title: Директива 2005/36/EО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификацииТекст от значение за ЕИП.

text:
               05/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               3

         32005L0036

               L 255/22

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 2005/36/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 7 септември 2005 година
   относно признаването на професионалните квалификации
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 40, член 47, параграф 1, член 47, параграф 2, първо и трето изречение и член 55 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията (1),
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Съгласно член 3, параграф 1, буква в) от Договора премахването между държавите-членки на пречките пред свободното движение на хора и услуги е една от целите на Общността. За гражданите на държавите-членки това включва, по-специално, правото на упражняване на професия, в качеството на самостоятелно заети или заети лица, в държава-членка, различна от тази, в която са получили професионалните си квалификации. В допълнение член 47, параграф 1 от Договора предвижда приемане на директиви, уреждащи взаимното признаване на дипломи, свидетелства и други удостоверения за професионални квалификации.

               (2)

               Въз основа на решенията на Европейския съвет в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г. Комисията прие Съобщение „Стратегия за услуги на Вътрешния пазар“, насочено, по-конкретно, към целта свободното предоставяне на услуги в рамките на Общността да бъде толкова опростено, колкото в отделните държави-членки. В допълнение към съобщението на Комисията, озаглавено „Нови европейски пазари на труда, отворени за всички, с достъп до всички“, Европейският съвет в Стокхолм на 23 и 24 март 2001 г. натовари Комисията да представи пред Пролетния европейски съвет през 2002 г. конкретни предложения за по-унифициран, прозрачен и гъвкав режим на признаване на професионалните квалификации.

               (3)

               Гаранцията, която настоящата директива предоставя на лицата, които са придобили своите професионални квалификации в една държава-членка, за достъп до същата професия и за възможност за упражняване на тази професия в друга държава-членка със същите права, както гражданите на тази държава-членка, не накърнява изискването за удовлетворяване от страна на специалиста-мигрант на приложимите антидискриминационни условия за упражняване, които са приети от последната държава-членка, при условие че тези условия са обективно обосновани и пропорционални.

               (4)

               За да се улесни свободното предоставяне на услуги, е необходимо да се въведат специални разпоредби, насочени към разширяване на възможностите за упражняване на професионални дейности въз основа на оригиналната професионална квалификация. Що се отнася до предоставяните от разстояние услуги на информационното общество, се прилагат и разпоредбите на Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 г. относно някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-конкретно електронната търговия, на вътрешния пазар (4).

               (5)

               С оглед на изградените различни системи за трансгранично предоставяне на услуги на временен и случаен принцип, от една страна, и за установяване, от друга, следва да се уточнят критериите за разграничаване на тези две понятия в случаите на преместване на доставчика на услуги на територията на приемащата държава-членка.

               (6)

               Улесняването на предоставянето на услуги следва да се осъществява при стриктно гарантиране на общественото здраве и безопасност, и на защитата на потребителите. Във връзка с това е необходимо да се приемат специални разпоредби относно регламентираните професии, свързани с общественото здраве и безопасност, които предоставят трансгранични услуги на временен и случаен принцип.

               (7)

               Приемащите държави-членки могат, при необходимост и в съответствие с правото на Общността, да приемат изисквания за деклариране. Тези изисквания не бива да са свързани с непропорционална тежест за доставчиците на услуги, нито да препятстват или да намаляват привлекателността на упражняването на свободата на предоставяне на услуги. Необходимостта от такива изисквания следва да се подлага на периодичен преглед в светлината на постигнатия напредък към създаване на рамка на Общността за административно сътрудничество между държавите-членки.

               (8)

               По отношение на доставчиците на услуги следва да се прилагат дисциплинарни разпоредби на приемащата държава-членка, които са пряко и конкретно свързани с професионалните квалификации, като например дефиницията на професията, обхвата от дейности, включени в определена професия или запазени за нея, използването на професионални квалификации и сериозните професионални нарушения, които имат пряка и конкретна връзка със защитата и безопасността на потребителите.

               (9)

               При спазване, в интерес на свободата на установяване, на принципите и гаранциите, залегнали в основата на различните действащи системи за признаване, разпоредбите на тези системи следва да бъдат усъвършенствани в светлината на придобития опит. Нещо повече, действащите в тази сфера директиви претърпяха неколкократни изменения и техните разпоредби следва да бъдат реорганизирани и рационализирани посредством стандартизиране на приложимите принципи. Във връзка с това е необходимо да се заменят Директивите 89/48/EИО (5) и 92/51/ЕИО (6) на Съвета, както и Директива 1999/42/EО на Европейския парламент и на Съвета (7) относно общата система за признаване на професионалните квалификации и Директиви 77/452/EИО (8), 77/453/EИО (9), 78/686/EИО (10), 78/687/EИО (11), 78/1026/EИО (12), 78/1027/EИО (13), 80/154/EИО (14), 80/155/EИО (15), 85/384/EEC (16), 85/432/EИО (17), 85/433/EИО (18) и 93/16/EИО (19), на Съвета отнасящи се до професиите „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“, „архитект“, „фармацевт“ и „лекар“, чрез обединяването им в един текст.

               (10)

               Настоящата директива не е пречка държавите-членки да признават, в съответствие със своята нормативна уредба, професионални квалификации, придобити извън територията на Европейския съюз от граждани на трети страни. Във всички случаи признаването трябва да се осъществява при спазване на минималните квалификационни изисквания за съответните професии.

               (11)

               Що се отнася до професиите, обхванати от общата система за признаване на професионалните квалификации, наричана по-нататък в текст „общата система“, държавите-членки следва да си запазят правото да определят минималното квалификационно равнище, необходимо за гарантиране на качеството на услугите, предоставяни на тяхната територия. Все пак, съгласно членове 10, 39 и 43 от Договора, тези държави не могат да изискват от гражданин на държава-членка да придобие професионални квалификации, които те са предвидили само във връзка с дипломите, издавани от тяхната национална образователна система, когато заинтересованото лице вече е придобило всички или част от тези квалификации в друга държава-членка. Във връзка с това следва да се предвиди, че всяка приемаща държава-членка, в която определена професия е регламентирана, трябва да взема предвид квалификациите, придобити в друга държава-членка, и да прави преценка дали тези квалификации отговарят на квалификациите, които тя изисква. Общата система за признаване обаче не е пречка за държавите-членки да въвеждат специални изисквания за лицата, упражняващи определена професия на тяхната територия, на основание на професионални правила, мотивирани с обществения интерес. Правилата от този тип се отнасят например до организацията на професията, професионалните стандарти, включително такива, отнасящи се до професионалната етика и контрола и отговорността. И накрая, настоящата директива няма за цел да се намесва в легитимния интерес на държавите-членки да предотвратят избягването от страна на техните граждани на прилагането на националните законодателни разпоредби в сферата на професиите.

               (12)

               Настоящата директива се отнася до признаването от държавите-членки на професионални квалификации, придобити в други държави-членки. Тя не се отнася обаче до признаването от държавите-членки на решения за признаване, приети от други държави-членки по реда на настоящата директива. Следователно, физически лица, които притежават професионални квалификации, признати по реда на настоящата директива, не могат въз основа на това признаване да придобият в държавата-членка по произход права, различни от тези, които произтичат от професионалната квалификация, придобита в тази държава-членка, освен ако представят документи, удостоверяващи, че са придобили допълнителни професионални квалификации в приемащата държава-членка.

               (13)

               За да се дефинира механизмът за признаване в рамките на общата система, е необходимо различните национални схеми за образование и обучение да се групират в отделни нива. Тези нива, които са приети само за целите на функционирането на общата система, не пораждат никакви последици по отношение на националните структури за образование и обучение, нито на компетентността на държавите-членки в тази сфера.

               (14)

               Механизмът за признаване, въведен с Директиви 89/48/EИО и 92/51/EИО, остава непроменен. Като последица от това титулярът на диплома, удостоверяваща успешното завършване на обучение след средното образование с минимална продължителност от една година, следва да получи достъп до регламентирана професия в държава-членка, където за достъп до такава професия се изисква притежаване на диплома, удостоверяваща успешното завършване на висше или университетско образование с продължителност четири години, независимо от това за какво равнище се отнася изискваната от приемащата държава-членка диплома. И обратно, когато достъпът до регламентирана професия е обвързан с успешното завършване на висше или университетско образование с продължителност повече от четири години, такъв достъп следва да се разреши само на лица, притежаващи диплома, удостоверяваща успешно завършване на висше или университетско образование с продължителност не по-малка от три години.

               (15)

               При отсъствие на хармонизация на минималните квалификационни изисквания за получаване на достъп до професиите, регламентирани от общата система, приемащата държава-членка трябва да разполага с възможност за налагане на компенсационна мярка. Тази мярка трябва да бъде пропорционална и, по-специално, да бъде съобразена с професионалния стаж на молителя. Опитът показва, че изискването към мигрантите да направят избор между изпит за правоспособност и период за приспособяване, осигурява достатъчни гаранции, що се отнася до тяхното ниво на квалификация, поради което всяко изключение от изискването за такъв избор следва да бъде мотивирано във всеки отделен случай с императивно изискване от обществен интерес.

               (16)

               С цел улесняване на свободното движение на специалисти, като в същото време се гарантира достатъчно равнище на квалификация, различни професионални сдружения и организации, и държавите-членки трябва да разполагат с възможност да предлагат общи платформи на европейско равнище. Настоящата директива следва, при определени условия, в съответствие с компетентността на държавите-членки да определят квалификациите, изисквани за упражняване на професии на тяхната територия, както и съдържанието и организацията на техните системи за образование и професионално обучение, и в съответствие с правото на Общността и, по-специално, Общностното право в областта на конкуренцията, да бъде съобразена с тези инициативи, като в същото време насърчава в този контекст една по-голяма автоматичност на признаването в рамките на общата система. Професионалните сдружения, които са оправомощени да представят общи платформи, трябва да са представителни на национално и европейско равнище. Обща платформа е набор от критерии, които позволяват отчитане и компенсиране на най-широк кръг от констатираните съществени различия между квалификационните изисквания в най-малко две трети от държавите-членки, включително всички държави-членки, които регламентират съответната професия. Тези критерии биха могли да включват например изисквания за допълнително обучение, период за приспособяване под формата на стаж, изпит за правоспособност, задължително минимално равнище на професионален стаж, или комбинация от тези възможности.

               (17)

               За да бъдат отчетени всички ситуации, по отношение на които все още не са приети разпоредби относно признаването на професионалните квалификации, обхватът на общата система трябва да се разшири, като се включат и случаите, които не са обхванати от специална система, което включва както случаите, в които професията не е обхваната от тези системи, така и случаите, в които професията е обхваната от такава специална система, но поради някакви специфични и изключителни обстоятелства молителят не отговаря на условията, за да се възползва от тази система.

               (18)

               Налице е необходимост от опростяване на правилата за достъп до редица индустриални, търговски и занаятчийски дейности в държавите-членки, където тези професии са регламентирани, в случаите, когато тези дейности са упражнявани за достатъчно дълъг и неотдавнашен период от време в друга държава-членка, като за тези дейности се поддържа система за автоматично признаване въз основа на професионалния стаж.

               (19)

               Свободата на движение и взаимното признаване на удостоверенията за професионални квалификации на лекари, медицински сестри с общ профил, лекари по дентална медицина, ветеринарни лекари, акушерки, фармацевти и архитекти трябва да се основават на фундаменталния принцип на автоматично признаване на удостоверения за професионални квалификации на базата на координирани минимални квалификационни изисквания. В допълнение, достъпът в държавите-членки до професиите „лекар“, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“ и „фармацевт“ трябва да се обвърже с притежаване на определена професионална квалификация, гарантираща, че лицето е преминало обучение, което отговаря на предвидените минимални изисквания. Тази система следва да бъде допълнена с поредица от придобити права, от които квалифицираните специалисти да се ползват при определени условия.

               (20)

               За да бъдат отчетени характеристиките на квалификационната система за лекари и лекари по дентална медицина и действащото acquis communautaire в областта на взаимното признаване, принципът за автоматично признаване на медицинските специалности и специалностите по дентална медицина, общи за не по-малко от две държави-членки, следва да продължи да се прилага по отношение на всички специалности, признати към датата на приемане на настоящата директива. От друга страна, за да се опрости системата, автоматичното признаване следва да се прилага след влизането в сила на настоящата директива само по отношение на тези нови медицински специалности, които са общи за не по-малко от две пети от държавите-членки. Нещо повече, настоящата директива не е пречка за държавите-членки да се договарят помежду си относно автоматично признаване, в съответствие със собствената си нормативна уредба, за някои медицински специалности и специалности по дентална медицина, които са общи за тях, но не подлежат на автоматично признаване по смисъла на настоящата директива.

               (21)

               Автоматичното признаване на професионалните квалификации на лекари с базово обучение не трябва да засяга компетентността на държавите-членки да обвързват или не тази квалификация с професионални дейности.

               (22)

               Всички държави-членки са длъжни да признаят професията „лекар по дентална медицина“ като отделна професия, различна от лекарската, независимо дали е налице специализация по одонтостоматология. Държавите-членки трябва да гарантират, че в резултат на обучението, което получават лекарите по дентална медицина, те ще разполагат с уменията, необходими за осъществяване на дейностите по профилактика, диагностика и лечение на аномалии и заболявания на зъбите, устата, челюстите и свързаните с тях тъкани. Професионалната дейност на лекар по дентална медицина трябва да се осъществява от лица, които притежават професионална квалификация за лекар по дентална медицина, предвидена в настоящата директива.

               (23)

               Бе констатирано, че не е желателно да се приемат валидни за всички държави-членки стандартизирани изисквания за обучение на акушерки. Вместо това държавите-членки трябва да разполагат с възможно най-голяма свобода да организират обучението за тази професия.

               (24)

               С оглед опростяване на настоящата директива следва да се използва понятието „фармацевт“ за определяне на приложното поле на разпоредбите, отнасящи се до автоматичното признаване на професионални квалификации, без да се накърнява прилагането на специалните норми в националните нормативни разпоредби, регламентиращи тези дейности.

               (25)

               Титулярите на професионална квалификация „фармацевт“ са специалисти в областта на медицината и по принцип трябва да разполагат с достъп във всички държави-членки до минимална съвкупност от дейности в тази област. При определяне на минималната съвкупност от дейности настоящата директива не може да ограничава дейностите, достъпни за фармацевтите в държавите-членки, по-специално, що се отнася до медицинските биологични анализи, нито да има за резултат създаване на монопол за тези специалисти, тъй като такава стъпка остава в изключителната компетентност на държавите-членки. Разпоредбите на настоящата директива не накърняват възможността на държавите-членки да въвеждат допълнителни изисквания за квалификация за достъп до професионални дейности, които не са включени в координираната минимална съвкупност от дейности. Това означава, че приемащата държава-членка трябва да има възможност да въвежда такива изисквания по отношение на гражданите, които притежават професионални квалификации, попадащи в приложното поле на процедурата за автоматично признаване по смисъла на настоящата директива.

               (26)

               Настоящата директива не предвижда координация на всички изисквания за достъп до дейностите в областта на фармацията и за тяхното упражняване. По-конкретно, географското разпределение на аптеките и монополът в разпространението на лекарства следва да останат в компетентността на държавите-членки. Настоящата директива не засяга законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, забраняващи на търговски дружества упражняване на някои дейности в областта на фармацията или въвеждащи определени условия за упражняването на такива дейности.

               (27)

               Архитектурното оформление, качеството на сградите, тяхното хармонично вписване в обкръжаващата ги среда, опазването на природните и градските пейзажи, както и на общественото и частното наследство, са въпроси от обществен интерес. От това следва, че взаимното признаване на професионалните квалификации трябва да се основава върху качествени и количествени критерии, гарантиращи, че титулярите на признати професионални квалификации са подготвени да разбират и претворяват потребностите на гражданите, обществените групи и организациите, отнасящи се до пространственото планиране, проектирането, организацията и реализацията на сгради, консервацията и експлоатацията на архитектурното наследство и опазването на природното равновесие.

               (28)

               Националните разпоредби в областта на архитектурата и тези, регламентиращи достъпа до професионалната дейност на архитект и нейното упражняване, се различават в широки граници по отношение на приложното си поле. В по-голямата част от държавите-членки дейностите в сферата на архитектурата се упражняват, де юре или де факто, от лица, притежаващи званието архитект, самостоятелно или придружено с друго звание, без лицата, които се ползват с монопол върху упражняването на такива дейности, освен ако са налице законодателни разпоредби с обратен смисъл. Тези дейности или някои от тях могат да се упражняват и от други специалисти, по-специално от инженери, които са преминали специално обучение в областта на строителството или архитектурата. С цел опростяване на настоящата директива понятието „архитект“ трябва да се използва с оглед определяне на приложното поле на разпоредбите, свързани с автоматичното признаване на професионалните квалификации в областта на архитектурата, без да се накърнява прилагането на специалните норми в националните нормативни разпоредби, регламентиращи тези дейности.

               (29)

               Когато национална или европейска професионална организация или сдружение в областта на дадена регламентирана професия отправи обосновано искане за приемане на специални разпоредби относно признаването на професионални квалификации въз основа на координация на минималните квалификационни изисквания, Комисията следва да прецени целесъобразността на приемане на предложение за изменение на настоящата директива.

               (30)

               За да се гарантира ефективността на системата за признаване на професионални квалификации, е необходимо да се приемат уеднаквени формални изисквания и процедури за нейното въвеждане, както и някои правила за упражняването на професията.

               (31)

               Тъй като се предполага, че сътрудничеството между държавите-членки, от една страна, и между тях и Комисията, от друга, ще улесни прилагането на настоящата директива и съблюдаването на задълженията, произтичащи от нея, следва да бъде организирана съответна рамка за осъществяване на това сътрудничество.

               (32)

               Въвеждането на европейско равнище на професионални карти от професионалните сдружения или организации има потенциал да улесни мобилността на специалистите, по-специално посредством ускоряване на обмена на информация между приемащата държава-членка и държавата-членка по произход. Тези професионални карти следва да позволят осъществяване на наблюдение върху професионалното развитие на специалистите, които се установяват в различни държави-членки. Тези карти могат, при пълно спазване на разпоредбите, отнасящи се до защитата на личните данни, да съдържат информация относно професионалните квалификации на специалиста (данни за завършения университет или учебно заведение, придобитите квалификации, професионалния стаж), законосъобразното му установяване, наложените санкции, свързани с професионалната му дейност, и информация за компетентния орган.

               (33)

               Създаването на мрежа от точки за контакт, чиято задача е да предоставят информация и съдействие на гражданите на държавите-членки, ще позволи да се гарантира прозрачността на системата за признаване. Тези точки за контакт ще предоставят, при поискване, на всеки гражданин и на Комисията цялата информация и адресите, свързани с правата на признаване. Определянето на само една точка за контакт от всяка държава-членка в рамките на тази мрежа не засяга организацията и компетентностите на национално равнище. По-специално, директивата не препятства определянето на национално равнище на няколко служби, като точката за контакт, определена в рамките на споменатата по-горе мрежа, е натоварена с координацията с другите служби и с предоставянето, при необходимост, на информация на гражданите относно съответната компетентна служба.

               (34)

               Администрирането на различните системи за признаване, създадени в изпълнение на секторните директиви, и на общата система се оказа тромаво и сложно. Налице е, следователно, необходимост от опростяване на администрацията и актуализиране на настоящата директива с цел да се отчете научният и техническият напредък, по-специално в случаите, в които се осъществява координация на минималните квалификационни изисквания с оглед автоматично признаване на професионалните квалификации. За тази цел следва да бъде създаден единен комитет за признаване на професионалните квалификации, като при това следва да се осигури подходящо участие на представители на професионалните организации, включително на европейско равнище.

               (35)

               Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., което урежда условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (20).

               (36)

               Изготвянето от държавите-членки на редовен доклад относно изпълнението на настоящата директива, съдържащ статистически данни, ще позволи да се определи ефектът от системата за признаване на професионални квалификации.

               (37)

               Необходимо да се въведе подходяща процедура за приемане на временни мерки, в случай че прилагането на разпоредби от настоящата директива се натъкне на значителни затруднения в държава-членка.

               (38)

               Разпоредбите на настоящата директива не засягат правомощията на държавите-членки във връзка с организацията на техните системи за обществено осигуряване и за определяне на дейностите, които трябва да се упражняват по реда на тези системи.

               (39)

               С оглед на скоростта на технологичното развитие и научния напредък, ученето през целия живот е от особено значение за голям брой професии. В този контекст държавите-членки са компетентни да приемат детайлизиран ред за поддържане, посредством подходящо текущо обучение, на подготовката на специалистите в крак с техническия и научния напредък.

