title: Директива 2010/1/ЕС на Комисията от 8 януари 2010 година за изменение на приложения II, III и IV към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността

text:
               12.1.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 7/17

         ДИРЕКТИВА 2010/1/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 8 януари 2010 година
   за изменение на приложения II, III и IV към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 14, втора алинея, букви в) и г) от нея,
   след консултации със съответните държави-членки,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Директива 2000/29/ЕО се предвижда признаването на определени зони за защитени.

               (2)

               С Регламент (ЕО) № 690/2008 на Комисията от 4 юли 2008 г. относно признаване на защитени зони в Общността, изложени на специфични фитосанитарни рискове (2), определени части от регион Veneto в Италия бяха признати за защитена зона по отношение на вредителя Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. до 31 март 2010 г.

               (3)

               Предвид наблюденията за наличието на този вредител в определени части от регион Veneto, които направи Комисията при проверка в Италия от 31 август до 11 септември 2009 г., на 23 октомври 2009 г. държавата-членка уведоми Комисията за резултатите от последното изследване в регион Veneto за наличието на този вредител през септември и октомври 2009 г. От резултатите от последното изследване е видно, че в провинция Venice има 14 места, в които се е срещал този вредител за период от най-малко три последователни години въпреки мерките за ликвидиране, които са били предприети от италианските органи. Поради това се счита, че тези мерки са били неефективни.

               (4)

               Резултатите от последното изследване бяха обсъдени на заседанието на Постоянния фитосанитарен комитет, което се проведе на 19—20 октомври 2009 г. Беше заключено, че Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. трябва да се счита за установен в провинция Venice, поради което тя не следва повече да фигурира в списъците в приложения II, III и IV към Директива 2000/29/ЕО като защитена зона по отношение на този вредител.

               (5)

               От швейцарското фитосанитарно законодателство е видно, че кантоните Fribourg и Vaud повече не са признати за защитена зона по отношение на Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. в Швейцария от 15 ноември 2009 г. Поради тази причина следва да бъде премахната дерогацията, по силата на която е разрешен определен внос от тези региони в някои защитени зони при спазване на специални изисквания, и част Б от приложение IV към Директива 2000/29/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (6)

               Поради тази причина приложения II, III и IV към Директива 2000/29/ЕО следва да бъдат съответно изменени.

               (7)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложения II, III и IV към Директива 2000/29/ЕО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Транспониране
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 28 февруари 2010 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 март 2010 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 8 януари 2010 година.

            За Комисията

         José Manuel BARROSO

            Председател

      (1)  ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 193, 22.7.2008 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Приложения II, III и IV към Директива 2000/29/ЕО се изменят, както следва:

                  1.

                  В приложение II, част Б, буква б), точка 2 текстът в третата колона („Защитенa(и) зонa(и)“) се заменя със следното:
                  „E, EE, F (Corsica), IRL, I (Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (провинции Parma и Piacenza); Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardy (с изключение на провинция Mantua), Marche, Molise, Piedmont, Sardinia, Sicily, Tuscany, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (с изключение на провинции Rovigo и Venice, общини Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana в провинция Padova и зоната на юг от магистрален път A4 в провинция Verona), LV, LT, P, SI (с изключение на региони Gorenjska, Koroška, Maribor и Notranjska), SK (с изключение на общини Blahová, Horné Mýto и Okoč (окръг Dunajská Streda), Hronovce и Hronské Kľačany (окръг Levice), Málinec (окръг Poltár), Hrhov (окръг Rožňava), Veľké Ripňany (окръг Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše и Zatín (окръг Trebišov), FI, UK (Северна Ирландия, Isle of Man и Channel Islands).“

                  2.

                  Приложение III, част Б се изменя, както следва:

                              а)

                              в точка 1 текстът във втората колона („Защитенa(и) зонa(и)“) се заменя със следното:
                              „E, EE, F (Corsica), IRL, I (Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (провинции Parma и Piacenza); Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardy (с изключение на провинция Mantua), Marche, Molise, Piedmont, Sardinia, Sicily, Tuscany, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (с изключение на провинции Rovigo и Venice, общини Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana в провинция Padova и зоната на юг от магистрален път A4 в провинция Verona), LV, LT, P, SI (с изключение на региони Gorenjska, Koroška, Maribor и Notranjska), SK (с изключение на общини Blahová, Horné Mýto и Okoč (окръг Dunajská Streda), Hronovce и Hronské Kľačany (окръг Levice), Málinec (окръг Poltár), Hrhov (окръг Rožňava), Veľké Ripňany (окръг Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše и Zatín (окръг Trebišov), FI, UK (Северна Ирландия, Isle of Man и Channel Islands).“;

                              б)

                              в точка 2 текстът във втората колона („Защитенa(и) зонa(и)“) се заменя със следното:
                              „E, EE, F (Corsica), IRL, I (Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (провинции Parma и Piacenza); Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardy (с изключение на провинция Mantua), Marche, Molise, Piedmont, Sardinia, Sicily, Tuscany, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (с изключение на провинции Rovigo и Venice, общини Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana в провинция Padova и зоната на юг от магистрален път A4 в провинция Verona), LV, LT, P, SI (с изключение на региони Gorenjska, Koroška, Maribor и Notranjska), SK (с изключение на общини Blahová, Horné Mýto и Okoč (окръг Dunajská Streda), Hronovce и Hronské Kľačany (окръг Levice), Málinec (окръг Poltár), Hrhov (окръг Rožňava), Veľké Ripňany (окръг Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše и Zatín (окръг Trebišov), FI, UK (Северна Ирландия, Isle of Man и Channel Islands).“

                  3.

                  Приложение IV, част Б се изменя, както следва:

                              а)

                              точка 21 се изменя, както следва:

                                          i)

                                          във втората колона („Специални изисквания“) буква в) се заменя със следното:

                                                      „в)

                                                      растения с произход от кантон Valais в Швейцария, или“;

                                          ii)

                                          текстът в третата колона („Защитена(и) зона(и)“) се заменя със следното:
                                          „E, EE, F (Corsica), IRL, I (Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (провинции Parma и Piacenza); Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardy (с изключение на провинция Mantua), Marche, Molise, Piedmont, Sardinia, Sicily, Tuscany, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (с изключение на провинции Rovigo и Venice, общини Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana в провинция Padova и зоната на юг от магистрален път A4 в провинция Verona), LV, LT, P, SI (с изключение на региони Gorenjska, Koroška, Maribor и Notranjska), SK (с изключение на общини Blahová, Horné Mýto и Okoč (окръг Dunajská Streda), Hronovce и Hronské Kľačany (окръг Levice), Málinec (окръг Poltár), Hrhov (окръг Rožňava), Veľké Ripňany (окръг Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše и Zatín (окръг Trebišov), FI, UK (Северна Ирландия, Isle of Man и Channel Islands).“;

                              б)

                              точка 21.3 се изменя, както следва:

                                          i)

                                          във втората колона („Специални изисквания“) буква б) се заменя със следното:

                                                      „б)

                                                      с произход от кантон Valais в Швейцария, или“;

                                          ii)

