title: Директива 98/29/ЕО на Съвета от 7 май 1998 година относно хармонизирането на основните разпоредби, приложими при застраховане на експортни кредити, за сделки със средносрочно и дългосрочно покритие

text:
Важна правна забележка

|

31998L0029

Официален вестник n° L 148 , 19/05/1998 стр. 0022 - 0032 специално чешко издание глава 11 том 28 стр. 246  - 256 специално испанско издание глава 11 том 28 стр. 246  - 256 специално унгарско издание глава 11 том 28 стр. 246  - 256 специално литвийско издание глава 11 том 28 стр. 246  - 256 LV.ES глава 11 том 28 стр. 246  - 256 MT.ES глава 11 том 28 стр. 246  - 256 PL.ES глава 11 том 28 стр. 246  - 256 SK.ES глава 11 том 28 стр. 246  - 256 специално словенско издание глава 11 том 28 стр. 246  - 256

		19980507Директива 98/29/ЕО на Съветаот 7 май 1998 годинаотносно хармонизирането на основните разпоредби, приложими при застраховане на експортни кредити, за сделки със средносрочно и дългосрочно покритиеСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 113 от него,като взе предвид предложението на Комисията,(1) като има предвид, че средносрочното и дългосрочното застраховане на експортни кредити играе първостепенна роля при международния обмен и че то представлява съществен механизъм на търговската политика;(2) като има предвид, че средносрочното и дългосрочното застраховане на експортни кредити заема важно място в търговските отношения с развиващите се страни и следователно благоприятства за приобщаването им към световната икономика, което е една от целите на политиката за развитие на Общността;(3) като има предвид, че различията между държавните системи за средносрочно и дългосрочно застраховане на експортните кредити, така както функционират понастоящем в държавите-членки по отношение на основните съставни елементи на покритието, на премиите и на политиките за покритие, могат да породят нарушаване на конкуренцията в отношенията между предприятията в Общността;(4) като има предвид, че е уместно предвидените в настоящата директива мерки да не превишават необходимото за постигане на целта, а именно необходимото хармонизиране, за да се основава експортната политика на еднакви принципи и за да не бъде нарушавана конкуренцията между предприятията на Общността;(5) като има предвид, че за да бъдат смекчени настоящите нарушения на конкуренцията е желателно, както е предвидено в член 112 на Договора, различните държавни системи за застраховане на експортните кредити да бъдат хармонизирани въз основа на еднакви принципи и по такъв начин, че се превърнат в неделима част от общата търговска политика;(6) като има предвид, че използването от държавните власти (или от контролираните от тях специализирани органи) на програми за гарантиране или за застраховане на експортни кредити с недостатъчна премия за покриване в дългосрочен план на присъщите разходи и загуби за управлението на тези програми се разглежда като забранени субсидии за износ от Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки, сключено в рамките на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (1986 г.—1994 г.) [1], и по-специално член 3, параграф 1, буква а) и приложение I, буква й) към него;(7) като има предвид, че фактурираната от застрахователите на експортни кредити премия, следва да съответства на застрахования риск;(8) като има предвид, че хармонизирането би насърчавало сътрудничеството между застрахователите на експортни кредити, които оперират за сметка и с държавно подпомагане и би благоприятствало сътрудничеството между предприятията на Общността, както е предвидено в член 130 от Договора;(9) като има предвид, че както хармонизирането, така и сътрудничеството са съществени и решаващи фактори на конкурентоспособността на износа на Общността към пазарите извън Общността;(10) като има предвид, че Бялата книга на Комисията за доизграждане на вътрешния пазар, приета от Европейския съвет през юни 1985 г., подчертава значимостта на среда, благоприятстваща сътрудничеството между предприятията на Общността;(11) като има предвид, че с решение от 27 септември 1960 [2] Съветът учреди координационна група за политиките по застраховането на експортните кредити, по гаранциите и по финансовите кредити;(12) като има предвид, че на 15 май 1991 г. тази координационна група определи експерти от всяка една от тогавашните държави-членки; които, в качеството им на експертна група на Общия пазар за 1992 г., представиха доклади на 27 март 1992 г., 11 юни 1993 г. и 9 февруари 1994 г., съдържащи редица предложения;(13) като има предвид, че с Решение 93/112/ЕИО [3] Съветът въведе в правото на Общността споразумението на ОИСР относно ръководните насоки за застраховането на официално подкрепяните експортни кредити;(14) като има предвид, че е уместно Директива 70/509/ЕИО на Съвета от 27 октомври 1970 г. относно приемането на обща полица за застраховане на експортните кредити за средносрочни и за дългосрочни сделки при публичноправни купувачи [4] и Директива 70/510/ЕИО на Съвета от 27 октомври 1970 г. относно приемането на обща полица за застраховане на експортните кредити за средносрочни и дългосрочни сделки при частноправни купувачи [5] да бъдат отменени;(15) като има предвид, че това първоначално хармонизиране на застраховането на експортните кредити трябва да се разглежда като начален етап по пътя към сближаване на различните системи на държавите-членки,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложно полеНастоящата директива се прилага относно сделките, свързани с износа на стоки и/или услуги, с произход от държава-членка, когато това подпомагане се предоставя пряко или косвено за сметка или с подпомагане на една или на няколко държави-членки при обща продължителност на риска равна или по-голяма от две години, като срокът за погасяване включва продължителността на производството.Настоящата директива не се прилага по отношение на тръжни гаранции, за връщане на авансови вноски, за добро изпълнение и за гаранционни удръжки. Тя не се прилага и за рисковете, свързани със съоръжения и материали при строителни работи, които се извършват на място за изпълнението на търговския договор.Член 2Задължения на държавите-членкиДържавите-членки следят всеки орган, който предоставя пряко или косвено покритие под формата на застраховка, гаранции или рефинансиране при експортните кредити, за сметка или с подкрепата на държавата-членка, представляващ самото правителство или е контролиран от правителството, предоставящо покритието, или който оперира под негова отговорност, наричани по-долу "застрахователи", покрива, съгласно съдържащите се в приложение разпоредби, сделките, свързани с износа на стоки и/или услуги, предназначени за страни, непринадлежащи към Общността, и които са финансирани от кредит на купувача или кредит на доставчика, или които се плащат в брой.Член 3Прилагане на решениятаРешенията, посочени в точка 46 на приложението, се вземат от Комисията съгласно предвидената в член 4 процедура.Член 4КомитетКомисията се подпомага от комитет, съставен от представителите на държавите-членки, и председателстван от представителя на Комисията.Представителят на Комисията внася в комитета проект за мерките, които трябва да бъдат предприети. Комитетът дава становище по този проект в срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на дадения въпрос. Становището се взема с мнозинство, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за приемане на решенията, които Съветът предстои да вземе по предложение на Комисията. По време на гласуването в комитета гласовете на представителите на държавите-членки се изчисляват според определената в по-горе цитирания член тежест на гласовете. Председателят не участва в гласуването.Комисията предприема мерки, които са незабавно приложими. Ако обаче не са съобразени със становището на комитета, Комисията незабавно съобщава тези мерки на Съвета. В този случай:- Комисията отлага прилагането на взетите от нея мерки с един месец най-много, считано от датата на това съобщение,- Съветът, заседавайки с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение в срока, предвиден в първото тире.Член 5Доклад и ревизияКомисията внася в Съвета преди 31 декември 2001 г. доклад за натрупания опит и сближаването, осъществено в процеса на прилагане на установените с настоящата директива разпоредби.Член 6Връзка с други процедуриПроцедурите, предвидени в настоящата директива, допълват установените с Решение 73/391/ЕИО [6].Член 7ОтмянаОтменят се Директиви 70/509/ЕИО и 70/510/ЕИО.Член 8ТранспониранеДържавите-членки привеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 април 1999 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 9Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 10АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 7 май 1998 година.За СъветаПредседателM. Beckett[1] ОВ L 336, 23.12.1994 г., стр. 156.[2] ОВ 66, 27.10.1960 г., стр. 1339/60.[3] ОВ L 44, 22.2.1993 г., стр. 1. Решение, последно изменено с Решение 97/530/ЕО (ОВ L 216, 8.8.1997 г., стр. 77).[4] ОВ L 254, 23.11.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.[5] ОВ L 254, 23.11.1970 г., стр. 26. