title: Директива на Съвета от 21 януари 1980 година относно координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до акушерските дейности и упражняването на тези дейности

text:
Важна правна забележка

|

31980L0155

Официален вестник n° L 033 , 11/02/1980 стр. 0008 - 0012 специално финландско издание: глава 6 том 2 стр. 0051  специално гръцко издание: глава 06 том 2 стр. 0081  специално шведско издание: глава 6 том 2 стр. 0051  специално испанско издание: глава 06 том 2 стр. 0095  специално португалско издание глава 06 том 2 стр. 0095  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 99  - 103 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 99  - 103 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 99  - 103 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 99  - 103 LV.ES глава 06 том 01 стр. 99  - 103 MT.ES глава 06 том 01 стр. 99  - 103 PL.ES глава 06 том 01 стр. 99  - 103 SK.ES глава 06 том 01 стр. 99  - 103 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 99  - 103

		19800121Директива на Съветаот 21 януари 1980 годинаотносно координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до акушерските дейности и упражняването на тези дейности(80/155/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 49, 57 и 66 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Асамблеята [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че съгласно член 57 от Договора, следва да се координират законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се за акушерските дейности и тяхното упражняване; като има предвид, че е целесъобразно с оглед на общественото здравеопазване, да се стигне в рамките на Общността до общо определение за полето на действие на тези специалисти и за тяхното обучение; като има предвид, че за тази цел, не е желателно да се наложи уеднаквена учебна програма за всички държави-членки; като има предвид, че напротив, целесъобразно е да се предостави на последните максимална свобода да организират тяхното образование; като има предвид, че в резултат на това, най-доброто решение е да се установят само минимални норми;като има предвид, че предвиденото в настоящата директива координиране не изключва координиране на по-късен етап;като има предвид че, по отношение на квалификацията, повечето от държавите-членки в момента не правят разграничение между акушерките, които са заети лица и тези, които са самостоятелно заети лица; като има предвид, че поради този факт, се оказва необходимо настоящата директива да обхване и акушерките, които са заети лица,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Държавите-членки изискват за достъп до акушерските дейности и тяхното упражняване съгласно посочените в член 1 от Директива 80/154/ЕИО [4] професионални звания притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за акушерки, посочен в член 3 от същата директива и даващ гаранция, че заинтересованото лице е придобило по време на целия период на обучение:a) необходими знания в областта на науките, които са в основата на акушерската дейност и по-специално на акушерството и гинекологията;б) необходими знания в областта на деонтологията и на законодателството, отнасящо се за акушерската професия;в) задълбочени познания за биологичните функции, анатомията и физиологията, в областта на акушерството и новородените, както и познания за съществуващите зависимости между здравословното състояние и материалната и социална жизнена среда на човека и неговото поведение;г) необходим клиничен опит, придобит под контрола на квалифициран акушерски персонал и в акредитирани заведения;д) необходимото разбиране за обучението на здравния персонал и за опита от сътрудничеството с персонала.2. Обучението, посочено в параграф 1, включва:- или специално обучение по акушерство – редовна форма, с продължителност най-малко три години теоретична и практическа подготовка; достъпът до това обучение се разрешава след завършване най-малко на първите 10 години от общообразователното обучение,- или специално обучение по акушерство – редовна форма, с продължителност най-малко осемнадесет месеца, за което се изисква притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за медицинска сестра с общ профил, предвиден в член 3 от Директива 77/452/ЕИО [5].3. Специфичното обучение по акушерство, предвидено в параграф 2, първо тире, следва да обхваща поне предметите от учебната програма, включени в приложението.Обучението, посочено в параграф 2, второ тире, трябва да обхваща като задължителен минимум предметите от учебната програма, включени в приложението, които не са изучавани в рамките на съответното обучение за медицински сестри.4. Държавите-членки следят институцията, натоварена с обучението на акушерките, да отговаря за координиране на теоретичната и практическата подготовка за цялата програма на обучение.Съотношението между теоретичното и техническо обучение, посочено в част А на приложението, клиничното обучение на акушерките, посочено в част Б на същото приложение, следва да бъде координирано и определено, така че изброените в параграф 1 знания и умения да могат да бъдат правилно усвоени.Клиничното обучение на акушерките трябва да се извършва под формата на стажове, провеждани в отделенията на лечебните заведения или други акредитирани от компетентните власти и органи лечебни заведения. По време на това обучение стажант-акушерките участват в дейностите на съответните заведения, доколкото тези дейности спомагат за тяхното обучение. Те се запознават със задълженията на акушерската професия.Член 2След периодично разглеждане на резултатите от различните форми на обучение, предвидени в член 1, параграф 2, Комисията докладва за първи път на Съвета шест години след уведомяването за настоящата директива. Това разглеждане се осъществява със съдействието на Консултативния комитет за обучение на акушерки.Въз основа на резултатите от разглеждането, Комисията представя предложения за изменения, с оглед сближаване минималните критерии, предвидени в посочените начини на обучение, с цел да се доближат до изискванията, посочени в член 2, параграф 1, първо тире, предложение първо и второ тире от Директива 80/154/EИО. Съветът се произнася незабавно по тези предложения.Член 3Независимо от разпоредбите на член 1, държавите-членки могат да разрешат задочна форма на обучение при приети от компетентните национални органи условия.Общата продължителност на задочната форма на обучение не може да е по-кратка от тази на редовната форма на обучение. Равнището на подготовка не може да се поставя под въпрос поради задочната форма на обучение.Член 4Държавите-членки гарантират, че акушерките са придобили най-малкото професионална квалификация за изброените по-долу дейности и за тяхното упражняване:1. осигуряване на подходяща информация и съвети по въпросите на семейното планиране;2. установяване на бременност, а след това проследяване на нормалната бременност, извършване на необходимите прегледи за проследяване протичането на нормалната бременност;3. назначаване или препоръчване на необходимите прегледи за възможно най-ранната диагностика на всяка рискова бременност;4. изготвяне на програма за подготовка на бъдещите родители за тяхната роля, осигуряване на цялостна подготовка за раждането и съвети по въпросите на хигиената и храненето;5. подпомагане на родилката по време на раждането и наблюдение на плода in utero чрез съответните клинични и технически средства;6. извършване на нормално израждане, когато се касае за главично предлежание, включително и на епизиотомия при необходимост, а при спешен случай провеждане на раждане със седалищно предлежание;7. откриване при майката или детето на признаци за аномалии, които изискват лекарска намеса и оказване помощ на лекаря в случай на интервенция; предприемане на налагащи се спешни мерки в отсъствие на лекаря, по-специално мануално изваждане на плацентата, последвана евентуално от мануален маточен преглед;8. преглед на новороденото и полагане на грижи за него; предприемане на всякакви инициативи, които се налагат в случай на необходимост и извършване, при нужда, на незабавна реанимация;9. полагане на грижи за родилката, наблюдение на майката по време на следродилния период и даване на всякакви полезни съвети за отглеждане на новороденото при най-добри условия;10. провеждане на назначено от лекар лечение;11. изготвяне на необходимите писмени доклади.Член 5Настоящата директива се прилага и за гражданите на държавите-членки, които, съгласно Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г., относно свободното движение на работници на територията на Общността [6], упражняват или ще упражняват като заети лица някоя от дейностите, посочени в член 1 от Директива 80/154/EИО.Член 61. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от три години от датата на уведомяването и незабавно информират за това Комисията.2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на основните разпоредби от вътрешното право, които приемат в обсега на материята, уредена с настоящата директива.Член 7В случай, че при прилагане на настоящата директива за някоя държава-членка възникнат значителни затруднения в някои области, Комисията разглежда тези затруднения съвместно с тази държава и взема становището на Комитета на висшите служители в областта на здравеопазването, създаден с Решение 75/365/EИО [7], последно изменено с Решение 80/157/EИО [8].При необходимост Комисията внася в Съвета подходящи предложения.Член 8В срок от шест години от уведомяването за настоящата директива, по предложение на Комисията, Съветът решава, като взима становището на консултативния комитет, дали предвиденото в точка 3 на част Б от приложението изключение трябва да се премахне или да се ограничи неговият обхват.Член 9Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 21 януари 1980 година.За СъветаПредседателG. Marcora[1] ОВ C 18, 12.2.1970 г., стр. 1.[2] ОВ C 101, 4.8.1970 г., стр. 26.[3] ОВ C 146, 11.12.1970 г., стр. 17.[4] ОВ L 33, 11.2.1980 г., стр. 1.[5] ОВ L 176, 15.7.1977 г., стр. 1.[6] ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2.[7] ОВ L 167, 30.6.1975 г., стр. 19.[8] ОВ L 33, 11.2.1980 г., стр. 15.--------------------------------------------------19800121ПРИЛОЖЕНИЕПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ НА АКУШЕРКИПрограмата за обучение за придобиване на дипломи, удостоверения и други официални документи за акушерки, включва следните две части:A. ТЕОРЕТИЧНО И ТЕХНИЧЕСКО ОБУЧЕНИЕa) Основни предмети1. Основи на анатомията и физиологията2. Основи на патологията3. Основи на бактериологията, вирусологията и паразитологията4. Основи на биофизиката, биохимията и радиологията5. Педиатрия, по-специално при новородените деца6. Хигиена, здравно възпитание, превенция на болестите, ранна диагностика7. Хранене и диететика, по-специално храненето при жената, новороденото и кърмачето8. Основи на социологията и проблеми на социалната медицина9. Основи на фармакологията10. Психология11. Педагогика12. Здравно и социално законодателство и здравна организация13. Деонтология и професионално законодателство14. Сексуално възпитание и семейно планиране15. Юридическа защита на майката и дететоб) Специални предмети, свързани с акушерската професия1. Анатомия и физиология2. Ембриология и развитие на плода3. Бременност, раждане и следродилен период4. Акушеро-гинекологична патология5. Подготовка за раждането и майчинството, включително и психологичните аспекти6. Подготовка за раждането (включително познаване и използване на акушерско оборудване)7. Обезболяване, анестезиология и реанимация8. Физиология и патология на новороденото9. Грижи и наблюдение на новороденото10. Психологични и социални факториБ. ПРАКТИЧЕСКО ОБУЧЕНИЕ И КЛИНИЧНО ОБУЧЕНИЕТова обучение се извършва под съответен контрол:1. Женски консултации, включващи най-малко сто пренатални прегледа2. Наблюдение и грижи за най-малко четиридесет родилки3. Провеждане от обучаващия се на най-малко четиридесет раждания; когато тази бройка не може да бъде достигната поради липса на родилки, тя може да се сведе до минимум тридесет, при условие че обучаващият присъства и на двадесет други раждания4. Активно участие в едно или две седалищни раждания5. Извършване на епизиотомия и последващо зашиване6. Наблюдение и грижи за четиридесет бременни жени, раждали и родилки, които са изложени на риск7. Преглед на най-малко сто родилки и новородени при нормални условия8. Наблюдение и грижи за родилки и новородени деца, включително родени преди или след термина деца, както и за новородени с тегло под нормалното и новородени с увреждания.9. Грижи за патологичните случаи в областта на акушерството и гинекологията, болестите при новородените деца и кърмачетата10. Запознаване с грижите при общите патологични случаи в медицината и в хирургията.--------------------------------------------------