                                          текстът в третата колона („Защитена(и) зона(и)“) се заменя със следното:
                                          „E, EE, F (Corsica), IRL, I (Abruzzo, Apúlia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna (провинции Parma и Piacenza); Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardy (с изключение на провинция Mantua), Marche, Molise, Piedmont, Sardinia, Sicily, Tuscany, Umbria, Valle d’Aosta, Veneto (с изключение на провинции Rovigo и Venice, общини Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana в провинция Padova и зоната на юг от магистрален път A4 в провинция Verona), LV, LT, P, SI (с изключение на региони Gorenjska, Koroška, Maribor и Notranjska), SK (с изключение на общини Blahová, Horné Mýto и Okoč (окръг Dunajská Streda), Hronovce и Hronské Kľačany (окръг Levice), Málinec (окръг Poltár), Hrhov (окръг Rožňava), Veľké Ripňany (окръг Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše и Zatín (окръг Trebišov), FI, UK (Северна Ирландия, Isle of Man и Channel Islands).“


title: Директива 2013/56/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 година за изменение на Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори по отношение на пускането на пазара на преносими батерии и акумулатори, съдържащи кадмий и предназначени за използване в електрически инструменти без захранващ шнур, както и на клетъчни батерии с ниско живачно съдържание и за отмяна на Решение 2009/603/ЕО на Комисията  текст от значение за ЕИП

text:
               10.12.2013

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 329/5

         ДИРЕКТИВА 2013/56/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 20 ноември 2013 година
   за изменение на Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори по отношение на пускането на пазара на преносими батерии и акумулатори, съдържащи кадмий и предназначени за използване в електрически инструменти без захранващ шнур, както и на клетъчни батерии с ниско живачно съдържание и за отмяна на Решение 2009/603/ЕО на Комисията
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след консултация с Комитета на регионите,
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               С Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) се забранява пускането на пазара на преносими батерии и акумулатори, включително на такива, вградени в уреди, които съдържат тегловно повече от 0,002 % кадмий. Въпреки това преносимите батерии и акумулатори, предназначени за използване в електрически инструменти без захранващ шнур, са освободени от тази забрана.

               (2)

               Комисията направи преглед на това освобождаване в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 2006/66/ЕО.

               (3)

               Този преглед доведе до заключението, че с цел постепенно да се намали количеството кадмий, изхвърлян в околната среда, забраната на употребата на кадмий следва да обхване и преносимите батерии и акумулатори, предназначени за използване в електрически инструменти без захранващ шнур, тъй като на пазара има подходящи несъдържащи кадмий заместители за тези приложения, а именно никел-металхидридните и литиевойонните технологии за батерии.

               (4)

               Съществуващото освобождаване за преносими батерии и акумулатори, предназначени за използване в електрически инструменти без захранващ шнур, следва да продължи да се прилага до 31 декември 2016 г., за да се даде възможност на рециклиращата промишленост и потребителите по цялата верига на стойността да приспособят допълнително съответните заместващи технологии по еднакъв за всички региони на Съюза начин.

               (5)

               Директива 2006/66/ЕО забранява пускането на пазара на всякакви батерии или акумулатори, независимо дали са вградени в уреди или не, които съдържат тегловно повече от 0,0005 % живак. Въпреки това клетъчните батерии с тегловно съдържание на живак от не повече от 2 %, са освободени от тази забрана. Пазарът на Съюза за клетъчни батерии вече преминава към клетъчни батерии без съдържание на живак. Следователно е целесъобразно да се забрани предлагането на пазара на клетъчни батерии, които съдържат тегловно повече от 0,0005 % живак.

               (6)

               В резултат на влизането в сила на Договора от Лисабон правомощията, предоставени на Комисията съгласно Директива 2006/66/ЕО, трябва да бъдат приведени в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).

               (7)

               С цел допълване или изменение на Директива 2006/66/ЕО на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на критериите за оценка на равностойните условия за третиране и рециклиране извън Съюза, етикетирането на капацитета на преносимите и автомобилните батерии и акумулатори, както и освобождаването от прилагането на изискванията за етикетиране. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.

               (8)

               Когато е целесъобразно, изискванията и формата за регистрация на производителите следва да съответстват на правилата и формата за регистрация, установени съгласно член 16, параграф 3 от Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и част А от приложение Х към същата директива.

               (9)

               За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на Директива 2006/66/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на преходните разпоредби относно минималните коефициенти на събираемост, общата методика за изчисляване на годишните продажби на преносими батерии и акумулатори на крайни потребители, подробните правила за изчисляване на ефективността на рециклирането, както и въпросника или образеца за националните отчети относно изпълнението. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).

               (10)

               Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) е отменена с Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), считано от 12 декември 2010 г.

               (11)

               Директива 2006/66/ЕО следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2006/66/ЕО се изменя, както следва:

               1)

               Член 4 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 2 се заменя със следното:
                           „2.   Забраната, установена в параграф 1, буква а), не се прилага по отношение на клетъчните батерии с тегловно съдържание на живак от не повече от 2 % до 1 октомври 2015 г.“;

                           б)

                           в параграф 3 буква в) се заменя със следното:

                                       „в)

                                       електрически инструменти без захранващ шнур; настоящото освобождаване по отношение на електрически инструменти без захранващ шнур се прилага до 31 декември 2016 г.“;

                           в)

                           параграф 4 се заменя със следното:
                           „4.   По отношение на клетъчните батерии за слухови апарати Комисията прави преглед на освобождаването по параграф 2 и докладва на Европейския парламент и Съвета относно наличието на клетъчни батерии за слухови апарати, съответстващи на изискванията на параграф 1, буква а), не по-късно от 1 октомври 2014 г. Когато липсата на клетъчни батерии за слухови апарати, съответстващи на изискванията на параграф 1, буква а), налага това, Комисията придружава доклада си с подходящо предложение с цел разширяване на освобождаването, посочено в параграф 2, спрямо клетъчните батерии за слухови апарати.“

               2)

               Член 6, параграф 2 се заменя със следното:
               „2.   Батериите и акумулаторите, които не отговарят на изискванията на настоящата директива, но са били законно пуснати на пазара преди началната дата на прилагане на съответните забрани по член 4, могат да продължат да се предлагат на пазара до изчерпване на запасите.“

               3)

               Член 10, параграф 4 се заменя със следното:
               „4.   Комисията може да установи чрез актове за изпълнение преходни разпоредби с цел преодоляване на трудностите, които държавите членки срещат при спазването на изискванията по параграф 2 вследствие на конкретни обстоятелства от национален характер. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24, параграф 2.
               За да гарантира еднакво прилагане на настоящия член, до 26 септември 2007 г. Комисията определя чрез актове за изпълнение обща методология за изчисляване на годишните продажби на преносими батерии и акумулатори на крайни потребители. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24, параграф 2.“

               4)

               Член 11 се заменя със следното:
               „Член 11
               Отстраняване на отпадъците от батерии и акумулатори
               Държавите членки полагат всички усилия производителите да проектират уредите по такъв начин, че отпадъците от батерии и акумулатори да могат лесно да се отстраняват. Когато последните не могат да бъдат отстранени от крайния потребител, държавите членки гарантират, че производителите проектират уредите по такъв начин, че отпадъците от батерии и акумулатори да могат лесно да се отстраняват от квалифицирани специалисти, които са независими от производителя. Уредите с вградени батерии и акумулатори се придружават от инструкции относно начина, по който тези батерии и акумулатори могат да бъдат безопасно отстранени или от крайния потребител, или от независими квалифицирани специалисти. Когато е целесъобразно, инструкциите съдържат и информация за крайния потребител относно вида на батерията или акумулатора, вградени в уреда.
               Разпоредбите по първа алинея не се прилагат в случаите, в които поради причини, свързани с безопасността, експлоатационните качества, медицински причини или причини, свързани със запазване на данните, се изисква непрекъснатост на електрозахранването и се изисква постоянна връзка между уреда и батерията или акумулатора.“

               5)

               Член 12, параграф 6 се заменя със следното:
               „6.   До 26 март 2010 г. Комисията чрез актове за изпълнение приема подробни правила за изчисляване на ефективността на рециклиране. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24, параграф 2.“

               6)

               Член 12, параграф 7 се заличава.