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.[6] ОВ L 346, 17.12.1973 г., стр. 1. Решение, изменено с Решение 76/641/ЕИО (ОВ L 223, 16.8.1976 г., стр. 25).--------------------------------------------------19930423ПРИЛОЖЕНИЕОБЩИ ПРИНЦИПИ ПРИ ЗАСТРАХОВАНЕ НА ЕКСПОРТНИ КРЕДИТИРАЗДЕЛ I: СЪСТАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПОКРИТИЕТОЧаст 1 Общи принципи и определения1. Обхват на общите принципиа) Общите принципи се прилагат за застрахователно покритие, наричано по-нататък "покритие", по сделки за кредит на доставчика с публичноправен или частноправен купувач и за покритие по сделки за кредит на купувача с публичноправен или частноправен заемополучател.б) Общите принципи се прилагат за покритие на всички рискове, определени в точка 4. Независимо от това застрахователят може да реши за всеки отделен случай да ограничи покритието си само за някои от тях.в) Когато всички задължения на даден частноправен длъжник са изцяло и безусловно гарантирани от публичноправен субект по смисъла на точка 5 от настоящото приложение, се прилагат принципите за публичноправните длъжници.С понятието "длъжник", използвано в настоящото приложение, се обозначава както купувачът, така и посоченият в точка 1, буква а) заемополучател или техен гарант по застрахованата сделка.2. Характеристики на кредита на доставчикаа) Понятието "кредит на доставчика" се отнася за търговски договор за износ на стоки и/или услуги, с произход от държави-членки, сключен между един или няколко доставчици и между един или няколко купувачи, по силата на който купувачът се задължава да плати на доставчика в брой или с кредит.б) Правилата относно покритието на кредит на доставчика се прилагат, когато това покритие се предоставя на предприятие, установено в държава - членка на Европейския съюз, в съответствие с член 58 от Договора.в) Ако търговски договор се финансира чрез кредит на купувача или друго финансово споразумение, за покритието, което се дава на износителя по търговския договор, се прилагат правилата, валидни и за покритие при кредит на доставчика.3. Характеристики на кредита на купувачаа) Понятието "кредит на купувача" се отнася за споразумение за заем, сключено между една или няколко финансови институции и един или няколко заемополучатели, с което се финансира търговски договор за износ на стоки и/или услуги с произход от държава-членка, по силата на което споразумение институцията, предоставяща заема, се задължава да плати на доставчика по търговския договор в брой за сметка на купувача/заемополучателя, а купувачът/заемополучателят възстановява средствата на институцията съгласно условията по кредита.б) Правилата относно покритието на кредит на купувача се прилагат, когато това покритие се предоставя на финансови институции независимо от тяхното място на установяване или регистрация, доколкото кредитът на купувача представлява безусловно задължение на заемополучателя да изплати неговия дълг независимо от изпълнението на финансирания търговски договор.в) Правилата относно покритието на кредит на купувача се прилагат и за покритието, предоставено на финансова институция по отношение на ценни книги, платими при предявяване, надлежно държани от финансовата институция и платими от купувача по силата на условията по финансиране на търговския договор.4. Определение на покритите рисковеа) Търговският риск в случаите на частноправни длъжници е определен в точки 14 - 16.б) Политическият риск в случаите на частноправни длъжници е определен в точки 17 - 22, а в случаите на публичноправни длъжници - съответно в точки 15 - 22.в) Производственият риск е определен в точка 6, буква б).г) Кредитният риск е определен в точка 6, буква в).5. Статус на длъжникаа) Публичноправен длъжник е всеки субект, който под каквато и да е форма представлява публичната власт и който не може да бъде обявен в несъстоятелност по съдебен или административен ред. Този субект може да е публичноправен субект, който представлява държавата, например Министерството на финансите или Централната банка, или друг субординиран публичноправен субект като регионален, общински или местен орган на власт или друга публичноправна институция.б) При определяне статуса на длъжника застрахователят отчита:- правния статус на длъжника;- реалната ефективност на дадено юридическо действие срещу длъжника;- източниците на финансиране и на доходи на длъжника; следва да се отчита фактът, че публичноправен длъжник може също така да изплаща дълга си освен чрез ресурси от централни държавни фондове и чрез приходи от местни данъци или от извършени публични услуги;- степента на управление или контрол, които държавните власти на приемащата държава могат да упражняват върху длъжника.в) Всеки длъжник, който не е публичноправен субект в съответствие с посочените по-горе критерии, се смята за частноправен.Част 2 Обхват на покритието6. Покрити рисковеа) Покритите рискове са рисковете от загуби вследствие на производствен и кредитен риск.б) Загуби от производствен риск са налице, когато изпълнението на договорно задължение от притежателя на застрахователната полица или производството на поръчаните стоки е прекратено за период от 6 последователни месеца, когато това прекратяване е причинено пряко и изключително от едно или повече от покритите събития, посочени като риск в точки 14 - 22.в) Загуби в резултат на кредитен риск са налице, когато притежателят на застрахователната полица е в невъзможност да получи дължимо плащане по силата на съответния търговски договор или споразумение за заем за период три месеца от датата на което плащането му е било дължимо, когато причините за неизпълнение на задължението за плащане се дължат пряко и изключително на едно или повече от покритите събития, посочени като риск в точки 14 - 22.г) Когато рисковете, свързани с кредит на купувача, са гарантирани безусловно, застрахователят прилага определените в точки 32, 33 и точка 47, буква а) принципи и процедури.7. Размер на покритиетоа) Покритието за загуби от производствен риск обхваща възникналите за притежателя на полицата разходи в рамките на стойността по договора при изпълнение на договорните му задължения или при производството на стоките - предмет на договора, при положение че тези разходи са в резултат на изпълнението на договора.Покритието за загуби от производствен риск не обхваща:- възникнали разходи за стоки и/или за услуги, за които е влязло в сила покритието за загуби от кредитен риск;- сумите, заплатени от притежателя на полицата след изпълнение на гаранция, издадена по отношение на застрахования договор; независимо от това застрахователят не е ограничен да покрие рискове извън посочените по това приложение, и- сумите, съответстващи на изплатените на длъжника от притежателя на полицата неустойки и щети.б) Покритието за загуби от кредитен риск включва сумите (главница и лихви), дължими от купувача по силата на търговския договор или от заемополучателя по силата на споразумението за заем, включително лихвите за забава.Покритието за загуби от кредитен риск не включва сумите, съответстващи на изплатените на длъжника от притежателя на полицата неустойки и щети.8. Процент на покритиеа) Процентът на покритие и базата за определяне на максималния размер на обезщетението, за което застрахователят отговаря, се посочва изрично в застрахователната полица по кредита.б) Ако застрахователят е предоставил процент на покритие над 95 на сто, той е длъжен да следва принципите и процедурите, определени в точки 32, 33 и точка 47, буква а).9. Процент на самоучастиеБез да нарушава разпоредбите на точка 8, буква б), притежателят на полицата поема за своя сметка незастрахования процент. Застрахователят може да реши да освободи притежателя на полицата от задължението за поемане на цялото или на част от незастрахованото участие.10. Покритие по договори в чуждестранна валутаПри сделките, при които плащането или финансирането е договорено в една или няколко чуждестранни валути, покритието може да се определи в една от тези валути.11. Чуждестранни доставкиПодизпълнители на страни от една или от няколко държави-членки автоматично са включени в покритието съгласно Решение 82/854/ЕИО на Съвета от 10 декември 1982 г. за правилата, прилагани за определени подизпълнители на страни в други държави-членки, или в държави, не членуващи в Общността, в областта на експортните гаранции и финансиране на износа [1].12. Ефективна дата на покритиетоа) В случай на кредит на купувача покритието има действие от датата на влизане в сила на споразумението за заем, ако са спазени предварителните условия по застрахователната полица и споразумението за заем.б) В случай на кредит на доставчика покритието за производствения риск има действие от датата на влизане в сила на търговския договор, ако са спазени предварителните условия по застрахователната полица и в търговския договор.Покритието на кредитния риск влиза в сила от датата, на която цялостното изпълнение на договорните задължения от страна на притежателя на полицата му дава право на изплащане, при условие че са спазени предварителните изисквания по застрахователната полица и договора. Това покритие на кредитния риск обаче може да има действие и от датата на всеки износ или частична доставка, ако условията на договора дават на притежателя на полицата право на изплащане на определена и окончателна сума, съответстваща на стойността на изпратените стоки и/или предоставените услуги.