               (40)

               Тъй като целите на настоящата директива, а именно рационализиране, опростяване и усъвършенстване на правилата за признаване на професионални квалификации, не могат да бъдат достатъчно добре постигнати от държавите-членки и могат, следователно, да бъдат по-успешно осъществени на Общностно равнище, Общността може да приеме действия в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 на Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в цитирания член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.

               (41)

               Настоящата директива не накърнява прилагането на член 39, параграф 4 и член 45 от Договора, засягащи, по-специално, нотариусите.

               (42)

               Настоящата директива се прилага, що се отнася до правото на установяване и предоставянето на услуги, без да се засягат други специални законови разпоредби, отнасящи се до признаването на професионални квалификации, като действащите разпоредби в областта на транспорта, застрахователните посредници и одиторите, изпълняващи законоустановени дейности. Настоящата директива не засяга действието на Директива 77/249/EИО на Съвета от 22 март 1977 г. за улесняване ефективното упражняване на свободата на предоставяне на адвокатски услуги (21) или на Директива 98/5/EО на Европейския парламент и Съвета от 16 февруари 1998 г. за улесняване постоянното упражняване на адвокатската професия в държава-членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията (22). Признаването на професионални квалификации на адвокати с цел незабавно установяване с професионално звание на приемащата държава-членка следва да се регламентира от настоящата директива.

               (43)

               Настоящата директива обхваща, доколкото те са регламентирани, също и свободните професии, които, съгласно директивата, са професиите, упражнявани въз основа на съответни професионални квалификации в лично, отговорно и професионално независимо качество от лица, предоставящи интелектуални и концептуални услуги в интерес на клиента и обществото. Упражняването на професията може да е предмет в държавите-членки, в съответствие с Договора, на специални нормативни ограничения, основани на националното законодателство и на задължителни разпоредби, приети автономно в тези рамки, от компетентните представителни професионални органи, които ограничения гарантират и развиват техния професионализъм, качеството на услугите и поверителността на отношенията с клиента.

               (44)

               Настоящата директива не засяга мерките, необходими за осигуряване на високо равнище на защита на здравето и на потребителите,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   ДЯЛ I
   ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 1
   Предмет
   Настоящата директива установява реда за признаване от държава-членка, която обвързва достъпа до регламентирана професия или нейното упражняване на своята територия с притежаване на определени професионални квалификации (наричана по-нататък в текста „приемаща държава-членка“), с цел достъп до тази професия и нейното упражняване, на професионални квалификации, придобити в една или повече други държави-членки (наричана/наричани по-нататък в текста държава-членка по произход), и който ред позволява на титуляра на споменатите квалификации да упражнява там същата професия.
   Член 2
   Приложно поле
   1.   Настоящата директива се прилага към всички граждани на държава-членка, включително упражняващите свободни професии, които желаят да упражняват регламентирана професия в друга държава-членка, различна от държавата, в която са придобили своите професионални квалификации, като самостоятелно заети или като заети лица.
   2.   Всяка държава-членка може да допусне граждани на държава-членка, притежаващи удостоверения за професионални квалификации, които не са придобити в държава-членка, да упражняват регламентирана професия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), на своята територия в съответствие със собствената ѝ нормативна уредба. Що се отнася до професиите по дял III, глава III, това първоначално признаване трябва да е съобразено с минималните квалификационни изисквания, предвидени в тази глава.
   3.   Когато, за определена регламентирана професия, в отделен правен инструмент на Общностното право, са предвидени други специални правила, пряко свързани с признаване на професионални квалификации, съответните разпоредби на настоящата директива не се прилагат.
   Член 3
   Дефиниции
   1.   По смисъла на настоящата директива:

               a)

               „регламентирана професия“ е професионална дейност или съвкупност от професионални дейности, достъпът до които, упражняването на които или един от начините на упражняване на които, са подчинени, пряко или непряко, от законовите, подзаконовите или административните разпоредби, на притежаването на определени професионални квалификации; по-специално, използването на професионално звание, ограничено от законови, подзаконови и административни разпоредби до титулярите на определена професионална квалификация, представлява начин на упражняване. Когато първото изречение от тази дефиниция не се прилага, професия, посочена в параграф 2, се приравнява на регламентирана професия;

               б)

               „професионални квалификации“ са квалификации, доказани с удостоверения за професионални квалификации, удостоверение за правоспособност по член 11, буква a), i) и/или удостоверение за професионален стаж;

               в)

               „удостоверения за професионални квалификации“ са дипломи, свидетелства и други удостоверения, издадени от компетентен орган в държава-членка, определен за тази цел по силата на законови, подзаконови и административни разпоредби на тази държава-членка и удостоверяващ успешното завършване на професионално обучение, проведено преимуществено на територията на Общността. Когато първото изречение на тази дефиниция на се прилага, удостоверенията за професионални квалификации, посочени в параграф 3, се приравняват на удостоверения за професионални квалификации;

               г)

               „компетентен орган“ е всяка власт или орган, натоварен от държава-членка с конкретното правомощие да издава или приема дипломи за обучение и други документи или информация, както и да приема молби и да взема решения, предвидени в настоящата директива;

               д)

               „регламентирано образование и обучение“ е всяко обучение, което е специално насочено към упражняване на определена професия и което включва курс или курсове, допълнени, при необходимост, с професионално обучение или пробен, или професионален стаж.
               Структурата и равнището на професионалното обучение, пробният или професионалният стаж се определят от законовите, подзаконовите или административните разпоредби на заинтересованата държава-членка или се контролират или утвърждават от органа, определен за тази цел;

               е)

               „професионален стаж“ е действителното и законосъобразно упражняване на съответната професия в държава-членка;

               ж)

               „период за приспособяване“ е упражняването на регламентирана професия, което се осъществява в приемащата държава-членка под контрола на квалифициран професионалист и евентуално се придружава от допълнително обучение. Този период на контролиран стаж подлежи на оценка. Условията и редът, регламентиращи периода за приспособяване и неговата оценка, както и статутът на мигранта, се определят от компетентния орган на приемащата държава-членка.
               Статутът в приемащата държава-членка на лицето в период на контролиран стаж, по-специално, що се отнася до правото на местопребиваване, както и до задълженията, социалните права и обезпечения, помощите и трудовото възнаграждение, се определя от компетентните органи на тази държава-членка, в съответствие с приложимото законодателство на Общността;

               з)

               „изпит за правоспособност“ е проверка на професионалните познания на молителя, извършена от компетентните органи на приемащата държава-членка, с цел е да се оцени правоспособността на молителя да упражнява регламентирана професия в тази държава-членка. С оглед провеждането на този изпит, компетентните органи съставят списък на областите, които, въз основа на сравнение между обучението, изисквано в съответната държава-членка, и това, получено от молителя, не са обхванати от дипломата или други удостоверения за професионални квалификации, на които молителят се позовава.
               Изпитът за правоспособност трябва да отчита факта, че молителят е професионалист, получил квалификация в държава-членка по произход или по местопребиваване. Той обхваща области, които се избират измежду фигуриращите в списъка и чието познаване е съществено условие за способността да се упражнява професията в приемащата държава-членка. Този изпит може също така да обхваща познаването на правилата за професионално поведение, приложими за съответните дейности в приемащата държава-членка.
               Условията и редът на изпита за правоспособност и статутът в приемащата държава-членка на молителя, който желае да се подготви за изпита за правоспособност в тази държава, се определят от компетентните органи в същата държава-членка;

               и)

               „ръководител на предприятие“ е всяко лице, което упражнява в предприятие в съответната професионална област, дейност:

                           i)

                           като ръководител на предприятие или ръководител на клон на предприятие;

                           ii)

                           като заместник на собственика или на ръководителя на предприятие, когато тази длъжност предполага отговорност, еквивалентна на тази на представлявания собственик или ръководител;

                           iii)

                           на ръководна длъжност със задължения с търговски и/или технически характер, и с отговорност за едно или повече подразделения на предприятието.

         2.   Професия, упражнявана от членовете на сдружение или организация, изброени в Приложение I, се приравнява на регламентирана професия.
   Сдруженията и организациите, посочени в първата алинея, имат за цел, по-специално, да способстват за, и да поддържат висок стандарт в съответната професионална област. За тази цел те се ползват от признаване под специална форма от държава-членка и издават удостоверения за професионални квалификации на своите членове, гарантират зачитането от страна на техните членове на правилата за професионално поведение, предписани от тях, и им предоставят правото да се ползват от професионално звание, съкращение или положение, отговарящо на тези професионални квалификации.
   Във всеки случай, когато държава-членка предостави признаване на сдружение или организация по първата алинея, тази държава е задължена да уведоми Комисията, която публикува съответно съобщение в Официален вестник на Европейския съюз.
   3.   Удостоверения за професионални квалификации, издадени от трета държава, се считат за удостоверения за професионални квалификации, ако титулярът им има тригодишен професионален стаж по съответната професия на територията на държавата-членка, която е признала удостоверението за професионална квалификация по реда на член 2, параграф 2, удостоверен от тази държава.
   Член 4
   Последици от признаването
   1.   Признаването на професионални квалификации от приемащата държава-членка предоставя на бенефициера достъп в тази държава-членка до професията, за която е придобил квалификация в държавата-членка по произход, и да упражнява тази професия в приемащата държава-членка при същите условия, които се прилагат за нейните граждани.
   2.   За целите на настоящата директива професията, която молителят желае да упражнява в приемащата държава-членка, е същата, за която е придобил квалификация в своята държава-членка по произход, ако съответните професионални дейности са съпоставими.
   ДЯЛ II
   СВОБОДНО ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ
   Член 5
   Принцип на свободно предоставяне на услуги
   1.   Без да се засяга прилагането на конкретни разпоредби на Общностното право, както и на членове 6 и 7 от настоящата директива, държавите-членки не могат да ограничават на каквото и да е основание, свързано с професионални квалификации, свободното предоставяне на услуги в друга държава-членка:

               a)

               ако доставчикът на услуги е законно установен в държава-членка с цел да упражнява същата професия там (такава държава-членка е наричана по-нататък в текста „държава-членка по установяване“), и

               б)

               когато доставчикът на услуги се премести, ако е упражнявал тази професия в държавата-членка по установяване за не по-малко от две години през последните 10 години, предшестващи предоставянето на услугите, когато професията не е регламентирана в тази държава-членка. Изискването за упражняване на професията за срок от две години не се прилага, когато професията или образованието и обучението, изисквани за упражняването ѝ, са регламентирани.

         2.   Разпоредбите в този дял се прилагат само в случаите, когато доставчикът на услуги се премести на територията на приемащата държава-членка, за да упражнява, на временен или случаен принцип, професията по параграф 1.
   Временният или случаен характер на предоставянето на услуги се подлага на преценка във всеки отделен случай, по-специално по отношение на срока, честотата, редовността и непрекъснатостта на предоставянето на услугите.
   3.   При преместване доставчиците на услуги подлежат на действието на правила за професионално поведение с професионален, нормативен или административен характер, пряко свързани с професионалните квалификации, като например относно дефиницията на професията, ползването на професионални звания и сериозните професионални нарушения, които имат пряка и конкретна връзка със защитата и безопасността на потребителите, както и с дисциплинарни разпоредби, приложими в приемащата държава-членка към квалифицирани лица, които упражняват същата професия в тази държава-членка.
   Член 6
   Освобождаване от изисквания
   В съответствие с член 5, параграф 1 приемащата държава-членка освобождава доставчиците на услуги, установени в друга държава-членка, от изискванията, които налага на специалистите, установени на нейната територия във връзка с:

               а)

               упълномощаване от регистрация при или членство в професионална организация или сдружение. С цел улесняване на прилагането на дисциплинарните разпоредби, действащи на тяхната територия, в съответствие с член 5, параграф 3, държавите-членки могат да предвидят автоматична временна регистрация при или формално членство в такава професионална организация или сдружение, при условие че такава регистрация или членство не забавя или усложнява по никакъв начин предоставянето на услуги и не е свързана с допълнителни разходи за доставчика на услуги. Копие от декларацията и, ако е необходимо, от документа за продължаване на действието, посочен в член 7, параграф 1, придружено за професиите, които имат отношение към общественото здраве и безопасност, посочени в член 7, параграф 4, или които се ползват с автоматично признаване по реда на дял III, глава III, с копие от документите, посочени в член 7, параграф 2, се изпраща от компетентния орган до съответната професионална организация или сдружение, като този акт поражда последиците на автоматична временна регистрация или формално членство за тази цел;

               б)

               регистрация в обществен социалноосигурителен институт с цел уреждане на взаимоотношения с осигурител във връзка с дейности, упражнявани в интерес на осигурени лица.

         При това доставчикът на услуги е длъжен да уведоми предварително или, в неотложни случаи, впоследствие органа по буква б) за услугите, които е предоставил.
   Член 7
   Изискване за предварителна декларация в случай на преместване на доставчика на услуги
   1.   Държавите-членки могат да въведат изискване, когато доставчик на услуги се премести за първи път от една държава-членка в друга с цел да предоставя услуги, да уведомява компетентния орган в приемащата държава-членка с писмена декларация, която се представя предварително и включва данни за наличието на застрахователно покритие или други механизми за индивидуална или колективна защита, що се отнася до професионална отговорност. Тази декларация следва да се подновява ежегодно, ако доставчикът на услуги възнамерява да предоставя услуги на временен или случаен принцип в тази държава-членка през съответната година. Доставчикът на услуги може да направи декларацията във всякаква форма.
   2.   Освен това, при първото предоставяне на услуги или, ако е налице съществена промяна в обстоятелствата, потвърдена с документите, държавите-членки могат да изискват декларацията да бъде придружена със следните документи:

               a)

               документ за гражданството на доставчика на услуги;

               б)

               удостоверение, че лицето е законно установено в държава-членка с цел упражняване на съответните дейности, и че не му е наложена забрана (включително временна) за упражняване на тези дейности към момента на издаване на удостоверението;

               в)

               удостоверения за професионални квалификации;

               г)

               в случаите по член 5, параграф 1, буква б) доказателства във всякаква форма, потвърждаващи, че доставчикът на услуги е упражнявал съответната дейност в продължение на не по-малко от две години през предходните десет години;

               д)

               за професии в сектора на сигурността — удостоверение за чисто съдебно минало, когато държавата-членка изисква такова от собствените си граждани.

         3.   Услугите се предоставят под професионалното звание, предвидено в държавата-членка по установяване, ако такова е предвидено в тази държава-членка за съответната професионална дейност. Това звание се посочва на официалния език или един от официалните езици на държавата-членка по установяване по такъв начин, че да не се допусне объркване с професионалното звание в приемащата държава-членка. Когато в държавата-членка по установяване не е предвидено такова професионално звание, доставчикът на услуги посочва своята професионална квалификация на официалния език или един от официалните езици на тази държава-членка. По изключение се допуска услугите да се предоставят под професионалното звание, предвидено в приемащата държава-членка, в случаите по дял III, глава III.
   4.   Във връзка с първото предоставяне на услуги, в случаите на регламентирани професии, имащи отношение към общественото здраве или безопасност, които не се ползват с автоматично признаване по реда на дял III, глава III, компетентният орган на приемащата държава-членка може да провери професионалните квалификации на доставчика на услуги преди първото предоставяне на услуги. Такава предварителна проверка се допуска само, когато тя се извършва с цел предотвратяване на сериозно увреждане на здравето и безопасността на получателя на услугите, причинено от липса на професионална квалификация на доставчика на услуги, като проверката не може да надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
   В срок до един месец от получаване на декларацията и придружаващите я документи, компетентният орган полага усилия да уведоми доставчика на услуги за решението си да не проверява неговите професионални квалификации или за резултата от тази проверка. Когато възникне затруднение, което би довело до закъснение, компетентният орган съобщава на доставчика на услуги причините за закъснението в срок от един месец от възникването му и срока за вземане на решение, процедурата за което трябва да приключи до края на втория месец от получаването на пълната документация.
   Когато е налице съществено несъответствие между професионалните квалификации на доставчика на услуги и обучението, изисквано в приемащата държава-членка, което може да доведе до увреждане на общественото здраве и безопасност, приемащата държава-членка следва да даде на доставчика на услуги възможност да докаже, по-специално, като издържи изпит за правоспособност, че е придобил липсващите му знания или компетентност. Във всички случаи, предоставянето на услугите трябва да може да започне в срок от един месец от вземането на решение в съответствие с предходната алинея.
   При липса на реакция от компетентния орган в сроковете, предвидени в предходните алинеи, може да се пристъпи към предоставянето на услугите.
   Когато професионалните квалификации са верифицирани по реда на този параграф, услугите се предоставят под професионалното звание, предвидено в приемащата държава-членка.
   Член 8
   Административно сътрудничество
   1.   Компетентните органи на приемащата държава-членка могат да се обърнат към компетентните органи на държавата-членка по установяване по повод на всяко предоставяне на услуги, с искане за предоставяне на информация относно законността на установяването на доставчика на услуги и неговото добро професионално поведение, както и относно липсата на дисциплинарни или наказателноправни санкции от професионално естество. Компетентните органи в държавата-членка по установяване предоставят тази информация в съответствие с разпоредбите на член 56.
   2.   Компетентните органи осигуряват обмена на цялата информация, необходима за правилното разглеждане на жалби, подадени от получатели на услугите срещу доставчик на услуги. Получателите на услугите следва да бъдат уведомени за решението по подадената жалба.
   Член 9
   Изисквания за предоставяне на информация на получателите на услугите
   Когато услугите се предоставят под професионалното звание, предвидено в държавата-членка по установяване или въз основа на професионалната квалификация на доставчика на услуги, в допълнение към останалите изисквания за предоставяне на информация, предвидени в Общностното право, компетентните органи на приемащата държава-членка могат да изискват от доставчика на услуги да предоставя на получателите на услугите информацията по всички или някои от следващите точки:

               a)

               ако доставчикът на услуги е регистриран в търговски регистър или подобен публичен регистър, данни за регистъра, в който е регистриран, номера на регистрацията му или еквивалентни идентификационни данни, съдържащи се в този регистър;

               б)

               ако в държавата-членка по установяване с цел упражняване на дейността се изисква получаване на правоспособност, наименованието и адреса на компетентния контролен орган;

               в)

               данни за всички професионални сдружения или подобни организации, в които е регистриран доставчикът на услуги;

               г)

               професионалното звание, а когато няма такова, наименованието на професионалната квалификация на доставчика на услуги и държавата-членка, където е придобито това звание или квалификация;

               д)

               ако доставчикът на услуги осъществява дейност, за която дължи ДДС, идентификационния номер по ДДС, посочен в член 22, параграф 1 от шестата Директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизацията на законодателствата на държавите-членки в областта на данъците върху оборота — Обща система на данък добавена стойност: уеднаквена основа за оценка (23);

               е)

               данни за застрахователно покритие или други механизми за индивидуална или колективна защита, що се отнася до професионална отговорност.

         ДЯЛ III
   СВОБОДА НА УСТАНОВЯВАНЕ
   ГЛАВА I
   Обща система за признаване на удостоверения за обучение
   Член 10
   Приложно поле
   Тази глава се прилага към всички професии, които не попадат в приложното поле на глави II и III от този дял, както и в следните случаи, в които молителят, поради конкретни и изключителни причини, не отговаря на изискванията, предвидени в тези глави:

               a)

               за дейностите, изброени в Приложение IV, когато мигрантът не отговаря на изискванията по членове 17, 18 и 19;

               б)

               за лекари с базово образование, лекари-специалисти, медицински сестри с общ профил, лекари по дентална медицина, лекари по дентална медицина-специалисти, ветеринарни лекари, акушерки, фармацевти и архитекти, когато мигрантът не отговаря на изискванията за действителна и законосъобразна професионална практика по членове 23, 27, 33, 37, 39, 43 и 49;

               в)

               за архитекти, когато мигрантът притежава удостоверение за професионална квалификация, което не е включено в точка 5.7 от Приложение V;

               г)

               без да се засягат разпоредбите на член 21, параграф 1 и членове 23 и 27, за лекари, медицински сестри, лекари по дентална медицина, ветеринарни лекари, акушерки, фармацевти и архитекти, притежаващи удостоверения за образователно-квалификационна степен „специалист“, които трябва да преминат курс на обучение за придобиване на звание, посочено в, точки 5.1.1, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 и 5.7.1 от Приложение V, и изключително с цел признаване на съответната специализация;

               д)

               за медицински сестри с общ профил и специализирани медицински сестри, притежаващи удостоверения за образователно-квалификационна степен „специалист“, които преминават курс на обучение за придобиване на звание, посочено в точка 5.2.2 от Приложение V, когато мигрантът иска признаване в друга държава-членка, където съответните професионални дейности се упражняват от специализирани медицински сестри, които не са преминали обучение за медицинска сестра с общ профил;

               е)

               за специализирани медицински сестри, които не са преминали обучение за медицинска сестра с общ профил, когато мигрантът иска признаване в друга държава-членка, където съответните професионални дейности се упражняват от медицински сестри с общ профил, специализирани медицински сестри, които не са преминали обучение за медицинска сестра с общ профил или специализирани медицински сестри, притежаващи удостоверения за образователно-квалификационна степен „специалист“, които преминават обучение за придобиване на званията, посочени в точка 5.2.2 от Приложение V;

               ж)

               за мигранти, които отговарят на изискванията по член 3, параграф 3.