title: Директива 98/27/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 година относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите

text:
               15/ 04

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               217

         31998L0027

               L 166/51

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 98/27/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 19 май 1998 година
   относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията (1),
   като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),

               (1)

               Като имат предвид, че някои директиви, изброени в списъка, приложен към настоящата директива, постановяват правила за защита на интересите на потребителите.

               (2)

               Като имат предвид, че съществуващите механизми за осигуряване на съответствие с посочените директиви както на национално, така и на общностно равнище невинаги позволяват нарушенията, увреждащи колективните интереси на потребителите, да бъдат прекратени своевременно; като имат предвид, че колективен интерес означава интерес, който не включва натрупването на интереси на отделни лица, които са засегнати от нарушение; като имат предвид, че това не засяга делата, заведени от отделни лица, увредени от нарушение.

               (3)

               Като имат предвид, че доколкото се отнася за целта да се постигне преустановяване на практиките, които са незаконни според приложимите национални разпоредби, ефективността на националните мерки, транспониращи горепосочените директиви, може да бъде понижена, включително защитните мерки, превишаващи нивото, изисквано от тези директиви, при условие че са в съответствие с Договора и са разрешени от посочените директиви, могат да бъдат осуетени, когато тези практики оказват влияние в държава-членка, различна от тази, в която са възникнали.

               (4)

               Като имат предвид, че тези трудности могат да попречат на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар, като вследствие от тях е достатъчно да се премести източникът на незаконната практика в друга държава с цел да бъде поставен извън обхвата на всички форми за прилагане на закона; като имат предвид, че това представлява нарушаване на конкуренцията.

               (5)

               Като имат предвид, че тези трудности могат да намалят доверието на потребителите във вътрешния пазар и могат да ограничат обхвата на действие на организациите, представляващи колективните интереси на потребителите или независимите обществени органи за защита колективните интереси на потребителите, влияещи се неблагоприятно от практики, които нарушават правото на Общността.

               (6)

               Като имат предвид, че тези практики често преминават границите между държавите-членки; като имат предвид, че съществува спешна необходимост от известно сближаване на националните разпоредби, създадени с цел да наложат прекратяване на гореспоменатите практики, независимо от държавата, в която незаконната практика е оказала въздействие; като имат предвид, че по отношение на юрисдикцията това не засяга правилата на международното частно право и конвенциите в сила между държавите-членки, като спазва общите задължения на държавите-членки, произтичащи от Договора, и по-специално свързаните с безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.

               (7)

               Като имат предвид, че целта на предвижданите действия може да бъде постигната само от Общността; като имат предвид, следователно, че задължение на Общността е да предприема действия.

               (8)

               Като имат предвид, че член 3б, трети параграф от Договора задължава Общността да не превишава необходимото за постигане целите на Договора; като имат предвид, че в съответствие с посочения член следва, доколкото е възможно, да бъдат взети предвид характерните особености на националните правни системи, като на държавите-членки се даде правото да избират между различни възможности, които имат еднакво въздействие; като имат предвид, че съдилищата или административните органи, компетентни да се произнасят по производствата, посочени в член 2 от настоящата директива, следва да имат правото да проучват резултатите от предишни решения.

               (9)

               Като имат предвид, че една от възможностите следва да включва изискване един или повече независими обществени органи, специално отговорни за защита на колективните интереси на потребителите, да упражняват правата на иск, определени в настоящата директива; като имат предвид, че друга възможност следва да позволява упражняването на тези права от организации, чиято цел е защита колективните интереси на потребителите в съответствие с критериите, определени в националното законодателство.

               (10)

               Като имат предвид, че държавите-членки следва да могат да избират между тези две възможности или да ги комбинират при определянето на национално равнище на органите и/или организациите, квалифицирани по смисъла на настоящата директива.

               (11)

               Като имат предвид, че относно нарушенията, извършени в рамките на Общността, следва да се прилага принципът на взаимното признаване на тези органи и/или организации; като имат предвид, че държавите-членки следва, по молба на техните национални субекти, да съобщят на Комисията наименованието и целта на техните национални организации, квалифицирани да предявяват иск в тяхната собствена страна в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.

               (12)

               Като имат предвид, че задължение на Комисията е да осигури публикуването на списък на тези квалифицирани организации в Официален вестник на Европейските общности; като имат предвид, че докато не бъде публикувано изявление за противното, една квалифицирана организация се счита за процесуално правоспособна, ако е включена в този списък.

               (13)

               Като имат предвид, че държавите-членки имат правото да изискват извършването на предварителни консултации от страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушения, с цел да се даде на ответника възможност да прекрати оспорваното нарушение; като имат предвид, че държавите-членки имат правото да изискват тази предварителна консултация да бъде извършена съвместно с независим обществен орган, посочен от тези държави-членки.

               (14)

               Като имат предвид, че когато държавите-членки са решили, че следва да се провеждат предварителни консултации, следва да бъде определен краен срок от две седмици след получаване молбата за консултация, след който, ако не бъде постигнато преустановяване на нарушението, ищецът има право да сезира компетентен съд или административен орган без по-нататъшно отлагане.

               (15)

               Като имат предвид, че е целесъобразно Комисията да докладва относно прилагането на настоящата директива, и по-специално за нейния обхват и дейността по предварителните консултации.

