионални средства,- определените работници и външните служби или лица, с които се извършват консултации, трябва да бъдат достатъчно на брой,за да се справят с организацията на защитните и превантивни мерки, като се отчита големината на предприятието и/или ведомството и/или опасностите, на които са изложени работниците, както и тяхното разпространение в цялото предприятие и/или ведомство.6. Защитата и предотвратяването на рисковете за здравето и безопасността, които представляват предмет на този член, се осигуряват от един или повече работници, на една служба или отделни служби, независимо дали са вътрешни, или външни за предприятието и/или ведомството.Работникът(ците) и/или службата(ите) трябва да работят съвместно, когато е необходимо.7. Държавите-членки могат да определят съобразно естеството на дейностите и големината на предприятията, категориите предприятия, в които работодателят, в случай че е компетентен, може сам да поеме отговорността за мерките, посочени в параграф 1.8. Държавите-членки определят необходимите възможности и способности, посочени в параграф 5.Те могат да определят достатъчния брой, посочен в параграф 5.Член 8Първа помощ, борба с пожарите и евакуация на работниците, сериозна и непосредствена опасност1. Работодателят трябва да:- предприеме необходимите мерки за първа помощ, борба с пожарите и евакуация на работниците в съответствие с естеството на дейностите и големината на предприятието и/или ведомството, като взима предвид присъствието на други лица;и- да организира необходимите връзки с външните служби, в частност по отношение на първата помощ, спешната медицинска помощ, спасителни операции и борбата с пожарите.2. Съгласно параграф 1 работодателят трябва, inter alia, да определи работници, които да прилагат мерките за първа помощ, борба с пожарите и евакуация на работниците.Броят на тези работници, тяхното обучение и предоставеното им оборудване трябва да бъдат адекватни на големината и/или специфичните опасности на предприятието и/или на ведомството.3. Работодателят трябва:а) да информира във възможно най-кратък срок всички работници, които са изложени или могат да бъдат изложени на сериозна или непосредствена опасност от съществуващите рискове, както и по отношение на мерките, които са предприети или следва да бъдат предприети във връзка със защитата;б) да предприема действия и да дава инструкции, за да даде възможност на работниците, в случай на сериозна, непосредствена и непредотвратима опасност, да прекратят работа и/или да напуснат незабавно работното място и да отидат на местата за защита;в) с изключение на случаите с надлежно обосновани причини, да се въздържа да изисква от работниците да възобновяват работата в работна ситуация, когато все още е налице сериозна и непосредствена опасност.4. Работниците, които в случай на сериозна, непосредствена и непредотвратима опасност, напускат индивидуалното си работно място и/или опасна зона, не може да бъдат поставяни в неблагоприятно положение вследствие на тези си действия и трябва да бъдат защитени срещу вредни и необосновани последици в съответствие с националното законодателство и/или практики.5. Работодателят гарантира, че всички работници в случай на сериозна и непосредствена опасност за тяхната безопасност и/или за безопасността на други лица, и когато не могат да се свържат с непосредствения си ръководител, предприемат съответните действия в съответствие с техните познания и техническите средства, с които разполагат, за да се избегнат последствията от тази опасност.Техните действия не трябва да ги поставят в неблагоприятно положение, освен ако те не са действали нехайно или са проявили небрежност.Член 9Други задължения на работодателите1. Работодателят трябва да:а) притежава оценки на рисковете за безопасността и здравето при работа, включително и тези от тях, които касаят групите работници, изложени на особени рискове;б) взема решения относно защитните мерки, които трябва да се предприемат и ако е необходимо относно защитното оборудване, което следва да се използва;в) води списък на трудовите злополуки, в резултат на които работникът е бил нетрудоспособен в продължение на повече от три работни дни;г) изготвя отчети за трудовите злополуки, при които са пострадали негови работници и служители и които са предназначени за отговорните органи и в съответствие с националното законодателство и/или практика.2. Държавите-членки, в зависимост от естеството на дейностите и големината на предприятията, определят задълженията, които трябва да се изпълнят от различните категории предприятия по отношение на изготвянето на документите по параграф 1, букви а) и б) и при изготвянето на документите по параграф 1, букви в) и г).