         Член 11
   Квалификационни нива
   За целите на прилагането на член 13 професионалните квалификации са групирани в следните нива:

               a)

               удостоверение за правоспособност, издадено от компетентен орган в държавата-членка по произход, определен в съответствие със законовите, подзаконовите или административните разпоредби на тази държава-членка, на основание на:

                           i)

                           курс на обучение, който не е част от свидетелство или диплома по смисъла на букви б), в), г) или д), или специален изпит без предварително обучение или упражняване на професията при пълно работно време в държава-членка в продължение на три последователни години или с равностойна продължителност при задочна форма на обучение, в рамките на последните десет години,

                           ii)

                           или общо основно или средно образование, удостоверяващо, че титулярът е придобил общи познания;

               б)

               свидетелство, удостоверяващо успешно завършване на средно образование, което е:

                           i)

                           общо, допълнено с учебен курс или професионално обучение, различно от посоченото в буква в), и/или с изпитателен или професионален стаж, изискван в допълнение към този курс, или

                           ii)

                           техническо или професионално, допълнено, при необходимост, с учебен курс или професионално обучение, посочено в буква и), и/или с изпитателен или професионален стаж, изискван в допълнение към този курс;

               в)

               диплома, удостоверяваща успешното завършване на:

                           i)

                           обучение след завършване на средното образование, различно от посоченото в букви г) и д), с минимална продължителност от една година или с равностойна продължителност при задочна форма на обучение, едно от приемните изисквания за което е, като правило, успешно завършване на средния курс на образование, който се изисква за прием в университет или висше училище, или завършване на еквивалентно средно образование, както и професионално обучение, което може да се изисква в допълнение към този курс след средно образование; или

                           ii)

                           когато става дума за регламентирана професия, обучение със специална структура, включено в Приложение II, равностойно на нивото на обучението, предвидено в i), което предоставя сравнимо равнище на професионална подготовка и подготвя обучавания за изпълнение на сравними отговорности и функции. Списъкът в Приложение II подлежи на изменения по реда на процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, за да се отчете обучението, отговарящо на изискванията по предходното изречение;

               г)

               диплома, удостоверяваща успешно завършване на обучение след средното образование с продължителност не по-малко от три и не повече от четири години, или с равностойна продължителност при задочна форма на обучение, в университет или висше учебно заведение, или друго учебно заведение, предоставящо обучение на същото равнище, както и професионалното обучение, което може да се изисква в допълнение към този курс след средно образование;

               д)

               диплома, удостоверяваща, че титулярът ѝ е завършил успешно курс на обучение след средно образование с минимална продължителност от четири години, или с равностойна продължителност при задочна форма на обучение, в университет или висше учебно заведение, или друго учебно заведение, предоставящо обучение на равностойно равнище, и, ако е необходимо, че той е завършил успешно професионалното обучение, изисквано в допълнение към курса след средно образование.

         Член 12
   Равно третиране на професионални квалификации
   Всяко удостоверение или съвкупност от удостоверения за професионални квалификации, издадени от компетентен орган в държава-членка, удостоверяващи успешно завършване на обучение в Общността, което е признато от тази държава-членка за равностойно по отношение на нивото, и което дава на титуляра същите права на достъп до професия или нейното упражняване, или подготвя за упражняване на тази професия, се приравнява на удостоверение за професионална квалификация по член 11, включващо съответното ниво.
   Всяка професионална квалификация, която, макар и да не отговаря на изискванията, предвидени в законовите, подзаконовите или административните разпоредби, действащи в държавата-членка по произход, за достъп до определена професия или за нейното упражняване, дава на титуляра придобити права по силата на тези разпоредби, също се приравнява на такова удостоверение за професионални квалификации при условията, предвидени в първата алинея. По-специално, тази разпоредба се прилага, ако държавата-членка по произход е повишила изискванията за достъп до професия и за нейното упражнявано ниво на обучение, и ако лице, завършило отмененото обучение, което не отговаря на изискванията по новата квалификация, се ползва с придобити права по силата на национални законови, подзаконови или административни разпоредби; в такъв случай, това отменено обучение се счита от приемащата държава-членка, за целите на прилагане на член 13, за отговарящо на нивото на новото обучение.
   Член 13
   Условия за признаване
   1.   Ако достъпът до регламентирана професия или нейното упражняване в приемащата държава-членка са обвързани с притежаване на определени професионални квалификации, компетентният орган на тази държава-членка разрешава достъпа до тази професия и нейното упражняване при същите условия, които се прилагат към нейните граждани, на молителите, притежаващи удостоверение за правоспособност или удостоверение за професионални квалификации, изисквани от друга държава-членка, за получаване на достъп до тази професия и за нейното упражняване на нейната територия.
   Удостоверенията за правоспособност или за професионални квалификации трябва да отговарят на следните условия:

               а)

               да са издадени от компетентен орган в държава-членка, определен за тази цел, в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, действащи в тази държава-членка;

               б)

               да удостоверяват ниво на професионална квалификация, което е минимум равностойно на нивото, непосредствено предшестващо това, което се изисква от приемащата държава-членка, в съответствие с член 11.

         2.   Достъп до професията и нейното упражняване, в съответствие с параграф 1, се разрешават на молителите, които са упражнявали професията по този параграф при пълно работно време в продължение на две години през последните десет години в друга държава-членка, която не регламентира тази професия, при условие че те притежават едно или повече от удостоверенията за правоспособност или документи, удостоверяващи професионални квалификации.
   Удостоверенията за правоспособност или за професионални квалификации трябва да отговарят на следните изисквания:

               а)

               да са издадени от компетентен орган в държава-членка, определен за тази цел, в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, действащи в тази държава-членка;

               б)

               да удостоверяват ниво на професионална квалификация, което е минимум равностойно на нивото, непосредствено предшестващо това, което се изисква от приемащата държава-членка, в съответствие с член 11;

               в)

               да удостоверяват, че титулярът е подготвен за упражняването на съответната професия.

         При това, двегодишният професионален стаж по първата алинея не може да се изисква, ако удостоверението за професионална квалификация, което молителят притежава, удостоверява завършването на регламентирано образование и обучение по смисъла на член 3, параграф 1, буква д) на квалификационните нива, описани в член 11, букви б), в), г) или д). Регламентираното образование и обучение, посочено в Приложение III, се счита за такова регламентирано образование и обучение на нивото, описано в член 11, буква в). Списъкът в Приложение III подлежи на изменение по реда на член 58, параграф 2, за да се отчете регламентираното образование и обучение, което предоставя сравнима професионална подготовка и което подготвя обучаваните да изпълняват сравними отговорности и функции.
   3.   Чрез дерогация от параграф 1, буква б) и на параграф 2, буква б) приемащата държава-членка разрешава достъп до регламентирана професия и упражняването ѝ, когато достъпът до тази професия на нейната територия е обвързан с притежаване на професионална квалификация, удостоверяваща успешно завършване на висше или университетско образование с продължителност от четири години, и когато молителят притежава професионална квалификация по член 11, буква в).
   Член 14
   Компенсационни мерки
   1.   Член 13 не е пречка за приемащата държава-членка да изисква от молителя полагане на период за приспособяване с продължителност до три години или на изпит за правоспособност, ако:

               a)

               продължителността на обучението, за което той е представил удостоверение по условията на член 13, параграф 1 или 2, е най-малко с една година по-кратка от изискваната от приемащата държава-членка;

               б)

               обучението, което е преминал той, обхваща съществено различно съдържание от съдържанието, включено в удостоверението за професионални квалификации, изисквано от приемащата държава-членка;

               в)

               регламентираната професия в приемащата държава-членка включва една или повече регламентирани професионални дейности, които не са включени в съответстващата професия в държавата-членка по произход на молителя по смисъла на член 4, параграф 2 и това несъответствие се изразява в конкретно обучение, което се изисква в приемащата държава-членка и чието съдържание се различава съществено от включеното в удостоверенията за правоспособност или за професионални квалификации на молителя.

         2.   Ако приемащата държава-членка се възползва от възможността, предвидена в параграф 1, тя трябва да предложи на молителя избор между период за приспособяване и изпит за правоспособност.
   Когато по повод на определена професия държава-членка намери за необходимо да направи дерогация от предвиденото в предходната алинея изискване да предостави на молителя възможност за избор между период на приспособяване и изпит за правоспособност, тя информира предварително за това останалите държави-членки и Комисията и представя достатъчна обосновка за предприетата дерогация.
   Ако, след като получи цялата необходима информация, Комисията прецени, че дерогацията по втората алинея не е обоснована или противоречи на Общностното право, в тримесечен срок тя поканва държавата-членка да се въздържи от предприемане на предвидената мярка. При липса на отговор от Комисията в посочения срок може да се пристъпи към дерогацията.
   3.   Чрез дерогация от принципа за правото на избор на молителя, предвидено в параграф 2, за професии, чието упражняване изисква прецизно познаване на националното законодателство и по отношение на които предоставянето на консултации и/или съдействие във връзка с националното законодателство е съществен и постоянен аспект от професионалната дейност, приемащата държава-членка може да предвиди изискване за период на приспособяване или изпит за правоспособност.
   Това се отнася и за случаите, предвидени в член 10, букви б) и в), член 10, буква г), относно лекарите и лекарите по дентална медицина, член 10, буква е), когато мигрантът иска признаване в друга държава-членка, където съответните професионални дейности се упражняват от медицински сестри с общ профил или от специализирани медицински сестри, притежаващи удостоверения за професионално-квалификационна степен „специалист“, която се присвоява след преминаване на обучението за придобиване на професионалните звания, изброени в точка 5.2.2 от Приложение V, и в член 10, буква ж).
   В случаите по член 10, буква а) приемащата държава-членка може да изисква преминаване на период за приспособяване или явяване на изпит за правоспособност, когато мигрантът възнамерява да упражнява професионални дейности като самостоятелно заето лице или като ръководител на предприятие, които изискват познаване и прилагане на действащите национални разпоредби, при условие че познаването и прилагането на тези национални разпоредби се изискват от компетентните органи на приемащата държава-членка от собствените ѝ граждани за получаване на достъп до тези дейности.
   4.   За целите на прилагането на параграф 1, букви б) и в), „съществено различно съдържание“ е съдържание, познаването на което е необходимо за упражняването на професията и по отношение на което обучението, преминато от мигранта, се характеризира със съществени несъответствия, що се отнася до продължителността или съдържанието, от обучението, изисквано от приемащата държава-членка.
   5.   Разпоредбата на параграф 1 се прилага при съблюдаване на принципа на пропорционалността. По-специално, ако приемащата държава-членка възнамерява да изиска от молителя покриване на период за приспособяване или явяване на изпит за правоспособност, тя трябва първо да провери дали знанията, придобити от молителя в процеса на професионалния му стаж в държава-членка или в трета страна, са от такъв характер, че да компенсират, изцяло или отчасти, съществените несъответствия, посочени в параграф 4.
   Член 15
   Отказ от компенсационни мерки на основата на общи платформи
   1.   За целите на прилагането на този член под „общи платформи“ се разбира набор от критерии за професионални квалификации, годни да компенсират установените съществени несъответствия между изискванията за професионална подготовка за определена професия в отделните държави-членки. Тези съществени несъответствия се установяват посредством съпоставяне на продължителността и съдържанието на обучението в не по-малко от две трети от държавите-членки, включително във всички държави-членки, които регламентират съответната професия. Несъответствията в съдържанието на обучението могат да се дължат на съществени несъответствия в обхвата на професионалните дейности.
   2.   Общи платформи по смисъла на параграф 1 могат да представят пред Комисията държави-членки или професионални сдружения или организации, които са представителни на национално и европейско равнище. Ако Комисията, след консултации с държавите-членки, е на становище, че представеният проект за обща платформа улеснява взаимното признаване на професионалните квалификации, тя може да представи проект за мерки, които да бъдат приети в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2.
   3.   Когато професионалните квалификации на молителя отговарят на критериите, предвидени в приетата мярка в съответствие с параграф 2, приемащата държава-членка се отказва от прилагане на компенсационни мерки по член 14.
   4.   Разпоредбите на параграфи 1—3 не засягат компетентността на държавите-членки да определят професионалните квалификации, изисквани за упражняване на професии на тяхната територия, както и съдържанието и организацията на техните системи за образование и професионално обучение.
   5.   Ако държава-членка е на мнение, че критериите, предвидени в мярка, приета в съответствие с параграф 2, вече не предлагат достатъчни гаранции по отношение на професионалните квалификации, тя уведомява за това Комисията, която от своя страна представя, ако е необходимо, проект за мярка в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2.
   6.   Комисията представя до 20 октомври 2010 г. пред Европейския парламент и пред Съвета доклад за прилагането на този член и, при необходимост, подходящи предложения за изменения на неговите разпоредби.
   ГЛАВА II
   Признаване на професионален стаж
   Член 16
   Изисквания по отношение на професионалния стаж
   Ако в държава-членка достъпът до, или упражняването на една от дейностите, изброени в Приложение IV, е обвързан с притежаване на общи, търговски или професионални познания и способности, тази държава-членка следва да признае предишно упражняване на дейност в друга държава-членка като достатъчно доказателство за притежаването на такива познания и способности. Дейността трябва да е упражнявана в съответствие с разпоредбите на членове 17, 18 и 19.
   Член 17
   Дейности, изброени в списък I от Приложение IV
   1.   Що се отнася до дейностите, изброени в списък I от Приложение IV, съответната дейност трябва да е упражнявана:

               a)

               в течение на шест последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие; или

               б)

               в течение на три последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициерът е доказал, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от три години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно; или

               в)

               в течение на четири последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от две години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно; или

               г)

               в течение на три последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, ако бенефициерът може да докаже, че е упражнявал съответната дейност в качеството на наето лице в продължение на не по-малко от пет години; или

               д)

               в течение на пет последователни години в качеството на висш ръководител, от които не по-малко от три години трябва да включват технически задължения и отговорност за управлението на поне едно подразделение на фирмата, ако бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от три години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно.

         2.   В случаите по букви a) и г) упражняването на дейността не трябва да е прекъснато повече от десет години преди датата, на която заинтересованото лице е внесло своята окомплектована молба пред компетентния орган, посочен в член 56.
   3.   Параграф 1, буква д) не се прилага към дейности, включени в Група ex 855, „заведения за фризьорство“, по номенклатурата на ISIC.
   Член 18
   Дейности, изброени в списък II от Приложение IV
   1.   Що се отнася до дейностите, изброени в списък II от Приложение IV, съответната дейност трябва да е упражнявана:

               a)

               в течение на пет последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие; или

               б)

               в течение на три последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициерът е доказал, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от три години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно; или

               в)

               в течение на четири последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, когато бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от две години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно; или

               г)

               в течение на три последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, ако бенефициерът може да докаже, че е упражнявал съответната дейност в качеството на наето лице в продължение на минимум пет години; или

               д)

               в течение на пет последователни години в качеството на наето лице, ако бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от три години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно; или

               е)

               в течение на шест последователни години в качеството на наето лице, ако бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност с минимална продължителност от две години, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно.

         2.   В случаите по букви а) и г) упражняването на дейността не трябва да е прекъснато повече от десет години преди датата, на която заинтересованото лице е внесло своята окомплектована молба пред компетентния орган, посочен в член 56.
   Член 19
   Дейности, изброени в списък III от Приложение IV
   1.   Що се отнася до дейностите, изброени в списък III от Приложение IV, съответната дейност трябва да е упражнявана:

               a)

               в течение на три последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие; или

               б)

               в течение на две последователни години в качеството на наето лице, ако бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно; или

               в)

               в течение на две последователни години в качеството на самостоятелно заето лице или на ръководител на предприятие, ако бенефициерът може да докаже, че е упражнявал съответната дейност в качеството на наето лице в продължение на не по-малко от три години; или

               г)

               в течение на три последователни години в качеството на наето лице, ако бенефициерът може да докаже, че е преминал курс на обучение за съответната дейност, удостоверено със свидетелство, признато от държавата-членка или определено от компетентен професионален орган за напълно валидно.

         2.   В случаите по букви а) и в) упражняването на дейността не трябва да е прекъснато повече от десет години преди датата, на която заинтересованото лице е внесло своята окомплектована молба пред компетентния орган, посочен в член 56.
   Член 20
   Изменения в списъците на дейностите, поместени в Приложение IV
   Изменения в списъците на дейностите в Приложение IV, във връзка с които се признава професионален стаж в съответствие с член 16, могат да се внасят в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, с цел актуализиране или разясняване на номенклатурата, при условие че това не е свързано с никакви изменения на дейностите, свързани с отделните категории.
   ГЛАВА III
   Признаване на минималните квалификационни изисквания въз основа на координация
   Раздел 1
   Общи разпоредби
   Член 21
   Принцип на автоматично признаване
   1.   Всяка държава-членка признава удостоверения за професионални квалификации за професиите: „лекар“, даващи право на достъп до професионалните дейност на лекар с базово образование и лекар-специалист, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „лекар по дентална медицина-специалист“, „ветеринарен лекар“, „фармацевт“ и „архитект“, изброени в в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 и 5.7.1 от Приложение V, които отговарят на минималните квалификационни изисквания, предвидени съответно в членове 24, 25, 31, 34, 35, 38, 44 и 46, и, за целите на достъпа до професионалните дейности и тяхното упражняване, дава на тези удостоверения същото действие на своята територия, като издаваните от нея удостоверения за професионални квалификации.
   Тези удостоверения за професионални квалификации се издават от компетентните органи на държавите-членки и, при необходимост, следва да са придружени със свидетелствата, изброени в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 и 5.7.1 от Приложение V.
   Разпоредбите на първа и втора алинея не засягат придобитите права по членове 23, 27, 33, 37, 39 и 49.
   2.   Всяка държава-членка признава, с цел упражняване на обща медицинска практика в рамките на нейната национална система за обществено осигуряване, удостоверения за професионални квалификации, изброени в точка 5.1.4 от Приложение V, и издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки в съответствие с минималните квалификационни изисквания, предвидени в член 28.
   Разпоредбите на предходната алинея не засягат придобитите права по член 30.
   3.   Всяка държава-членка признава удостоверения за професионална квалификация „акушерка“, издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки, изброени в точка 5.5.2 от Приложение V, ,които отговарят на минималните квалификационни изисквания, предвидени в член 40, и на критериите, предвидени в член 41, и, за целите на достъпа до професионалните дейности и тяхното упражняване, дава на тези удостоверения същото действие на своята територия, като издаваните от нея удостоверения за професионални квалификации. Тази разпоредба не засяга придобитите права по членове 23 и 43.
   4.   Държавите-членки не са задължени да дадат действие на удостоверенията за професионални квалификации, изброени в точка 5.6.2 от Приложение V, за откриване на нови аптеки. С оглед целите на този параграф, аптеки, функциониращи от по-малко от три години, също се считат за нови аптеки.
   5.   Удостоверенията за професионална квалификация „архитект“, посочени в точка 5.7.1 от Приложение V, които са предмет на автоматично признаване по силата на параграф 1, удостоверяват завършването на курс на обучение, започнал не по-рано от академичната година, посочена в това приложение.
   6.   Всяка държава-членка предоставя достъп до професиите „лекар“, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“ и „фармацевт“ и право за тяхното упражняване само на лица, които притежават удостоверения за професионални квалификации, изброени в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 и 5.6.2 от Приложение V, удостоверяващи, че заинтересованото лице е придобило, през периода на своето обучение, според случая, знанията и уменията, предвидени в член 24, параграф 3, член 31, параграф 6, член 34, параграф 3, член 38, параграф 3, член 40, параграф 3 и член 44, параграф 3.
   Обхватът на знанията и уменията, предвидени в член 24, параграф 3, член 31, параграф 6, член 34, параграф 3, член 38, параграф 3, член 40, параграф 3 и член 44, параграф 3, подлежат на изменения по реда на член 58, параграф 2 с цел тези знания и умения да бъдат адаптирани към научния и техническия напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със структурата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   7.   Всяка държава-членка уведомява Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приема във връзка с издаването на удостоверения за професионални квалификации в сферата на приложение на тази глава. Освен това, за удостоверенията за професионални квалификации в сферата на приложение, засегната в раздел 8, това уведомление се изпраща и до останалите държави-членки.
   Комисията публикува подходящо съобщение в Официален вестник на Европейския съюз, в което назовава приетите от държавите-членки наименования на удостоверения за професионални квалификации, и, при необходимост, органа, който издава удостоверенията за професионални квалификации, свидетелството, което придружава удостоверението, и съответното професионално звание, посочено в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 и 5.7.1 от Приложение V.
   Член 22
   Общи разпоредби относно обучението
   Що се отнася до обучението, посочено в членове 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 и 46:

               a)

               държавите-членки могат да разрешат задочно обучение при условията, предвидени от компетентните органи; тези органи следва да гарантират, че продължителността, нивото и качеството на обучението е не по-ниско от това на редовното обучение;

               б)

               в съответствие с националните процедури във всяка държава-членка, продължаващото образование и обучение следва да гарантира, че лицата, завършили обучението си, са в състояние да следват развитието в съответната професионална област с цел да се осигури безопасно и ефективно предоставяне на услуги.