               (16)

               Като имат предвид, че прилагането на настоящата директива следва да не засяга прилагането на общностните правила за конкуренцията,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложно поле
   1.   Целта на настоящата директива е да сближи законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки по отношение на исковете за преустановяване на нарушения, посочени в член 2, целящи защита на колективните интереси на потребителите, включени в директивите, посочени в приложението, с оглед осигуряване безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.
   2.   По смисъла на настоящата директива нарушение означава всяко действие, противоречащо на директивите, посочени в приложението, транспонирани в националния правен ред на държавите-членки, което уврежда колективните интереси, определени в параграф 1.
   Член 2
   Искове за преустановяване на нарушения
   1.   Държавите-членки определят съдилищата или административните органи, компетентни да се произнасят по упражнените от квалифицирани организации по смисъла на член 3 средства за правна защита, целящи:

               а)

               разпореждане за преустановяване или забрана на дадено нарушение, което разпореждане е издадено при съответната целесъобразност и при необходимост в рамките на бързо производство;

               б)

               при необходимост, вземане на мерки, като публикуване на решението в пълния му текст или само откъси от него в считана за подходяща форма и/или публикуване на коригиращо изявление с оглед отстраняване на продължаващите от нарушението последици;

               в)

               доколкото правната система на заинтересованата държава-членка позволява, решение, с което ответникът се осъжда да извърши плащания в полза на държавната хазна или към всеки бенефициер, посочен във или съгласно вътрешното законодателство, в случай на неизпълнение на решението в срока, определен от съда или административните органи, на фиксирана сума за всеки ден на забава или всяка друга сума, предвидена в националното законодателство, с оглед гарантиране изпълнението на решенията.

         2.   Настоящата директива не засяга разпоредбите на международното частно право относно приложимото право, като по този начин обикновено води до прилагане на правото на държавата-членка, където нарушението е извършено, или на правото на държавата-членка, където са настъпили последици от нарушението.
   Член 3
   Квалифицирани организации, имащи право да предявяват искове
   По смисъла на настоящата директива „квалифицирана организация“ означава орган или организация, която, след като е надлежно създадена в съответствие с правото на държава-членка, има правен интерес да гарантира, че разпоредбите, посочени в член 1, се спазват, и по-специално:

               а)

               една или повече независими обществени организации, специално отговорни за защита на интересите, посочени в член 1, в държавите-членки, в които подобни органи съществуват; и/или

               б)

               организации, чиято цел е да защитават интересите, посочени в член 1, в съответствие с критериите, определени в тяхното национално законодателство.

         Член 4
   Нарушения, извършени в рамките на Общността
   1.   Всяка държава-членка предприема мерките, необходими, за да се гарантира, че в случай на нарушение, възникнало в съответната държава-членка, всяка квалифицирана организация от друга държава-членка, когато интересите, защитавани от тази квалифицирана организация, са засегнати от нарушението, може да се обърне към съда или административния орган, посочени в член 2, при представяне на списъка, предвиден в параграф 3. Съдилищата или административните органи приемат този списък като доказателство за процесуалната правоспособност на съответната квалифицирана организация, без това да засяга тяхното право да проучват дали целта на квалифицираната организация оправдава предявяването на иск в дадения случай.
   2.   С цел борба с нарушенията, извършени в рамките на Общността, и без да засягат правата, признати на други субекти по силата на националното законодателство, държавите-членки по молба на техните квалифицирани организации съобщават на Комисията, че посочените субекти са оправомощени да предявят иск на основание член 2. Държавите-членки информират Комисията за наименованията и целите на тези квалифицирани организации.
   3.   Комисията съставя списък на квалифицираните организации, посочени в параграф 2, с описание на тяхната цел. Този списък се публикува в Официален вестник на Европейските общности; промените в този списък се публикуват незабавно, актуализираният списък се публикува на всеки шест месеца.
   Член 5
   Предварителни консултации
   1.   Държавите-членки могат да въвеждат или да запазят в сила разпоредби, по силата на които страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушения, може да започне тази процедура само след опит да постигне прекратяване на нарушението чрез консултации с ответника или съвместно с ответника и квалифицирана организация по смисъла на член 3, буква а) на държавата-членка, в която е предявен искът за преустановяване на нарушение. Държавата-членка решава дали страната, която възнамерява да предяви иск за преустановяване на нарушение, трябва да се консултира с квалифицираната организация. Ако не бъде постигнато прекратяване на нарушението в срок от две седмици след получаване на молбата за консултации, заинтересованата страна може да предяви иск за преустановяване на нарушението без по-нататъшно отлагане.
   2.   Редът и условията за провеждане на предварителните консултации, приети от държавите-членки, се съобщават на Комисията и се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.
   Член 6
   Доклади
   1.   Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящата директива на всеки три години и за първи път не по-късно от пет години след влизането в сила на настоящата директива.
   2.   В своя първи доклад Комисията разглежда по-специално:

               —

               приложното поле на настоящата директива относно защита на колективните интереси на лицата, упражняващи търговска, производствена и занаятчийска дейност или свободна професия;

               —

               приложното поле на настоящата директива, както е определено от директивите, включени в приложението;

               —

               дали предварителната консултация по силата на член 5 е допринесла за ефективната защита на потребителите.

         По целесъобразност този доклад се придружава от предложения за изменение на настоящата директива.
   Член 7
   Разпоредби за по-широко оправомощаване
   Настоящата директива не възпрепятства държавите-членки от приемането и запазването в сила на разпоредби, създадени за предоставяне на квалифицираните организации и други заинтересовани лица на по-широки права за предявяване на искове на национално равнище.
   Член 8
   Прилагане
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 месеца от датата на нейното влизане в сила. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 9
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
   Член 10
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 19 май 1998 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         J. M. GIL-ROBLES

            За Съвета

            Председател

         G. BROWN

      (1)  ОВ C 107, 13.4.1996 г., стр. 3, и ОВ C 80, 13.3.1997 г., стр. 10.

      (2)  ОВ C 30, 30.1.1997 г., стр. 112.

      (3)  Становище на Европейския парламент от 14 ноември 1996 г. (ОВ C 362, 2.12.1996 г., стр.236). Обща позиция на Съвета от 30 октомври 1997 г. (ОВ C 389, 22.12.1997 г., стр. 51) и Решение на Европейския парламент от 12 март 1998 г. (ОВ C 104, 6.4.1998 г.). Решение на Съвета от 23 април 1998 г.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   СПИСЪК НА ДИРЕКТИВИТЕ, ПРЕДМЕТ НА ЧЛЕН 1 (1)

               1.

               Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със заблуждаваща реклама (ОВ L 250, 19.9.1984 г., стр.17).

               2.

               Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. за защита на потребителите при договори, сключени извън търговския обект (ОВ L 372, 31.12.1985 г., стр. 31).

               3.

               Директива 87/102/ЕИО на Съвета от 22 декември 1986 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно потребителския кредит (ОВ L 42, 12.2.1987 г., стр. 48), последно изменена с Директива 98/7/ЕО (ОВ L 101, 1.4.1998 г., стр. 17).

               4.

               Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 г. за съгласуване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно извършване дейности на телевизионно разпръскване: членове от 10 до 21 (ОВ L 298, 17.10.1989 г., стр. 23, изменена с Директива 97/36/ЕО (ОВ L 202, 30.7.1997 г., стр. 60).

               5.

               Директива 90/314/ЕИО на Съвета от 13 юни 1990 г. относно туристически пътувания с обща цена, туристически ваканции с обща цена и туристически обиколки с обща цена (ОВ L 158, 23.6.1990 г., стр. 59).

               6.

               Директива 92/28/ЕИО на Съвета от 31 март 1992 г. относно рекламата на лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 113, 30.4.1992 г., стр.13).

               7.

               Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно неравноправните клаузи в потребителски договори (ОВ L 95, 21.4.1993 г., стр. 29).

               8.

               Директива 94/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 1994 г. относно защитата на потребителите по отношение на някои аспекти на договорите за придобиване на частично право на ползване на недвижим имот за определен период от време (ОВ L 280, 29.10.1994 г., стр.83).

               9.

               Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 г. относно защита на потребителя по отношение на договорите, сключвани от разстояние (ОВ L 144, 4.6.1997 г., стр.19).