               7)

               Член 15, параграф 3 се заменя със следното:
               „3.   На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 23а за определяне на подробни правила, допълващи посочените в параграф 2 от настоящия член, и по-специално критерии за оценка на посочените в него равностойни условия.“

               8)

               Член 17 се заменя със следното:
               „Член 17
               Регистрация
               Държавите членки гарантират, че всеки производител е регистриран. Във всички държави членки за регистрацията се прилагат едни и същи процедурни изисквания в съответствие с приложение IV.“

               9)

               Член 18, параграф 2 се заменя със следното:
               „2.   Държавите членки оповестяват публично проектомерките за освобождаване, посочени в параграф 1, както и основанията за предлагането им, и ги съобщават на Комисията и на останалите държави членки.“

               10)

               Член 21 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 2 се заменя със следното:
                           „2.   Държавите членки гарантират, че към 26 септември 2009 г. капацитетът на всички преносими и автомобилни батерии и акумулатори е посочен върху тях по ясен, четлив и неизтриваем начин. На Комисията се предоставя правомощието до 26 март 2009 г. да приеме делегирани актове в съответствие с член 23а за определяне на подробни правила, допълващи това изискване, включително хармонизирани методи за определяне на капацитета и правилната употреба.“;

                           б)

                           параграф 7 се заменя със следното:
                           „7.   На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 23а, за да предоставя освобождаване от прилагането на изискванията за етикетиране, определени в настоящия член. При подготвянето на делегираните актове Комисията се консултира със съответните заинтересувани страни, по-специално с производители, лица, които се занимават със събиране, рециклиране и преработка, с екологични организации, организации на потребителите и сдружения на работниците.“

               11)

               Член 22, параграф 2 се заменя със следното:
               „2.   Отчетите се съставят въз основа на въпросник или образец. Комисията чрез актове за изпълнение установява въпросник или образец за тези отчети. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 24, параграф 2. Въпросникът или образецът се изпраща на държавите членки шест месеца преди началото на първия отчетен период.“

               12)

               Вмъква се следният член:
               „Член 23а
               Упражняване на делегирането
               1.   Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
               2.   Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 15, параграф 3 и член 21, параграфи 2 и 7, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 30 декември 2013 г. Комисията изготвя доклад за делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца след изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
               3.   Делегирането на правомощия, посочено в член 15, параграф 3 и член 21, параграфи 2 и 7, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
               4.   Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
               5.   Делегиран акт, приет съгласно член 15, параграф 3 и член 21, параграф 2 и 7, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“

               13)

               Член 24 се заменя със следното:
               „Член 24
               Процедура на комитет
               1.   Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 39 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9).
               2.   При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
               Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.

                  (8)  Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3)."

                  (9)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“"

               14)

               Добавя се следното приложение:

                  „ПРИЛОЖЕНИЕ IV
                  Процедурни изисквания за регистрация
                  1.   Изисквания за регистрация
                  Регистрацията на производителите на батерии и акумулатори се извършва на хартиен носител или по електронен път от националните органи или от оправомощени от съответната държава членка национални организации за отговорност на производителите (наричани по-долу „регистриращите органи“).
                  Регистрационната процедура може да бъде част от друга процедура за регистрация на производител.
                  Производителите на батерии и акумулатори се регистрират само веднъж в държавата членка, в която за първи път пускат на пазара на държава членка батерии и акумулатори на професионална основа, като при регистрацията получават регистрационен номер.
                  2.   Информация, която се предоставя от производителите
                  Производителите на батерии и акумулатори предоставят на регистриращите органи следната информация:

                              i)

                              име на производителя и търговски марки (ако има такива), под които извършва дейност в държавата членка;

                              ii)

                              адрес(и) на производителя: пощенски код и населено място, улица и номер, държава, адрес на уебсайта (URL), телефонен номер, както и лице за контакт, номер на факс и адрес за електронна поща, ако има такъв;

                              iii)

                              данни за вида батерии и акумулатори, пускани на пазара от производителя: преносими батерии и акумулатори, промишлени батерии и акумулатори или автомобилни батерии и акумулатори;

                              iv)

                              информация за начина, по който производителят изпълнява задълженията си: чрез индивидуална или колективна схема;

                              v)

                              дата на заявлението за регистрация;

                              vi)

                              национален идентификационен код на производителя, включително европейски или национален данъчен номер на производителя (по избор);

                              vii)

                              декларация, удостоверяваща верността на предоставената информация.

                        За целите на регистрацията по точка 1, втори абзац производителите на батерии и акумулатори не са задължени да предоставят друга информация освен посочената в точка 2, подточки i) — vii).
                  3.   Регистрационни такси
                  Регистриращите органи могат да налагат регистрационни такси, при условие че последните са основани на разходите и са пропорционални.
                  Регистриращите органи, които налагат регистрационни такси, уведомяват компетентните национални органи за методиката на изчисляването им.
                  4.   Промяна на регистрационните данни
                  Държавите членки гарантират, че при промяна на данните, предоставени от производителите в съответствие с точка 2, подточки i) — vii), производителите уведомяват за това съответния регистриращ орган в едномесечен срок от промяната.
                  5.   Отписване
                  Когато производител престане да бъде такъв в държава членка, той се отписва, като уведомява за това съответния регистриращ орган.“

         Член 2
   Отмяна на Решение 2009/603/ЕО на Комисията
   Решение 2009/603/ЕО на Комисията (10) се отменя, считано от 1 юли 2015 г.
   Член 3
   Транспониране
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 1 от настоящата директива до 1 юли 2015 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   2.   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   3.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 4
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 5
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  ОВ C 229, 31.7.2012 г., стр. 140.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 10 октомври 2013 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 15 ноември 2013 г.

      (3)  Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 г. относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори и за отмяна на Директива 91/157/ЕИО (ОВ L 266, 26.9.2006 г., стр. 1).

      (4)  Директива 2012/19/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) (ОВ L 197, 24.7.2012 г., стр. 38).

      (5)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).

      (6)  Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г. относно отпадъците (ОВL L 114, 27.4.2006 г., стр. 9).

      (7)  Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).

      (10)  Решение 2009/603/ЕО на Комисията от 5 август 2009 г. относно установяване на изисквания за регистриране на производители на батерии и акумулатори в съответствие с Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 206, 8.8.2009 г., стр. 13).


title: Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (кодифицирана версия) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               8.11.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 299/25

      ДИРЕКТИВА 2008/95/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 22 октомври 2008 година
   за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките
   (кодифицирана версия)
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (3) е била изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.

               (2)

               В законодателството за марките, които се прилагаха в държавите-членки преди влизането в сила на Директива 89/104/ЕИО, имаше различия, които можеха да възпрепятстват свободното движение на стоки и свободата на предоставяне на услуги и да опорочат конкуренцията в общия пазар. Поради това с оглед гарантирането на правилното функциониране на вътрешния пазар беше необходимо законодателствата на държавите-членки да бъдат сближени.

               (3)

               Важно е да не се пренебрегват решенията и предимствата, които системата за марки на Общността може да предложи на предприятията, които желаят да придобият такива марки.

               (4)

               Не изглежда необходимо да се пристъпва към всеобхватно сближаване на законодателствата относно марките на държавите-членки. Ще бъде достатъчно сближаването да се ограничи до онези национални разпоредби, които най-пряко засягат функционирането на вътрешния пазар.

               (5)

               Директивата не следва да лишава държавите-членки от правото да продължат да защитават марките, придобити чрез използване, но следва да отчита съществуването им само във връзка с отношението между тях и марките, придобити чрез регистрация.

               (6)

               Държавите-членки също следва да останат свободни да установят разпоредби във връзка с производствата по регистрация, отмяна и недействителност на марките, придобити чрез регистрация. Те например могат да определят формата на производствата за регистрация и за недействителност на марка, да вземат решение дали в производството за регистрация или в производството за недействителност, или и в двете производства може да се прави позоваване на по-ранни права, и ако разрешат позоваване на по-ранни права в производството за регистрация, да предвидят производство за противопоставяне или производство за служебна експертиза, или и двете. Държавите-членки следва да останат свободни да определят последиците от отмяната или недействителността на марките.