         Член 23
   Придобити права
   1.   Без да се засягат придобитите права, специфични за съответните професии, в случаите, когато удостоверенията за професионални квалификации за професиите: „лекар“, даващи право на достъп до професионалнте дейности на лекар с базово образование и лекар-специалист, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „лекар по дентална медицина-специалист“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“ и „фармацевт“, притежавани от граждани на държави-членки, не отговарят на всички квалификационни изисквания по членове 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40 и 44, всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство удостоверения за професионални квалификации, издадени от тези държави-членки, доколкото такива удостоверения удостоверяват успешно завършване на обучение, което е започнало преди референтните дати, предвидени в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 и 5.6.2 от Приложение V, и са придружени със свидетелство, в което се посочва, че титулярите са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи издаването на свидетелството.
   2.   Същите разпоредби се прилагат и по отношение на удостоверения за професионални квалификации за професиите: „лекар“, даващи право на достъп до професионалните дейности на лекар с базово образование и лекар-специалист, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „лекар по дентална медицина-специалист“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“ и „фармацевт“, придобити на територията на бившата Германска демократична република, които не отговарят на всички минимални квалификационни изисквания, предвидени в членове 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40 и 44, ако тези удостоверения удостоверяват успешно завършване на обучение, което е започнало преди:

               a)

               3 октомври 1990 г. за лекари с базово образование, медицински сестри с общ профил, лекари по дентална медицина с базово образование, лекари по дентална медицина-специалисти, ветеринарни лекари, акушерки и фармацевти, и

               б)

               3 април 1992 г. за лекари-специалисти.

         Удостоверенията за професионални квалификации по първата алинея дават на титулярите им правото да упражняват професионални дейности на цялата територия на Германия при еднакви условия с титулярите на удостоверения за професионални квалификации, издадени от компетентните германски органи, посочени в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 и 5.6.2 от Приложение V.
   3.   Без да се засягат разпоредбите на член 37, параграф 1, всяка държава-членка признава удостоверения за професионални квалификации за професиите: „лекар“, даващи право на достъп до професионалните дейности на лекар с базово образование и лекар-специалист, „медицинска сестра с общ профил“, „фармацевт“ и „архитект“, притежавани от граждани на държави-членки и издадени от бившата Чехословакия, или чието обучение е започнало в Чешката република и Словакия преди 1 януари 1993 г., когато органите на една от споменатите държави-членки потвърдят, че посочените удостоверения за професионални квалификации имат същата правна валидност на тяхната територия, като удостоверенията за професионални квалификации, които те издават, и, що се отнася до архитектите, като удостоверенията за професионални квалификации, посочени за тези държави-членки в точка 6 от Приложение VI, що се отнася до достъпа до професионалните дейности на лекар с базово образование, лекар-специалист, медицинска сестра с общ профил, ветеринарен лекар, акушерка и фармацевт, по отношение на дейностите, посочени в член 45, параграф 2, и на архитект, по отношение на дейностите, посочени в член 48, и до упражняването на тези дейности.
   Споменатото потвърждение трябва да се придружава със свидетелство, издадено от същите органи, в което се посочва, че въпросните лица са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности на територията на съответните държави, в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.
   4.   Всяка държава-членка признава удостоверения за професионални квалификации за професиите: „лекар“, даващи право на достъп до професионалните дейности на лекар с базово образование и лекар-специалист, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „лекар по дентална медицина-специалист“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“, „фармацевт“ и „архитект“, притежавани от граждани на държавите-членки и издадени от бившия Съветски съюз, или чието обучение е започнало:

               a)

               за Естония — преди 20 август 1991 г.,

               б)

               за Латвия — преди 21 август 1991 г.,

               в)

               за Литва — преди 11 март 1990 г.,

         когато органите на всяка от трите посочени държави-членки потвърдят, че посочените удостоверения за професионални квалификации имат същата правна валидност на тяхната територия като удостоверенията за професионални квалификации, които те издават, и, що се отнася до архитектите, като удостоверенията за професионални квалификации, посочени за тези държави-членки в точка 6 от Приложение VI, що се отнася до достъпа до професионалните дейности на лекар с базово образование, лекар-специалист, медицинска сестра с общ профил, лекар по дентална медицина, лекар по дентална медицина-специалист, ветеринарен лекар, акушерка и фармацевт, по отношение на дейностите, посочени в член 45, параграф 2, и на архитект, по отношение на дейностите, посочени в член 48, и до упражняването на тези дейности.
   Споменатото потвърждение трябва да се придружава със свидетелство, издадено от същите органи, в което се посочва, че въпросните лица са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности на територията на съответните държави в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.
   Що се отнася до удостоверения за професионални квалификации за ветеринарни лекари, издадени от бившия Съветски съюз или по отношение на които обучението е започнало, за Естония, преди 20 август 1991 г., потвърждението по предходната алинея трябва да се придружава със свидетелство, издадено от естонските власти, в което се посочва, че въпросните лица са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности на територията на съответните държави в продължение на не по-малко от пет последователни години през последните седем години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.
   5.   Всяка държава-членка признава удостоверения за професионални квалификации за професиите: „лекар“, даващи право на достъп до професионалните дейности на лекар с базово образование и лекар-специалист, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „лекар по дентална медицина-специалист“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“, „фармацевт“ и „архитект“, притежавани от граждани на държавите-членки и издадени от бившата Югославия, или чието обучение е започнало, за Словения, преди 25 юни 1991 г., когато органите на една от споменатите държави-членки потвърдят, че посочените удостоверения за професионални квалификации имат същата правна валидност на тяхната територия като удостоверенията за професионални квалификации, които те издават и, що се отнася до архитектите, като удостоверенията за професионални квалификации, посочени за тези държави-членки в точка 6 от Приложение VI, що се отнася до достъпа до професионалните дейности на лекар с базово образование, лекар-специалист, лекар по дентална медицина, лекар по дентална медицина-специалист, медицинска сестра с общ профил, ветеринарен лекар, акушерка и фармацевт, по отношение на дейностите, посочени в член 45, параграф 2, и на архитект, по отношение на дейностите, посочени в член 48, и до упражняването на тези дейности.
   Споменатото потвърждение трябва да се придружава със свидетелство, издадено от същите органи, в което се посочва, че въпросните лица са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности, на територията на съответните държави, в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.
   6.   Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство, за граждани на държави-членки, чиито удостоверения за професионални квалификации за професиите: „лекар“, „медицинска сестра с общ профил“, „лекар по дентална медицина“, „ветеринарен лекар“, „акушерка“ и „фармацевт“ не отговарят на професионалните звания, предвидени за тази държава-членка в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 и 5.6.2 от Приложение V, удостоверения за професионални квалификации, издадени от тези държави-членки, придружени със свидетелство, издадено от компетентните власти или органи.
   Потвърждението по първата алинея трябва да посочва, че удостоверението за професионални квалификации удостоверява успешно завършване на обучение в съответствие с разпоредбите на членове 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40 и 44, и се приравнява от държавата-членка, която го e издала, на квалификациите, чиито наименования са изброени в точки 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 и 5.6.2 от Приложение V.
   Раздел 2
   Лекари
   Член 24
   Базово обучение по медицина
   1.   За достъп до базово обучение по медицина се изисква притежаване на диплома или свидетелство, изисквано за прием за съответното обучение, в университет.
   2.   Общата продължителност на базовото обучение по медицина включва най-малко шест години или 5 500 часа теоретично и практическо обучение, проведено от или под контрола на университет.
   За лица, които са започнали обучението си преди 1 януари 1972 г., курсът на обучение по предходната алинея може да включва шест месеца редовно практическо обучение, проведено на университетско равнище под контрола на компетентни органи.
   3.   Базовото обучение по медицина гарантира, че заинтересованото лице е придобило следните знания и умения:

               a)

               достатъчни познания върху науките, на които се основава медицината, и добро разбиране на научните методи, включително принципите за измерване на биологичните функции, оценката на научно установени факти и анализа на данни;

               б)

               достатъчно разбиране на структурата, функциите и поведението на здравите и болните индивиди, както и отношението между здравното състоянието на човека и неговата физическа и социална среда;

               в)

               достатъчни познания по клиничните дисциплини и практика, които му позволяват да си състави цялостен поглед върху психическите и физическите заболявания, върху медицината от гледна точка на профилактиката, диагностиката и лечението и върху възпроизводството при човека;

               г)

               достатъчен клиничен опит при работа в болници под подходящ надзор.

         Член 25
   Специализирано обучение по медицина
   1.   За достъп до специализирано обучение по медицина се изисква успешно завършване на шестгодишен курс на обучение като част от програма за обучение по член 24, в рамките на която обучаваният е придобил необходимите знания по базова медицина.
   2.   Специализираното обучение по медицина включва теоретично и практическо обучение в университет или университетска учебна болница, или, според случая, в здравно заведение, одобрено за тази цел от компетентните власти или органи.
   Държавите-членки гарантират, че минималната продължителност на курсовете на специализирано обучение по медицина, посочени в точка 5.1.3 от Приложение V, е не по-малка от продължителността, предвидена в тази точка. Обучението се провежда под контрола на компетентните власти или органи. То включва лично участие на специализиращия лекар в дейността и отговорностите, свързани с въпросните услуги.
   3.   Обучението се провежда в редовна форма, в специализирани заведения, които са признати от компетентните органи. То включва участие в пълния набор медицински дейности в отделението, в което се осъществява обучението, включително дежурства, по такъв начин, че специализиращият лекар да посвети цялата си професионална дейност на своето практическо и теоретично обучение през цялата работна седмица и през цялата година, в съответствие с процедурите, предвидени от компетентните органи. Съответно, за изпълнението на тези задължения, се заплаща подходящо трудово възнаграждение.
   4.   За издаване на удостоверения за специализирано обучение по медицина държавите-членки изискват притежаване на удостоверения за завършено базово обучение по медицина, съгласно точка 5.1.1 от Приложение V.
   5.   Минималните периоди на обучение по точка 5.1.3 от Приложение V подлежат на изменение в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, с цел да се адаптират към научния и техническия напредък.
   Член 26
   Видове специализирано обучение по медицина
   Удостоверения за професионална квалификация „лекар-специалист“, по смисъла на член 21, са удостоверения, издадени от компетентните власти или органи, посочени в точка 5.1.2 от Приложение V, отговарящи за специализираното обучение, на званията, използвани в отделните държави-членки и изброени в точка 5.1.3 от Приложение V.
   Решение за включване в точка 5.1.3 от Приложение V на нови медицински специалности, общи за най-малко две пети от държавите-членки, може да се вземе в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, с цел актуализиране на настоящата директива в светлината на измененията в националните законодателства.
   Член 27
   Придобити права, отнасящи се само до лекарите-специалисти
   1.   Приемаща държава-членка може да наложи на лекарите-специалисти, чието задочно специализирано обучение по медицина е било регламентирано от законови, подзаконови и административни разпоредби, в сила от 20 юни 1975 г., и които са започнали специализираното си обучение не по-късно от 31 декември 1983 г., изискването техните удостоверения за професионални квалификации да бъдат придружени със свидетелство, в които се посочва, че те са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи издаването на свидетелството.
   2.   Всяка държава-членка признава квалификациите на лекари-специалисти, издадени в Испания на лекари, завършили специализираното си обучение преди 1 януари 1995 г., дори ако това обучение не отговаря на минималните квалификационни изисквания, предвидени в член 25, ако тези удостоверения са придружени със свидетелства, издадени от компетентните испански власти и удостоверяващи, че заинтересованото лице е издържало изпита за специална професионална компетентност, проведен в контекста на изключителните мерки във връзка с признаването, предвидени с Кралски указ 1497/99, с цел да се гарантира, че заинтересованото лице притежава знания и умения, сравними с тези на лекарите, притежаващи професионална квалификация „лекар-специалист“, дефинирана за Испания в точки 5.1.2 и 5.1.3 от Приложение V.
   3.   Всяка държава-членка, която е отменила своите законови, подзаконови или административни разпоредби, отнасящи се до издаване на удостоверения за професионална квалификация „лекар-специалист“, посочени в точки 5.1.2 и 5.1.3 от Приложение V, и е приела мерки, свързани с придобити права, благоприятстващи нейните граждани, предоставя на граждани на други държави-членки правото да се възползват от тези мерки, доколкото тези удостоверения за професионална квалификация са издадени преди датата, на която приемащата държава-членка е прекратила издаването на такива удостоверения за съответната специалност.
   Датите на отмяна на тези разпоредби са посочени в точка 5.1.3 от Приложение V.
   Член 28
   Специализирано обучение по обща медицина
   1.   За достъп до специализирано обучение по обща медицина се изисква успешно завършване на шестгодишен курс на обучение в рамките на програма за обучение по член 24.
   2.   Специализираното обучение по обща медицина, водещо до придобиване на удостоверения за професионална квалификация, издадени преди 1 януари 2006 г., е с минимална продължителност от две години за редовна форма на обучение. Що се отнася до удостоверения за професионални квалификации, издадени след тази дата, обучението е с минимална продължителност от три години при редовна форма на обучение.
   Когато програмата за обучение по член 24 включва практическо обучение, провеждано в акредитирана болница, разполагаща с подходящо медицинско оборудване и звена, или като част от акредитирана практика по обща медицина или акредитиран център за първична лекарска помощ, продължителността на това практическо обучение, но не повече от една година, може да се включи в продължителността, предвидена в първата алинея, по отношение на свидетелства за обучение, издадени на, или след 1 януари 2006 г.
   Алтернативната възможност, предвидена във втората алинея, е достъпна само за държави-членки, в които специализираното обучение по обща медицина към 1 януари 2001 г. е било с продължителност от две години.
   3.   Специализираното обучение по обща медицина се провежда в редовна форма, под контрола на компетентните власти или органи. То е повече с практическа, отколкото с теоретична насоченост.
   Практическо обучение се провежда, от една страна, за минимален период от шест месеца в акредитирана болница, разполагаща с подходящо оборудване и звена, и, от друга страна, за минимален период от шест месеца като част от акредитирана практика по обща медицина или в акредитиран център за първична лекарска помощ.
   Практическото обучение се провежда в сътрудничество с други здравни заведения или структури в областта на общата медицина. При това, без да се накърняват минималните периоди, предвидени във втората алинея, практическото обучение може да се проведе за максимален срок от шест месеца в други акредитирани здравни заведения или структури в областта на общата медицина.
   Обучението предполага личното участие на обучавания в професионалната дейност и в отговорностите на лицата, с които работи.
   4.   Държавите-членки изискват, за издаване на удостоверения за професионална квалификация по обща медицина, притежаване на удостоверенията за професионални квалификации, придобити в резултат на базово обучение по медицина, изброени в точка 5.1.1 от Приложение V.
   5.   Държавите-членки могат да издават удостоверенията за професионални квалификации, посочени в точка 5.1.4 от Приложение V, на лекари, които не са завършили обучението по този член, но са завършили различно, допълнително обучение, удостоверено с удостоверения за професионални квалификации, издадени от компетентните органи на държава-членка. Те не могат обаче да издават удостоверения за професионални квалификации, които не удостоверяват наличието на познания на ниво, еквивалентно на познанията, придобити при обучението, предвидено в този член.
   Държавите-членки определят inter alia до каква степен вече придобитото от молителя допълнително обучение и професионален стаж може да замести обучението, предвидено в този член.
   Държавите-членки могат да издават само удостоверения за професионални квалификации, изброени в точка 5.1.4 от Приложение V, ако молителят е придобил не по-малко от шестмесечен професионален стаж по обща медицина в акредитирана практика по обща медицина или акредитиран център за първична лекарска помощ от видовете, посочени в параграф 3.
   Член 29
   Упражняване на професионалните дейности на общопрактикуващи лекари
   Всяка държава-членка, при спазване на разпоредбите, отнасящи се до придобитите права, изисква за упражняване дейностите на общопрактикуващ лекар в рамките на своята национална система за обществено осигуряване, притежаване на удостоверения за професионална квалификация, посочени в точка 5.1.4 от Приложение V.
   Държавите-членки могат да освобождават от това изискване лица, които в момента специализират обща медицина.
   Член 30
   Придобити права, отнасящи се само до общопрактикуващите лекари
   1.   Всяка държава-членка определя придобитите права. При това, всяка държава-членка предоставя като придобито право правото на упражняване на дейностите на общопрактикуващ лекар в рамките на своята национална система за обществено осигуряване, без изискване за притежаване на удостоверенията за професионална квалификация, посочени в точка 5.1.4 от Приложение V, на всички лекари, които се ползват с това право към датата, посочена в тази точка, по силата на приложими към медицинската професия и даващи достъп до професионалните дейности на лекари с базово обучение разпоредби, и които са се установили към тази дата на нейната територия, като са се възползвали от разпоредбите на член 21 или член 23.
   Компетентните органи във всяка държава-членка издават, при поискване, свидетелство, потвърждаващо правото на титуляра да упражнява дейностите на общопрактикуващ лекар в рамките на системата за обществено осигуряване на тази държава, без да притежава удостоверенията за професионална квалификация, посочени в точка 5.1.4 от Приложение V, на лекари, които притежават придобити права в съответствие с първата алинея на този член.
   2.   Всяка държава-членка признава свидетелства по алинея 2 от параграф 1, издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки, и приравнява тези свидетелства по отношение на действието им на своята територия на удостоверенията за професионални квалификации, които издава тя и които позволяват упражняването на дейностите на общопрактикуващ лекар в рамките на нейната национална система за обществено осигуряване.
   Раздел 3
   Медицински сестри с общ профил
   Член 31
   Обучение на медицински сестри с общ профил
   1.   За достъп до обучение за медицински сестри с общ профил се изисква завършване на общо образование с продължителност 10 години, удостоверено с диплома, свидетелство или друго удостоверение, издадено от компетентните власти или органи на държава-членка, или със свидетелство за успешно издържан изпит, на еквивалентно ниво, за прием в училище за медицински сестри.
   2.   Обучението на медицинските сестри с общ профил се провежда в редовна форма и включва като минимум програмата, описана в точка 5.2.1 от Приложение V.
   Съдържанието, посочено в точка 5.2.1от Приложение V, подлежи на изменения в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, с цел адаптирането им към техническия и научния напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със структурата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   3.   Обучението на медицински сестри с общ профил е с минимална продължителност от три години или 4 600 часа теоретично и клинично обучение, като продължителността на теоретичното обучение представлява минимум една трета, а продължителността на клиничното обучение представлява минимум една втора от минималната продължителност на обучението. Държавите-членки могат частично да освобождават от това изискване лица, които са получили част от обучението си чрез курсове, които са поне на равностойно ниво.
   Държавите-членки гарантират, че институциите, осъществяващи обучение за медицински сестри, носят отговорност за координацията на теоретичното и клиничното обучение през цялата продължителност на програмата за обучение.
   4.   Теоретичното обучение е тази част от обучението за медицински сестри, от която обучаващите се за медицински сестри получават професионалните знания, разбиране и умения, необходими за организиране, предоставяне и оценяване на цялостни здравни грижи. Обучението се провежда от преподаватели по медицински грижи и от други компетентни лица, в училища за медицински сестри и други учебни заведения от обучаващата институция.
   5.   Клиничното обучение е тази част от обучението за медицински сестри, от която обучаващите се за медицински сестри научават, като членове на екип и в пряк контакт със здраво или болно лице и/или общност, да организират, предоставят и оценяват изискваните цялостни здравни грижи, въз основа на знанията и уменията, които са усвоили. Лицето, обучаващо се за медицинска сестра, трябва да се научи не само да работи в екип, но и да ръководи екип и да организира цялостни медицински грижи, включително да провежда здравно обучение за отделни лица и малки групи, в рамките на здравното заведение или на общността.
   Това обучение се провежда в болници и други здравни заведения, както и в общността, под ръководството на преподаващи медицински сестри, в сътрудничество с други квалифицирани медицински сестри и с тяхна помощ. В учебния процес могат да вземат участие и други квалифицирани лица.
   Обучаващите се за медицински сестри участват в дейностите на съответното звено, доколкото тези дейности отговарят на тяхното обучение, като им позволяват да се научат да поемат отговорностите, свързани със сестринските медицински грижи.
   6.   В резултат на обучението за медицински сестри с общ профил заинтересованото лице следва да придобие следните знания и умения:

               a)

               достатъчни познания върху науките, на които се основават общите здравни грижи, включително достатъчно разбиране на структурата, функциите и поведението на здравите и болните индивиди, както и на отношението между здравното състоянието на човека и неговата физическа и социална среда;

               б)

               достатъчни познания за характера и етиката на професията и за общите принципи на здравето и здравните грижи;

               в)

               достатъчен клиничен опит; този опит, който трябва да се планира въз основа на учебната му стойност, трябва да е придобит под контрола на квалифицирани медицински сестри и в заведения, където броят на квалифицираните здравни работници и наличното оборудване са достатъчни за полагане на здравни грижи за пациенти;

               г)

               способност за участие в практическото обучение на здравните работници и опит от работа с такива работници;

               д)

               опит от работа с представители на други професии в здравния сектор.