      (1)  Директиви № 1,6, 7 и 9 съдържат специални разпоредби относно иска за преустановяване на нарушения.


title: Директива 2012/4/ЕС на Комисията от 22 февруари 2012 година за изменение на Директива 2008/43/ЕО относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества за граждански цели  текст от значение за ЕИП

text:
               23.2.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 50/18

         ДИРЕКТИВА 2012/4/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 22 февруари 2012 година
   за изменение на Директива 2008/43/ЕО относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества за граждански цели
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 93/15/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначение (1), и по-специално член 14, втора алинея, второ изречение от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Към фитилите, в това число към огнепроводните шнурове, както и към капсул-детонаторите, се прилага Директива 93/15/ЕИО, но те се използват повече за пиротехнически цели, отколкото за взривни работи. Потенциалното им въздействие при неправилна употреба е вероятно да бъде подобно на въздействието при неправилна употреба на пиротехническите изделия, които създават ниско равнище на опасност и поради това посочените въздействия са много по-слаби, отколкото тези на другите видове взривни вещества. За целите на пропорционалността фитилите, в това число огнепроводните шнурове, както и капсул-детонаторите следва да се изключат от системата за идентификация и проследяване на взривните вещества за граждански цели.

               (2)

               Разработването на компютризираните системи, необходими за изграждане на системата за идентификация и проследяване на взривните вещества, продължи по-дълго, отколкото първоначално се очакваше. Необходимо е отлагане на прилагането на Директива 2008/43/ЕО на Комисията (2), за да се даде на сектора на взривните вещества допълнително време да разработи, изпита и утвърди електронните системи, необходими за изпълнението на Директива 2008/43/ЕО, като така увеличи сигурността им. За да бъде постигната тази цел, задължението на производителите и вносителите да маркират взривните вещества следва да бъде отложено с една година до 5 април 2013 г. Необходимо е допълнително време, за да може изискваната електронна система за проследяване да бъде възприета от всички оператори по веригата на доставка. Освен това произведените по-рано наличности от взривни вещества с по-дълъг срок на годност, които не е трябвало да бъдат маркирани в съответствие с Директива 2008/43/ЕО, ще продължат да бъдат във веригата на доставка, а да се задължават дружествата да поддържат различни видове документация би било непрактично. Задълженията за събиране на данни и съхраняване на документация следователно трябва да се отложат с три години до 5 април 2015 г.

               (3)

               Някои изделия са твърде малки, за да може да се нанесе върху тях кодът на производствения обект и информацията за електронна обработка. Поставянето на уникална идентификация върху други изделия е технически невъзможно поради техните форма или изработка. В подобни случаи изискваната идентификация следва да се поставя на всяка от най-малките опаковки. Техническият прогрес в бъдеще може да даде възможност за поставяне на кода на производствения обект и информацията за електронна обработка върху посочените изделия. Поради това Комисията следва до края на 2020 г. да извърши преглед, за да оцени дали изискваната информация може да бъде поставяна върху самите изделия.

               (4)

               Поради това Директива 2008/43/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (5)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 13, параграф 1 от Директива 93/15/ЕИО,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2008/43/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               В член 2 се добавят следните букви г), д) и е):

                           „г)

                           фитили, които са недетониращи запалителни устройства, подобни на шнур;

                           д)

                           огнепроводни шнурове, състоящи се от сърцевина от дребнозърнест барут, обвит в гъвкава тъкана материя с една или повече защитни външни обвивки и които след като бъдат запалени, изгарят с предварително определена скорост без външен взривен ефект;

                           е)

                           капсул-детонаторите, които се състоят от метална или пластмасова капсула, съдържаща малко количество първична взривна смес, която лесно се възпламенява при удар и служи като запалителен елемент в патрони за стрелково оръжие или в задействани от удар възпламеняващи средства за метателни заряди.“

               2.

               Член 7 се заменя със следното:
               „Член 7
               Обикновени детонатори
               За обикновените детонатори уникалната идентификация е самозалепващ се етикет или се отпечатва директно или се щампова върху външната обвивка на детонатора. Върху всяка каса с детонатори се поставя съответният етикет.
               Освен това предприятията могат да използват пасивни инертни електронни устройства, прикрепени върху всеки детонатор, и съответно устройство за всяка каса с детонатори.“

               3.

               Членове 9 и 10 се заменят със следното:
               „Член 9
               Междинни детонатори и бустери
               За междинните детонатори, различни от посочените в член 2, и за бустерите уникалната идентификация е самозалепващ се етикет или се отпечатва директно върху междинните детонатори или бустери. Върху всяка каса с междинни детонатори или бустери се поставя съответният етикет.
               Освен това предприятията могат да използват пасивни инертни електронни устройства, прикрепени върху всеки междинен детонатор или бустер, и съответно устройство за всяка каса с междинни детонатори или бустери.
               Член 10
               Детониращи шнурове
               За детониращи шнурове уникалната идентификация е самозалепващ се етикет или се отпечатва директно върху макарата с шнур. Уникалната идентификация се маркира на всеки пет метра върху външната обвивка на детониращия шнур или върху вътрешния слой от екструдирана пластмаса, разположен непосредствено под външната обвивка на шнура. Върху всяка каса с детониращи шнурове се поставя съответният етикет.
               Освен това предприятията могат да използват пасивни инертни електронни устройства, поставени в шнура, и съответно устройство за всяка каса с шнур.“

               4.

               В член 15, параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
               „Те прилагат тези разпоредби считано от 5 април 2013 г. Те обаче прилагат разпоредбите, необходими, за да се съобразят с член 3, параграф 6 и членове 13 и 14, от 5 април 2015 г.“

               5.

               Вмъква се следният член 15а:
               „Член 15а
               До 31 декември 2020 г. Комисията провежда преглед, за да оцени дали с напредъка на техническия прогрес е станало възможно да се отменят изключенията, установени в точка 3 от приложението.“

               6.

               В точка 3 от приложението се добавят следните алинеи:
               „За изделия, които са прекалено малки, за да се нанесе върху тях информацията, изисквана по точка 1, буква б), подточки i) и ii) и точка 2, или в случите, когато това е невъзможно поради формата или изработката им, уникалната идентификация се нанася върху най-малката опаковка.
               Всяка най-малка опаковка се затваря и запечатва.
               Върху всеки обикновен детонатор или бустер, който е обхванат от изключението, установено във втората алинея, по траен начин, така че да се гарантира, че е ясно четлива, се маркира информацията по точка 1, буква б), подточки i) и ii). Върху всяка от най-малките опаковки се отпечатва броят на обикновените детонатори и бустери, които тя съдържа.
               Всеки детониращ шнур, обхванат от установеното във втората алинея изключение, се маркира с уникалната идентификация, като последната се нанася върху макарата или ролката с шнур, а където е приложимо, върху най-малката опаковка.“

         Член 2
   1.   Не по-късно от 4 април 2012 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите и представят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 5 април 2013 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 22 февруари 2012 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 121, 15.5.1993 г., стр. 20.

      (2)  ОВ L 94, 5.4.2008 г., стр. 8.


title: Директива на Съвета от 21 януари 1980 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за акушерки, включваща мерки за улесняване на действителното упражняване на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги

text:
Важна правна забележка

|

31980L0154

Официален вестник n° L 033 , 11/02/1980 стр. 0001 - 0007 специално финландско издание: глава 6 том 2 стр. 0045  специално гръцко издание: глава 06 том 2 стр. 0075  специално шведско издание: глава 6 том 2 стр. 0045  специално испанско издание: глава 06 том 2 стр. 0089  специално португалско издание глава 06 том 2 стр. 0089  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 92  - 98 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 92  - 98 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 92  - 98 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 92  - 98 LV.ES глава 06 том 01 стр. 92  - 98 MT.ES глава 06 том 01 стр. 92  - 98 PL.ES глава 06 том 01 стр. 92  - 98 SK.ES глава 06 том 01 стр. 92  - 98 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 92  - 98