               (7)

               Настоящата директива не следва да изключва възможността към марките да бъдат прилагани разпоредби на държавите-членки извън правото в областта на марките, например разпоредбите за нелоялна конкуренция, гражданска отговорност или защита на потребителите.

               (8)

               Постигането на целите, към които е насочено сближаването на законодателствата, изисква условията за придобиване и запазване на правата върху марка по принцип да бъдат идентични във всички държави-членки. За тази цел е необходимо да бъдат изброени примери за знаци, които могат да съставляват марка, при условие че тези знаци могат да послужат за разграничаване на стоките или услугите на едно предприятие от тези на други предприятия. Основанията за отказ или недействителност във връзка със самата марка, например липсата на всякакъв отличителен характер или конфликти между марката и по-ранни права, следва да бъдат изброени изчерпателно, дори и ако някои от тези основания са посочени като възможност в отделни държави-членки, които поради това могат да запазят или да въведат тези основания в своето законодателство. Държавите-членки следва да имат възможност да запазят или въведат в законодателството си основания за отказ или недействителност във връзка с условията за придобиване и запазване на правата върху марка, за които не съществуват разпоредби за сближаване, например относно критериите за предоставяне на марка и подновяване на марка, уредбата на таксите или при неспазване на процесуалните норми.

               (9)

               За да бъде намален общият брой на марките, регистрирани и защитени в Общността, а оттам и броят на конфликтите между тях, е важно да се изисква регистрираните марки да бъдат реално използвани, а ако не се използват, да подлежат на отмяна. Необходимо е да се предвиди, че дадена марка не може да бъде обявена за недействителна поради съществуването на неизползвана по-ранна марка, като държавите-членки остават свободни да прилагат същия принцип по отношение регистрацията на марки или да предвидят, че дадена марка не може да бъде успешно противопоставена в производство за нарушение, ако се установи, че в резултат на възражение марката може да бъде отменена. Във всички тези случаи държавите-членки следва да установят приложимите процесуални правила.

               (10)

               За да бъде улеснено свободното движение на стоки и услуги, е от основополагащо значение да се гарантира, че регистрираните марки се ползват с една и съща защита в правните системи на всички държави-членки. Това не следва да пречи на държавите-членки да предоставят разширена защита на марки, които се ползват с репутация.

               (11)

               Защитата, предоставена на регистрирана марка, чиято функция именно е да гарантира марката като обозначение за произход, следва да е абсолютна при идентичност между марката и знака и между стоките или услугите. Защитата следва да се прилага и в случай на сходство между марката и знака и между стоките или услугите. Необходимо е понятието за сходство да се тълкува във връзка с вероятността от объркване. Вероятността от объркване, чиято преценка зависи от множество елементи и особено от признаването на марката на пазара, от връзката, която може да се направи с използвания или регистрирания знак, от степента на сходство между марката и знака, и между обозначените стоки или услуги следва да съставлява конкретно условие за такава защита. Начините, по които се установява вероятността от объркване, и по-специално доказателствената тежест, следва да бъдат уредени от националните процесуални правила, които настоящата директива не следва да засяга.

               (12)

               С оглед на правната сигурност и без несправедливо ощетяване на интересите на притежателя на по-ранна марка, е необходимо да се предвиди, че последният вече не може да иска обявяване на недействителност, нито да се противопостави на използването на марка, по-късна от неговата собствена, чиято употреба съзнателно е търпял през достатъчно продължителен период, освен ако заявката за по-късната марка е подадена недобросъвестно.

               (13)

               Всички държави-членки на Общността са обвързани от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост. Необходимо е разпоредбите на настоящата директива изцяло да съответстват на тези на посочената конвенция. Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки, които произтичат от тази конвенция. При необходимост следва да се прилага член 307, втора алинея от Договора.

               (14)

               Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно срокa за транспониране в националното право на Директива 89/104/ЕИО, посочен в приложение I, част Б,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложно поле
   Настоящата директива се прилага към всички марки за стоки или услуги, които подлежат на регистрация или на заявяване за регистрация като индивидуална, колективна, гаранционна или сертификатна марка в отделна държава-членка, или които подлежат на регистрация или на заявяване за регистрация в Бюрото за индустриална собственост за Бенелюкс или на международна регистрация, която има действие в отделна държава-членка.
   Член 2
   Знаци, от които може да се състои марката
   Марка може да се състои от всеки знак, който може да бъде представен графично, по-специално думи, включително лични имена, рисунки, букви, цифри, формата на стоката или на нейната опаковка, при условие че тези знаци са способни да отличават стоките или услугите на едно предприятие от тези на други предприятия.
   Член 3
   Основания за отказ или недействителност
   1.   Не се регистрират, а ако бъдат регистрирани, се обявяват за недействителни:

               а)

               знаци, които не могат да съставляват марка;

               б)

               марки, които са лишени от отличителен характер;

               в)

               марки, състоящи се изключително от знаци или означения, които могат да послужат в търговската дейност за указване на вида, качеството, количеството, предназначението, стойността, географския произход или времето на производство на стоките или предоставяне на услугите, или на други характеристики на стоките или услугите;

               г)

               марки, състоящи се изключително от знаци или означения, които са станали обичайни в говоримия език или в добросъвестната и трайно установена търговска практика;

               д)

               знаци, които се състоят изключително от:

                           i)

                           формата, която произтича от естеството на самите стоки; или

                           ii)

                           формата на стоките, която е нужна за постигане на технически резултат;

                           iii)

                           формата, която придава значителна стойност на стоките;

               е)

               марки, които противоречат на обществения ред или на добрите нрави;

               ж)

               марки, които могат да въведат в заблуждение обществото, например по отношение на естеството, качеството или географския произход на стоките или услугите;

               з)

               марки, които не са получили разрешение от компетентните органи и трябва да бъдат отказани или обезсилени в съответствие с член 6б от Парижката конвенция за закрила на индустриалната собственост, наричана по-долу „Парижка конвенция“.

         2.   Всяка държава-членка може да предвиди, че регистрацията на дадена марка се отказва или ако бъде регистрирана, се обявява за недействителна, ако и доколкото:

               а)

               използването на марката може да бъде забранено в съответствие със законодателството извън правото за марките на съответната държава-членка или на Общността;

               б)

               марката включва знак с особена символична стойност, по-специално религиозен символ;

               в)

               марката включва символи, емблеми или гербове, с изключение на посочените в член 6б от Парижката конвенция, и които представляват обществен интерес, освен ако компетентните органи са разрешили регистрацията ѝ в съответствие със законодателството на държавата-членка;

               г)

               заявката за регистрация на марката е подадена недобросъвестно от заявителя.

         3.   Не се отказва регистрация на марка, а регистрираната марка не се обявява за недействителна в съответствие с параграф 1, буква б), в) или г), ако преди датата на заявката за регистрация и след използването на марката тя е придобила отличителен характер. Наред с това всяка държава-членка може да предвиди, че настоящата разпоредба се прилага и когато отличителният характер е придобит след датата на заявката за регистрация или след датата на регистрацията.
   4.   Всяка държава-членка може да предвиди, че чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 основанията за отказ или недействителност, които се прилагат в тази държава преди датата на влизане в сила на разпоредбите за въвеждане на Директива 89/104/ЕИО, се прилагат към марки, заявката за които е подадена преди тази дата.
   Член 4
   Други основания за отказ или недействителност при конфликти с по-ранни права
   1.   Марка не се регистрира, а ако бъде регистрирана, може да се обяви за недействителна:

               а)

               ако е идентична с по-ранна марка и стоките или услугите, за които марката е заявена или регистрирана, са идентични със стоките или услугите, за които е защитена по-ранната марка;

               б)

               ако поради нейната идентичност или сходство с по-ранна марка и идентичността или сходството на стоките или услугите, за които марките се отнасят, съществува вероятност от объркване на част от обществото; вероятността от объркване включва вероятност от свързване с по-ранната марка.