Член 10Информиране на работниците1. В съответствие с националното законодателство и/или практика и съобразно големината на предприятието и/или ведомството работодателят предприема необходимите мерки, така че работниците и/или техните представители в предприятието и/или ведомството да получават цялата необходима информация относно:а) рисковете за безопасността и здравето и защитните и превантивни мерки и дейности по отношение както на цялото предприятие и/или ведомство така и за всяко индивидуално работно място и/или длъжност;б) мерките, които са предприети съгласно член 8, параграф 2.2. Работодателят предприема съответните мерки, така че работодателите на работници от други предприятия и/или ведомства, които са ангажирани с дейности в неговото предприятие и/или ведомство да получат, в съответствие с националното законодателство и/или практика, адекватна информация по въпросите, посочени в параграф 1, букви а) и б), която следва да се предостави на съответните работници.3. Работодателят предприема съответните мерки, така че работниците, които имат специфични функции по отношение на опазване на безопасността и здравето на работниците или представителите на работниците с конкретна отговорност по отношение на безопасността и здравето, с оглед на изпълнението на функциите им и в съответствие с националното законодателство и/или практика да имат достъп до:а) оценката на риска и защитните мерки, посочени в член 9, параграф 1, букви а) и б);б) списъците и отчетите, посочени в член 9, параграф 1, букви в) и г);в) информацията, получена от защитните и превантивни мерки, контролните органи и компетентните органите по безопасността и здравето.Член 11Консултации и участие на работниците1. Работодателите се консултират с работниците и/или техните представители и им разрешават да участват в обсъждането на всички въпроси, свързани с безопасните и здравословни условия на труд.Това предполага:- консултации с работниците;- правото на работниците и/или техните представители да правят предложения;- балансирано участие в съответствие с националното законодателство и/или практика.2. Работниците или представителите на работниците, които имат конкретна отговорност за безопасността и здравето на работниците, участват по балансиран начин в съответствие с националното законодателство и/или практика, или работодателят провежда с тях предварително и своевременно консултации относно:а) всички мерки, които могат да засегнат в значителна степен безопасността и здравето;б) определянето на работниците, посочени в член 7, параграф 1 и член 8, параграф 2 и дейностите, посочени в член 7, параграф 1;в) информацията, посочена в член 9, параграф 1 и член 10;г) наемането, при необходимост, на външни за предприятието и/или ведомството компетентни служби или лица, посочени в член 7, параграф 3;д) планирането и организацията на обучението съгласно член 12.3. Представителите на работниците, които имат конкретна отговорност за безопасността и здравето, имат право да изискват от работодателя да предприеме съответни мерки и да му представят предложения за тази цел, за да се намалят опасностите за работниците и/или да се отстранят източниците на опасност.4. Работниците, посочени в параграф 2, и представителите на работниците, посочени в параграф 2 и параграф 3, не могат да бъдат поставяни в неблагоприятно положение поради съответните им дейности, посочени в параграф 2 и параграф 3.5. Работодателите трябва да осигурят на представителите на работниците, които имат конкретна отговорност за безопасността и здравето на работниците, достатъчно свободно време в рамките на работния ден, без да се губи заплащането им и да им предоставят необходимите средства, за да могат да упражняват техните права и функции, произтичащи от настоящата директива.6. Работниците и/или техните представители имат право да подават жалби, в съответствие с националното законодателство и/или практика, до компетентния орган по опазване на безопасността и здравето на работното място, ако считат, че предприетите мерки и използваните от работодателя средства, са недостатъчни са целите на осигуряването на безопасни и здравословни условия на труд.На представителите на работниците трябва да се даде възможност да представят своите наблюдения по време на контролните проверки на компетентния орган.Член 12Обучение на работниците1. Работодателят трябва да осигури всеки работник да получи адекватно обучение по безопасност и здраве, особено под формата на информация и инструкции, отнасящи се до индивидуалното му работно място и/или длъжност:- при постъпване на работа,- в случай на преместване или промяна на длъжността,- в случай на въвеждане на ново работно оборудване или промяна на оборудването,- в случай на въвеждане на нова технология.Обучението трябва:- да бъде адаптирано да отчита новите или променени рискове и- да се повтаря периодично, ако е необходимо.2. Работодателят трябва да гарантира, че работниците от външни предприятия и/или организации, извършващи дейности в неговото предприятие и/или ведомство, получават на практика съответни инструкции по отношение на рисковете за безопасността и здравето по време на работата им в неговото предприятие и/или ведомство.3. Представители на работниците, които имат конкретна роля за опазване на безопасността и здравето на работниците, имат право на подходящо обучение.4. Обучението, посочено в параграф 1 и параграф 3, не трябва да бъде за сметка на работниците или на представители на работниците.Обучението, посочено в параграф 1, трябва да се проведе в работно време.Обучението, посочено в параграф 3, трябва да се проведе в работно време или в съответствие с националното законодателство и/или практика в или извън предприятието и/или ведомството.