Част 3 Събития, при които се изключва отговорност13. Отговорност на застрахователяЗастрахователят е длъжен да поеме за своя сметка застрахователните събития, които пряко и изключително се отнасят до един или до няколко факти, пораждащи застрахователно събитие, предмет на точки 14 - 22.14. Неплатежоспособност или несъстоятелностНеплатежоспособност или несъстоятелност на частноправния длъжник, а при наличие - на неговия гарант, както де юре, така и де факто.15. Неизпълнение на задълженияНеизпълнение на задължения от длъжника, а при наличие - от неговия гарант.16. Произволен отказ или прекратяване на договорРешение на купувача, който ползва кредит на доставчик, да не изпълни или да прекрати търговския договор или да откаже да приеме поръчаните доставки или услуги, без да има право за това.17. Решение на трета странаВсяка мярка или решение на правителството на държава, различна от тази на застрахователя или на притежателя на полицата, включително мерки или решения на държавни органи, които се разглеждат като намеса на правителството и които препятстват, според случая, изпълнението на споразумението за заем или договора.18. МораториумОбщ мораториум, постановен от правителството на държавата на длъжника или от това на трета държава, чрез която се осъществява дължимото плащане по споразумението за заем или по договора.19. Прекратяване или забавяне превода на сумиПолитически събития, икономически трудности или законодателни или административни мерки, които възникват или са взети извън държавата на застрахователя и които възпрепятстват или забавят превода на суми, изплащани по силата на споразумението за заем или по силата на договора.20. Правни разпоредби, приети в държавата на длъжникаПравни разпоредби, приети в държавата на длъжника, с които се обявяват за валидни направените от длъжника плащания в местна валута, независимо че поради колебания във валутния курс тези плащания, изчислени във валутата по договора или по споразумението за заем, не покриват вече размера на задължението в момента на превода на средствата.21. Решение на държавата на застрахователя или на притежателя на полицатаВсяка мярка или решение, взети от правителството на държавата на застрахователя или на притежателя на полицата, включително мерки и решения на Европейската общност, отнасящи се до търговията между държава-членка и трети държави, като забрана за износ, доколкото последиците от тях не са покрити по друг начин от съответното правителство.22. ФорсмажорСлучаи на форсмажор извън държавата на застрахователя, например случаите на война, включително гражданска война, на революция, бунт, социални вълнения, циклон, наводнение, земетресение, изригване на вулкан, петролни замърсявания и ядрен инцидент, когато последствията от тях не са покрити.23. Общо изключване на отговорностЗастрахователят има правото да отхвърли отговорността за всяка загуба, която се дължи, пряко или косвено, на:а) всяко действие или пропуск на притежателя на полицата или на всяко друго лице, действащо за негова сметка;б) всяка разпоредба, ограничаваща правата на притежателя на полицата, която е включена в споразумението за заем, в договора или във всеки свързан с тях документ, включително документ, отнасящ се до предоставените гаранции или обезпечения;в) всяко следващо споразумение между притежателя на полицата и длъжника след сключване на споразумението за заем или на договора, което възпрепятства или забавя плащането на задължението;г) в случаите на кредит на доставчика всяко неизпълнение от страна на подизпълнителите, съизпълнителите или от други доставчици, изпълняващи техни задължения, при условие че това неизпълнение не е следствие от политически събития, посочени в точки 17 - 22.Част 4 Приложими разпоредби за обезщетение при застрахователни събития24. Период на изчакванеа) Периодът на изчакване следва да съответства на периода от време, определен за осъществяване на покрития риск, съгласно точка 6, букви б) и в).б) Период на изчакване не е необходим:- когато в случай на частноправен длъжник неплащането се дължи на негова неплатежоспособност или несъстоятелност де юре или де факто;- в случай на двустранен междуправителствен договор за преструктуриране на дълг.25. Обезщетение и прехвърляне на праваа) Притежателят на полицата може да предяви правото си на обезщетение в края на периода на изчакване, определен съгласно точка 24, ако предварителните условия по застраховката и обезщетението са били спазени, обезщетението е юридически валидно и притежателят е управлявал риска като добър стопанин.б) Застрахователят може да прехвърли правата на притежателя на полицата по споразумението за заем или съответно по договора.26. Обезпечени задълженияАко задълженията на длъжника към притежателя на полицата са обезпечени с гаранция или друга обезпечителна мярка, притежателят на полицата следва да е предприел всички необходими мерки, изисквани съгласно полицата, за да осигури валидността на предоставените гаранция или обезпечение, както и възможността те да бъдат реализирани.27. Изчисляване на обезщетениетоБез да нарушава разпоредбите на точка 31, при изчисляване на обезщетението застрахователят не заплаща на притежателя на полицата сума, превишаваща действителния размер на загубите му и/или превишаваща размера на сумата, която притежателят на полицата има правото да получи от заемополучателя - по силата на споразумението за заем, или от купувача - по силата на договора.28. Изплащане на обезщетениетоОбезщетението се изплаща без забава най-късно в едномесечен срок от края на периода на изчакване, при условие че застрахователят е бил надлежно уведомен за настъпването на основанието за обезщетение и е получил цялата необходима информация, документи и доказателства, за да установи валидността на обезщетението в разумен срок.В случай на покритие на производствен риск обезщетението се изплаща най-късно в едномесечен срок от края на периода на изчакване или от датата на получаване на експертен доклад, когато това е договорено, или от датата, на която притежателят на полицата и застрахователят са се споразумели за размера на обезщетението, която от датите е по-късна.29. Спорове относно обезщетениетоАко загубите, за които се иска обезщетение от притежателя на полицата, са свързани с права, които се оспорват, застрахователят може да отложи плащането на обезщетението до уреждане на спора в полза на притежателя на полицата от съдебния или арбитражния орган, посочен в споразумението за заем или в договора.30. Двустранен междуправителствен договор за преструктуриране на дълга) Когато споразумението за заем или договорът е предмет на двустранен междуправителствен договор за преструктуриране на дълг, притежателят на полицата следва условията на този договор по отношение както на застрахованите, така и на незастрахованите части на споразумението за заем или на договора. При поискване от застрахователя притежателят на полицата оказва съдействие по изпълнението на договора за преструктуриране.б) Ако застрахованата сума е включена в двустранен междуправителствен договор за преструктуриране на дълг, застрахователят може да се отклони от определения в точка 28 едномесечен срок, ако договорът за преструктуриране е влязъл в сила.31. Допълнителни разходиДопълнителните разходи в резултат на действия за намаляване или избягване на загубата се покриват пропорционално на гарантираната част, уточнена в застрахователната полица, при условие че са били одобрени от застрахователя. Тези допълнителни разходи включват по-специално разходите за съдебни действия или други съдебни разходи за намаляване или избягване на загубата, като се изключват разходите за удостоверяване валидността на дадено задължение.Ако тези разходи се отнасят до негарантирани от застрахователя суми или падежи за плащане, те се разпределят пропорционално на гарантираната и негарантираната част от тях.РАЗДЕЛ II: ПРЕМИЯ32. Основни принципи за определяне на премиятаПремиите са сравними. За целта премията, получавана при застраховане на експортните кредити-, трябва да:- съответства на покрития риск (риск на страната - публичен и/или частен);- отразява адекватно обхвата и качеството на предоставеното покритие;- покрива адекватно дългосрочните оперативни разходи и загуби.33. Качество на покритиетоПри оценяване качеството на покритието, както е посочено в точка 32, застрахователят отчита процента покритие, условността на покритието и всяко друго условие, влияещо на качество на покритието.34. Оценка на риска по държавиРавнището на премията, приложима за всяка една държава или за категория държави, се определя на основата на съответна оценка на риска на държавата.35. Платежоспособност на длъжникаПри определяне процента на премията застрахователят отчита платежоспособността на длъжника, включително неговия статус съгласно точка 5.36. Период на рискаПри изчисляване на премията застрахователят отчита целия период на риска, както и схемата на погасяване и на изплащане на лихвите.37. Основа за определянеа) Премията се плаща на облагаема основа и се базира, доколкото е възможно, на минимални премийни нива. Премийните нива се определят в проценти от референтна стойност, все едно че премиите са били събрани напълно на датата на застраховката или гаранцията. За кредитния риск тази референтна стойност е най-малко сумата от главницата по заема или на (ре)финансираната част от договора, а по отношение на производствения риск - цялостният размер на договора с приспадане на авансовите вноски.