         2.   „По-ранни марки“ по смисъла на параграф 1 са:

               а)

               марки, чиято дата на заявка за регистрация, е по-ранна от датата на заявката за регистрация на марката, или съответно на приоритетите, претендирани по отношение на тези марки, и които марки принадлежат към следните категории:

                           i)

                           марки на Общността;

                           ii)

                           марки, регистрирани в държавата-членка, а за Белгия, Люксембург или Нидерландия — в Бюрото за индустриална собственост за Бенелюкс;

                           iii)

                           международно регистрирани марки, имащи действие в държавата-членка;

               б)

               марки на Общността, които основателно претендират предходност в съответствие с Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (5) по отношение на марка, по буква а), подточки ii) и iii), дори и когато по-късната марка е била обект на отказ от права или е с изтекъл срок на защита;

               в)

               заявки за марки по букви а) и б), ако те бъдат регистрирани;

               г)

               марки, които към датата на подаване на заявка за регистрация, или съответно на приоритета, претендиран по отношение заявката за регистрация на марка, са общоизвестни в държавата-членка по смисъла, в който понятието „всеобщо известна“ е използвано в член 6 второ от Парижката конвенция.

         3.   Марка не се регистрира, а ако бъде регистрирана, може да бъде обявена за недействителна, ако е идентична или сходна с по-ранна марка на Общността по смисъла на параграф 2 и е предназначена да бъде регистрирана или е била регистрирана за стоки или услуги, които не са сходни на тези, за които е регистрирана по-ранната марка на Общността, ако по-ранната марка на Общността се ползва с репутация в Общността и ако използването без основание на по-късната марка би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или репутацията на по-ранната марка или би ги увредило.
   4.   Всяка държава-членка допълнително може да предвиди марката да не бъде регистрирана, а ако е регистрирана, може да бъде обявена за недействителна, когато и доколкото:

               а)

               марката е идентична или сходна с по-ранна национална марка по смисъла на параграф 2 и е предназначена да бъде или е била регистрирана за стоки или услуги, които не са сходни с тези, за които е регистрирана по-ранната марка, ако по-ранната марка се ползва с репутация в съответната държава-членка и ако използването без основание на по-късната марка би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или репутацията на марка или би ги увредило;

               б)

               права върху нерегистрирана марка или друг знак, използван в търговската дейност, са придобити преди датата на заявяване за регистрация на последващата марка или съответно преди приоритетната дата, претендирана за заявката за регистрация на последващата марка, и тази нерегистрирана марка или друг знак предоставят на притежателя си право да забрани използването на по-късната марка;

               в)

               използването на марката може да бъде забранено на основание на по-ранно право, различно от правата по параграф 2 и по буква б), и по-специално:

                           i)

                           право на име;

                           ii)

                           право на изображение;

                           iii)

                           авторско право;

                           iv)

                           право на индустриална собственост;

               г)

               марката е идентична или сходна с по-ранна колективна марка, предоставяща право, което е прекратено в срок от максимум три години преди заявката;

               д)

               марката е идентична или сходна с по-ранна гаранционна или сертификатна марка, предоставящи право, което е прекратено в срок, предхождащ подаването на заявката, и чиято продължителност се определя от държавата-членка;

               е)

               марката е идентична или сходна с по-ранна марка, която е регистрирана за идентични или сходни стоки или услуги и предоставя право, което е прекратено поради неподновяване в срок от максимум две години преди подаването на заявката, освен ако притежателят на по-ранната марка е дал съгласието си за регистрация на по-късната марка или не е използвал своята марка;

               ж)

               марката може да бъде объркана с марка, която е била използвана в чужбина към датата на подаване на заявката и все още се използва там, при условие че към датата на заявката заявителят е действал недобросъвестно.

         5.   При определени обстоятелства държавите-членки могат да разрешат регистрацията да не се отказва или марката да не се обявява за недействителна, ако притежателят на по-ранната марка или друго по-ранно право се съгласи с регистрацията на по-късната марка.
   6.   Всяка държава-членка може да предвиди, че чрез дерогация от параграфи 1—5 основанията за отказ или за недействителност на регистрация, които съществуват в тази държава преди датата на влизане в сила на разпоредбите за въвеждане на Директива 89/104/ЕИО, се прилагат към марки, заявката за които е подадена преди тази дата.
   Член 5
   Права, предоставени от марката
   1.   Регистрираната марка предоставя на притежателя изключителни права. Притежателят има право да забрани на всяко трето лице да използва в търговската дейност без негово съгласие:

               а)

               всеки знак, идентичен с марката, за стоки или услуги, идентични с тези, за които марката е регистрирана;

               б)

               всеки знак, при който поради идентичността или сходството му с марката и поради идентичността или сходството на стоките или услугите, защитени от марката и от знака, съществува вероятност от объркване на част от обществото; вероятността от объркване включва вероятност от свързване на знака с марката.

         2.   Всяка държава-членка може да предвиди, че притежателят има право да забрани на всяко трето лице да използва в търговската дейност без негово съгласие всеки знак, който е идентичен или сходен с марката, за стоки или услуги, които не са сходни със стоките или услугите, за които е регистрирана марката, ако последната се ползва с репутация в държавата-членка и ако използването без основание на този знак би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или репутацията на марката или би ги увредило.
   3.   Ако условията по параграфи 1 и 2 с изпълнени, може да бъде забранено и:

               а)

               поставянето на знака върху стоки или тяхната опаковка;

               б)

               предлагането на стоки, пускането им на пазара или складирането им за тези цели с този знак, или предлагането или предоставянето на услуги с този знак;

               в)

               вносът и износът на стоки с този знак;

               г)

               използването на знака в търговски книжа и в рекламна дейност.

         4.   Ако според правото на държавата-членка използването на знака при условията на параграф 1, буква б) или параграф 2 не може да бъде забранено преди датата на влизане в сила на разпоредбите за въвеждане на Директива 89/104/ЕИО в съответната държава-членка, правата, предоставени от марката, не могат да бъдат противопоставени за преустановяване използването на този знак.
   5.   Параграфи 1—4 не засягат разпоредбите, приложими в държава-членка, отнасящи се до защитата срещу използването на знак за цели, различни от тези за отличаване на стоки или услуги, когато използването без основание на този знак би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или репутацията на марката или би ги увредило.
   Член 6
   Ограничаване на действието на марката
   1.   Марката не дава право на притежателя да забрани на трето лице да използва в търговската дейност:

               а)

               собственото си име или адрес;

               б)

               указания за вида, качеството, количеството, предназначението, стойността, географския произход, времето на производство на стоките или на предоставяне на услугите, или други характеристики на стоките или услугите;

               в)

               марката, когато е необходимо да се посочи предназначението на продукт или услуга, по-специално като принадлежности или резервни части;

         при условие че използването се извършва в съответствие с честната производствена или търговска практика.
   2.   Марката не дава право на притежателя да забрани на трето лице да използва в търговската дейност по-ранно право, което важи само по отношение на конкретен район, доколкото това право е признато от законите на съответната държава-членка и в границите на територията, за която е признато.
   Член 7
   Изчерпване на правата, предоставени от марка
   1.   Марката не дава право на притежателя да забрани използването ѝ във връзка със стоки, които са пуснати на пазара в Общността с тази марка от самия притежател или с негово съгласие.
   2.   Параграф 1 не се прилага, когато притежателят има основателни причини да се противопостави на последващи продажби на стоките, особено когато тяхното състояние е променено или влошено след пускането им на пазара.
   Член 8
   Лицензия
   1.   Марката може да бъде предмет на лицензия за някои или за всички стоки или услуги, за които е регистрирана, както и за цялата територия на съответната държава-членка или за част от нея. Лицензията може да бъде изключителна или неизключителна.
   2.   Притежателят на марка може да противопостави правата, предоставени от тази марка, срещу лицензополучател, който наруши разпоредби на лицензионния договор по отношение на:

               а)

               срока;

               б)

               вида, в който марката може да се използва съгласно регистрацията;

               в)

               обхвата на стоките или услугите, за които е предоставена лицензията;

               г)

               територията, на която марката може да се поставя; или

               д)

               качеството на произведените стоки или на услугите, предоставени от лицензополучателя.