РАЗДЕЛ IIIЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТНИЦИТЕЧлен 131. Всеки работник е длъжен, доколкото е възможно, да се грижи за безопасността и здравето си, както и за безопасността и здравето на другите хора, засегнати от неговото действие или бездействие при работа в съответствие с обучението си и инструкциите на работодателя му.2. За тази цел работниците трябва, в частност, в съответствие с обучението си и инструкциите на работодателя им:а) да използват правилно машините, апаратите, инструментите, опасните вещества, транспортното оборудване и другите средства за производство;б) да използват правилно личните предпазни средства, които са им предоставени и след употреба да ги връщат на съответното място;в) да не прекъсват, променят или отстраняват произволно предпазните устройства, с които са снабдени, например, машините, апаратите, инструментите, завода и сградите и да ги използват правилно;г) незабавно да информират работодателя и/или работниците, които имат конкретна отговорност за здравето и безопасността на работниците за всяка ситуация, за която имат основателни причини да считат, че представлява сериозна и непосредствена опасност за безопасността и здравето, както и за всеки недостатък на системите за защита;д) в съответствие с националната практика, да сътрудничат на работодателя и/или работниците, които имат конкретна отговорност за здравето и безопасността на работниците, докато това е необходимо за изпълнението на всяка задача или изисквания, поставени от компетентните органи за опазване на здравето и безопасността на работниците по време на работа;е) в съответствие с националната практика, да сътрудничат на работодателя и/или работниците, които имат конкретна отговорност за здравето и безопасността, докато може да е необходимо, за да даде възможност на работодателя да осигури работната среда и условията на труд да бъдат безопасни и да не създават риск за безопасността и здравето в тяхната сфера на дейност.РАЗДЕЛ IVДРУГИ РАЗПОРЕДБИЧлен 14Наблюдение на здравето1. За да се осигури съответно наблюдение на здравето на работниците в зависимост от рисковете за здравето и безопасността при работа, се въвеждат мерки в съответствие с националното законодателство и/или практика.2. Мерките, посочени в параграф 1, са такива, че всеки работник, ако желае, може да получи периодично наблюдение на здравето.3. Наблюдение на здравето може да се осигури като част от националната здравна система.Член 15Рискови групиОсобено чувствителните рискови групи трябва да бъдат защитени от опасностите, които могат конкретно да ги засегнат.Член 16Специални директиви — Изменения — Общо приложно поле на настоящата директива1. Съветът, по предложение на Комисията на основание член 118а от договора, приема специални директиви, inter alia, в областите, изброени в приложението.2. Настоящата директива и, без да се засяга процедурата, посочена в член 17 относно техническите адаптации, специалните директиви могат да бъдат изменени в съответствие с процедурата, предвидена в член 118а от Договора.3. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат изцяло във всички области, обхванати от специалните директиви, без да се засягат по-строгите и/или конкретни разпоредби в тези специални директиви.Член 17Комитет1. За чисто технически адаптации на специалните директиви, предвидени в член 16, параграф 1, се взема под внимание:- приемането на директиви в областта на техническата хармонизация и стандартизация и/или- техническия прогрес, промените в международните нормативни актове или спецификации и новите открития,Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за мерките, които трябва да се предприемат.Комитетът дава становището си по проекта в срок, който председателят може да определи съобразно спешността на въпроса.Становището на комитета се дава с мнозинство, определено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на решения, които Съветът трябва да приеме по предложение на Комисията.Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, посочен в този член. Председателят не гласува.3. Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета, или пък ако не е дадено становище, Комисията незабавно представя в Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.Ако при изтичането на три месеца от датата на сезирането му Съветът не вземе решение, предложените мерки се одобряват от Комисията.Член 18Заключителни разпоредби1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови или административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 31 декември 1992 г.Те незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които вече са приети или се приемат в областта, уредена с настоящата директива.3. На всеки пет години държавите-членки представят доклад на Комисията за практическото прилагане на разпоредбите на настоящата директива, като отбелязват гледните точки на работодателите и на работниците.Комисията информира за това Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място.4. Комисията представя периодично на Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет доклад за прилагането на настоящата директива, като се вземат предвид параграфи 1, 2 и 3.Член 19Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 12 юни 1989 година.За СъветаПредседателM. Chaves Gonzales[1] ОВ С 141, 30.5.1988 г., стр. 1.[2] ОВ С 326, 19.12.1988 г., стр. 102, ОВ С 158, 26.6.1989 г.[3] ОВ С 175, 4.7.1988 г., стр. 22.[4] ОВ С 28, 3.2.1988 г., стр. 3.[5] ОВ С 28, 3.2.1988 г., стр. 1.[6] ОВ L 327, 3.12.1980 г., стр. 8.[7] ОВ L 356, 24.12.1988 г., стр. 74.[8] ОВ L 185, 9.7.1974 г., стр. 15.--------------------------------------------------19890612ПРИЛОЖЕНИЕСписък на областите по член 16, параграф 1- работни места,- работно оборудване,- лично защитно оборудване,- работа с оборудване с видеодисплеи,- обработка на тежки товари, която създава риск от гръбначни увреждания,- временни или подвижни работни площадки,- рибарство и селско стопанство.--------------------------------------------------