         Член 32
   Упражняване на професионалните дейности на медицински сестри с общ профил
   За целите на настоящата директива, професионалните дейности на медицински сестри с общ профил са дейностите, упражнявани на професионална основа и изброени в точка 5.2.2 от Приложение V.
   Член 33
   Придобити права, отнасящи се само до медицинските сестри с общ профил
   1.   В случаите, когато общите правила за придобитите права се прилагат към медицинските сестри с общ профил, дейностите по член 23 следва да включват поемане на пълна отговорност за планирането, организирането и администрирането на сестрински здравни грижи, предоставяни на пациенти.
   2.   По отношение на професионалната квалификация медицинска сестра с общ профил съгласно полското законодателство се прилагат само следните разпоредби относно придобитите права. В случаите на граждани на държави-членки, чиито удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра с общ профил“ са издадени в Полша или чието обучение е започнало в тази страна преди 1 май 2004 г., и които не отговарят на минималните квалификационни изисквания по член 31, държавите-членки признават следните удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра с общ профил“ за достатъчно доказателство, ако са придружени със свидетелство, потвърждаващо, че тези граждани на държави-членки са упражнявали действително и законосъобразно дейностите на медицинска сестра с общ профил в Полша за период, предвиден по-долу:

               a)

               удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра“ с образователно-квалификационна степен „бакалавър“ (dyplom licencjata pielęgniarstwa) — за не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството,

               б)

               удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра“, удостоверяващи завършването на образование след средното и издадени от медицинско професионално училище (dyplom pielęgniarki albo pielęgniarki dyplomowanej) — за не по-малко от пет последователни години през последните седем години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.

         Посочените дейности трябва да включват поемане на пълна отговорност за планирането, организирането и администрирането на сестрински здравни грижи, предоставяни на пациенти.
   3.   Държавите-членки признават удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра“, издадени от Полша на медицински сестри, завършили обучението си преди 1 май 2004 г., които не отговарят на минималните квалификационни изисквания, предвидени в член 31, и притежават диплома за образователно-квалификационна степен „бакалавър“, придобита на базата на специална програма за повишаване на квалификацията, предвидена в член 11 на закона от 20 април 2004 г. за изменение на Закона за професиите „медицинска сестра“ и „акушерка“ и на други законодателни актове (Официален вестник на Република Полша, бр. 92 от 30 април 2004 г., позиция 885) и Наредбата на министъра на здравеопазването от 11 май 2004 г. за условията за провеждане на обучението за медицински сестри и акушерки, които притежават диплома за завършено средно образование (зрелостен изпит — matura) и са завършили медицински лицей или медицински професионални училища, в които се преподават професиите „медицинска сестра“ и „акушерка“ (Официален вестник на Република Полша, бр. 110 от 13 май 2004 г., позиция 1170), с цел да се удостовери, че заинтересованото лице притежава знания и компетентност, сравними с тези на медицинските сестри, притежаващи квалификациите, изброени за Полша в точка 5.2.2 от Приложение V.
   Раздел 4
   Лекари по дентална медицина
   Член 34
   Базово обучение по дентална медицина
   1.   За достъп до базово обучение по дентална медицина се изисква притежаване на диплома или свидетелство, изисквано за прием за съответното обучение в университет или висше учебно заведение на ниво, признато за равностойно в държава-членка.
   2.   Базовото обучение по дентална медицина включва курс по теоретично и практическо обучение с минимална продължителност от пет години, което обхваща като минимум програмата, описана в точка 5.3.1 от Приложение V, проведено в университет, висше учебно заведение, предоставящо обучение, признато за равностойно, или провеждано под контрола на университет.
   Съдържанието, предвидено в точка 5.3.1 от Приложение V, подлежи на изменение в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2 с цел да се адаптира към научния и техническия напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със системата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   3.   Базовото обучение по дентална медицина гарантира, че заинтересованото лице е придобило следните знания и умения:

               a)

               достатъчни познания върху науките, на които се основава медицината и добро разбиране на научните методи, включително принципите за измерване на биологичните функции, оценката на научно установени факти и анализа на данни;

               б)

               достатъчно разбиране на структурата, психологията и поведението на здравите и болните индивиди, както и влиянието на природната и социалната среда върху здравното състояние при хората, доколкото тези фактори засягат денталната медицина;

               в)

               достатъчни познания върху структурата и функцията на зъбите, устата, челюстите и свързаните с тях тъкани, както здрави, така и болни, и върху тяхното отношение към общото състояние на здравето и към физическото и социалното благополучие на пациента;

               г)

               достатъчни познания по клиничните дисциплини и методи, които позволяват на лекаря по дентална медицина да си състави цялостен поглед върху аномалиите, уврежданията и болестите на зъбите, устата, челюстите и свързаните с тях тъкани, както и профилактична, диагностична и терапевтична дентална медицина;

               д)

               достатъчен клиничен опит, придобит под подходящ надзор.

         В резултат на обучението лекарят по дентална медицина трябва да придобие уменията, необходими за упражняване на всички дейности, включващи профилактика, диагностика и лечение на аномалии и болести на зъбите, устата, челюстите и свързаните с тях тъкани.
   Член 35
   Специализирано обучение по дентална медицина
   1.   За достъп до специализирано обучение по дентална медицина се изисква успешно завършване на петгодишен курс на теоретично и практическо обучение в цикъла на обучението по член 34 или притежаване на документите, посочени в членове 23 и 37.
   2.   Специализираното обучение по дентална медицина включва теоретично и практическо обучение в университетски център, лечебен учебен и изследователски център или, според случая, в здравно заведение, одобрено за тази цел от компетентните власти или органи.
   Редовното специализирано обучение по дентална медицина е с минимална продължителност от три години и се провежда под контрола на компетентните власти или органи. То предполага личното участие на специализиращия лекар по дентална медицина в дейността и отговорностите на съответното заведение.
   Минималната продължителност на обучението, посочена във втората алинея, подлежи на изменение, в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, с цел да се адаптира към научния и техническия напредък.
   3.   За издаване на удостоверения за завършено специализирано обучение по дентална медицина държавите-членки изискват притежаване на удостоверения за завършено базово обучение по дентална медицина, съгласно точка 5.3.2 от Приложение V.
   Член 36
   Упражняване на професионалните дейности на лекари по дентална медицина
   1.   За целите на настоящата директива, професионалните дейности на лекари по дентална медицина са дейностите, дефинирани в параграф 3 и упражнявани въз основа на професионалните квалификации, изброени в точка 5.3.2 от Приложение V.
   2.   Професията „лекар по дентална медицина“ се основава на обучение по дентална медицина, предвидено в член 34, и представлява специфична професия, която е отделна от други общи или специализирани медицински професии. Упражняването на дейностите на лекар по дентална медицина предполага притежаване на удостоверенията за професионални квалификации, изброени в точка 5.3.2 от Приложение V. Титулярите на такива удостоверения за професионални квалификации се третират еднакво с тези, към които се прилагат разпоредбите на членове 23 или 37.
   3.   Държавите-членки гарантират, че лекарите по дентална медицина могат по принцип да получат достъп до, и да упражняват дейностите по профилактика, диагностициране и лечение на аномалии и болести на зъбите, устата, челюстите и околните тъкани, при съблюдаване на регулаторните разпоредби и правилата за професионална етика, на датите, посочени в точка 5.3.2 от Приложение V.
   Член 37
   Придобити права, отнасящи се само до лекарите по дентална медицина
   1.   Всяка държава-членка, за целите на упражняването на професионалните дейности на лекари по дентална медицина, по силата на квалификациите, изброени в точка 5.3.2 от Приложение V, признава удостоверения за професионална квалификация „лекар“, издадени в Италия, Испания, Австрия, Чешката република и Словакия, на лица, които са започнали обучението си по медицина на, или преди датата, посочена в цитираното приложение, за съответната държава-членка, придружени със свидетелство, издадено от компетентните органи на тази държава-членка.
   От свидетелството трябва да е видно, че са изпълнени следните две условия:

               a)

               че заинтересованите лица са упражнявали действително, законосъобразно и като основна дейност в тази държава-членка дейностите, посочени в член 36, в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството;

               б)

               че тези лица са получили право да упражняват посочените дейности при същите условия, както титулярите на удостоверения за професионални квалификации, изброени за тази държава-членка в точка 5.3.2 от Приложение V.

         Лица, които са завършили успешно обучение с минимална продължителност от три години, удостоверено от компетентните органи в съответната държава-членка, като равностойно на обучението по член 34, се освобождават от изискването за тригодишен практически стаж, предвидено в алинея 2, буква a).
   По отношение на Чешката република и Словакия удостоверенията за професионални квалификации, придобити в бившата Чехословакия, се признават еднакво с удостоверенията за професионални квалификации, издадени от Чешката република и Словакия, и при условията, предвидени в предходните алинеи.
   2.   Всяка държава-членка признава удостоверения за професионална квалификация „лекар“, издадени от Италия на лица, които са започнали университетското си обучение по медицина след 28 януари 1980 г., но не по-късно от 31 декември 1984 г., придружени със свидетелство, издадено от компетентните италиански органи.
   От свидетелството трябва да е видно, че са налице следните три условия:

               a)

               че заинтересованите лица са положили успешно съответния изпит за правоспособност, проведен от компетентните италиански органи с цел да установят, дали тези лица притежават знания и умения, сравними с тези на лицата, притежаващи удостоверения за професионални квалификации, изброени за Италия в точка 5.3.2 от Приложение V;

               б)

               че тези лица са упражнявали действително, законосъобразно и като основна дейност дейностите по член 36 в Италия в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството;

               в)

               че тези лица имат право да упражняват или упражняват действително, законосъобразно и като основна дейност дейностите по член 36, при еднакви условия с титулярите на удостоверения за професионални квалификации, изброени за Италия в точка 5.3.2 от Приложение V.

         Лица, които са завършили успешно обучение с минимална продължителност от три години, удостоверено от компетентните органи като равностойно на обучението по член 34, се освобождават от изискването за полагане на изпит за правоспособност по втора алинея, буква a).
   Лицата, които са започнали университетското си обучение по медицина след 31 декември 1984 г., се третират еднакво с лицата по предходната разпоредба, при условие че цитираният тригодишен срок на обучение е започнал преди 31 декември 1994 г.
   Раздел 5
   Ветеринарни лекари
   Член 38
   Обучение по ветеринарна медицина
   1.   Обучението по ветеринарна медицина включва редовно теоретично и практическо обучение с минимална продължителност от пет години, проведено в университет, висше учебно заведение, предоставящо обучение, признато за равностойно, или провеждано под контрола на университет, което обхваща като минимум учебната програма, описана в точка 5.4.1 от Приложение V.
   Съдържанието, предвидено в точка 5.4.1 от Приложение V, подлежи на изменение в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, с цел да се адаптира към научния и техническия напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със структурата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   2.   За достъп до обучение по ветеринарна медицина се изисква притежаване на диплома или свидетелство, даващо на титуляра право на прием за съответното обучение в университети или висши учебни заведения, признати от държава-членка за равностойни за целите на това обучение.
   3.   Обучението по ветеринарна медицина гарантира, че заинтересованото лице е придобило следните знания и умения:

               a)

               достатъчни познания върху науките, на които се основават дейностите на ветеринарните лекари;

               б)

               достатъчни познания върху структурата и функциите на здравите животни, тяхното стопанско отглеждане, възпроизводство и хигиена, като цяло, както и върху храненето им, включително технологиите, свързани с производството и съхранението на храни, отговарящи на техните нужди;

               в)

               достатъчни познания върху поведението и защитата на животните;

               г)

               достатъчни познания за причините, характера, развитието, ефектите, диагностиката и лечението на заболяванията на животните, разглеждани поотделно или в групи, включително специални познания върху заболяванията, които могат да се предадат на хората;

               д)

               достатъчни познания по превантивна медицина;

               е)

               достатъчни познания за хигиената и технологията на добиването, производството и разпространението на животински храни или храни от животински произход, предназначени за човешка консумация;

               ж)

               достатъчни познания за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, уреждащи изброените материи;

               з)

               достатъчен клиничен и друг практически опит, придобит под подходящ контрол.

         Член 39
   Придобити права, отнасящи се само до ветеринарните лекари
   Без да се засяга член 23, параграф 4, по отношение на гражданите на държави-членки, чиито удостоверения за професионална квалификация „ветеринарен лекар“ са издадени от Естония, или чието обучение е започнало в тази страна преди 1 май 2004 г., държавите-членки признават такива удостоверения за професионална квалификация „ветеринарен лекар“, придружени със свидетелство, в което се посочва, че тези лица са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности в Естония в продължение на не по-малко от пет последователни години през последните седем години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.
   Раздел 6
   Акушерки
   Член 40
   Обучение на акушерки
   1.   Обучението на акушерки включва като минимум:

               a)

               специално редовно обучение за акушерки, включващо теоретично и практическо обучение с минимална продължителност от три години (курс I), което обхваща като минимум програмата, описана в точка 5.5.1 от Приложение V, или

               б)

               специално редовно обучение за акушерки, включващо обучение с минимална продължителност от осемнадесет месеца (курс II), което обхваща като минимум учебната програма, описана в точка 5.5.1 от Приложение V, и не е било предмет на еквивалентно обучение за медицински сестри с общ профил.

         Държавите-членки гарантират, че учебните заведения, провеждащи обучение за акушерки, носят отговорност за координиране на теорията и практиката в рамките на цялостната програма за обучение.
   Съдържанието, посочено в точка 5.5.1 от Приложение V, подлежи на изменения в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, с цел адаптирането му към техническия и научния напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със структурата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   2.   За достъп до обучение за акушерка се изисква да е налице едно от следните условия:

               a)

               завършване най-малко на първите десет години на общото училищно образование за курс I, или

               б)

               притежаване на удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра с общ профил“, изброени в точка 5.2.2 от Приложение V, за курс II.

         3.   Обучението за акушерки гарантира, че заинтересованото лице е придобило следните знания и умения:

               a)

               достатъчно познаване на науките, на които се основават дейностите на акушерките, по-специално на акушерството и гинекологията;

               б)

               достатъчно познаване на професионалната етика на разглежданата професия и на нормативните актове, които я регламентират;

               в)

               задълбочени познания върху биологичните функции, анатомията и физиологията в сферата на акушерството и на новороденото, както и познания върху отношението между здравното състояние и физическата и социална среда на човешкия индивид, и неговото поведение

               г)

               достатъчен клиничен опит, придобит в акредитирани здравни заведения под контрола на специалисти с квалификация по акушерство;

               д)

               достатъчно разбиране на обучението от здравни работници и опит от работата с такива работници.

         Член 41
   Процедури за признаване на удостоверения за професионална квалификация „акушерка“
   1.   Удостоверенията за професионална квалификация „акушерка“, посочени в точка 5.5.2 от Приложение V, подлежат на автоматично признаване по реда на член 21, ако отговарят на един от следните критерии:

               a)

               редовно обучение за акушерка с минимална продължителност от три години:

                           i)

                           изисква се притежаване на диплома, свидетелство или друго удостоверение за квалификация, даващо право на прием в университети или висши учебни заведения, или удостоверяващи еквивалентно ниво на познания; или

                           ii)

                           да е последвано от двегодишен професионален стаж, за който е издадено свидетелство в съответствие с параграф 2;

               б)

               редовно обучение за акушерка с минимална продължителност от две години или 3 600 часа, за което се изисква притежаване за удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра с общ профил“, изброени в точка 5.2.2 от Приложение V;

               в)

               редовно обучение за акушерка с минимална продължителност от осемнадесет месеца или 3 000 часа, за което се изисква притежаване за удостоверения за професионална квалификация „медицинска сестра с общ профил“, изброени в точка 5.2.2 от Приложение V, и последвано от едногодишен професионален стаж, за който е издадено свидетелство в съответствие с параграф 2.

         2.   Свидетелството по параграф 1 се издава от компетентните органи в държавата-членка по произход. То удостоверява, че титулярът, след като е получил удостоверение за професионална квалификация „акушерка“, е упражнявал задоволително всички професионални дейности на акушерка за съответен период в болница или здравно заведение, одобрено за тази цел.
   Член 42
   Упражняване на професионалните дейности на акушерка
   1.   Разпоредбите в този раздел се прилагат към акушерските дейности, съгласно дефинициите, приети във всяка държава-членка, без да се засяга разпоредбата на параграф 2, и упражнявани въз основа на професионалните квалификации, изброени в точка 5.5.2 от Приложение V.
   2.   Държавите-членки гарантират, че акушерките могат да получат достъп до, и да упражняват, като минимум следните дейности:

               a)

               предоставяне на подходяща информация и съвети по въпросите на семейното планиране;

               б)

               установяване на бременност и проследяване на нормалната бременност; извършване на необходимите прегледи за проследяване протичането на нормалната бременност;

               в)

               назначаване или препоръчване на необходимите прегледи за възможно най-ранната диагностика на всяка рискова бременност;

               г)

               изготвяне на програма за подготовка на бъдещите родители за тяхната роля, осигуряване на цялостна подготовка за раждането и съвети по въпросите на хигиената и храненето;

               д)

               подпомагане на родилката по време на раждането и наблюдение на плода in utero чрез съответните клинични и технически средства;

               е)

               извършване на нормално израждане, когато се касае за главично предлежание, включително и на епизиотомия при необходимост, а при спешен случай провеждане на раждане със седалищно предлежание;

               ж)

               откриване при майката или детето на признаци за аномалии, които изискват лекарска намеса и оказване помощ на лекаря в случай на интервенция; предприемане на налагащи се спешни мерки в отсъствие на лекаря, по-специално мануално изваждане на плацентата, последвана евентуално от мануален маточен преглед;

               з)

               преглед на новороденото и полагане на грижи за него; предприемане на всякакви инициативи, които се налагат в случай на необходимост и извършване, при нужда, на незабавна реанимация;

               и)

               полагане на грижи за родилката, наблюдение на майката по време на следродилния период и даване на всякакви полезни съвети за отглеждане на новороденото при най-добри условия;

               й)

               провеждане на назначено от лекар лечение;

               к)

               изготвяне на необходимите писмени доклади.