		19800121Директива на Съветаот 21 януари 1980 годинаотносно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за акушерки, включваща мерки за улесняване на действителното упражняване на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги(80/154/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 49, 57 и 66 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Асамблеята [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че съгласно Договора, след приключване на преходния период не се допуска каквото и да е дискриминационно третиране, основано на националността в областта на установяването и предоставянето на услуги; като има предвид, че така осъщественият принцип на национално третиране се прилага по-специално за издаването на евентуално изисквано разрешение за достъп до акушерските дейности, както и за регистрирането или членството в професионални организации или сдружения;като има предвид, че все пак е уместно да се предвидят разпоредби за улесняване на действителното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги от акушерките;като има предвид, че по силата на Договора, държавите-членки се задължават да не оказват никакво съдействие, чието естество би накърнило условията на установяване;като има предвид, че член 57, параграф 1 от Договора предвижда приемането на директиви за взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация;като има предвид, че е целесъобразно, освен взаимното признаване на дипломите, да се предвиди и координиране на изискванията за обучение за акушерка; като има предвид, че това координиране е предмет на Директива 80/155/ЕИО [4];като има предвид, че придобиването на диплома за акушерка представлява законово изискване в държавите-членки за достъп до акушерската професия и упражняването ѝ;като има предвид, че по отношение на използването на придобитата образователно-квалификационна степен, предвид факта, че една директива за взаимно признаване на дипломите не включва непременно формално приравняване на образователно-квалификационните степени, за които се отнасят тези дипломи, следва да се разреши използването на тази степен само на езика на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице;като има предвид, че за улесняване прилагането на настоящата директива от националните администрации, държавите-членки могат да изискат лицата, за които тя се отнася и които отговарят на поставените в нея изисквания за образование, да представят, заедно с документа за професионална квалификация, и свидетелство от компетентните органи на страната по произход или на страната, от която идва чуждестранното лице, удостоверяващо, че тези документи са посочените в настоящата директива;като има предвид, че в случай на предоставяне на услуги, изискването за регистриране или членство в професионални организации или сдружения, свързано с трайния и постоянен характер на дейността, извършвана в приемащата страна, безспорно би представлявало неудобство за предоставящия услугите поради временния характер на неговата дейност; като има предвид, че следва това изискване да отпадне; като има предвид, че в този случай е целесъобразно да се осигури контрол върху професионалната дисциплина, което е от компетенцията на тези професионални организации или сдружения; като има предвид, че за тази цел и ако член 62 от Договора не предвижда друго, следва да се предвиди възможността лицето да се задължи да уведоми за предоставянето на услугите компетентния орган в приемащата държава-членка;като има предвид, че с оглед на изискванията за нравственост и почтеност следва да се направи разграничение по отношение на първоначалния достъп до професията от една страна и упражняването ѝ, от друга;като има предвид, че с оглед дейността на акушерките като заети лица, Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. за свободното движение на работници в Общността [5] не съдържа специални разпоредби за професиите, нормативно уредени по отношение на нравствеността и почтеността, професионалната дисциплина и използването на официален документ за професионална квалификация; като има предвид, че според държавите-членки тази нормативна уредба е или може да бъде приложима както за заетите лица, така и за свободно заетите лица; като има предвид, че във всички държави-членки за акушерските дейности се изисква диплома, удостоверение или друг официален документ за акушерка; като има предвид, че тази професия се упражнява както от свободно заети лица, така и от заети лица или от едно и също лице последователно и в двете качества по време на цялостната му професионалната дейност; като има предвид, че за да се улесни напълно свободното движение на тези специалисти на територията на Общността, следователно е необходимо прилагането на настоящата директива да обхване и акушерките, работещи като заети лица,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IПРИЛОЖНО ПОЛЕЧлен 11. Настоящата директива се прилага за акушерските дейности, така както са определени във всяка една държава-членка, без да се засягат разпоредбите на член 4 от Директива 80/155/ЕИО, упражнявани под професионални звания, както следва:във Федерална република Германия:- "Hebamme";в Белгия:- "accoucheuse"/"vroedvrouw";в Дания:- "jordemoder";във Франция:- "sage-femme";в Ирландия:- "midwife";в Италия:- "ostetrica";в Люксембург:- "sage-femme";в Нидерландия:- "verloskundige";в Обединеното кралство:- "midwife".ГЛАВА IIДИПЛОМИ, УДОСТОВЕРЕНИЯ И ДРУГИ ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА АКУШЕРКИЧлен 21. Всяка държава-членка признава издадените на гражданите на държавите-членки от другите държави-членки дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, изброени в член 3 по-долу, в съответствие с разпоредбите на член 1, параграфи 1, 3 и 4 от Директива 80/155/ЕИО и отговарящи на едно от следните условия:- завършено образование при редовна форма на обучение за акушерка за не по-малко от три години:- за което се изисква диплома, удостоверение или друг документ за професионална квалификация, който дава право да се продължи образованието в университет или висше учебно заведение или, ако случаят не е такъв, който да гарантира равностойно ниво на образование,- или е последвано от професионален стаж, за който е издадена атестация, посочена в член 4 от настоящата директива;- редовно обучение за акушерка за не по-малко от две години или 3600 учебни часа, за което се изисква диплома, удостоверение или друг официален документ за медицинска сестра с общ профил, посочен в член 3 от Директива 77/452/ЕИО [6];- редовно обучение за акушерка за не по-малко от осемнадесет месеца или 3000 учебни часа, за което се изисква диплома, удостоверение или друг официален документ за медицинска сестра с общ профил, посочен в член 3 от Директива 77/452/ЕИО и последвано от професионален стаж, за който е издадена атестация, посочена в член 4 от настоящата директива.2. По отношение на достъпа и упражняването на дейностите на акушерките като лица на свободна практика, всяка държава-членка, на своя територия, придава на признатите от нея дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, същата сила както и на издаваните от нея.Член 3Посочените в член 2 дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация са както следва:a) във Федерална република Германия:- "Hebammenprüfungszeugnis" — документ, издаден от назначена от държавата изпитна комисия,- атестации от компетентните органи във Федерална република Германия, утвърждаващи приравняването на официалните документи за обучение, издадени след 8 май 1945 г. от компетентните органи в Германската демократична република с изброените в първото тире документи за обучение;б) в Белгия:"diplôme d'accoucheuse"/"vroedvrouwdiploma"— диплома, издадена от държавно или от акредитирано от държавата учебно заведение или от централната комисия;в) в Дания:"bevis for bestået jordemodereksamen"— документ, издаден от "DANMARKS JORDEMODERSKOLE";г) във Франция:"diplôme de sage-femme" — диплома, издадена от държавата;д) в Ирландия:"certificate in midwifery" — свидетелство, издадено от "An Bord Altranais";е) в Италия:"diploma d'ostetrica" - диплома, издадена от акредитирано от държавата учебно заведение;ж) в Люксембург:"diplôme de sage-femme" - диплома, издадена от министъра на здравеопазването по решение на изпитната комисия;з) в Нидерландия:"vroedvrouwdiploma" - диплома, издадена от назначена от държавата изпитна комисия;и) в Обединеното кралство:"certificate of admission to the Roll of Midwives" - свидетелство, издадено в Англия или в Уелс от "Central Midwives Board for England and Wales", в Шотландия от "Central Midwives Board for Scotland" и в Северна Ирландия от "Northern Ireland Council for Nurses and Midwives".Член 4Предвидената в член 2 атестация се издава от компетентните органи в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице. Тя удостоверява, че след придобиване на диплома за акушерка, лицето е упражнявало по задоволителен начин в болница или специализирано акредитирано здравно заведение всички дейности на акушерската професия за следните периоди:- две години за случая, предвиден в член 2, параграф 1, първо тире, второ подтире,- една година за случая, предвиден в член 2, параграф 1, трето тире.ГЛАВА IIIПРИДОБИТИ ПРАВАЧлен 51. Всяка държава-членка приема като достатъчно доказателство, по отношение на гражданите на държавите-членки, чиито дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация не отговарят на съвкупността от минимални изисквания за обучение, предвидени в член 1 от Директива 80/155/ЕИО, дипломите, други официални документи за акушерки, издадени от тези държави-членки не по-късно от шест години от обявяването на настоящата директива, придружени от атестация, издадена в уверение на това, че тези граждани действително и законно са извършвали съответната дейност в продължение на не по-малко от три години през петте години, предхождащи издаването на атестацията.2. Всяка държава-членка приема като достатъчно доказателство, по отношение на гражданите на държавите-членки, чиито дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация не отговарят на съвкупността от минимални образователни изисквания, предвидени в член 1 от Директива 80/155/ЕИО, но които по силата на член 2 от настоящата директива следва да се признават само, ако са придружени от атестация за професионален стаж, посочен в член 4, дипломите, удостоверенията и другите официални документи за акушерки, издадени от тези държави-членки преди прилагането на настоящата директива, придружени от удостоверение, издадено в уверение на това, че тези граждани действително и законно са извършвали съответната дейност в продължение на не по-малко от две години през петте години, предшествали издаването на атестацията.ГЛАВА IVИЗПОЛЗВАНЕ НА ОБРАЗОВАТЕЛНО-КВАЛИФИКАЦИОННАТА СТЕПЕНЧлен 61. Без да се засяга член 15, приемащите държави-членки се грижат за признаване правото на гражданите на държавите-членки, отговарящи на условията, предвидени в членове 2 и 5, да използват законно придобитата от тях образователно-квалификационна степен, доколкото тя не съвпада с професионалната им квалификация и евентуално, съкратената форма на тази степен, възприета в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, на езика на тази държава. Приемащите държави-членки могат да изискат тази образователно-квалификационна степен да бъде последвана от името и мястото на учебното заведение или комисията, които са издали документ за нея.2. Когато образователно-квалификационната степен на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице може да бъде сбъркана в приемащата държава-членка със степен, за която в тази държава се изисква допълнително образование, което лицето не е придобило, приемащата държава-членка може да изиска лицето да използва образователно-квалификационната степен, придобита в държавата-членка по произход или от която то идва в подходяща форма, посочена от приемащата държава-членка.