title: Директива 2010/21/ЕС на Комисията от 12 март 2010 година за изменение на приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета по отношение на специалните разпоредби относно клотианидин, тиаметоксам, фипронил и имидаклоприд (Текст от значение за ЕИП)

text:
               13.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 65/27

         ДИРЕКТИВА 2010/21/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 12 март 2010 година
   за изменение на приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета по отношение на специалните разпоредби относно клотианидин, тиаметоксам, фипронил и имидаклоприд
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), и по-специално член 6, параграф 1, втора алинея, второ тире от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Активните вещества клотианидин, тиаметоксам, фипронил и имидаклоприд са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО съответно чрез директиви 2006/41/ЕО (2), 2007/6/ЕО (3), 2007/52/ЕО (4) и 2008/116/ЕО (5) на Комисията.

               (2)

               Докладваните неотдавна от няколко държави-членки случаи на случайно изтичане на тези вещества станаха причина за значителни загуби в пчелните колонии. Вследствие на това засегнатите държави-членки предприеха предпазни мерки за временно спиране на пускането на пазара на продуктите за растителна защита, съдържащи тези вещества.

               (3)

               Клотианидин, тиаметоксам, фипронил и имидаклоприд могат да бъдат разрешени за употреба единствено като инсектициди, в т.ч. и за третиране на семена. Фипронил обаче се разрешава за употреба единствено като инсектицид за третиране на семена. Докладваните от държавите-членки аварии се отнасят до неправилна употреба на тези активни вещества за третиране на семена.

               (4)

               С цел недопускане на аварии в бъдеще за клотианидин, тиаметоксам, фипронил и имидаклоприд следва да бъдат предвидени допълнителни разпоредби, в т.ч. и съответните мерки за намаляване на риска.

               (5)

               Следователно Директива 91/414/ЕИО следва да бъде съответно изменена.

               (6)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя, както е посочено в приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 октомври 2010 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби считано от 1 ноември 2010 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Когато е необходимо, държавите-членки в съответствие с Директива 91/414/ЕИО изменят или отнемат съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи клотианидин, тиаметоксам, фипронил и имидаклоприд като активни вещества, не по-късно от 31 октомври 2010 г.
   Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 12 март 2010 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 187, 8.7.2006 г., стр. 24.

      (3)  ОВ L 43, 15.2.2007 г., стр. 13.

      (4)  ОВ L 214, 17.8.2007 г., стр. 3.

      (5)  ОВ L 337, 16.12.2008 г., стр. 86.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя, както следва:

                  1.

                  На ред 123, който се отнася за клотианидин, в колона „Специални разпоредби“ част А се заменя със следното:
                  „ЧАСТ А
                  Могат да бъдат разрешени само приложения като инсектицид.
                  С цел защита на нецелевите организми, и по-специално на медоносните пчели, при приложение за третиране на семена:

                              —

                              покриването на семената с препарата се извършва единствено в професионално оборудвани помещения за третиране на семена. В тези помещения трябва да се използват най-добрите налични техники, за да се постигне максимално ограничаване на отделянето на прах при прилагането върху семената, съхранението и транспортирането,

                              —

                              използва се подходящо сеитбено оборудване, за да се гарантира високо ниво на проникване в почвата и максимално ограничаване на риска от разливане на количества от препарата и отделяне на прах от него.

                        Държавите-членки гарантират, че:

                              —

                              етикетът на третираните семена включва означението за третиране на семената с клотианидин и определя мерките за намаляване на риска, предвидени в разрешението,

                              —

                              условията на разрешението, по-специално при прилагане чрез пръскане, включват, когато е необходимо, мерки за намаляване на риска с цел защита на медоносните пчели,

                              —

                              стартират програми за мониторинг, чрез които по целесъобразност да бъде проверена действителната експозиция на медоносните пчели на клотианидин в районите, които те активно използват за паша или които се използват от пчеларите.“

                  2.