б) В случай на производствен риск основата за изчисляване може да бъде сведена до очакваната максимална загуба.38. Плащане на премиятаа) Цялостният размер на премията се дължи на датата на застрахователната полица или на гаранцията или при влизане в сила на договора или на споразумението за заем.б) Изплащането на премията може да бъде разсрочено или да включва и лихвата, при условие че това съответства като актуализирана нетна стойност на размера на премията - предмет на буква а).РАЗДЕЛ III: ПОЛИТИКА НА ПОКРИТИЕ ПО ДЪРЖАВИ39. Определяне политиката на покритие по държавиа) Застрахователят определя в зависимост от своя размер и от структурните икономически ограничения политиката си на покритие по държави на основата на оценката си за риска по държави, цялостното състояние на общата експозиция за всяка държава и в зависимост от структурата на рисковия портфейл по държави.б) При определянето на тази политика застрахователят отчита направената за държавата на длъжника класификация.в) Застрахователят може да преустанови или да ограничи покритието за сделките към дадена държава независимо от класификацията на държавата.40. Определяне на общите експозиции по държавиЦялостното състояние на общите експозиции в рамките на определения процент на покритие се определя на основата на стойностите за средносрочна и дългосрочна дейност за застраховане на износ на стоки и/или услуги с произход от държавите-членки на Европейския съюз, срещу средносрочен и дългосрочен риск.41. Риск по държавиа) Застрахователят по принцип не прилага никакво ограничение в политиката си на покритие към държави, принадлежащи към групата на най-слабо рисковите държави.б) Застрахователят може да прилага ограничения в политика си на покритие спрямо други държави.в) Застраховател, който по принцип не предлага покритие за държава или за определена група държави, може по изключение да застрахова някои сделки по съображения от двустранен характер или от национален интерес, или ако е налице достатъчна сума свободно конвертируема валута за дадената сделка.г) В случай на държави - предмет на буква б), застрахователят може да определи лимити по рисковете кумулативно или алтернативно, например:- цялостното състояние на експозицията за тази държава;- общия обем на предложените сделки за покритие;- размера на предстоящите нови договори за покритие;- максималния размер на покритие за сделка.Застрахователят може също така да увеличи прилаганата премия.Под тези лимити на задължението за дадена държава не се прилага по принцип никакво ограничение в политиката на покритие по държави.42. Специфични условия за покритие по държавиЗастрахователят може да прилага системно по отношение на дадена държава, независимо от категорията, към която тя е класифицирана, известен брой условия за покритие, като:- гаранция за плащане или за превод от централната банка или от министерството на финансите на съответната държава;- кредитно неотменимо писмо или банкова гаранция;- продължаване на срока до настъпване на застрахователното събитие;- намаляване на застрахованата част;- ограничение на покритието за някои сектори или за някои видове проекти.РАЗДЕЛ IV: НОТИФИКАЦИОННИ ПРОЦЕДУРИ43. Обхват на нотификационните процедуриа) Застрахователят прилага изложените по-долу процедури по отношение на общите принципи, изложени в раздели I, II и III.б) Тези процедури допълват процедурите, определени в Решение 73/391/ЕИО на Съвета от 3 декември 1973 г. относно процедурите за консултация и информация в областта на застраховането на експортните кредити, на гаранциите и на финансовите кредити [2].44. Видове нотификационни процедуриСъществуват четири вида нотификационни процедури на Комисията и на застрахователите:- годишна нотификация за сведение;- нотификация на решение;- нотификация ex ante за сведение;- нотификация ex post за сведение.Предоставените по нотификациите данни не трябва да се разпространяват на трети лица.45. Годишно нотифициране за сведениеа) В края на всяка година, но не по-късно от 30 април следващата година, всеки застраховател изпраща на другите застрахователи и на Комисията годишен доклад за дейността. Този доклад обхваща всички страни длъжници и отразява за всяка от тях:- цялостния размер на покритието от застрахователя;- цялостното състояние на експозициите, както е посочено в точка 40;- получените премии;- размера на събраните вземания;- размера на изплатените обезщетения.б) В началото на всяка година, но не по-късно до 31 януари, всеки застраховател информира другите застрахователи и Комисията за политиката си на покритие, която възнамерява да прилага за текущата година, включително за естеството и за равнището на лимитите, условията, които възнамерява да прилага системно при отпускане на покритие.46. Нотифициране на решениеа) В случай на конкурентни оферти от износители или от банки на Общността, заинтересованият застраховател отговаря своевременно на всяко искане за информация, представено му от друг заинтересован застраховател, по отношение на статуса на длъжника по съответната сделка съгласно точка 5.б) При несъгласие по отношение на статуса на длъжника заинтересованите застрахователи уведомяват останалите застрахователи и ги приканват да постигнат взаимно съгласие по статуса.в) Ако застрахователите не могат да се договорят за статуса на длъжника в рамките на 10 работни дни от уведомяването на останалите застрахователи, заинтересованите застрахователи информират Комисията , която взема решение съгласно определената в член 4 на настоящата директива процедура.47. Нотифициране ex ante за сведениеа) Застраховател, който възнамерява да се отклони от разпоредбите на приложението и да предостави по-благоприятни условия по покритието в рамките на отделна сделка или на серия от сделки, в един или няколко сектора, на една или няколко държави или за цялостната си система на застраховане, е длъжен да уведоми за намерението си останалите застрахователи и Комисията най-малко 7 работни дни преди сключването на сделката, като уточни мотивите за планираното изключение - например необходимостта да се съобрази с международната конкуренция, и посочи премията, която ще прилага.б) Застраховател, който възнамерява да прилага равнище на премия под това, което нотифицира всяка година съгласно точка 45, буква б), е длъжен да уведоми за намерението си останалите застрахователи и Комисията най-малко 7 работни дни преди предприемане на изменението.в) Застраховател, който след нотифициране от друг застраховател съгласно буква а) или б) възнамерява да предостави по-благоприятни условия отколкото застрахователя, от когото е направена първата нотификация, уведомява за намерението си останалите застрахователи и Комисията най-малко 7 работни дни преди сключването на сделката, като посочи премията, която ще прилага.г) Застраховател, който съгласно точка 41, буква г) възнамерява да предостави покритие за сделки на длъжници от държави, за които обикновено не предоставя покритие, уведомява за намерението си останалите застрахователи и Комисията най-малко 7 работни дни преди сключването на сделката, като посочи премията, която ще прилага.48. Нотифициране ex post за сведениеа) Застраховател, който се отклони от разпоредбите на настоящите общи принципи и предостави по-малко благоприятни условия за покритие в рамките на отделна сделка или на серия сделки, в един или няколко сектора или в една или няколко държави или пък наруши общите си условия, е длъжен да уведоми останалите застрахователи и Комисията най-късно до 31 януари следващата календарна година.б) Застраховател, който решава да промени един или няколко елемента от обявяваната си всяка година политика на покритие по държави съгласно точка 45, буква б), своевременно уведомява за това останалите застрахователи и Комисията.в) Застраховател, който след представяне на нотификация по точка 47, букви а) и/или б) реши да предостави същите условия като тези на застраховател извършил нотификацията, своевременно уведомява останалите застрахователи и Комисията.г) Всеки застраховател отговаря своевременно и изчерпателно на всяко искане за уточнение или за сведение, поискано от други застрахователи или от Комисията по повод на дейността му.49. Използване на електронни съобщенияВсички нотификации се извършват обикновено по електронна поща или, по целесъобразност, чрез всяко друго средство за писмено незабавно уведомяване.[1] ОВ L 357, 18.12.1982 г., стр. 20.[2] ОВ L 346, 17.12.1973 г., стр. 1. Решение, последно изменено с Акта за присъединяване от 1994 г.--------------------------------------------------