         Член 9
   Ограничения в резултат на бездействие
   1.   Когато в една държава-членка притежателят на по-ранна марка по смисъла на член 4, параграф 2 в продължение на пет последователни години е търпял използването на по-късна марка, регистрирана в тази държава-членка, като е знаел за това използване, той няма право да поиска обявяване на по-късната марка за недействителна на основата на по-ранната марка, нито да се противопостави на използването на по-късната марка по отношение на стоките или услугите, за които е използвана тази марка, освен ако заявката за регистриране на по-късната марка е подадена недобросъвестно.
   2.   Всяка държава-членка може да предвиди, че параграф 1 се прилага по отношение на притежателя на по-ранна марка по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) или на друго по-ранно право по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) или в).
   3.   В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, притежателят на по-късно регистрираната марка няма право да възрази срещу използването на по-ранното право, дори и ако това право вече не може да се противопостави на по-късната марка.
   Член 10
   Използване на марките
   1.   Когато в срок от пет години от датата на приключване на производството за регистрация притежателят не е започнал реално да използва марката в държавата-членка във връзка със стоките или услугите, за които тя е регистрирана, или ако използването ѝ е било преустановено за непрекъснат период от пет години, към марката се прилагат санкциите, предвидени в настоящата директива, освен ако съществува основателна причина за неизползването.
   Използване по смисъла на първата алинея е и:

               а)

               използването на марката във вид, различен по отношение на елементи, които не променят отличителния характер на марката в сравнение с вида, в който тя е регистрирана;

               б)

               поставянето на марката върху стоки или тяхната опаковка в съответната държава-членка единствено с цел износ.

         2.   Използването на марката със съгласието на притежателя или от всяко лице, което има право да използва колективна, гаранционна или сертификатна марка, се счита за използване от притежателя.
   3.   По отношение на марките, регистрирани преди датата на влизане в сила в съответната държава-членка на разпоредбите за въвеждане на Директива 89/104/ЕИО:

               а)

               ако разпоредбата, която е в сила преди тази дата, предвижда санкции за неизползването на марката през определен непрекъснат период, петгодишният срок по параграф 1, първа алинея се счита за започнал да тече от същия момент, както всеки период на неизползване, който вече тече към тази дата;

               б)

               ако преди тази дата не съществува разпоредба за неизползване, петгодишните срокове по параграф 1, първа алинея започват да текат най-рано от тази дата.

         Член 11
   Санкции за неизползването на марка в съдебно или административно производство
   1.   Марката не може да бъде обявена за недействителна поради съществуването на по-ранна конфликтна марка, ако последната не отговаря на изискванията за използване, установени съответно в член 10, параграфи 1 и 2 или в член 10, параграф 3.
   2.   Всяка държава-членка може да предвиди, че регистрацията на марка не се отказва поради съществуването на по-ранна конфликтна марка, ако последната не отговаря на изискванията за използване, установени съответно в член 10, параграфи 1 и 2 или в член 10, параграф 3.
   3.   Без да се засяга приложението на член 12, при подаване на насрещно искане за отмяна всяка държава-членка може да предвиди, че марката не може да бъде успешно противопоставена в производство за нарушение, ако се установи в резултат на възражение, че марката може да бъде отменена съгласно член 12, параграф 1.
   4.   Ако по-ранната марка е използвана само за част от стоките или услугите, за които е регистрирана, за целите на прилагане на параграфи 1, 2 и 3, се счита, че тя е регистрирана само за тази част от стоките или услугите.
   Член 12
   Основания за отмяна
   1.   Марката може да бъде отменена, ако през непрекъснат период от пет години тя не е била реално използвана в държавата-членка във връзка със стоките или услугите, за които е регистрирана, и не съществуват основателни причини за неизползването.
   Въпреки това никое лице не може да претендира, че правата на притежателя върху марката следва да бъдат отменени, ако през интервала между изтичането на този период и подаването на искането за отмяна, реалното използване на марката е започнато или възобновено.
   Започването или възобновяване на използването в трите месеца предхождащи подаването на искането за отмяна и най-рано при изтичането на непрекъснат период на неизползване от пет години, не се взема предвид, когато подготовката за започването или възобновяването е извършена, след като притежателят е узнал, че може да бъде подадено искане за отмяна.
   2.   Без да се засяга параграф 1, марката подлежи на отмяна когато след датата, на която е регистрирана:

               а)

               вследствие на действията или бездействието на притежателя, марката се е превърнала в обичайно търговско наименование на стока или услуга, за които е регистрирана;

               б)

               вследствие на използването ѝ от притежателя на марката или с негово съгласие за стоките или услугите за които е регистрирана, тя може да въведе обществото в заблуждение, по-специално по отношение на естеството, качеството или географския произход на тези стоки или услуги.

         Член 13
   Основания за отказ, отмяна или недействителност по отношение на някои от стоките или услугите
   Когато съществуват основания за отказ на регистрация или за отмяна или недействителност на марка само по отношение на някои от стоките или услугите, за които марката е заявена или регистрирана, отказът на регистрация, отмяната или недействителността засягат само тези стоки или услуги.
   Член 14

      А posteriori установяване на недействителност или отмяна на марка
   Когато се претендира предходност за марка на Общността, която е била обект на отказ от права или е с изтекъл срок на защита, недействителността или отмяната на по-ранната марка може да бъде установена а posteriori.
   Член 15
   Особени разпоредби по отношение на колективните, гаранционните и сертификатните марки
   1.   Без да се засягат разпоредбите на член 4, държавите-членки, чието законодателство разрешава регистрирането на колективни, гаранционни или сертификатни марки, могат да предвидят, че такива марки не се регистрират или се отменят или обявяват за недействителни на основания, допълнителни на тези, посочени в членове 3 и 12, когато функцията на тези марки налага това.
   2.   Чрез дерогация от член 3, параграф 1, буква в), държавите-членки могат да предвидят, че знаците или означенията, които в търговската дейност могат да служат за означаване на географския произход на стоките или услугите, могат да бъдат колективни, гаранционни или сертификатни марки. Такава марка не дава право на притежателя да забрани на трето лице да използва в търговската дейност такива знаци или означения, при условие че то ги използва в съответствие с честната производствена или търговска практика; в частност такава марка не може да бъде противопоставена на трето лице, което има право да използва географско наименование.
   Член 16
   Съобщаване
   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, приети в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 17
   Отмяна
   Директива 89/104/ЕИО, изменена с решението, посочено в приложение I, част A, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране на тази директива в националното право, посочени в приложение I, част Б.
   Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
   Член 18
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 19
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 22 октомври 2008 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         J.-P. JOUYET

      (1)  ОВ C 161, 13.7.2007 г., стр. 44.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 19 юни 2007 г. (ОВ C 146 Е, 12.6.2008 г., стр. 76) и Решение на Съвета от 25 септември 2008 г.