                  На ред 142, който се отнася за тиаметоксам, в колона „Специални разпоредби“ част А се заменя със следното:
                  „ЧАСТ А
                  Могат да бъдат разрешени само приложения като инсектицид.
                  С цел защита на нецелевите организми, и по-специално на медоносните пчели, при приложение за третиране на семена:

                              —

                              покриването на семената с препарата се извършва единствено в професионално оборудвани помещения за третиране на семена. В тези помещения трябва да се използват най-добрите налични техники, за да се постигне максимално ограничаване на отделянето на прах при прилагането върху семената, съхранението и транспортирането,

                              —

                              използва се подходящо сеитбено оборудване, за да се гарантира високо ниво на проникване в почвата и максимално ограничаване на риска от разливане на количества от препарата и отделяне на прах от него.

                        Държавите-членки гарантират, че:

                              —

                              етикетът на третираните семена включва означението за третиране на семената с тиаметоксам и определя мерките за намаляване на риска, предвидени в разрешението,

                              —

                              условията на разрешението, по-специално при прилагане чрез пръскане, включват, когато е необходимо, мерки за намаляване на риска с цел защита на медоносните пчели,

                              —

                              стартират програми за мониторинг, чрез които по целесъобразност да бъде проверена действителната експозиция на медоносните пчели на тиаметоксам в районите, които те активно използват за паша или които се използват от пчеларите.“

                  3.

                  На ред 163, който се отнася за фипронил, в колона „Специални разпоредби“ част А се заменя със следното:
                  „ЧАСТ А
                  Може да бъде разрешена единствено употреба като инсектицид за третиране на семена.
                  С цел защита на нецелевите организми, и по-специално на медоносните пчели:

                              —

                              покриването на семената с препарата се извършва единствено в професионално оборудвани помещения за третиране на семена. В тези помещения трябва да се използват най-добрите налични техники, за да се постигне максимално ограничаване на отделянето на прах при прилагането върху семената, съхранението и транспортирането,

                              —

                              използва се подходящо сеитбено оборудване, за да се гарантира високо ниво на проникване в почвата и максимално ограничаване на риска от разливане на количества от препарата и отделяне на прах от него.

                        Държавите-членки гарантират, че:

                              —

                              етикетът на третираните семена включва означението за третиране на семената с фипронил и определя мерките за намаляване на риска, предвидени в разрешението,

                              —

                              стартират програми за мониторинг, чрез които по целесъобразност да бъде проверена действителната експозиция на медоносните пчели на фипронил в районите, които те активно използват за паша или които се използват от пчеларите.“

                  4.

                  На ред 163, който се отнася за фипронил, в колона „Специални разпоредби“ в част Б се заличава следното изречение:

                              „—

                              употребата на подходящи съоръжения, които да гарантират високо ниво на проникване в почвата и свеждане до минимум на риска от загубите по време на прилагане.“

                  5.

                  На ред 222, който се отнася за имидаклоприд, в колона „Специални разпоредби“ част А се заменя със следното:
                  „ЧАСТ А
                  Могат да бъдат разрешени само приложения като инсектицид.
                  С цел защита на нецелевите организми, и по-специално на медоносните пчели, при приложение за третиране на семена:

                              —

                              покриването на семената с препарата се извършва единствено в професионално оборудвани помещения за третиране на семена. В тези помещения трябва да се използват най-добрите налични техники, за да се постигне максимално ограничаване на отделянето на прах при прилагането върху семената, съхранението и транспортирането,

                              —

                              използва се подходящо сеитбено оборудване, за да се гарантира високо ниво на проникване в почвата и максимално ограничаване на риска от разливане на количества от препарата и отделяне на прах от него.

                        Държавите-членки гарантират, че:

                              —

                              етикетът на третираните семена включва означението за третиране на семената с имидаклоприд и определя мерките за намаляване на риска, предвидени в разрешението,

                              —

                              условията на разрешението, по-специално при прилагане чрез пръскане, включват, когато е необходимо, мерки за намаляване на риска с цел защита на медоносните пчели,

                              —

                              стартират програми за мониторинг, чрез които по целесъобразност да бъде проверена действителната експозиция на медоносните пчели на имидаклоприд в районите, които те активно използват за паша или които се използват от пчеларите.“

                  6.

                  На ред 222, който се отнася за имидаклоприд, в колона „Специални разпоредби“ в част Б се заличава следното изречение:

                              „—

                              защитата на медоносните пчели, особено що се отнася до прилагане чрез въздушно пръскане, и трябва да гарантират, че условията на разрешението включват, когато е целесъобразно, мерки за намаляване на риска.“