title: Директива 2009/83/ЕО на Комисията от 27 юли 2009 година за изменение на някои приложения към Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на техническите разпоредби относно управлението на риска (Текст от значение за ЕИП )

text:
               28.7.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 196/14

      ДИРЕКТИВА 2009/83/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 27 юли 2009 година
   за изменение на някои приложения към Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на техническите разпоредби относно управлението на риска
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (1), и по-специално член 150, параграф 1, буква л) от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               За да осигурят съгласуваното изпълнение и прилагане на Директива 2006/48/ЕО в целия ЕС, Комисията и Комитетът на европейските банкови надзорници създадоха през 2006 г. работна група (Група по транспонирането на Директивата за капиталовите изисквания — ГТДКИ), която бе натоварена със задачата да обсъжда и разрешава въпроси, свързани с изпълнението и прилагането на посочената директива. Според ГТДКИ някои технически разпоредби, включени в приложения V, VI, VII, VIII, IX, X и XII към Директива 2006/48/ЕО, трябва да бъдат допълнително конкретизирани, за да се осигури съгласуваното им прилагане. Освен това някои разпоредби не съответстват на установените практики за разумно управление на риска на кредитните институции. Следователно е целесъобразно тези разпоредби да бъдат изменени.

               (2)

               Целта за постигане на вътрешния пазар изисква да бъдат изяснени начините, по които дадена кредитна институция може да докаже, че има съществено прехвърляне на риск извън баланса ѝ. Целесъобразно е също така да се увеличи кредитният конверсионен коефициент за ликвидните улеснения, отпускани от кредитните институции за задбалансови дружества със специална цел.

               (3)

               Поради това Директива 2006/48/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (4)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Европейския банков комитет,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2006/48/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               В приложение V, точка 8 се заменя със следното:

                           „8.

                           Рисковете, произтичащи от секюритизационни сделки, по отношение на които кредитните институции са инвеститор, инициатор или спонсор, се оценяват и третират с помощта на целесъобразни политики и процедури. Тези политики и процедури гарантират по-специално, че икономическата същност на сделката е изцяло отразена в решенията, свързани с оценката и управлението на риска.“

               2.

               Приложение VI, част 1 се изменя, както следва:

                           а)

                           В точка 29 уводното изречение се заменя със следния текст:

                                       „29.

                                       Експозициите към институции с остатъчен срок до падежа над три месеца, за които има кредитна оценка от призната агенция за външна кредитна оценка (АВКО), получават рисково тегло съгласно таблица 4 в зависимост от това, към коя от шестте степени в скалата за кредитно качество на оценките на приемливите АВКО се отнася според компетентните органи кредитната им оценка.“

                           б)

                           В точка 31 уводното изречение се заменя със следния текст:

                                       „31.

                                       Експозициите към дадена институция с остатъчен срок до падежа до три месеца, за които има кредитна оценка от призната агенция за външна кредитна оценка, получават рисково тегло съгласно таблица 5 в зависимост от това, към коя от шестте степени в скалата за кредитно качество на оценките на приемливите АВКО се отнася според компетентните органи кредитната им оценка:“

                           в)

                           Точка 14 се заменя със следния текст:

                           г)

                           В точка 73 уводното изречение се заменя със следния текст:

                                       „73.

                                       Експозициите към институции, за които се прилагат точки 29—32, и експозициите към предприятия, за които има краткосрочна кредитна оценка от призната АВКО, получават рисково тегло съгласно таблица 7 в зависимост от това, към коя от шестте степени в скалата за кредитно качество на оценките на приемливите АВКО се отнася според компетентните органи кредитната им оценка:“

                           д)

                           Добавя се следната точка 90:

                                       „90.

                                       Стойността на експозицията по лизингови договори e равна на дисконтираните минимални лизингови вноски. Минималните лизингови вноски са плащанията през периода на лизинга, които лизингополучателят е длъжен или може да бъде задължен да прави, и всяка изгодна опция за покупка (т.е. опция, чието упражняване е достатъчно сигурно). В минималните лизингови вноски се включва и гарантираната остатъчна стойност, отговаряща на всички условия от приложение VIII, част 1, точки 26, 27 и 28 по отношение на признаването на доставчици на защита, както и по отношение на минималните изисквания за признаване на други видове гаранции, предвидени в приложение VIII, част 2, точки 14—19. Тези експозиции се отнасят към съответния клас експозиции съгласно член 79. Когато експозицията е остатъчна стойност на имоти по лизингов договор, рисково претеглените размери на експозициите се изчисляват по следния начин: 1/t * 100 % * стойността на експозицията, където t е по-голямото число измежду 1 и закръгления до цяло число брой на оставащите години по лизинговия договор.“

               3.

               Приложение VII, част 1 се изменя, както следва:

                           а)

                           Точка 25 се заменя със следния текст:

                                       „25.

                                       Рисково претегленият размер на експозициите е равен на потенциалната загуба по капиталовите експозиции на кредитната институция, която се изчислява чрез вътрешни модели за стойност под риск при използване на 99-процентов едностранен доверителен интервал за разликата между реализираните тримесечни доходности и съответния безрисков лихвен процент, изчислен въз основа на извадка за достатъчно дълъг период, и която се умножава по 12,5. Рисково претеглените размери на експозициите на равнището на капиталовия портфейл не могат да бъдат по-малки от сумите на минималните размери на рисково претеглените експозиции съгласно PD/LGD подхода и съответните размери на очакваните загуби, които са умножени по 12,5 и изчислени въз основа на стойностите на PD, изложени в част 2, точка 24, и на съответните стойности на LGD, изложени в част 2, точки 25 и 26.“

                           б)

                           Точка 27 се заменя със следния текст:

                                       „27.

                                       Рисково претеглените размери на експозициите се изчисляват по следната формула:

                                                   Рисково претеглен размер на експозицията = 100 % * стойността на експозицията,

                                                   освен когато експозицията е остатъчна стойност на имоти, отдадени по лизингов договор, в който случай рисково претегленият размер се изчислява по следния начин:

                                                               1/t * 100 % * стойността на експозицията,

                                                               където t е по-голямото число измежду 1 и закръгления до цяло число брой на оставащите години по лизинговия договор.“

               4.