      (3)  ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 1.

      (4)  Вж. приложение I, част А.

      (5)  ОВ L 11, 14.1.1994 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      ЧАСТ A
      Отменена директива и нейните изменения
      (посочени в член 17)

                  Директива 89/104/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 40, 11.2.1989 г., стp. 1)

                  Решение 92/10/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 6, 11.1.1992 г., стp. 35)

            ЧАСТ Б
      Срок за транспониране в националното право
      (посочен в член 17)

                  Директива

                  Срок за транспониране

                  89/104/ЕИО

                  31 декември 1992 г.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      Таблица на съответствието

                  Директива 89/104/ЕИО

                  Настояща директива

                  Член 1

                  Член 1

                  Член 2

                  Член 2

                  Член 3, параграф 1, букви a)—г)

                  Член 3, параграф 1, букви a)—г)

                  Член 3, параграф 1, буква д), уводна част

                  Член 3, параграф 1, буква д), уводна част

                  Член 3, параграф 1, буква д), първо тире

                  Член 3, параграф 1, буква д), подточка i)

                  Член 3, параграф 1, буква д), второ тире

                  Член 3, параграф 1, буква д), подточка ii)

                  Член 3, параграф 1, буква д), трето тире

                  Член 3, параграф 1, буква д), подточка iii)

                  Член 3, параграф 1, букви е), ж) и з)

                  Член 3, параграф 1, букви е), ж) и з)

                  Член 3, параграфи 2, 3 и 4

                  Член 3, параграфи 2, 3 и 4

                  Член 4

                  Член 4

                  Член 5

                  Член 5

                  Член 6

                  Член 6

                  Член 7

                  Член 7

                  Член 8

                  Член 8

                  Член 9

                  Член 9

                  Член 10, параграф 1

                  Член 10, параграф 1, първа алинея

                  Член 10, параграф 2

                  Член 10, параграф 1, втора алинея

                  Член 10, параграф 3

                  Член 10, параграф 2

                  Член 10, параграф 4

                  Член 10, параграф 3

                  Член 11

                  Член 11

                  Член 12, параграф 1, първо изречение

                  Член 12, параграф 1, първа алинея

                  Член 12, параграф 1, второ изречение

                  Член 12, параграф 1, втора алинея

                  Член 12, параграф 1, трето изречение

                  Член 12, параграф 1, трета алинея

                  Член 12, параграф 2

                  Член 12, параграф 2

                  Член 13

                  Член 13

                  Член 14

                  Член 14

                  Член 15

                  Член 15

                  Член 16, параграфи 1 и 2

                  —

                  Член 16, параграф 3

                  Член 16

                  —

                  Член 17

                  —

                  Член 18

                  Член 17

                  Член 19

                  —

                  Приложение I

                  —

                  Приложение II


title: Директива 2008/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за изменение на Директива 2004/40/ЕО относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти (електромагнитни полета) (Осемнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)

text:
               26.4.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 114/88

      ДИРЕКТИВА 2008/46/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 23 април 2008 година
   за изменение на Директива 2004/40/ЕО относно минималните изисквания за здраве и безопасност, свързани с експозицията на работниците на рискове, дължащи се на физически агенти (електромагнитни полета) (Осемнадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 137, параграф 2 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след като се консултираха с Комитета на регионите,
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 2004/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) определя минималните изисквания за здраве и безопасност за защита на работниците срещу рисковете, произтичащи от експозицията на електромагнитни полета. В член 13, параграф 1 от посочената директива се предвижда, че държавите-членки следва да приведат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с посочената директива не по-късно от 30 април 2008 г.

               (2)

               Директива 2004/40/ЕО предвижда стойности за предприемане на действие и гранични стойности на основата на препоръките на Международната комисия за защита срещу нейонизиращите лъчения (ICNIRP). Нови научни изследвания на въздействието на експозицията на електромагнитни лъчения върху здравето, оповестени след приемането на директивата, бяха предоставени на вниманието на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Резултатите от тези научни изследвания са в процес на разглеждане от ICNIRP като част от настоящото преразглеждане на нейните препоръки, от една страна, и от Световната здравна организация като част от преразглеждането на нейните „критерии за хигиена на околната среда“, от друга страна. Тези нови препоръки, които следва да бъдат публикувани до края на 2008 г., е възможно да съдържат елементи, които да доведат до съществени изменения на стойностите за предприемане на действие и на граничните стойности.

               (3)

               В този контекст следва задълбочено да се разгледа евентуалното отражение на прилагането на Директива 2004/40/ЕО върху използването на медицински процедури, основаващи се на медицински изображения, и върху някои промишлени дейности. Комисията предприе изследване за пряка и количествена оценка на положението по отношение на медицинските изображения. Следователно следва да се вземат предвид резултатите от това изследване, които се очакват в началото на 2008 г., в допълнение към резултатите от подобни изследвания, предприети в държавите-членки, за да се гарантира балансът между предотвратяването на потенциалните рискове за здравето на работниците и достъпа до ползите, налични чрез ефикасното използване на въпросните медицински технологии.

               (4)

               Директива 2004/40/ЕО предвижда в член 3, параграф 3 оценката, измерването и/или изчисляването на експозицията на работниците на електромагнитни полета да се уреждат от хармонизирани европейски стандарти, определени от Европейския комитет по електротехническа стандартизация (Cenelec). Следва да се вземат предвид тези хармонизирани стандарти, които са съществени за гарантирането на хармоничното прилагане на директивата и са очаквани през 2008 г.

               (5)

               Времето, изисквано за получаване и анализ на тази нова информация, както и за съставянето и приемането на ново предложение за директива, оправдава отлагането с четири години на крайния срок за транспониране на Директива 2004/40/ЕО,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В член 13, параграф 1 от Директива 2004/40/ЕО първата алинея се заменя със следното:

      „1.   Държавите-членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 април 2012 г. Те незабавно информират Комисията за това.“

   Член 2
   Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 3
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 23 април 2008 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         J. LENARČIČ

      (1)  Становище от 12 март 2008 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  Становище на Европейския парламент от 19 февруари 2008 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 7 април 2008 г.

      (3)  ОВ L 159, 30.4.2004 г., стр. 1. Директива, изменена с Директива 2007/30/ЕО (ОВ L 165, 27.6.2007 г., стр. 21).


title: Директива 2011/79/ЕС на Комисията от 20 септември 2011 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на активното вещество фипронил  текст от значение за ЕИП

text:
               21.9.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 243/10

         ДИРЕКТИВА 2011/79/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 20 септември 2011 година
   за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на активното вещество фипронил
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2) се определя списък с активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на възможното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО. Фипронилът е включен в посочения списък за употреба в продуктов тип 18, инсектициди, акарициди и продукти за борба срещу други артроподи, както е определен в приложение V към директивата.

               (2)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007 на веществото фипронил е направена оценка в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО за употреба в продуктов тип 18.

               (3)

               Франция бе определена за докладваща държава-членка и на 6 февруари 2009 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.

               (4)

               Докладът на компетентния орган беше разгледан от държавите-членки и Комисията. В съответствие с член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 Постоянният комитет по биоцидните продукти включи на 6 май 2011 г. констатациите от прегледа в своя оценителен доклад.

               (5)

               От направените оценки става ясно, че биоцидите, използвани като инсектициди и съдържащи фипронил, отговарят на изискванията на член 5 от Директива 98/8/ЕО. Поради това е целесъобразно веществото фипронил да бъде включено в приложение I към посочената директива.