         Член 43
   Придобити права, отнасящи се само до акушерките
   1.   Всяка държава-членка признава, в случаите на граждани на държави-членки, чиито удостоверения за професионална квалификация „акушерка“ отговарят на всички минимални квалификационни изисквания, предвидени в член 40, но, по силата на член 41, не са признати, освен ако са придружени със свидетелства за професионален стаж по член 41, параграф 2, като достатъчно доказателство за удостоверения за професионални квалификации, издадени от тези държави-членки преди датата, предвидена в точка 5.5.2 от Приложение V, придружени със свидетелство, в което се посочва, че тези лица са упражнявали действително и законосъобразно съответните дейности в продължение на не по-малко от две последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.
   2.   Условията по параграф 1 се прилагат към граждани на държави-членки, чиито удостоверения за професионална квалификация „акушерка“ удостоверяват завършване на обучение, получено на територията на бившата Германска демократична република, отговарящо на всички минимални квалификационни изисквания, предвидени в член 40, но които удостоверения за професионална квалификация, по силата на член 41, не се признават, ако не са придружени със свидетелство за професионален стаж по член 41, параграф 2, когато този документ удостоверява завършване на курс на обучение, започнал преди 3 октомври 1990 г.
   3.   По отношение на удостоверенията за професионална квалификация „акушерка“, издадени в Полша, се прилагат само следните разпоредби за придобити права.
   По отношение на гражданите на държави-членки, чиито удостоверения за професионална квалификация „акушерка“ са издадени от Полша или чието обучение е започнало в тази страна преди 1 май 2004 г., и които не отговарят на минималните квалификационни изисквания, предвидени в член 40, държавите-членки признават следните удостоверения за професионална квалификация „акушерка“, ако са придружени със свидетелство, в което се посочва, че тези лица са упражнявали действително и законосъобразно дейностите на акушерки за следните периоди:

               a)

               удостоверения за професионална квалификация „акушерка“ с образователно-квалификационна степен „бакалавър“ (dyplom licencjata położnictwa): за не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи датата на издаване на свидетелството;

               б)

               удостоверения за професионална квалификация „акушерка“, удостоверяващи завършването на образование след средното и издадени от медицинско професионално училище (dyplom położnej): за не по-малко от пет последователни години през последните седем години, предшестващи датата на издаване на свидетелството.

         4.   Държавите-членки признават удостоверения за професионална квалификация „акушерка“, издадени от Полша на акушерки, завършили обучението си преди 1 май 2004 г., които не отговарят на минималните квалификационни изисквания, предвидени в член 40, и притежават диплома за образователно-квалификационна степен „бакалавър“, придобита на базата на специална програма за повишаване на квалификацията, предвидена в член 11 на закона от 20 април 2004 г. за изменение на Закона за професиите „медицинска сестра“ и „акушерка“ и на други законодателни актове (Официален вестник на Република Полша, бр. 92 от 30 април 2004 г., позиция 885) и Наредбата на министъра на здравеопазването от 11 май 2004 г. за условията за провеждане на обучението за медицински сестри и акушерки, които притежават диплома за завършено средно образование (зрелостен изпит — matura) и са завършили медицински лицей или медицински професионални училища, в които се преподават професиите „медицинска сестра“ и „акушерка“ (Официален вестник на Република Полша, бр. 110 от 13 май 2004 г., позиция 1170), с цел да се удостовери, че заинтересованото лице притежава знания и компетентност, сравними с тези на акушерките, притежаващи квалификациите, изброени за Полша, в точка 5.5.2 от Приложение V.
   Раздел 7
   Фармацевт
   Член 44
   Обучение по фармация
   1.   За достъп до обучение по фармация се изисква притежаване на диплома или свидетелство, даващи право на прием за съответното обучение в университетите или висшите учебни заведения в държавите-членки с признат еквивалентен статут.
   2.   Удостоверенията за професионална квалификация „фармацевт“ удостоверят завършено обучение с минимална продължителност от пет години, което включва като минимум:

               a)

               редовно теоретично и практическо обучение с продължителност четири години, проведено в университет или в друго висше учебно заведение с признат еквивалентен статут или под контрола на университет;

               б)

               шестмесечен стаж в аптека с общ достъп или в болнично заведение под контрола на фармацевтичния отдел на това болнично заведение.

         Този цикъл на обучение включва като минимум програмата, описана в точка 5.6.1 от Приложение V. Съдържанието, предвидено в точка 5.6.1 от Приложение V, подлежи на изменение в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, с цел да се адаптира към научния и техническия напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със системата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   3.   Обучението по фармация гарантира, че заинтересованото лице е придобило следните знания и умения:

               a)

               достатъчни познания за лекарствата и веществата, използвани за производството на лекарства;

               б)

               достатъчни познания за фармацевтичните технологии и за физичния, химичния, биологичния и микробиологичния контрол на лекарствата;

               в)

               достатъчни познания за метаболизма и въздействието на лекарствата и действието на токсичните вещества, както и за употребата на лекарствата;

               г)

               достатъчни познания за оценяване на научната информация за лекарствата и способност за предоставяне на подходяща информация въз основа на тези познания;

               д)

               достатъчно познаване на законовите и другите изисквания, свързани с фармацевтичната практика.

         Член 45
   Упражняване на професионалните дейности на фармацевт
   1.   За целите на настоящата директива дейностите на фармацевт са тези дейности, за достъп и упражняване на които в една или повече държави-членки се изисква притежаване на професионални квалификации, и които са достъпни за титуляри на удостоверения за професионални квалификации, изброени в точка 5.6.2 от Приложение V.
   2.   Държавите-членки гарантират, че титулярите на професионални квалификации по фармация, издадени от университет или от учебно заведение с равностойно равнище, които отговарят на изискванията по член 44, могат да получат достъп до, и да упражняват като минимум следните дейности, като при необходимост се съблюдава изискването за допълнителен професионален стаж:

               a)

               изготвяне на лекарства във фармацевтична форма;

               б)

               производство и контрол на лекарствата;

               в)

               контрол на лекарствата в лаборатория за контрол над лекарствата;

               г)

               складиране, съхранение и разпространение на лекарствата в търговската мрежа;

               д)

               приготвяне, контрол, съхранение и доставка на лекарствата в аптеките с общ достъп;

               е)

               приготвяне, контрол, съхранение и доставка на лекарствата в болничните заведения;

               ж)

               предоставяне на информация и консултации относно лекарствата.

         3.   Ако за разрешаване достъпа до или упражняването на една от дейностите на фармацевт, държава-членка изисква допълнителен професионален стаж, в допълнение към притежаването на удостоверенията за професионални квалификации по точка 5.6.2 от Приложение V, тази държава-членка признава като достатъчно доказателство в това отношение свидетелство, издадено от компетентните органи в държавата-членка по произход, в което се посочва, че заинтересованото лице е упражнявало тези дейности в държавата-членка по произход за сходен период.
   4.   Признаването по параграф 3 не се прилага по отношение на двегодишния професионален стаж, изискван от Великото херцогство Люксембург за предоставяне на Държавна публична аптечна концесия.
   5.   Ако на 16 септември 1985 г. държава-членка е прилагала конкурсна система за подбор измежду титулярите, посочени в параграф 2, на онези от тях, които ще бъдат определени за титуляри на новосъздадени аптеки, за чието създаване е взето решение съгласно националната система за географско разпределение, то тази държава-членка може, като допустимо изключение от разпоредбите на параграф 1, да прилага тази конкурсна система и да задължи гражданите на останалите държави-членки, които притежават удостоверения за професионална квалификация „фармацевт“, посочени в точка 5.6.2 от Приложение V, или които се ползват от разпоредбите на член 23, да се явят на такъв конкурс.
   Раздел 8
   Архитект
   Член 46
   Обучение на архитекти
   1.   Общата продължителност на обучението трябва да включва най-малко четири години редовно обучение в университет или в сродно учебно заведение, или най-малко шест години обучение в университет или в сродно учебно заведение, от които най-малко три години редовно обучение. Обучението трябва да приключи с полагането на изпит на университетско равнище.
   Обучението, което се осъществява чрез обучение на университетско равнище, в което основен елемент е архитектурата, трябва да поддържа равновесие между теоретичните и практическите аспекти на обучението по архитектура и да осигурява придобиването на следните знания и умения:

               a)

               способност да се създават концепции на архитектурни проекти, които отговарят едновременно на естетическите и техническите изисквания;

               б)

               достатъчни познания по история и теория на архитектурата, както и на свързаните с тях изкуства, технологии и хуманитарни науки;

               в)

               познаване на изобразителното изкуство като фактор, който е в състояние да влияе върху качеството на архитектурната концепция;

               г)

               достатъчни познания по градско строителство, планиране и техники, използвани в процеса на планиране;

               д)

               разбиране на връзката между човека и архитектурните творения, от една страна, и архитектурните творения и заобикалящата ги среда, от друга страна, както и разбиране на необходимостта архитектурните творби и пространствата между тях да се изграждат в зависимост от потребностите на човека и човешкия фактор;

               е)

               разбиране на професията на архитекта и неговата роля в обществото, по-специално чрез създаването на проекти, като се отчитат социалните фактори;

               ж)

               познаване методите на изследване и подготовка на строителен проект;

               з)

               познаване проблемите на структурната концепция, конструкцията и гражданското строителство, свързани с концепцията на сградите;

               и)

               достатъчни познания за физическите и технологическите проблеми, както и на функцията на сградите с оглед да се изградят всички елементи за вътрешен комфорт и климатична защита;

               й)

               технически умения за проектиране на сгради, удовлетворяващи изискванията на потребителите при спазване на ограниченията, наложени от бюджета и от правната уредба в областта на строителството;

               к)

               достатъчно познаване на отраслите, организациите, правната уредба и процедурите, които възникват по време на конкретизирането на строителните проекти и включването на плановете в планирането.

         2.   Обхватът на знанията и уменията, изброени в параграф 1, подлежи на изменения по реда на член 58, параграф 2 с цел тези знания и умения да бъдат адаптирани към научния и техническия напредък.
   Такава актуализация не води, за която и да е държава-членка, до изменение на нейните действащи законодателни принципи, свързани със структурата на професиите, що се отнася до обучението и условията за достъп, приложими към физическите лица.
   Член 47
   Дерогации от изискванията за обучение на архитекти
   1.   Чрез дерогация от член 46, следното се признава също за удовлетворяващо изискването на член 21: обучението, предоставяно към 5 август 1985 г. от „Fachhochschulen“ във Федерална република Германия в продължение на три години, което отговаря на изискванията по член 46 и дава достъп до посочените в член 48 дейности в тази държава-членка под професионалното звание архитект, доколкото след обучението е положен професионален стаж от четири години във Федерална република Германия, което се доказва с удостоверение, издадено от професионалното сдружение, в което е вписан архитектът, желаещ да се ползва от правата по настоящата директива.
   Професионалното сдружение трябва предварително да установи, че създаденото от съответния архитект в областта на архитектурата представлява убедително практическо приложение на съвкупността от познанията, посочени в член 46, параграф 1. Това удостоверение се издава в съответствие със същата процедура, която се прилага за вписване в списъка на професионалното сдружение.
   2.   Чрез дерогация от член 46 се признава за удовлетворяващо изискването на член 21 и следното: обучение като част от схеми за социален напредък или задочно университетско обучение, което отговаря на определените в член 46 изисквания и е завършено с успешно положен изпит по архитектура от лице, което от седем или повече години работи в областта на архитектурата под контрола на архитект или на архитектурно бюро. Този изпит трябва да е на университетско равнище и да е равностоен на посочения в член 46, параграф 1, първа алинея изпит, полаган след завършване на образованието.
   Член 48
   Упражняване на професионалните дейности на архитект
   1.   За целите на настоящата директива професионални дейности на архитект са дейности, упражнявани редовно под професионалното звание „архитект“.
   2.   Приема се, че отговарят на условията за упражняване на дейностите на архитект под професионалното звание „архитект“ гражданите на държава-членка, които имат право да притежават това звание в съответствие със закон, който предоставя на компетентния орган на държава-членка правото да присвоява това звание на гражданите на държави-членки, които се открояват с качеството на своите постижения в областта на архитектурата. Архитектурният характер на дейностите на заинтересованите лица се доказва със свидетелство, издадено от тяхната държава-членка по произход.
   Член 49
   Придобити права, които се отнасят само до архитектите
   1.   Всяка държава-членка приема удостоверенията за професионална квалификация „архитект“, изброени в точка 6 от Приложение VI, издадени от другите държави-членки, и удостоверяващи завършване на курс на обучение, започнал не по-късно от академичната година, посочена в цитираното приложение, дори ако те не отговарят на минималните изисквания, предвидени в член 46, като им дава, що се отнася до достъпа до професионалните дейности на архитект и тяхното упражняване, същото действие на своята територия, като на удостоверенията за професионална квалификация „архитект“, които издава тя.
   При тези обстоятелства се признават свидетелствата, издадени от компетентните органи на Федерална република Германия, удостоверяващи, че удостоверенията за професионални квалификации, издадени след 8 май 1945 г. от компетентните органи на Германската демократична република, са равностойни на удостоверенията, изброени в цитираното приложение.
   2.   Без да се засяга параграф 1, всяка държава-членка признава следните удостоверения за професионални квалификации, като им дава, що се отнася до достъпа до професионалните дейности на архитект и тяхното упражняване, същото действие на своята територия, като на удостоверенията за професионални квалификации, които издава тя: свидетелства, издадени на граждани на държави-членки от държавите-членки, които са въвели в действие правила, регламентиращи достъпа до професионалните дейности на архитект и тяхното упражняване, считано от следните дати:

               a)

               1 януари 1995 г. за Австрия, Финландия и Швеция;

               б)

               1 май 2004 г. за Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия;

               в)

               5 август 1987 г. за останалите държави-членки.

         Свидетелствата по параграф 1 удостоверяват, че титулярът е получил право, не по-късно от съответната дата, да ползва професионалното звание „архитект“, и че е упражнявал действително, в контекста на тези правила, съответните дейности в продължение на не по-малко от три последователни години през последните пет години, предшестващи издаването на свидетелството.
   ГЛАВА IV
   Общи разпоредби относно установяването
   Член 50
   Документи и формални изисквания
   1.   Когато компетентните органи на приемащата държава-членка вземат решение по молба за предоставяне на право на упражняване на регламентирана професия по силата на тази глава, тези органи могат да изискат документите и свидетелствата, изброени в Приложение VII.
   Документите, посочени в точка 1, букви г), д) и е) от Приложение VII, трябва да са издадени не повече от три месеца преди датата, на която са представени.
   Държавите-членки, органите и други юридически лица гарантират поверителния характер на информацията, която получават.
   2.   При възникване на обосновани съмнения приемащата държава-членка може да изиска от компетентните органи на друга държава-членка потвърждение за истинността на свидетелствата и удостоверенията за професионални квалификации, издадени в тази държава-членка, както и, ако е необходимо, потвърждение на факта, че бенефициерът отговаря, що се отнася до професиите, посочени в глава III на настоящия дял, на минималните квалификационни изисквания, предвидени съответно в членове 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 и 46.
   3.   При възникване на обосновани съмнения, когато удостоверения за професионални квалификации по смисъла на член 3, параграф 1, буква в) са издадени от компетентен орган на държава-членка и обхващат обучение, получено изцяло или отчасти в учебно заведение, което е законно установено на територията на друга държава-членка, приемащата държава-членка има право да направи справка с компетентния орган на държавата-членка по произход на удостоверението:

               a)

               дали курсът на обучение, проведен в това учебното заведение, е формално сертифициран от учебното заведение, базирано в държавата-членка по произход на удостоверението;

               б)

               дали издаденото удостоверение за професионална квалификация е същото като това, което би било издадено, ако курсът на обучение е проведен изцяло на територията на държавата-членка по произход на удостоверението; и

               в)

               дали удостоверението за професионална квалификация предоставя същите професионални права на територията на държавата-членка по произход на удостоверението.

         4.   Когато приемаща държава-членка изисква от своите граждани да положат клетва или направят клетвена декларация, за да получат достъп до регламентирана професия, и формулировката на тази клетва или клетвена декларация не може да се използва от гражданите на другите държави-членки, приемащата държава-членка следва да гарантира, че заинтересованите лица имат възможност да използват друга еквивалентна формулировка.
   Член 51
   Процедура за взаимно признаване на професионални квалификации
   1.   Компетентният орган на приемащата държава-членка предоставя потвърждение за приемането на молбата в срок от един месец от получаването ѝ и уведомява молителя в случай на липсващи документи.
   2.   Процедурата за разглеждане на молби за получаване на правоспособност за упражняване на регламентирани професии трябва да се реализира във възможно най-кратък срок, като в резултат компетентният орган в приемащата държава-членка издава надлежно обосновано решение не по-късно от три месеца след датата, на която са подадени окомплектованите документи на молителя. Този срок може да бъде, все пак, удължен с един месец в случаите, попадащи в приложното поле на глави I и II от настоящия дял.
   3.   Решението или неиздаването на решение в предвидения срок подлежи на обжалване по реда на националното законодателство.
   Член 52
   Ползване на професионални звания
   1.   Ако в приемаща държава-членка ползването на професионално звание, свързано с една от дейностите по съответната професия, е регламентирано, гражданите на останалите държави-членки, които са получили правоспособност да упражняват регламентирана професия въз основа на дял III, използват професионалното звание на приемащата държава-членка, което отговаря на тази професия в тази държава-членка, както и съответното съкращение.
   2.   Когато определена професия е регламентирана в приемащата държава-членка от сдружение или организация по смисъла на член 3, параграф 2, гражданите на държавите-членки не получават право да ползват професионално звание, присвоявано от тази организация или сдружение или неговата съкратена форма, освен ако представят доказателство, че са членове на тази организация или сдружение.
   Ако сдружението или организацията изисква притежаване на определени квалификации за прием на членове, то може да предприема тази стъпка по отношение на граждани на други държави-членки, които притежават професионални квалификации, само при условията, предвидени в настоящата директива.
   ДЯЛ IV
   ПОДРОБНИ ПРАВИЛА ЗА УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРОФЕСИЯТА
   Член 53
   Езикови познания
   Лицата, ползващи се от признаване на професионални квалификации, следва да притежават познания по езиците, необходими за упражняване на професията в приемащата държава-членка.
   Член 54
   Ползване на академични звания
   Без да се засягат членове 7 и 52, приемащата държава-членка предоставя на заинтересованите лица, които желаят да ползват своите професионални звания, присвоени им от тяхната държава-членка по произход, а при необходимост и съкратени форми на тези звания, да ги ползват на езика на държавата-членка по произход. Държавата-членка може да наложи изискването тези звания да се придружават с наименованието и адреса на учебното заведение или изпитната комисия, които са ги присвоили. Когато е налице възможност академично звание от държавата-членка по произход да се обърка в приемащата държава-членка със звание, което, в тази държава-членка, предполага допълнително обучение, което бенефициерът не е завършил, приемащата държава-членка може да изиска от бенефициера да ползва академичното звание на държавата-членка по произход в подходяща форма, предвидена от приемащата държава-членка.
   Член 55
   Одобряване от здравноосигурителни фондове
   Без да се засяга член 5, параграф 1 и член 6, първа алинея, буква б), държавите-членки, които изискват от лицата, придобили своите професионални квалификации на тяхната територия, да завършат подготвителен период на обучение на работното място и/или професионален стаж, за да бъдат одобрени от здравноосигурителен фонд, освобождават от това задължение титулярите на удостоверения за професионална квалификация „лекар“ и „лекар по дентална медицина“, придобити в други държави-членки.
   ДЯЛ V
   АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО И ОТГОВОРНОСТ ЗА ПРИЛАГАНЕТО
   Член 56
   Компетентни органи
   1.   Компетентните органи на приемащата държава-членка и на държавата-членка по произход работят в тясно сътрудничество и си предоставят взаимно съдействие с цел улесняване на прилагането на настоящата директива. Те гарантират поверителния характер на информацията, която си разменят.
   2.   Компетентните органи на приемащата държава-членка и държавата-членка по произход си разменят информация относно предприети дисциплинарни мерки или наказателни преследвания, или други сериозни конкретни обстоятелства, които може да засегнат изпълнението на дейностите по настоящата директива, като съблюдават правилата за защита на личните данни, предвидени в Директива 95/46/EО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защитата на лицата при обработката на личните данни и за свободното движение на такива данни (24) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защита неприкосновеността в електронния съобщителен сектор (Директивата за неприкосновеността и електронните съобщения) (25).
   Държавата-членка по произход проверява истинността на обстоятелствата, а нейните органи вземат решение относно характера и обхвата на разследванията, които трябва да се предприемат, и уведомява приемащата държава-членка относно заключенията, които е направила въз основа на информацията, с която разполага.
   3.   Всяка държава-членка определя, не по-късно от 20 октомври 2007 г., органите, компетентни да издават или приемат удостоверения за професионални квалификации и други документи или информация, както и органите, компетентни да приемат молби и да вземат решенията, предвидени в настоящата директива, за което уведомява незабавно другите държави-членки и Комисията.
   4.   Всяка държава-членка определя координатор на дейностите на органите по параграф 1, за което уведомява другите държави-членки и Комисията.
   Координаторът изпълнява следните функции:

               a)

               способства за еднообразното прилагане на настоящата директива;

               б)

               събира цялата информация, свързана с прилагането на настоящата директива, например относно условията за достъп до регламентирани професии в държавите-членки.