               Приложение VII, част 2 се изменя, както следва:

                           а)

                           Точка 13, буква в) се заменя със следния текст:

                                       „в)

                                       за експозиции, възникващи по напълно или почти напълно обезпечени сделки с дериватни инструменти (изброени в приложение IV), както и за експозиции по напълно или почти напълно обезпечени маржин заемни сделки, които са предмет на рамково споразумение за нетиране, M е среднопретегленият остатъчен срок до падежа на сделките, като M е най-малко 10 дни. За репо сделки или сделки по предоставяне или получаване на заем в ценни книжа или стоки, които са предмет на рамково споразумение за нетиране, М е равно на среднопретегления остатъчен срок до падежа на сделките, като М е най-малко 5 дни. За претеглянето на остатъчния срок до падежа се използва условната стойност на всяка сделка;“

                           б)

                           В точка 14 уводното изречение се заменя със следния текст:

                                       „14.

                                       Независимо от разпоредбите на точка 13, букви а), б), в), г) и д), М е най-малко един ден за:“

               5.

               В приложение VII, част 4 точка 96 се заменя със следния текст:

                           „96.

                           Изискванията в точки 97—104 не се прилагат за гаранции, предоставени от институции, централни правителства и централни банки и предприятия, които отговарят на изискванията на приложение VIII, част 1, точка 26, буква ж), ако кредитната институция е получила одобрение да прилага правилата на членове 78—83 за експозиции към такива субекти. В този случай се прилагат изискванията на членове 90—93.“

               6.

               Приложение VIII, част 1 се изменя, както следва:

                           а)

                           В точка 9 се добавя следната алинея:
                           „Ако предприятието за колективно инвестиране не е ограничено до инвестиране в инструменти, които са приемливи за признаване по точки 7 и 8, дяловите единици могат да бъдат признавани за обезпечение със стойността на приемливите активи, ако предприятието за колективно инвестиране е инвестирало в неприемливи активи в най-високата разрешена от правомощията му степен. Когато неприемливите активи могат да имат отрицателна стойност поради задължения или условни задължения, произтичащи от собственост, кредитната институция изчислява общата стойност на неприемливите активи и намалява стойността на приемливите активи със стойността на неприемливите активи, ако последната е отрицателна като общ сбор.“

                           б)

                           В точка 11 се добавя следната алинея:
                           „Ако предприятието за колективно инвестиране не е ограничено до инвестиране в инструменти, които са приемливи за признаване по точки 7 и 8 и позициите по буква а) от настоящата точка, дяловите единици могат да бъдат признавани за обезпечение със стойността на приемливите активи, ако предприятието за колективно инвестиране е инвестирало в неприемливи активи в най-високата разрешена от правомощията му степен. Когато неприемливите активи могат да имат отрицателна стойност поради задължения или условни задължения, произтичащи от собственост, кредитната институция изчислява общата стойност на неприемливите активи и намалява стойността на приемливите активи със стойността на неприемливите активи, ако последната е отрицателна като общ сбор.“

               7.

               Приложение VIII, част 2 се изменя, както следва:

                           а)

                           Точка 13 се заменя със следния текст:

                                       „13.

                                       За да бъдат признати за приемливи животозастрахователните полици, които са заложени в полза на кредитиращата кредитна институция, трябва да бъдат изпълнени всички посочени по-долу условия:

                                                   а)

                                                   животозастрахователната полица е публично заложена или прехвърлена в полза на кредитиращата институция;

                                                   б)

                                                   застрахователното дружество, което е издало животозастрахователната полица, е уведомено за залога или прехвърлянето на полицата, в резултат на което не може да изплаща суми, платими по договора, без съгласието на кредитиращата кредитна институция;

                                                   в)

                                                   кредитиращата кредитна институция има право да анулира полицата и да получи своевременно откупната стойност в случай на неизпълнение от страна на кредитополучателя;

                                                   г)

                                                   кредитиращата кредитна институция бива уведомявана за всички случаи на неплащане по полицата от страна на титуляря на полицата;

                                                   д)

                                                   кредитната защита е предоставена за срока на кредита. Когато това не е възможно, защото застрахователното взаимоотношение приключва преди края на взаимоотношението по кредита, кредитната институция се подсигурява, че сумата, произтичаща от застрахователния договор, служи като обезпечение на кредитната институция до края на срока на кредитното споразумение;

                                                   е)

                                                   залогът или прехвърлянето трябва да са правно валидни и приложими във всички съответни юрисдикции в момента на сключването на кредитното споразумение;

                                                   ж)

                                                   откупната стойност е обявена от дружеството, което е издало животозастрахователната полица, и е неснижаема по размер;

                                                   з)

                                                   откупната стойност подлежи на своевременно плащане при поискване;

                                                   и)

                                                   откупната стойност не може да бъде изисквана без съгласието на кредитната институция;

                                                   й)

                                                   застрахователното дружество, което издава животозастрахователната полица, се подчинява на разпоредбите на Директива 2002/83/ЕО и Директива 2001/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) или е обект на надзор от страна на компетентен орган на трета държава, прилагащ надзорни и регулаторни разпоредби, които са най-малко еквивалентни на прилаганите в Общността разпоредби.

                           б)

                           В точка 16 уводното изречение се заменя със следния текст:

                                       „16.

                                       Когато дадена експозиция е защитена с гаранция, покрита от своя страна с контрагаранция от централно правителство или централна банка, от регионално правителство или местни органи на властта, от организация от публичния сектор, вземанията от които се третират като вземания от централното правителство, в чиято юрисдикция са регистрирани съгласно членове 78—83, международна банка за развитие или международна организация, получаваща 0 % рисково тегло съгласно или по силата на членове 78—83, или организация от публичния сектор, вземанията от която се третират като вземания от кредитни институции съгласно членове 78—83, експозицията може да се третира като защитена с гаранция, издадена от въпросния субект, при положение че са спазени следните условия:“

               8.

               Приложение VIII, част 3 се изменя, както следва:

                           а)

                           Точка 24 се заменя със следния текст:

                                       „24.

                                       Опростеният метод за финансово обезпечение може да се прилага само когато рисково претегленият размер на експозициите е изчислен съгласно членове 78—83. Една кредитна институция не може да прилага едновременно опростения метод за финансово обезпечение и разширения метод за финансово обезпечение освен за целите на член 85, параграф 1 и член 89, параграф 1. Кредитните институции трябва да докажат на компетентните органи, че това едновременно прилагане на двата метода по изключение не се извършва избирателно с цел намаляване на минималните капиталови изисквания и не води до регулаторен арбитраж.“

                           б)

                           Точка 26 се заменя със следния текст:

                                       „26.

                                       Рисковото тегло, което би било определено съгласно членове 78—83, ако кредиторът има пряка експозиция към инструмента на обезпечението, се определя за тези части от стойностите на експозицията, които са обезпечени от пазарната стойност на признатото обезпечение. За тази цел стойността на експозицията на задбалансова позиция от изброените в приложение II е равна на 100 % от стойността ѝ, а не на стойността на експозицията, посочена в член 78, параграф 1. Рисковото тегло на обезпечената част е минимум 20 % с изключение на случаите, посочени в точки 27—29. Останалата част от стойността на експозицията получава рисковото тегло, което би било определено за необезпечена експозиция към контрагента съгласно членове 78—83.“

                           в)

                           В точка 33 определението на променливата „Е“ се заменя със следния текст:
                           „E“ е стойността на експозицията, както би била определена съгласно членове 78—83 или членове 84—89, ако експозицията не бе обезпечена. За тази цел за кредитните институции, изчисляващи рисково претегления размер на експозициите съгласно членове 78—83, стойността на експозицията на дадена задбалансова позиция, посочена в приложение II, е равна на 100 % от стойността ѝ, а не на стойността на експозицията, посочена в член 78, параграф 1; за кредитните институции, изчисляващи рисково претеглените размери на експозициите съгласно членове 84—89, стойността на експозицията на позициите, посочени в приложение VII, част 3, точки 9—11, се изчислява, като се използва конверсионен коефициент 100 % вместо конверсионните коефициенти или проценти, посочени в споменатите точки.