ГЛАВА VРАЗПОРЕДБИ ЗА УЛЕСНЯВАНЕ ДЕЙСТВИТЕЛНОТО УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДНО ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ ОТ АКУШЕРКИТЕA. Специални разпоредби за правото на установяванеЧлен 71. Приемащата държава-членка, която, за първоначален достъп до една от дейностите, посочени в член 1, изисква от своите граждани доказателство за нравственост или почтеност, приема като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на другите държави-членки атестация, издадена от компетентния орган в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, в уверение на това, че са изпълнени изискванията за нравственост и почтеност относно достъпа до съответната дейност, в сила в тази държава-членка.2. Когато държава-членка по произход или държава-членка, от която идва чуждестранното лице, не изисква доказателство за нравственост или почтеност за първоначален достъп до съответната дейност, приемащата държава-членка може да изиска от гражданите на държавата-членка по произход или от която те идват, свидетелство за съдимост или, при липса на такова, равностоен документ, издаден от компетентния орган на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.3. Приемащата държава-членка може, ако разполага със сериозни и конкретни факти, настъпили преди установяването на заинтересованото лице в тази държава извън нейната територия и които биха могли да имат на нейна територия последствия за достъпа до съответната дейност, да уведоми за това държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява достоверността на фактите, доколкото те биха имали в тази държава-членка последствия за достъпа до съответната дейност. Органите на тази държава сами вземат решение за естеството и обхвата на разследванията, които трябва да се предприемат и съобщават на приемащата държава-членка произтичащите от това последствия по отношение на издадените от тях удостоверения или документи.4. Държавите-членки гарантират тайната на предадената информация.Член 81. Когато в приемащата държава-членка са в сила законови, подзаконови и административни разпоредби относно изискванията за нравственост или почтеност, включително и разпоредби, предвиждащи дисциплинарни наказания при груба професионална грешка или осъждане за престъпление, свързани с упражняване на някоя от дейностите, посочени в член 1, държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице предава на приемащата държава-членка необходимата информация, свързана с мерките или наказанията от професионален или административен характер, наложени на заинтересованото лице, както и за наказателните санкции относно упражняването на професията в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.2. Приемащата държава-членка може, ако разполага със сериозни и конкретни факти, настъпили преди установяването на заинтересованото лице в тази държава, извън нейната територия и които могат да имат на нейна територия последици за упражняване на съответната дейност, да уведоми за това държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява достоверността на фактите, доколкото те биха имали в тази държава-членка последствия за упражняването на съответната дейност. Органите на тази държава сами вземат решение за естеството и обхвата на разследванията, които трябва да се предприемат и съобщават на приемащата държава-членка произтичащите от това последствия по отношение на информацията, която са предали по силата на параграф 1.3. Държавите-членки гарантират тайната на предадената информация.Член 9Когато приемащата държава-членка изисква от гражданите си, за достъп до някоя от дейностите, изброени в член 1 или за упражняването ѝ, документ за физическото или психическото здравословно състояние, тази държава приема като достатъчно в това отношение представянето на документа, изискван в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Когато държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице не изисква такъв документ за достъп до съответната дейност или за упражняването ѝ, приемащата държава-членка приема от гражданите на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице атестация, издадена от компетентния орган в тази държава, съответстваща на атестацията на приемащата държава-членка.Член 10Посочените в членове 7, 8 и 9 документи не могат да бъдат представяни по-късно от три месеца от датата на издаването им.Член 111. Процедурата за разрешаване достъпа на лицето до една от дейностите, посочени в член 1, съгласно членове 7, 8 и 9, трябва да приключи в най-кратки срокове и не по-късно от три месеца след представяне на всички необходими документи от заинтересованото лице, без да се променят сроковете, произтичащи от евентуално обжалване след приключване на тази процедура.2. В случаите, посочени в член 7, параграф 3 и член 8, параграф 2, молбата за преразглеждане прекратява посочения в параграф 1 срок.Консултираната държава-членка трябва да изпрати своя отговор в тримесечен срок.Приемащата държава-членка дава ход на посочената в параграф 1 процедура веднага след получаване на отговора или при изтичане на срока.Член 12Когато приемащата държава-членка изисква от гражданите си полагане на клетва или официална декларация за достъп до някоя от медицинските дейности или за упражняването ѝ и в случай, че формулировката на тази клетва или декларация не може да се използва от гражданите на другите държави-членки, приемащата държава-членка следи на заинтересованите лица да бъде предложена подходяща и равностойна формулировка.Б. Специални разпоредби за извършването на услугиЧлен 131. Когато държава-членка изисква от гражданите си за достъпа или за упражняването на дейностите, посочени в член 1, разрешително, регистрация или членство в професионална организация или сдружение, тази държава-членка освобождава от това изискване гражданите на държавите-членки в случай на предоставяне на услуги.Заинтересованото лице предоставя услуги със същите права и задължения както и гражданите на приемащата държава-членка; в частност то е подчинено на дисциплинарните разпоредби от професионален или административен характер, които се прилагат в тази държава-членка.Когато приемащата държава-членка предприема мярка съгласно втора алинея или разполага с факти, противоречащи на тези разпоредби, тя незабавно уведомява държавата-членка, в която се е установило лицето.2. Приемащата държава-членка може да изиска лицето предварително да заяви на компетентните органи предоставянето на услуги от негова страна, в случай, че предоставянето на тези услуги налага временното му пребиваване на нейна територия.При спешни обстоятелства, това заявление може да бъде направено в най-кратък срок след предоставянето на услугите.3. По силата на параграфи 1 и 2, приемащата държава-членка може да изиска от лицето един или повече документи, съдържащи следната информация:- атестацията, посочена в параграф 2,- атестация, че лицето законно упражнява съответните дейности в държавата-членка, в която се е установило,- атестация, че лицето притежава посочените в настоящата директива дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, изисквани за предоставянето на съответните услуги.4. Документите, предвидени в параграф 3, не могат да бъдат представяни по-късно от дванадесет месеца от датата на издаването им.5. Когато държава-членка лишава изцяло или частично, временно или окончателно, свой гражданин или гражданин на друга държава-членка, установен на нейна територия от правото да упражнява някоя от дейностите, посочени в член 1, тя прави необходимото, за временното или окончателно, в зависимост от случая, отнемане на атестацията, посочена в параграф 3, второ тире.Член 14Когато в приемащата държава-членка, за уреждане на плащанията с осигурителен орган, вследствие на дейности, извършени в полза на осигурени лица, се изисква регистриране в осигурителен орган, тази държава-членка, в случай на предоставяне на услуги, налагащи командироване на друго място на лицето, предоставящо услугите, освобождава от това изискване гражданите на държавите-членки, установени в друга държава-членка.Независимо от това, лицето, предоставящо услугите, уведомява този орган предварително или, при спешни обстоятелства, впоследствие, за извършването на услугите.В. Общи разпоредби за правото на установяване и свободното предоставяне на услугиЧлен 15Когато в приемащата държава-членка използването на професионално звание, относно някоя от дейностите, посочени в член 1, е нормативно уредено, гражданите на другите държави-членки, които отговарят на изискванията, предвидени в член 2 и член 5 използват професионалната квалификация, възприета в приемащата държава-членка и отговаряща на изискванията за образование в тази държава, и си служат със съкратената му формулировка.Член 161. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, позволяващи на заинтересованите лица да бъдат информирани за разпоредбите на здравното и социалното законодателство, както и при необходимост за изискванията за професионална етика в приемащата държава-членка.За тази цел те могат да създават информационни служби, към които заинтересованите лица могат да се обръщат за необходимата им информация. В случай на установяване, приемащите държави-членки могат да задължат заинтересованите лица да установят контакт с тези служби.2. Държавите-членки могат да създават посочените в параграф 1 служби към компетентните органи и структури, които те посочват в срока, предвиден в член 20, параграф 1.3. Държавите-членки правят необходимото, заинтересованите лица да придобият при нужда, в техен интерес и в интерес на техните пациенти, необходимите езикови познания за упражняване на професията им в приемащата държава-членка.ГЛАВА VIЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 17В случай на основателни съмнения, приемащата държава-членка може да изиска от компетентните органи на друга държава-членка потвърждение за достоверността на дипломите, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, издадени в тази друга държава-членка и посочени в глави II и III, както и потвърждение на факта, че заинтересованото лице отговаря на всички изисквания за образование, предвидени в Директива 80/155/ЕИО.Член 18Държавите-членки, в предвидения в член 20, параграф 1 срок, определят органите и структурите, оправомощени да издават или приемат дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, както и документите или сведенията, посочени в настоящата директива и незабавно уведомяват за това другите държави-членки и Комисията.Член 19Настоящата директива се прилага също за гражданите на държавите-членки, които съгласно Регламент (ЕИО) № 1612/68, упражняват или ще упражняват като заети лица една от посочените в член 1 дейности.Член 201. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от три години от нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки предоставят на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена от настоящата директива.Член 21В случай, че при прилагането на настоящата директива възникнат значителни затруднения в някои области за някоя държава-членка, Комисията разглежда тези затруднения съвместно с тази държава и взема предвид становището на Комитета на висшите служители от здравеопазването, създаден с Решение 75/365/ЕИО [7], последно измененo с Решение 80/157/ЕИО [8].При необходимост, Комисията внася в Съвета подходящи предложения.Член 22Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 21 януари 1980 година.За СъветаПредседателG. Marcora[1] ОВ С 18, 12.2.1970 г., стр. 1.[2] ОВ С 101, 4.8.1970 г., стр. 26.[3] ОВ C 146, 11.12.1970 г., стр. 17.[4] ОВ L 33, 11.2.1980 г., стр. 8.[5] ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2.[6] ОВ L 176, 15.7.1977 г., стр. 1.[7] ОВ L 167, 30.6.1975, стр. 19.[8] ОВ L 33, 11.2.1980 г., стр. 15.--------------------------------------------------