         За целите на изпълнението на функциите по буква б) координаторите могат да се обръщат за съдействие към контактните точки, уредени с член 57.
   Член 57
   Контактни точки
   Всяка държава-членка определя, не по-късно от 20 октомври 2007 г., контактна точка, която изпълнява следните функции:

               a)

               предоставя на гражданите контактните точки в останалите държави-членки необходимата им информация във връзка с признаването на професионални квалификации, предвидено в настоящата директива, например информация относно националните разпоредби, регламентиращи професиите и упражняването им, включително социалното законодателство и, при необходимост, етичните норми;

               б)

               съдейства на гражданите за упражняване на правата им, предвидени в настоящата директива, при необходимост в сътрудничество с останалите контактни точки и компетентните органи на приемащата държава-членка.

         По искане на Комисията контактните точки ѝ предоставят информация относно резултатите по запитвания, които разглеждат в съответствие с разпоредбата по буква б), в срок от два месеца от получаването им.
   Член 58
   Комисия по признаване на професионални квалификации
   1.   Работата на Комисията се подпомага от Комитет по признаване на професионални квалификации, наричан по-нататък „комитет“, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
   2.   При позоваване на този параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/EО, при съблюдаване на разпоредбите на член 8 от това решение.
   Срокът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО е определен на два месеца.
   3.   Комитетът приема свой процедурен правилник.
   Член 59
   Консултации
   Комисията провежда консултации с експерти от заинтересованите професионални групи по подходящ начин, по-специално в контекста на работата на комитета по член 58, и представя на този комитет мотивиран доклад за консултациите.
   ДЯЛ VI
   ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
   Член 60
   Доклади
   1.   Считано от 20 октомври 2007 г. държавите-членки представят на всеки две години пред Комисията доклад за прилагането на системата. В допълнение към общите наблюдения, докладът съдържа статистическо обобщение на взетите решения и описание на основните проблеми, свързани с прилагането на настоящата директива.
   2.   Считано от 20 октомври 2007 г. Комисията съставя на всеки пет години доклад относно прилагането на настоящата директива.
   Член 61
   Клауза за дерогация
   Ако, във връзка с прилагането на една от разпоредбите на настоящата директива, държава-членка се натъкне на значителни затруднения в определена област, Комисията проучва тези затруднения в сътрудничество със заинтересованата държава-членка.
   При необходимост Комисията взема решение, в съответствие с процедурата по член 58, параграф 2, да допусне заинтересованата държава-членка да извърши дерогация от въпросните разпоредби за ограничен период от време.
   Член 62
   Отмяна
   Директиви 77/452/ ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ ЕИО, 78/687/ ЕИО, 78/1026/ ЕИО, 78/1027/ ЕИО, 80/154/ ЕИО, 80/155/ ЕИО, 85/384/ ЕИО, 85/432/ ЕИО, 85/433/ ЕИО, 89/48/ ЕИО, 92/51/ ЕИО, 93/16/ ЕИО и 1999/42/ЕО се отменят от 20 октомври 2007 г. Позоваванията на отменените директиви се приемат като позовавания на настоящата директива, а актовете, приети въз основа на тези директиви, не се засягат от отмяната.
   Член 63
   Въвеждане
   Държавите-членки въвеждат в действие законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с настоящата директива, не по-късно до 20 октомври 2007 г. Те информират незабавно Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за позоваване се определят от държавите-членки
   Член 64
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

   Член 65
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 7 септември 2005 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         J. BORELL FONTELLES

            За Съвета

            Председател

         C. CLARKE

      (1)  ОВ С 181 E, 30.7.2002 г., стр. 183.

      (2)  ОВ С 61, 14.3.2003 г., стр. 67.

      (3)  Становище на Европейския парламент от 11 февруари 2004 г. (ОВ C 97 E, 22.4.2004 г., стр. 230), Обща позиция на Съвета от 21 декември 2004 г. (ОВ C 58 E, 8.3.2005 г., стр. 1) и Позиция на Европейския парламент от 11 май 2005 г. (все още непубликувана в Официален вестник). Решение на Съвета от 6 юни 2005 г.

      (4)  ОВ L 178, 17.7.2000 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 19, 24.1.1989 г., стр. 16. Директива изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 206, 31.7.2001 г., стр. 1).

      (6)  ОВ L 209, 24.7.1992 г., стр. 25. Директива, последно изменена с Решение 2004/108/ЕО на Комисията (ОВ L 32, 5.2.2004 г., стр. 15).

      (7)  ОВ L 201, 31.7.1999 г., стр. 77.

      (8)  ОВ L 176, 15.7.1977 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (9)  ОВ L 176, 15.7.1977 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 2001/19/EО.

      (10)  ОВ L 233, 24.8.1978 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (11)  ОВ L 233, 24.8.1978 г., стр. 10. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (12)  ОВ L 362, 23.12.1978 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2001/19/EО.

      (13)  ОВ L 362, 23.12.1978 г., стр. 7. Директива, последно изменена с Директива 2001/19/EО.

      (14)  ОВ L 33, 11.2.1980 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (15)  ОВ L 33, 11.2.1980 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 2001/19/EО.

      (16)  ОВ L 223, 21.8.1985 г., стр. 15. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (17)  ОВ L 253, 24.9.1985 г., стр. 34. Директива, последно изменена с Директива 2001/19/EО.

      (18)  ОВ L 253, 24.9.1985 г., стр. 37. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (19)  ОВ L 165, 7.7.1993 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Регламент (EО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).

      (20)  ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.

      (21)  ОВ L 78, 26.3.1977 г., стр. 17. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (22)  ОВ L 77, 14.3.1998 г., стр. 36. Директива, последно изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.

      (23)  ОВ L 145, 13.6.1977 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2004/66/EО (ОВ L 168, 1.5.2004 г., стр. 35).

      (24)  ОВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31. Директива, изменена с Регламент (EО) № 1882/2003.

      (25)  ОВ L 201, 31.7.2002 г., стр. 37.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   Списък на професионалните сдружения или организации, които отговарят на условията по член 3, параграф 2
   ИРЛАНДИЯ (1)

               1.

               The Institute of Chartered Accountants in Ireland Единствено за проверка на сметки (2).

               2.

               The Institute of Certified Public Accountants in Ireland (2)

               3.

               The Association of Certified Accountants (2)

               4.

               Institution of Engineers of Ireland

               5.

               Irish Planning Institute

         ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО

               1.

               Institute of Chartered Accountants in England and Wales

               2.

               Institute of Chartered Accountants of Scotland

               3.

               Institute of Chartered Accountants in Ireland

               4.

               Chartered Association of Certified Accountants

               5.

               Chartered Institute of Loss Adjusters

               6.

               Chartered Institute of Management Accountants

               7.

               Institute of Chartered Secretaries and Administrators

               8.

               Chartered Insurance Institute

               9.

               Institute of Actuaries

               10.

               Faculty of Actuaries

               11.

               Chartered Institute of Bankers

               12.

               Institute of Bankers in Scotland

               13.

               Royal Institution of Chartered Surveyors

               14.

               Royal Town Planning Institute

               15.

               Chartered Society of Physiotherapy

               16.

               Royal Society of Chemistry

               17.

               British Psychological Society

               18.

               Library Association

               19.

               Institute of Chartered Foresters

               20.

               Chartered Institute of Building

               21.

               Engineering Council

               22.

               Institute of Energy

               23.

               Institution of Structural Engineers

               24.

               Institution of Civil Engineers

               25.

               Institution of Mining Engineers

               26.

               Institution of Mining and Metallurgy

               27.

               Institution of Electrical Engineers

               28.

               Institution of Gas Engineers

               29.

               Institution of Mechanical Engineers

               30.

               Institution of Chemical Engineers

               31.

               Institution of Production Engineers

               32.

               Institution of Marine Engineers

               33.

               Royal Institution of Naval Architects

               34.

               Royal Aeronautical Society

               35.

               Institute of Metals

               36.

               Chartered Institution of Building Services Engineers

               37.

               Institute of Measurement and Control

               38.

               British Computer Society

      (1)  Гражданите на Ирландия са също членове на следните сдружения и организации в Обединеното кралство:

               Institute of Chartered Accountants in England and Wales

               Institute of Chartered Accountants of Scotland

               Institute of Actuaries

               Faculty of Actuaries

               The Chartered Institute of Management Accountants

               Institute of Chartered Secretaries and Administrators

               Royal Town Planning Institute

               Royal Institution of Chartered Surveyors

               Chartered Institute of Building.

      (2)  Единствено за проверка на сметки.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II
   Списък на курсове за обучение със специална структура, упоменати в член 11, буква в), ii).
   1.   Курсове за обучение за спомагателни здравни дейности и грижи за деца
   Обучение за следното:
   в Германия:

               —

               педиатрична медицинска сестра (Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenpfleger),

               —

               физиотерапевт (Krankengymnast(in)/Physiotherapeut(in) (1)),

               —

               професионален терапевт/специалист по трудова терапия (Beschäftigungs- und Arbeitstherapeut/Ergotherapeut),

               —

               логопед (Logopäde/Logopädin),

               —

               специалист по ортоптика (Orthoptist(in),

               —

               акредитиран от държавата работник, полагащ грижи за деца (Staatlich anerkannte(r) Erzieher(in),

               —

               акредитиран от държавата оздравителен учител (Staatlich anerkannte(r) Heilpädagoge(in),

               —

               техник в медицинска лаборатория (medizinisch-technische(r) Laboratoriums- Assistent(in),

               —

               техник, медицинска рентгенология (medizinisch-technische(r) Radiologie-Assistent(in),

               —

               медицински техник по функционална диагностика (medizinisch-technische(r) Assistent(in) für Funktionsdiagnostik),

               —

               ветеринарен техник (veterinärmedizinisch-technische(r) Assistent(in),

               —

               диетолог (Diätassistent(in),

               —

               фармацевтичен техник (Pharmazieingenieur), обучение, проведено до 31 март 1994 г. в бившата Германска демократична република или на територията на новите провинции,

               —

               медицинска сестра, психиатрия (Psychiatrische(r) Krankenschwester/Krankenpfleger),

               —

               речев терапевт (логопед) (Sprachtherapeut(in);

         в Чешката република:

               —

               асистент здравни грижи (zdravotnický asistent),

         за което се изисква образование с обща минимална продължителност тринадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с продължителност четири години, получено в средно медицинско училище и завършено с успешно положен изпит „maturitní zkouška“;

               —

               асистент по хранене (nutriční asistent),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от тринадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с продължителност четири години, получено в средно медицинско училище и завършено с успешно положен изпит „maturitní zkouška“;
   в Италия:

               —

               зъботехник (odontotecnico),

               —

               оптик (ottico);

         в Кипър:

               —

               зъботехник (οδοντοτεχνίτης),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от четиринадесет години, включително основно образование с минимална продължителност шест години, средно образование с продължителност шест години и професионално образование след средното с продължителност две години, последвано от едногодишен професионален стаж;

               —

               оптик (τεχνικός οπτικός),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от четиринадесет години, включително основно образование с минимална продължителност шест години, средно образование с продължителност шест години и професионално образование след средното с продължителност две години, последвано от едногодишен професионален стаж;
   в Латвия:

               —

               медицинска сестра в зъболекарски кабинет (zobārstniecības māsa),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от тринадесет години, включително общо училищно образование с минимална продължителност десет години и професионално образование с продължителност две години, получено в медицинско училище, последвано от тригодишен професионален стаж, в края на който се изисква успешно полагане на изпит за получаване на свидетелство по специалността;

               —

               асистент в биометрична лаборатория (biomedicīnas laborants),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от дванадесет години, включително общо училищно образование с минимална продължителност десет години и професионално образование с продължителност две години, получено в медицинско училище, последвано от двегодишен професионален стаж, в края на който се изисква успешно полагане на изпит за получаване на свидетелство по специалността;

               —

               зъботехник (zobu tehniķis),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от дванадесет години, включително общо училищно образование с минимална продължителност десет години и професионално образование с продължителност две години, получено в медицинско училище, последвано от двегодишен професионален стаж, в края на който се изисква успешно полагане на изпит за получаване на свидетелство по специалността;

               —

               асистент на физиотерапевт (fizioterapeita asistents),

         за което се изисква образование с обща продължителност не по-малко от тринадесет години, включително общо училищно образование с минимална продължителност десет години и професионално образование с продължителност три години, получено в медицинско училище, последвано от тригодишен професионален стаж, в края на който се изисква успешно полагане на изпит за получаване на свидетелство по специалността;
   в Люксембург:

               —

               техник, медицинска рентгенология (assistant(e) technique médical(e) en radiologie),

               —

               техник в медицинска лаборатория (assistant(e) technique médical(e) de laboratoire),

               —

               медицинска сестра, психиатрия (infirmier/ière psychiatrique),

               —

               медицински техник — хирургия (assistant(e) technique médical(e) en chirurgie),

               —

               педиатрична медицинска сестра (infirmier/ière puériculteur/trice),

               —

               медицинска сестра — анестезиология (infirmier/ière anesthésiste),

               —

               квалифициран масажист/масажистка (masseur/euse diplômé(e),

               —

               възпитател (éducateur/trice);

         в Нидерландия:

               —

               ветеринарен асистент (dierenartsassistent),

         за което се изисква образование и обучение с обща минимална продължителност от тринадесет години, включващо:

               i)

               професионално обучение с минимална продължителност три години, получено в специализирано училище, завършено с полагане на изпит, в някои случаи допълнено със специализация с продължителност една или две години, завършена с полагане на изпит, или

               ii)

               професионално обучение с минимална продължителност две и половина години, получено в специализирано училище, завършено с полагане на изпит и допълнено с професионален опит с минимална продължителност шест месеца или професионална учебна практика с минимална продължителност от шест месеца в акредитирано заведение, или

               iii)

               професионално обучение с минимална продължителност две години, получено в професионален училище, завършено с полагане на изпит и допълнено с трудов опит с минимална продължителност една година или професионална учебна практика с минимална продължителност от една година в акредитирано заведение, или

               iv)

               за ветеринарните асистенти (dierenartsassistent) — професионално обучение с продължителност три години, получено в специализирано училище (MBO-scheme) или професионално обучение с продължителност три години в рамките на двойната система за чиракуване (LLW), като и в двата случая за завършване на обучението се изисква полагане на изпит;

         в Австрия:

               —

               специално базово обучение за медицински сестри, специализиращи грижи за деца и млади хора (spezielle Grundausbildung in der Kinder- und Jugendlichenpflege),

               —

               специално базово обучение за медицински сестри в психиатрични заведения (spezielle Grundausbildung in der psychiatrischen Gesundheits- und Krankenpflege),

               —

               оптик контактни лещи (Kontaktlinsenoptiker),

               —

               педикюрист (Fußpfleger),

               —

               техник слухови апарати (Hörgeräteakustiker),

               —

               аптекар (Drogist),

         за което се изисква образование и обучение с обща продължителност не по-малко от четиринадесет години, включително обучение с минимална продължителност пет години, получено в структурирана мрежа за обучение, разпределено на чиракуване с минимална продължителност три години, включващо обучение, една част от което е получено на работното място, а друга е проведена в институция за професионално обучение, както и период на професионален стаж и обучение, в края на който се полага изпит за професионални умения, в резултат на който обучаваните получават право да упражняват професията и да обучават чираци;

               —

               масажист (Masseur),

         за което се изисква образование и обучение с обща продължителност не по-малко от четиринадесет години, включително обучение с минимална продължителност пет години, получено в структурирана мрежа за обучение, разпределено на чиракуване с продължителност две години, период на професионален стаж и обучение с продължителност две години и курс на обучение с продължителност една година, в края на който се полага изпит за професионални умения, в резултат на който обучаваните получават право да упражняват професията и да обучават чираци;

               —

               работник в детска градина (Kindergärtner/in),

               —

               работник, полагащ грижи за деца (Erzieher),

         за което се изисква образование и обучение с обща продължителност тринадесет години, което включва професионално обучение с продължителност пет години, проведено в специализирано училище, в края на което се полага изпит;
   в Словакия:

               —

               учител по танци в основни училища по изкуствата (učiteľ v tanečnom odbore na základných umeleckých školách),

         за което се изисква образование с обща минимална продължителност от четиринадесет и половина години, което включва основно образование с продължителност осем години, образование в средно специализирано училище с продължителност четири години и курс по танцова педагогика с продължителност пет семестъра;

               —

               педагог в специални образователни институции и в центрове за социални услуги (vychovávatel′v špeciálnych výchovných zariadeniach a v zariadeniach sociálnych služieb),

         за което се изисква образование с обща минимална продължителност от четиринадесет години, което включва основно образование с продължителност осем/девет години, образование в средно педагогическо училище или друго средно училище с продължителност четири години и допълнително задочно обучение по педагогика с продължителност две години.
   2.   Сектор майстори занаятчии (Mester/Meister/Maître), за професиите в който се изисква образование и обучение за придобиване на умения, които не са обхванати в дял III, глава II от настоящата директива.
   Обучение за следното:
   в Дания:

               —

               оптик (optometrist),

         този курс на обучение е с обща продължителност четиринадесет години, което включва професионално обучение с продължителност пет години, разделено на теоретично обучение с продължителност две и половина години, проведено от професионалното учебно заведение, и практическо обучение с продължителност две и половина години, проведено на работното място, като в края на професионалното обучение се полага признат изпит по професията за присвояване на званието „Mester“;

               —

               ортопедичен техник (ortopædimekaniker),

         този курс на обучение е с обща продължителност четиринадесет години, което включва професионално обучение с продължителност пет години, разделено на теоретично обучение с продължителност две и половина години, проведено от професионалното учебно заведение, и практическо обучение с продължителност две и половина години, проведено на работното място, като в края на професионалното обучение се полага признат изпит по професията за присвояване на званието „Mester“;

               —

               майстор на ортопедични обувки (ortopædiskomager),

         този курс на обучение е с обща продължителност тринадесет и половина години, което включва професионално обучение с продължителност четири и половина години, разделено на теоретично обучение с продължителност две години, проведено от професионалното учебно заведение, и практическо обучение с продължителност две и половина години, проведено на работното място, като в края на професионалното обучение се полага признат изпит по професията за присвояване на званието „Mester“;
   в Германия:

               —

               оптик (Augenoptiker),

               —

               зъботехник (Zahntechniker),

               —

               майстор на хирургични бандажи (Bandagist),

               —

               монтажник на слухови апарати (Hörgeräte-Akustiker),

               —

               ортопедичен техник (Orthopädiemechaniker),

               —

               майстор на ортопедични обувки (Orthopädieschuhmacher);

         в Люксембург:

               —

               оптик (opticien),

               —

               зъботехник (mécanicien dentaire),

               —

               монтажник на слухови апарати (audioprothésiste),

               —

               ортопедичен техник/майстор на хирургични бандажи (mécanicien orthopédiste/bandagiste),

               —

               майстор на ортопедични обувки (orthopédiste-cordonnier),

         тези курсове са с обща продължителност от четиринадесет години, което включва обучение с минимална продължителност пет години, последвано от обучение с минимална продължителност пет години, получено в структурирана мрежа за обучение, една част от което е проведена на работното място, а друга в професионалното учебно заведение, в края на което се полага изпит за получаване на право на упражняване на квалифицирани дейности, самостоятелно или като наето лице със съпоставимо равнище на отговорност;
   в Австрия:

               —

               майстор на хирургични бандажи (Bandagist),

               —

               майстор на корсети (Miederwarenerzeuger),

               —

               оптик (Optiker),

               —

               майстор на ортопедични обувки (Orthopädieschuhmacher),

               —

               ортопедичен техник (Orthopädietechniker),

               —

               зъботехник (Zahntechniker),

               —

               градинар (Gärtner),

         за което се изисква образование и обучение с минимална продължителност четиринадесет години, включително обучение с минимална продължителност пет години, получено в структурирана мрежа за обучение, разделено на чиракуване с минимална продължителност три години, една част от което е проведена на работното място, а друга в професионалното учебно заведение, и което включва професионален стаж и обучение с минимална продължителност две години, в края на което се провежда майсторски изпит за придобиване на право на упражняване на професията, осъществяване обучение на чираци и ползване на званието „Meister“;
   обучение на майстори занаятчии в областта на селското и горското стопанство:

               —

               майстор по земеделие (Meister in der Landwirtschaft),

               —

               майстор по икономика на селските домакинства (Meister in der ländlichen Hauswirtschaft),

               —

               майстор-градинар (Meister im Gartenbau),

               —

               майстор по зеленчукопроизводство (Meister im Feldgemüsebau),

               —

               майстор по овощарство и преработване на плодове (Meister im Obstbau und in der Obstverwertung),

               —

               майстор по лозарство и винопроизводство (Meister im Weinbau und in der Kellerwirtschaft),