                           г)

                           В точка 69 се добавя следното изречение:
                           „За тази цел стойността на експозицията на позициите, посочени в приложение VII, част 3, точки 9, 10 и 11, се изчислява, като се използва конверсионен коефициент или процент от 100 % вместо конверсионните коефициенти или проценти, посочени в споменатите точки.“

                           д)

                           Точка 75 се заменя със следния текст:

                                       „75.

                                       Когато правото на преценка, предвидено в точка 73, е упражнено от компетентните органи на дадена държава-членка, компетентните органи на друга държава-членка могат да разрешат на кредитните си институции да присъждат рисковите тегла, позволени съгласно третирането по точка 73, по отношение на експозициите, които са обезпечени с жилищни или търговски недвижими имоти, намиращи се на територията на първата държава-членка, при спазване на същите условия, които са приложени в първата държава-членка.“

                           е)

                           Точка 80 се заменя със следния текст:

                                       „80.

                                       Когато са спазени условията, посочени в част 2, точка 13, частта от експозицията, която е обезпечена с текущата откупна стойност на кредитната защита съгласно част 1, точка 24, получава:

                                                   а)

                                                   рисковите тегла, посочени в точка 80а, когато за експозицията се прилагат разпоредбите на членове 78—83; или

                                                   б)

                                                   LGD в размер на 40 %, когато за експозицията се прилагат членове 84—89, но не и собствените оценки на кредитната институция за LGD.

                                             В случай на валутно несъответствие текущата откупна стойност се намалява съгласно точка 84, като стойността на кредитната защита е текущата откупна стойност на животозастрахователната полица.“

                           ж)

                           След точка 80 се вмъква следната нова точка 80а:

                                       „80а.

                                       За целите на точка 80, буква а) следните рискови тегла се определят въз основа на рисковото тегло, определено за първостепенна необезпечена експозиция към дружеството, което издава животозастрахователната полица:

                                                   а)

                                                   рисково тегло 20 %, когато за първостепенната необезпечена експозиция към дружеството, което издава животозастрахователната полица, се определя рисково тегло 20 %;

                                                   б)

                                                   рисково тегло 35 %, когато за първостепенната необезпечена експозиция към дружеството, което издава животозастрахователната полица, се определя рисково тегло 50 %;

                                                   в)

                                                   рисково тегло 70 %, когато за първостепенната необезпечена експозиция към дружеството, което издава животозастрахователната полица, се определя рисково тегло 100 %;

                                                   г)

                                                   рисково тегло 150 %, когато за първостепенната необезпечена експозиция към дружеството, което издава животозастрахователната полица, се определя рисково тегло 150 %.“

                           з)

                           Точка 87 се заменя със следния текст:

                                       „87.

                                       За целите на член 80 „g“ е рисковото тегло, което трябва да бъде определено за експозиция, чиято стойност (Е) е напълно защитена посредством защита с гаранция (GA), където:

                                                   Е е стойността на експозицията съгласно член 78; за тази цел стойността на експозицията на задбалансова позиция от изброените в приложение II е 100 % от стойността ѝ, а не стойността на експозицията, посочена в член 78, параграф 1;

                                                   g е рисковото тегло на експозициите към доставчика на защитата, както е посочено в членове 78—83; и

                                                   GA е стойността на G*, изчислена съгласно точка 84 и допълнително коригирана за падежни несъответствия, както е предвидено в част 4.“

                           и)

                           В точка 88 определението на променливата „Е“ се заменя със следния текст:
                           „Е е стойността на експозицията съгласно член 78. За тази цел стойността на експозицията на задбалансова позиция от изброените в приложение II е 100 % от стойността ѝ, а не стойността на експозицията, посочена в член 78, параграф 1;“

                           й)

                           Точки 90, 91 и 92 се заменят със следния текст:

                                       „90.

                                       За покритата част от стойността на експозицията (Е) (въз основа на коригираната стойност на кредитната защита GA) вероятността за неизпълнение (PD) за целите на приложение VII, част 2 може да бъде PD на доставчика на защитата или PD между тази на кредитополучателя и тази на гаранта, ако се счита, че не е оправдано пълно заместване. В случая на подчинени експозиции и неподчинена защита с гаранции стойността на загубата при неизпълнение (LGD), която трябва да бъде приложена за целите на приложение VII, част 2, може да бъде стойността, която съответства на първостепенни вземания.

                                       91.

                                       За всяка непокрита част от експозицията (Е) вероятността за неизпълнение (PD) е тази на кредитополучателя, а стойността на загубата при неизпълнение (LGD) е тази на базисната експозиция.

                                       92.

                                       GA е стойността на G*, изчислена съгласно точка 84 и допълнително коригирана за падежни несъответствия, както е предвидено в част 4. Е е стойността на експозицията съгласно приложение VII, част 3. За тази цел стойността на експозицията на позициите, посочени в приложение VII, част 3, точки 9—11, се изчислява, като се използва конверсионен коефициент или процент в размер на 100 % вместо конверсионните коефициенти или проценти, посочени в споменатите точки.“

               9.

               Приложение IX, част 2 се изменя, както следва:

                           а)

                           Точка 1 се изменя, както следва:

                                       i)

                                       уводното изречение се заменя със следния текст:

                                                   „1.

                                                   Кредитната институция инициатор на традиционна секюритизация може да изключи секюритизирани експозиции от изчислението на рисково претеглените размери на експозицията и очакваните размери на загубата, ако е изпълнено едно от следните две условия:

                                                               а)

                                                               смята се, че значителен кредитен риск, свързан със секюритизираните експозиции, е прехвърлен на трети страни;

                                                               б)

                                                               кредитната институция инициатор прилага рисково тегло 1 250 % спрямо всички секюритизиращи позиции, които държи в тази секюритизация, или приспада тези секюритизиращи позиции от собствен капитал съгласно член 57, буква с).“

                                       ii)

                                       след уводното изречение се вмъкват следните точки от 1а до 1г:

                                                   „1а.

                                                   В посочените по-долу случаи се смята, че има прехвърляне на значителен кредитен риск, освен ако компетентният орган реши в конкретен случай, че възможното намаление на рисково претеглените размери на експозициите, което кредитната институция инициатор би постигнала чрез тази секюритизация, не е обосновано със съответстващо прехвърляне на кредитен риск на трети страни:

                                                               а)

                                                               рисково претеглените размери на експозициите на секюритизиращите позиции тип „мецанин“, държани от кредитната институция инициатор в тази секюритизация, не надхвърлят 50 % от рисково претеглените размери на експозициите на всички секюритизиращи позиции тип „мецанин“, съществуващи в тази секюритизация;

                                                               б)

                                                               когато в дадена секюритизация няма секюритизиращи позиции тип „мецанин“, а инициаторът може да докаже, че стойността на експозицията на секюритизиращите позиции, които биха подлежали на приспадане от собствения капитал или за които би било определено рисково тегло 1 250 %, надхвърля със значителен марж обоснованата оценка на очакваната загуба по секюритизираните позиции, кредитната институция инициатор не може да държи повече от 20 % от стойностите на експозициите, които биха подлежали на приспадане от собствения капитал или за които би било определено рисково тегло 1 250 %.

                                                   1б.

                                                   За целите на точка 1а секюритизиращи позиции тип „мецанин“ са секюритизиращи позиции, за които се прилага рисково тегло под 1 250 % и които са с по-ниска степен на обезпечение от първостепенните позиции в тази секюритизация и с по-ниска степен на обезпечение от всяка секюритизираща позиция в тази секюритизация, за която:

                                                               а)

                                                               при секюритизираща позиция по част 4, точки 6—36 се определя степен 1 по скалата за кредитно качество; или

                                                               б)

                                                               при секюритизираща позиция по част 4, точки 37—76 се определя степен 1 или 2 по скалата за кредитно качество съгласно част 3.