title: Единадесета Директива на Съвета от 21 декември 1989 година относно изискванията за оповестяване на данни за клонове, открити в една държава-членка от някои видове дружества, регулирани от правото на друга държава

text:
Важна правна забележка

|

31989L0666

Официален вестник n° L 395 , 30/12/1989 стр. 0036 - 0039 специално финландско издание: глава 17 том 1 стр. 0099  специално шведско издание: глава 17 том 1 стр. 0099  специално чешко издание глава 17 том 01 стр. 100  - 103 специално испанско издание глава 17 том 01 стр. 100  - 103 специално унгарско издание глава 17 том 01 стр. 100  - 103 специално литвийско издание глава 17 том 01 стр. 100  - 103 LV.ES глава 17 том 01 стр. 100  - 103 MT.ES глава 17 том 01 стр. 100  - 103 PL.ES глава 17 том 01 стр. 100  - 103 SK.ES глава 17 том 01 стр. 100  - 103 специално словенско издание глава 17 том 01 стр. 100  - 103

		19891221Единадесета Директива на Съветаот 21 декември 1989 годинаотносно изискванията за оповестяване на данни за клонове, открити в една държава-членка от някои видове дружества, регулирани от правото на друга държава(89/666/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 54 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],в сътрудничество с Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че е нужно да бъде улеснено упражняването на свободата на установяване по отношение на дружества, които попадат в приложното поле на член 58 от Договора, и за тази цел член 54, параграф 3, буква ж) от последния и Общата програма за премахване на ограниченията за свободата на установяване предвиждат съгласуване на гаранциите, които се изискват от дружествата и фирмите в държавите-членки с оглед защитата на интересите на техните съдружници и други лица;като има предвид, че досега по отношение на оповестяването на данни такова съгласуване е извършено с Първа директива 68/151/ЕИО [4], която се отнася до капиталовите дружества, последно изменена с Акта за присъединяване от 1985 г.; като има предвид, че в областта на счетоводството то е продължено с Четвърта директива 78/660/ЕИО [5] за годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, последно изменена с Акта за присъединяване от 1985 г., Седма директива 83/349/ЕИО [6] за консолидираните счетоводни отчети, изменена с Акта за присъединяване от 1985 г., и Осма директива 84/253/ЕИО [7] относно лицата, натоварени с извършването на законоустановени проверки на счетоводни документи;като има предвид, че тези директиви се прилагат към дружествата, но не се отнасят до техните клонове; като има предвид, че подобно на учредяването на дъщерно дружество, откриването на клон е една от съществуващите възможности дружествата да упражнят правото си на установяване в друга държава-членка;като има предвид, че липсата на съгласуване по отношение на клоновете, особено при оповестяването, води до някои различия в защитата на акционерите и третите лица, между дружествата, които извършват дейност в други държави-членки чрез откриване на клонове, и онези, които извършват дейност чрез учредяване на дъщерни дружества;като има предвид, че в тази област разликите в законодателствата на държавите-членки могат да накърнят правото на установяване; като има предвид, че поради това е нужно тези разлики да бъдат премахнати, така че да се гарантира упражняването на това право;като има предвид, че за да се осигури защитата на лицата, които влизат в отношения с дружествата чрез клоновете им, са нужни мерки във връзка с оповестяването на данни в държавата-членка, в която се намира клонът; като има предвид, че в някои отношения икономическото и общественото значение на един клон може да се сравни със значението на дъщерно дружество и следователно е налице обществен интерес в клона да бъде оповестявана информация за дружеството; като има предвид, че за извършването на това оповестяване трябва да се използува вече установената процедура за капиталовите дружества в Общността;като има предвид, че разкриването е свързано с ред важни документи и данни и измененията в тях;като има предвид, че с изключение на представителните правомощия, фирмата и правната форма, прекратяването на дружеството и производството по несъстоятелност по отношение на него, оповестяването може да се ограничи до информация за самия клон заедно с препратка към регистъра на дружеството, от което клонът е част, тъй като според действащите правила на Общността цялата информация за дружеството е на разположение в този регистър;като има предвид, че националните разпоредби относно оповестяването на счетоводни документи, свързани с клона, вече не са оправдани след съгласуването на националните правила за съставянето, проверките и оповестяването на счетоводните документи на дружеството; като има предвид, че следователно е достатъчно в регистъра на клона да бъде дадена информация за счетоводните документи, проверени и оповестени от дружеството;като има предвид, че търговската кореспонденция и формулярите, използувани от клона, трябва да дават най-малко същата информация, както търговската кореспонденция и формулярите, използувани от дружеството, и да посочват регистъра, в който е вписан клонът;като има предвид, че за да се осигури пълното постигане на целите на настоящата директива и да се избегне всяка дискриминация според държавата по произхода на дружеството, настоящата директива трябва да обхваща и клоновете на дружества, които се регулират от правото на страни извън Европейската общност и са учредени в правна форма, аналогична на дружествата, към които се прилага Директива 68/151/ЕИО; като има предвид, че към тези клонове трябва да се прилагат разпоредби, различни от правилата за клоновете на дружества, регулирани от правото на други държави-членки, тъй като цитираните директиви не се прилагат към дружества от страни извън Европейската общност;като има предвид, че настоящата директива не засяга изискванията за оповестяване на данни за клоновете по други правила — например на трудовото законодателство във връзка с правото на информация на работниците и на данъчното право, или за статистически цели,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:РАЗДЕЛ IКлонове на дружества от други държави-членкиЧлен 11. Документите и данните за клон, открит в държава-членка от дружество, което е регулирано от правото на друга държава-членка и към което се прилага Директива 68/151/ЕИО, се оповестяват съгласно правото на държавата-членка на клона, в съответствие с член 3 от цитираната директива.2. Когато изискванията за оповестяване по отношение на клона се различават от тези за дружеството, изискванията за оповестяване на данни за клона имат предимство при сделки, сключени от клона.