               (6)

               Оценката на равнище ЕС не включва всички потенциални видове употреба, а само тези, които по принцип засягат професионалната употреба в закрити помещения, недостъпни за хора или домашни животни. Ето защо е целесъобразно държавите-членки да направят оценка на видовете употреба или на сценариите на експозиция, както и на рисковете за околната среда и за населението, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнище ЕС, и при издаването на разрешения за продукти да се уверят, че са предприети подходящи мерки или са наложени специални условия, за да се намалят установените рискове до приемливи равнища.

               (7)

               Разпоредбите на настоящата директива следва да се прилагат едновременно във всички държави-членки с цел да се осигури равностойно третиране на пазара на ЕС на биоцидните продукти, съдържащи активното вещество фипронил, както и за да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.

               (8)

               Следва да се предвиди разумен срок преди дадено активно вещество да бъде включено в приложение I към Директива 98/8/ЕО, за да се даде възможност на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за произтичащите от това нови изисквания, а на кандидатите, подготвили документацията — да се възползват напълно от 10-годишния период за защита на данните, който в съответствие с член 12, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 98/8/ЕО започва да тече от датата на включване.

               (9)

               След включването на веществото на държавите-членки следва да бъде предоставен подходящ период за прилагане на член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО.

               (10)

               Директива 98/8/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (11)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 98/8/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 септември 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 октомври 2013 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 20 септември 2011 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 123, 24.4.1998 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 325, 11.12.2007 г., стр. 3.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложение I към Директива 98/8/ЕО се добавя следното:

                     №

                     Общоприето наименование

                     Наименование по IUPAC
                     Идентификационни номера

                     Минимална чистота на активното вещество в биоцидния продукт, както е пуснат на пазара

                     Дата на включването

                     Краен срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 (освен за продуктите, съдържащи повече от едно активно вещество, за които срокът за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 е този, определен с последното от решенията за включване, отнасящи се до техните активни вещества)

                     Срок на изтичане на включването

                     Продуктов тип

                     Специфични разпоредби (1)

                     „47

                     фипронил

                     (±)-5-амино-1-(2,6-дихлоро-α,α,α-трифлуоро-пара-толил)-4-трифлуорометилсулфинил-пиразол-3-карбонитрил (1:1)
                     ЕО №: 424-610-5
                     CAS №: 120068-37-3

                     950 g/kg

                     1 октомври 2013 г.

                     30 септември 2015 г.

                     30 септември 2023 г.

                     18

                     Оценката на равнище ЕС включва само професионална употреба в закрити помещения, обикновено недостъпни за хора или домашни животни. Съгласно член 5 и приложение VI при оценяването на заявление за издаване на разрешение за продукт държавите-членки оценяват, когато това е уместно, видовете употреба или сценариите на експозиция, както и рисковете за околната среда и за населението, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на рисковете, направена на равнище ЕС.“

         (1)  Във връзка с прилагането на общите принципи от приложение VI съдържанието и заключенията на докладите за оценка са достъпни на интернет страницата на Комисията: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Директива 2009/118/ЕО на Комисията от 9 септември 2009 година за изменение на приложения II—V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността

text:
               10.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 239/51

      ДИРЕКТИВА 2009/118/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 9 септември 2009 година
   за изменение на приложения II—V към Директива 2000/29/ЕО на Съвета относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 14, втора алинея, букви в) и г) от нея,
   след консултации със съответните държави-членки,
   като има предвид, че:

               (1)

               В Директива 2000/29/ЕО се предвижда признаването на някои зони за защитени.

               (2)

               С Регламент (ЕО) № 690/2008 на Комисията (2) някои области и части от области в Австрия бяха временно признати за защитени зони по отношение на Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. Австрия предостави информация, която показва, че понастоящем на нейна територия е установено наличие на Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. Посочените области и части от области следва вече да не бъдат признати за защитени зони.

               (3)

               В Гърция островите Крит и Лесбос бяха признати за защитени зони по отношение на Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. Гърция предостави информация, която показва, че в тези области понастоящем е установено наличие на Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr. Следоавателно Крит и Лесбос следва вече да не бъдат признати за защитени зони по отношение на посочения вредител.

               (4)

               Вследствие на предходни изменения някои от кръстосаните позовавания и една препратка към защитена зона в приложение IV към Директива 2000/29/ЕО са станали неактуални и следва да бъдат заличени.

               (5)

               Някои кодове на дървен материал и изделия от дървен материал в Комбинираната номенклатура бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1031/2008 на Комисията (3). Необходимо е Директива 2000/29/ЕО да се адаптира към посоченото техническо развитие.

               (6)

               Приложения II—V към Директива 2000/29/ЕО следва да бъдат съответно изменени.

               (7)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложения II—V към Директива 2000/29/ЕО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 ноември 2009 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби считано от 1 декември 2009 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 9 септември 2009 година.

            За Комисията

         Androulla VASSILIOU

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 193, 22.7.2008 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 291, 31.10.2008 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Приложения II—V към Директива 2000/29/ЕО се изменят, както следва:

                  1.

                  В приложение II част Б се изменя, както следва:

                              а)

                              В буква б), точка 2, в третата колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „A (Burgenland, Carinthia, Lower Austria, Tirol (административен окръг Lienz), Styria и Vienna)“ се заличават.

                              б)

                              В буква в), точка 0.1, в третата колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „EL (Крит, Лесбос)“ се заличават.

                  2.

                  В приложение III част Б се изменя, както следва:

                              а)

                              В точка 1, във втората колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „A (Burgenland, Carinthia, Lower Austria, Tirol (административен окръг Lienz), Styria и Vienna)“ се заличават.

                              б)

                              В точка 2, във втората колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „A (Burgenland, Carinthia, Lower Austria, Tirol (административен окръг Lienz), Styria и Vienna)“ се заличават.

                  3.

                  Приложение IV се изменя, както следва:

                              а)

                              Част А се изменя, както следва:

                                          i)

                                          В раздел I, точка 16.5, във втората колона „Специални изисквания“ думите в първото изречение „приложение III, част Б, точки 2, 3 и“ се заличават.

                                          ii)

                                          В раздел I, точка 46, във втората колона „Специални изисквания“ числото „45,“ в първото изречение се заличава.

                              б)

                              Част Б се изменя, както следва:

                                          i)

                                          В точки 1, 2, 3, 4, 5 и 6, във втората колона „Специални изисквания“ думите в първото изречение „приложение IV, част А, раздел I, точки 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 7“ се заменят с „приложение IV, част А, раздел I, точки 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7“.

                                          ii)

                                          В точки 6.3 и 14.9, в третата колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „EL (Крит, Лесбос),“ се заличават.

                                          iii)

                                          В точка 14.9, в третата колона „Защитена(и) зона(и)“ текстът „DK“ се заличава.

                                          iv)

                                          В точка 21, в третата колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „A (Burgenland, Carinthia, Lower Austria, Tirol (административен окръг Lienz), Styria и Vienna)“ се заличават.

                                          v)

                                          В точка 21.3, в третата колона „Защитена(и) зона(и)“ думите „A (Burgenland, Carinthia, Lower Austria, Tirol (административен окръг Lienz), Styria и Vienna)“ се заличават.

                  4.

                  Приложение V се изменя, както следва:

                              а)

                              В част А, точка I.1.7, буква б), в първата колона от таблицата — „Код по КН“, кодът „ex 4401 30 90“ се заменя с „ex 4401 30 80“.

                              б)

                              В част Б, точка I.6, буква б) четвъртото вписване:

                                          „4401 30 10

                                          Стърготини“

                                    се заменя с

                                          „ex 4401 30 40

                                          Стърготини, неагломерирани под формата на трупчета, брикети, топчета или в подобни форми“

                              в)

                              В част Б, точка I.6, буква б), в първата колона от таблицата — „Код по КН“, кодът „ex 4401 30 90“ се заменя с „ex 4401 30 80“.