                                                   1в.

                                                   Като алтернатива на точки 1а и 1б може да се смята, че значителен кредитен риск е бил прехвърлен, ако компетентният орган е убеден, че дадена кредитна институция има въведени политики и методология, които гарантират, че възможните намаления на капиталовите изисквания, постигани от инициатора чрез секюритизацията, са обосновани със съразмерно прехвърляне на кредитен риск към трети страни. Компетентните органи се убеждават в това само ако кредитната институция инициатор може да докаже, че такова прехвърляне на риск към трети страни се признава и за целите на вътрешното управление на риска, и за разпределението на капитала на кредитната институция.

                                                   1г.

                                                   В допълнение към точки 1—1в трябва да бъдат спазени и всички изброени по-долу условия:“

                           б)

                           Точка 2 се изменя, както следва:

                                       i)

                                       уводното изречение се заменя със следния текст:

                                                   „2.

                                                   Кредитна институция инициатор на синтетична секюритизация може да изчислява рисково претеглените размери на експозициите и при необходимост — очакваните размери на загубите, за секюритизираните експозиции в съответствие с точки 3 и 4, ако е изпълнено едно от следните условия:

                                                               а)

                                                               смята се, че значителен риск е бил прехвърлен към трети страни чрез обезпечена кредитна защита или чрез кредитна защита с гаранции;

                                                               б)

                                                               кредитната институция инициатор прилага рисково тегло 1 250 % спрямо всички секюритизиращи позиции, които държи в тази секюритизация, или приспада тези секюритизиращи позиции от собствения капитал съгласно член 57, буква с).“

                                       ii)

                                       след уводното изречение се вмъкват следните точки от 2а до 2г:

                                                   „2а.

                                                   Ако едно от посочените по-долу условия е спазено, се смята, че има прехвърляне на значителен кредитен риск, освен ако компетентният орган реши в конкретен случай, че възможното намаление на рисково претеглените размери на експозициите, което кредитната институция инициатор би постигнала чрез тази секюритизация, не е обосновано със съразмерно прехвърляне на кредитен риск на трети страни:

                                                               а)

                                                               рисково претеглените размери на експозициите на секюритизиращите позиции тип „мецанин“, държани от кредитната институция инициатор в тази секюритизация, не надхвърлят 50 % от рисково претеглените размери на експозициите на всички секюритизиращи позиции тип „мецанин“, съществуващи в тази секюритизация;

                                                               б)

                                                               когато в дадена секюритизация няма секюритизиращи позиции тип „мецанин“, а инициаторът може да докаже, че стойността на експозицията на секюритизиращите позиции, които биха подлежали на приспадане от собствения капитал или за които би било определено рисково тегло 1 250 %, надхвърля със значителен марж обоснованата оценка на очакваната загуба по секюритизираните позиции, кредитната институция инициатор не държи повече от 20 % от стойностите на експозициите, които биха подлежали на приспадане от собствения капитал или за които би било определено рисково тегло 1 250 %.

                                                   2б.

                                                   За целите на точка 2а секюритизиращи позиции тип „мецанин“ са секюритизиращи позиции, за които се прилага рисково тегло под 1 250 % и които са с по-ниска степен на обезпечение от първостепенните позиции в тази секюритизация и с по-ниска степен на обезпечение от всяка секюритизираща позиция в тази секюритизация, за която:

                                                               а)

                                                               при секюритизираща позиция по част 4, точки 6—36 се определя степен 1 по скалата за кредитно качество; или

                                                               б)

                                                               при секюритизираща позиция по част 4, точки 37—76 се определя степен 1 или 2 по скалата за кредитно качество съгласно част 3.

                                                   2в.

                                                   Като алтернатива на точки 2а и 2б може да се смята, че значителен кредитен риск е бил прехвърлен, ако компетентният орган е убеден, че дадена кредитна институция има въведени политики и методология, които гарантират, че възможните намаления на капиталовите изисквания, постигани от инициатора чрез секюритизацията, са обосновани със съразмерно прехвърляне на кредитен риск към трети страни. Компетентните органи се убеждават в това само ако кредитната институция инициатор може да докаже, че такова прехвърляне на риск към трети страни се признава и за целите на вътрешното управление на риска и за разпределението на капитала на кредитната институция.

                                                   2г.

                                                   Освен това прехвърлянето на риск трябва да отговаря на следните условия:“

               10.

               Приложение IX, част 4 се изменя, както следва:

                           а)

                           В точка 13 уводното изречение се заменя със следния текст:
                           „За определянето на стойността на експозицията може да се приложи конверсионен коефициент 50 % спрямо номиналния размер на ликвидното улеснение, когато са спазени следните условия:“

                           б)

                           Точки 2.4.2 и 14 се заличават,

                           в)

                           Точка 48 се заличава,

                           г)

                           Точки 3.5.1 и 56 се заличават.

               11.

               В приложение X, част 2 точка 1 се заменя със следния текст:

                           „1.

                           Капиталовото изискване за операционния риск се изчислява като средна стойност за период от три години на годишните сборове на капиталовите изисквания по групи дейности съгласно таблица 2. За всяка дадена година отрицателните капиталови изисквания (дължащи се на отрицателни брутни приходи) във всяка група дейности може да компенсира без ограничения положителните капиталови изисквания в другите групи. Когато обаче съвкупните капиталови изисквания за всички групи дейности през дадена година са отрицателни, числителят във формулата за годината е нула.“

               12.

               Приложение X, част 3 се изменя, както следва:

                           а)

                           Точка 14 се заменя със следния текст:

                                       „14.

                                       Кредитните институции трябва да могат да разпределят своите вътрешни исторически данни за загубите по групите дейности, определени в част 2, и по видовете събития, определени в част 5, и да предоставят тези данни на компетентните власти при поискване. Водещите до загуба събития, които засягат цялата институция, могат при изключителни обстоятелства да бъдат отнесени към допълнителна група дейности, наречена „корпоративни позиции“. Трябва да има документирани обективни критерии за разпределяне на загубите по посочените групи дейности и видове събития. Загубите от операционен риск, които са свързани с кредитния риск и които исторически са включвани във вътрешната база данни за кредитния риск, трябва да се записват в базата данни за операционния риск и да се идентифицират отделно. Такива загуби не подлежат на изискване за покритие на операционен риск, доколкото продължават да се третират като кредитен риск за целите на изчисляването на минималните капиталови изисквания. Загубите от операционен риск, които са свързани с пазарни рискове, се включват в обхвата на капиталовото изискване за операционен риск.“

                           б)

                           Точка 29 се заменя със следния текст:

                                       „29.

                                       Намаляването на капиталовото изискване, произтичащо от признаването на застраховките и другите механизми за прехвърляне на риск, не може да превишава 20 % от капиталовото изискване за операционен риск преди признаването на техниките за редуциране на риска.“

               13.

               В приложение XII, част 2, точка 10 се добавят следните букви г) и д):

                           „г)

                           най-високият, най-ниският и средният дневен размер на стойността под риск през отчетния период и размерът на стойността под риск към края на периода;

                           д)

                           сравнение между дневните размери на стойността под риск, изчислявани в края на деня, и еднодневните промени в стойността на портфейла до края на следващия работен ден, както и анализ на всички важни случаи на превишение през отчетния период.“

               14.

               В приложение XII, част 3 точка 3 се заменя със следния текст:

                           „3.

                           Кредитните институции, които прилагат подхода по член 105 за изчисляването на капиталовите изисквания за операционен риск, оповестяват описание на използването на застраховане и други механизми за прехвърляне на риск за целите на редуцирането на риска.“

         Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 октомври 2010 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на посочените разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат посочените разпоредби от 31 декември 2010 г.
   Когато държавите-членки приемат посочените разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 27 юли 2009 година.

            За Комисията

         Charlie McCREEVY

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 110, 20.4.2001 г., стр. 28.“