Член 21. Задължението за оповестяване по член 1 се отнася само до следните документи и данни:а) адрес на клона;б) дейност на клона;в) регистър, в който се води дружественото дело по член 3 от Директива 68/151/ЕИО, заедно с номера на вписването в този регистър;г) фирма и правна форма на дружеството и фирма на клона, ако тя се различава от наименованието на дружеството;д) назначаване, прекратяване на мандата и данни за лицата, упълномощени да представляват дружеството в отношенията му с трети лица и в съдебни производства, а именно:- като орган на дружеството, конституиран съгласно закона, или като членове на такъв орган, в съответствие с данните, оповестени от дружеството по член 2, параграф 1, буква д) от Директива 68/151/ЕИО,- като постоянни представители на дружеството за дейността на клона, с означение на обхвата на правомощията им;е) прекратяване на дружеството, назначаване на ликвидатори, данни за тях и техните правомощия и прекратяване на ликвидацията в съответствие с данните, оповестени от дружеството по член 2, параграф 1, букви з), й) и к) от Директива 68/151/ЕИО,- производство за обявяване в несъстоятелност, конкордат или всяко аналогично производство по отношение на дружеството;ж) счетоводни документи в съответствие с член 3;з) закриване на клона.2. Държавата-членка, в която е открит клонът, може да предвиди оповестяване по смисъла на член 1 на:а) подписа на лицата по параграф 1, букви д) и е) от настоящия член;б) учредителните актове и учредителния договор и устава, ако те се съдържат в отделни документи, в съответствие с член 2, параграф 1, букви а), б) и в) от Директива 68/151/ЕИО, заедно с измененията в тези документи;в) удостоверение за съществуването на дружеството от регистъра по параграф 1, буква в) от настоящия член;г) данни за обезпеченията върху имуществото на дружеството, които се намират в държавата-членка, ако оповестяването е условие за действителността на тези обезпечения.Член 3Задължителното оповестяване по член 2, параграф 1, буква ж) се ограничава до счетоводните документи, съставени, проверени и оповестени в съответствие с правото на държавата-членка, приложимо към дружеството съгласно Директиви 78/660/ЕИО, 83/349/ЕИО и 84/253/ЕИО.Член 4Държавата-членка, в която е открит клонът, може да предвиди, че документите по член 2, параграф 2, буква б), и член 3 трябва да се публикуват на друг официален език на Общността и преводът им да бъде заверен.Член 5Когато едно дружество е открило повече от един клон в една държава-членка, оповестяването по член 2, параграф 2, буква б), и член 3 може да се извърши в регистъра на клон по избор на дружеството.В такъв случай задължителното оповестяване от други клонове обхваща данните за регистъра на клоновете, в който е извършено оповестяването, заедно с номера на вписването на клона в този регистър.Член 6Държавите-членки задължително предвиждат, че в търговската кореспонденция и формулярите, използувани от клона, наред с данните по член 4 от Директива 68/151/ЕИО се посочва и регистърът, в който се води делото за клона, заедно с номера на вписването на клона в този регистър.РАЗДЕЛ IIКлонове на дружества от трети страниЧлен 71. Документи и данни за клон, открит в една държава-членка от дружество, което не се регулира от правото на някоя държава-членка, но има правна форма, аналогична на видовете дружества, към които се прилага Директива 68/151/ЕИО, се оповестяват в съответствие с правото на държавата-членка на клона, съгласно член 3 на цитираната директива.2. Прилага се член 2, параграф 1.Член 8Задължението за оповестяване по член 7 обхваща най-малко следните документи и данни:а) адрес на клона;б) дейност на клона;в) право на държавата, от което се регулира дружеството;г) когато приложимото право предвижда това — регистър, в който е вписано дружеството, и номер на вписването в този регистър;д) учредителни актове и учредителен договор и устав, ако се съдържат в отделен акт, с всички изменения и допълнения към тези документи;е) правна форма на дружеството, седалище и предмет на дейността му, и най-малко веднъж годишно — размер на записания капитал, ако тези данни не се съдържат в документите по буква д);ж) фирма на дружеството и фирма на клона, ако тя се различава от фирмата на дружеството;з) назначаване, прекратяване на мандата и данни за лицата, упълномощени да представляват дружеството в отношенията с трети лица и в съдебни производства, а именно:- като орган на дружеството, конституиран в съответствие със закона, или като членове на такъв орган,- като постоянни представители на дружеството за дейността на клона.Обхватът на правомощията на лицата, упълномощени да представляват дружеството, се посочва заедно с обстоятелството дали те извършват това заедно или поотделно;и) - прекратяване на дружеството и назначаване на ликвидатори, данни за тях и техните правомощия, както и прекратяване на ликвидацията,- производство за обявяване на несъстоятелност, конкордат или всяко аналогично производство, в което участвува дружеството;й) счетоводни документи в съответствие с член 7;к) закриване на клона.Член 91. Задължението за оповестяване по член 8, параграф 1, буква й) се отнася до счетоводните документи на дружеството, съставени, проверени и оповестени според правото на държавата, приложимо към дружеството. Когато те не са съставени в съответствие с директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО или по начин, аналогичен на предписания в тези актове, държавите-членки могат да поставят изискване за съставяне и оповестяване на счетоводни документи за дейността на клона.2. Прилагат се член 4 и член 5.Член 10Държавите-членки задължително предвиждат изискване търговската кореспонденция и формулярите, използувани от клона, да посочват регистъра, в който се води делото за клона, заедно с номера на вписването на клона в този регистър. Когато законодателството на държавата, от което се регулира дружеството, изисква вписване в регистър, посочват се и регистърът, в който е вписано дружеството, както и номерът на вписването на дружеството в този регистър.РАЗДЕЛ IIIОтбелязване на клоновете в годишния отчет на дружествотоЧлен 11В член 46, параграф 2 от Директива 78/660/ЕИО се добавя следната буква:"д) съществуването на клонове на дружеството".РАЗДЕЛ IVПреходни и заключителни разпоредбиЧлен 12Държавите-членки задължително предвиждат подходящи санкции, ако данните по членове 1, 2, 3, 7, 8 и 9 не бъдат оповестени, както и при пропуск в търговската кореспонденция и формулярите да бъдат посочени задължителните данни по членове 6 и 10.Член 13Всяка държава-членка определя кои лица са задължени да извършват формалностите, свързани оповестяването по настоящата директива.Член 141. Членове 3 и 9 не се прилагат към клоновете на кредитни и финансови институции, регулирани от Директива 89/117/ЕИО [8].2. До извършването на по-нататъшно съгласуване държавите-членки не са длъжни да прилагат членове 3 и 9 към клоновете на застрахователни дружества.Член 15Член 54 от Директива 78/660/ЕИО и член 48 от Директива 83/349/ЕИО се отменят.Член 161. Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1992 година. Те незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки предвиждат, че разпоредбите по параграф 1 се прилагат от 1 януари 1993 година, а по отношение на счетоводните документи ще се прилагат за пръв път към годишните счетоводни отчети за финансовата година, която започва на 1 януари 1993 година или през 1993 година.3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 17Комитетът за връзка, създаден в съответствие с член 52 от Директива 78/660/ЕИО:а) улеснява, без да се засягат членове 169 и 170 от Договора, хармонизираното прилагане на настоящата директива чрез редовни заседания, на които по-специално се разглеждат практическите проблеми, свързани с прилагането ѝ;б) при нужда консултира Комисията за допълване или изменение на настоящата директива.Член 18Адресати на настоящата директива са държавите-членкиСъставено в Брюксел на 21 декември 1989 година.За СъветаПредседателE. Cresson[1] ОВ C 105, 21.4.1988 г., стр. 6.[2] ОВ C 345, 21.12.1987 г., стр. 76, и ОВ C 256, 9.10.1989 г., стр. 27.[3] ОВ C 319, 30.11.1987 г., стр. 61.[4] ОВ L 65, 14.3.1968 г., стр. 8.[5] ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11.[6] ОВ L 193, 18.7.1983 г., стр. 1.[7] ОВ L 126, 12.5.1984 г., стр. 20.[8] ОВ L 44, 16.2.1989 г., стр. 40.--------------------------------------------------