               —

               майстор по млекопроизводство (Meister in der Molkerei- und Käsereiwirtschaft),

               —

               майстор по коневъдство (Meister in der Pferdewirtschaft),

               —

               майстор по рибовъдство (Meister in der Fischereiwirtschaft),

               —

               майстор по птицевъдство (Meister in der Geflügelwirtschaft),

               —

               майстор по пчеларство (Meister in der Bienenwirtschaft),

               —

               майстор по лесовъдство (Meister in der Forstwirtschaft),

               —

               майстор по разсаждане на гори и управление на горите (Meister in der Forstgarten- und Forstpflegewirtschaft),

               —

               майстор по складово стопанство в земеделието (Meister in der landwirtschaftlichen Lagerhaltung),

         за което се изисква образование и обучение с минимална продължителност петнадесет години, включително обучение с минимална продължителност шест години, получено в структурирана мрежа за обучение, разделено на чиракуване с минимална продължителност три години, една част от което е проведена на работното място, а друга в професионалното учебно заведение, и което включва професионален стаж с минимална продължителност три години, в края на което се провежда майсторски изпит за придобиване на право на осъществяване обучение на чираци и ползване на званието „Meister“;
   в Полша:

               —

               преподавател по практическо професионално обучение (Nauczyciel praktycznej nauki zawodu),

         за което се изисква обучение с продължителност:

               i)

               основно образование с продължителност осем години и средно професионално образование с продължителност пет години или равностойно средно образование в подходяща област, последвано от педагогически курс с обща минимална продължителност 150 часа, курс по безопасност и хигиена на труда и двегодишен професионален опит по професията, която лицето ще преподава; или

               ii)

               основно образование с продължителност осем години и средно професионално образование с продължителност пет години с диплома за завършване на техническо педагогическо училище след средното образование; или

               iii)

               основно образование с продължителност осем години и базово средно професионално образование с продължителност две до три години, както и професионален опит с минимална продължителност три години, удостоверен с образователно-квалификационна степен „магистър“ по съответната професия, след което се изисква завършване на педагогически курс с минимална продължителност 150 часа;

         в Словакия:

               —

               магистър по професионално образование (majster odbornej výchovy),

         за което се изисква образование с обща минимална продължителност дванадесет години, включващо основно образование с продължителност осем години, професионално образование с продължителност четири години (завършено средно професионално образование и/или чиракуване в рамките на съответния (или сроден) курс на професионално обучение или чиракуване), професионален стаж с обща минимална продължителност три години в областта на завършеното образование или чиракуване на лицето и допълнително обучение по педагогика в педагогически факултет или в технически университет, или завършено средно образование и чиракуване в рамките на съответния (или сроден) курс на професионално обучение или чиракуване), професионален стаж с обща минимална продължителност три години в областта на завършеното образование или чиракуване на лицето и допълнително обучение по педагогика в педагогически факултет, или, към 1 септември 2005 г. завършено специализирано образование по специална педагогика, проведено в методологичните центрове за магистри по професионално образование към специалните училища, без допълнителен педагогически курс.
   3.   Сектор мореплаване
   a)   Морски транспорт
   Обучение за следното:
   в Чешката република:

               —

               палубен асистент (palubní asistent),

               —

               дежурен офицер на мостик (námořní poručík),

               —

               първи помощник-капитан (první palubní důstojník),

               —

               капитан (kapitán),

               —

               механик (strojní asistent),

               —

               машинен инженер (strojní důstojník),

               —

               втори механик (druhý strojní důstojník),

               —

               главен механик (první strojní důstojník),

               —

               електротехник (elektrotechnik),

               —

               главен електротехник (elektrodůstojník);

         в Дания:

               —

               корабен капитан (skibsfører),

               —

               първи помощник-капитан (overstyrmand),

               —

               старши кормчия, палубен офицер (enestyrmand, vagthavende styrmand),

               —

               палубен офицер (vagthavende styrmand),

               —

               механик (maskinchef),

               —

               главен механик (l. maskinmester),

               —

               главен механик/дежурен механик (l. maskinmester/vagthavende maskinmester);

         в Германия:

               —

               капитан, крайбрежно плаване с големи кораби (Kapitän AM),

               —

               капитан, крайбрежно плаване (Kapitän AK),

               —

               палубен офицер, крайбрежно плаване с големи кораби (Nautischer Schiffsoffizier AMW),

               —

               палубен офицер, крайбрежно плаване (Nautischer Schiffsoffizier AKW),

               —

               главен механик, категория C (Schiffsbetriebstechniker CT — Leiter von Maschinenanlagen),

               —

               корабен механик, категория C (Schiffsmaschinist CMa -Leiter von Maschinenanlagen),

               —

               корабен инженер, категория C (Schiffsbetriebstechniker CTW),

               —

               корабен механик, категория C — дежурен механик (Schiffsmaschinist CMaW — Technischer Alleinoffizier);

         в Италия:

               —

               палубен офицер (ufficiale di coperta),

               —

               инженер (ufficiale di macchina);

         в Латвия:

               —

               корабен електроинженер (kuģu elektromehāniķis),

               —

               оператор на хладилно оборудване (kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists);

         в Нидерландия:

               —

               първи помощник-капитан (крайбрежно плаване) (с допълнително обучение) (stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling),

               —

               механик крайбрежно плаване (дипломиран) (diploma motordrijver),

               —

               длъжностно лице по VTS (VTS-functionaris);

         за които се изисква следното обучение:

               —

               в Чешката република:

                           i)

                           за палубен асистент (palubní asistent),

                                       1.

                                       лица, навършили 20-годишна възраст.

                                       2.

                                                   a)

                                                   морска академия или морски колеж — факултет по корабоплаване, като и двата курса трябва да са завършени с полагане на изпит „maturitní zkouška“ и акредитиран морски стаж с минимална продължителност шест месеца на кораб по време на обучението; или

                                                   б)

                                                   акредитиран морски стаж с минимална продължителност две години с даване на дежурства на поддържащо равнище на кораби и завършен акредитиран курс, отговарящ на изискванията на компетентност по раздел A-II/1 от Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците, проведен от морска академия или колеж в държава-страна по Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците, и успешно полагане на изпит пред изпитна комисия, призната от Комисията за морски транспорт на Чешката република;

                           ii)

                           за дежурен офицер на мостик (námořní poručík),

                                       1.

                                       акредитиран морски стаж на длъжност палубен асистент на кораби с брутно водоизместване повече от 500 тона с минимална продължителност шест месеца за завършилите морски колеж или академия или една година за завършилите акредитирани курсове, което включва моряшка вахтена служба с минимална продължителност шест месеца;

                                       2.

                                       надлежно попълнен и одобрен дневник на бордното обучение на палубни кадети;

                           iii)

                           за първи помощник-капитан (první palubní důstojník),
                           свидетелство за правоспособност на помощник-капитан на кораби с брутно водоизместване повече от 500 тона и акредитиран морски стаж с минимална продължителност дванадесет месеца в това качество;

                           iv)

                           за капитан (kapitán),

                                       1.

                                       свидетелство за стаж като капитан на кораби с брутно водоизместване между 500 и 3 000 тона,

                                       2.

                                       свидетелство за правоспособност на помощник-капитан на кораби с брутно водоизместване повече 3 000 тона и акредитиран морски стаж с минимална продължителност шест месеца на тази длъжност на кораби с брутно водоизместване повече от 500 тона и акредитиран морски стаж с минимална продължителност шест месеца на тази длъжност на кораби с брутно водоизместване повече от 3 000 тона;

                           v)

                           за механик (strojní asistent),

                                       1.

                                       лица, навършили 20-годишна възраст;

                                       2.

                                       завършена морска академия или морски колеж — факултет по корабно инженерство и акредитиран морски стаж с минимална продължителност шест месеца на кораби по време на обучението;

                           vi)

                           за машинен инженер (strojní důstojník),
                           акредитиран морски стаж на длъжност механик с минимална продължителност шест месеца след завършване на морска академия или колеж;

                           vii)

                           за втори механик (druhý strojní důstojník),
                           акредитиран морски стаж с минимална продължителност дванадесет месеца на длъжност трети механик на кораби, оборудвани с основна енергетична установка с мощност 750 kW или повече;

                           viii)

                           за главен механик (první strojní důstojník),
                           подходящо свидетелство за стаж на длъжност втори механик на кораби, оборудвани с основна енергетична установка с мощност 3 000 kW или повече и акредитиран морски стаж на тази длъжност с минимална продължителност шест месеца;

                           ix)

                           за електротехник (elektrotechnik),

                                       1.

                                       лица, навършили 18-годишна възраст.

                                       2.

                                       завършена морска или друга академия, факултет по електротехника или техническо училище или колеж по електротехника, като се изисква всички тези курсове на обучение да са завършени с полагане на изпит „maturitní zkouška“, както и одобрен стаж с минимална продължителност дванадесет месеца в областта на електротехниката;

                           x)

                           за главен електротехник (elektrodůstojník),

                                       1.

                                       завършена морска академия или колеж, факултет по корабна електротехника или друга академия или средно професионално училище по електротехника, като се изисква всички тези курсове на обучение да са завършени с полагане на изпит „maturitní zkouška“ или държавен изпит;

                                       2.

                                       акредитиран морски стаж на длъжност електротехник с минимална продължителност дванадесет месеца за завършилите академия или колеж или двадесет и четири месеца за завършилите средно училище;

               —

               в Дания, основно образование с продължителност девет години, последвано от базово обучение и/или морски стаж с продължителност между 17 и 36 месеца, допълнени от:

                           i)

                           за палубен офицер — специализирано професионално образование с продължителност една година,

                           ii)

                           за останалите длъжности — специализирано професионално образование с продължителност три години.

               —

               в Германия, образование с обща продължителност между 14 и 18 години, което включва базово професионално обучение с продължителност три години и морски стаж с продължителност една година, последвана от специализирано професионално образование с продължителност една или две години, допълнено, при необходимост, с двегодишен стаж в корабоплаването;

               —

               в Латвия:

                           i)

                           за корабен електроинженер (kuģu elektromehāniķis),

                                       1.

                                       лица, навършили 18-годишна възраст;

                                       2.

                                       за което се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет и половина години, включително основно образование с минимална продължителност девет години и професионално образование с минимална продължителност три години. В допълнение се изисква морски стаж с минимална продължителност шест месеца като корабен електротехник или помощник на корабния електроинженер на кораби, оборудвани с основна енергетична установка с мощност 750 kW или повече. Професионалното обучение се завършва с полагане на специален изпит пред компетентния орган в съответствие с програмата за обучение, одобрена от Министерството на транспорта;

                           ii)

                           за оператор на хладилно оборудване (kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists),

                                       1.

                                       лица, навършили 18-годишна възраст;

                                       2.

                                       за което се изисква образование с минимална обща продължителност тринадесет години, включително основно образование с минимална продължителност девет години и професионално образование с минимална продължителност три години. В допълнение се изисква морски стаж с минимална продължителност дванадесет месеца като помощник на инженера по хладилното оборудване. Професионалното обучение се завършва с полагане на специален изпит пред компетентния орган в съответствие с програмата за обучение, одобрена от Министерството на транспорта;

               —

               в Италия, обучение с обща продължителност тринадесет години, от което професионално обучение с минимална продължителност пет години, при завършването на което се полага изпит, и което се допълва при необходимост с учебна практика.

               —

               в Нидерландия:

                           i)

                           за първи помощник-капитан (крайбрежно плаване) (с допълнително обучение) (stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling), и механик крайбрежно плаване (дипломиран) (diploma motordrijver), курс на обучение с продължителност четиринадесет години, от които минимум две години обучение в специализирано професионално учебно заведение, допълнено с учебна практика с продължителност дванадесет месеца,

                           ii)

                           за длъжностно лице по VTS (VTS-functionaris), курс на обучение с продължителност петнадесет години, включително висше професионално образование с минимална продължителност три години (HBO) или полувисше професионално образование (MBO), последвано от национални и регионални курсове за специализация, всеки от които включва теоретично обучение с минимална продължителност дванадесет седмици и завършва с полагане на изпит,

         и които са признати по реда на Международната конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците от 1978 г.
   б)   Морски риболов
   Обучение за следното:
   в Германия:

               —

               капитан, дълбоководен морски риболов (Kapitän BG/Fischerei),

               —

               капитан, крайбрежен риболов (Kapitän BLK/Fischerei),

               —

               палубен офицер, дълбоководни кораби (Nautischer Schiffsoffizier BGW/Fischerei),

               —

               палубен офицер, крайбрежни кораби (Nautischer Schiffsoffizier BK/Fischerei);

         в Нидерландия:

               —

               първи помощник-капитан/инженер V (stuurman werktuigkundige V),

               —

               инженер IV (риболовни кораби) (werktuigkundige IV visvaart),

               —

               първи помощник-капитан IV (риболовни кораби) (stuurman IV visvaart),

               —

               първи помощник-капитан/инженер VI (stuurman werktuigkundige VI),

         за които се изисква следното обучение:

               —

               в Германия, обучение с обща продължителност между 14 и 18 години, което включва курс на базово професионално обучение с продължителност три години и морски стаж с продължителност една година, последван от специализирано професионално обучение продължителност една или две години, допълнено, при необходимост, с двегодишен стаж по корабоплаване,

               —

               в Нидерландия, курс на обучение с продължителност между 13 и 15 години, минимум две години от които са проведени в специализирано професионално училище, допълнен с професионален опит с продължителност 12 месеца,

         и признати по реда на конвенцията от Торемолинос (Международна конвенция за безопасността на риболовните кораби от 1977 г.).
   4.   Технически сектор
   Обучение за следното:
   в Чешката република:

               —

               правоспособен техник, правоспособен строител (autorizovaný technik, autorizovaný stavitel),

         за което се изисква професионално обучение с минимална обща продължителност девет години, включително средно техническо образование с продължителност четири години, при завършването на което се полага изпит „maturitní zkouška“ (средно техническо училище), и петгодишен професионален опит, в края на който се полага тест за професионална квалификация за упражняване на определени професионални дейности в областта на строителството (в съответствие със закон № 50/1976 Sb. (Закон за строителството) и закон № 360/1992 Sb.);

               —

               водач на релсово превозно средство (fyzická osoba řídící drážní vozidlo),

         за което се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години, при завършването на което се полага изпит „maturitní zkouška“ и държавен изпит по задвижваща сила на превозните средства;

               —

               техник по контрол на железния път (drážní revizní technik),

         за което се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години, получено в средно училище по механика или електроника, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“;

               —

               инструктор, обучение на водачи на моторни превозни средства (učitel autoškoly),

         лица, навършили 24-годишна възраст; за длъжността се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години в областта на пътното движение или механиката, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“;

               —

               държавен техник по контрол на техническото състояние на моторни превозни средства (kontrolní technik STK),

         лица, навършили 21-годишна възраст; за длъжността се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“, последвано от двегодишен професионален стаж; заинтересованото лице трябва да притежава свидетелство за правоуправление на моторно превозно средство и чисто съдебно минало, а също така трябва да е завършило специално обучение за държавни техници с минимална продължителност 120 часа и да е положило успешно съответен изпит;

               —

               механик по контрол на отработилите газове на моторните превозни средства (mechanik měření emisí),

         за което се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“; освен това кандидатите трябва да са натрупали технически стаж с минимална продължителност три години и да са получили специално обучение за професията „механик по контрол на отработилите газове на моторните превозни средства“ с продължителност осем часа, завършено с успешно положен изпит;

               —

               капитан, клас I (kapitán I. třídy),

         за което се изисква образование с минимална обща продължителност петнадесет години, включително основно образование с продължителност осем години и професионално образование с продължителност три години, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“, както и изпит, в резултат на който е издадено свидетелство за правоспособност. Това професионално образование се допълва с четиригодишен професионален стаж, в края на който се полага изпит;

               —

               реставратор на паметници на изкуството и занаятите (restaurátor památek, které jsou díly uměleckých řemesel),

         за което се изисква образование с обща продължителност дванадесет години, когато се включва пълно средно образование по реставрация или между 10 и 12 години в сроден курс, плюс професионален стаж с продължителност пет години, когато става дума за пълно средно техническо образование, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“, или осемгодишен професионален стаж, когато остава дума средно техническо образование, завършено с полагане на заключителен изпит за чираци;

               —

               реставратор на произведения на изкуството, които не са паметници, и се съхраняват в колекциите на музеи и галерии, и на други културни ценности (restaurátor děl výtvarných umění, která nejsou památkami a jsou uložena ve sbírkách muzeí a galerií, a ostatních předmětů kulturní hodnoty),

         за което се изисква образование с обща продължителност дванадесет плюс петгодишен професионален опит след завършване на пълно средно техническо образование в курс по реставрация, след завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“;

               —

               специалист по управление на отпадъците (odpadový hospodář),

         за което се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“, както и професионален опит с минимална продължителност пет години в сектора на управлението на отпадъците, натрупан през последните десет години;

               —

               технически ръководител взривни работи (technický vedoucí odstřelů),

         за което се изисква образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години, при завършването на което е положен изпит „maturitní zkouška“,
   и последвано от:
   двегодишен професионален опит като бомбаджия (при подземни взривни) работи или с продължителност една година (при взривни работи на открито), което включва шест месеца служба като помощник-бомбаджия;
   курс на обучение с продължителност 100 часа, включващ теоретично и практическо обучение, при завършването на който е положен изпит пред компетентната областна минна служба;
   професионален опит с продължителност шест месеца или повече от работа по планиране и провеждане на мащабни взривни работи;
   технически курс с продължителност 32 часа, включващ теоретично и практическо обучение, при завършването на който е положен изпит пред Чешката минна служба;
   в Италия:

               —

               геодезист в строителството (geometra),

               —

               землемер (perito agrario),
               за което се изисква средно техническо образование с обща минимална продължителност тринадесет години, включващо задължително училищно образование с продължителност осем години, последвано от средно образование с продължителност пет години, което включва професионално обучение с продължителност три години, при завършване на което се полага изпит за придобиване на техническа образователна степен „бакалавър“, и допълнено с:

                           i)

                           за геодезисти в строителството: учебна практика в професионално бюро с минимална продължителност две години или петгодишен професионален опит;

                           ii)

                           за землемери, завършване на учебна практика с минимална продължителност две години,

                     след което се полага държавен изпит;

         в Латвия:

               —

               помощник-машинист, локомотивен (vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs),

         лица, навършили 18-годишна възраст, изисква се образование с минимална обща продължителност дванадесет години, включително основно образование с минимална продължителност осем години и средно професионално образование с минимална продължителност четири години; професионалното образование завършва с полагане на изпит на работодателя; компетентният орган издава свидетелство за правоспособност с петгодишен срок на валидност;
   в Нидерландия:

               —

               съдия-изпълнител (gerechtsdeurwaarder),

               —

               производител на зъбни протези (tandprotheticus),

         за което се изисква средно образование и професионално обучение:

               i)

               за съдия-изпълнител (gerechtsdeurwaarder), образование с обща продължителност деветнадесет години, което включва задължително училищно образование с продължителност осем години, последвано от средно образование с продължителност осем години, което включва техническо образование с продължителност четири години, при завършването на което се полага държавен изпит; допълва се с теоретично и практическо професионално обучение с продължителност три години;

               ii)

               за производител на зъбни протези (tandprotheticus), редовно обучение с продължителност петнадесет години и задочно обучение с продължителност три години, включително основно образование с продължителност осем години и средно образование с продължителност четири години, завършване на професионално образование с продължителност три години, включващо теоретично и практическо обучение като зъботехник, допълнено от задочно обучение като производител на зъбни протези с продължителност три години, в края на което се полага изпит;

         в Австрия:

               —

               лесовъд (Förster),

               —

               бюро за технически консултации (Technisches Büro),

               —

               предоставяне на работна ръка под наем (Überlassung von Arbeitskräften - Arbeitsleihe),

               —

               посредник по заетостта (Arbeitsvermittlung),

               —

               инвестиционен консултант (Vermögensberater),

               —

               частен детектив (Berufsdetektiv),

               —

               охранител (Bewachungsgewerbe),

               —

               агент недвижими имоти (Immobilienmakler),

               —

               управител недвижими имоти (Immobilienverwalter),

               —

               организатор на строителство (Bauträger, Bauorganisator, Baubetreuer),

               —

               бюро за събиране на задължения (Inkassobüro/Inkassoinstitut),

         за които се изисква образование и обучение с обща минимална продължителност 15 години, включително основно образование с продължителност осем години и средно техническо или търговско образование с минимална продължителност пет години, при завършване на което се полага изпит за техническа или търговска правоспособност, допълнено с обучение на работното място с минимална продължителност две години, в края на което се полага изпит за придобиване на професионална правоспособност;

               —

               консултант застраховане (Berater in Versicherungsangelegenheiten),

         за което се изисква образование и обучение с обща продължителност 15 години, което включва обучение с продължителност шест години, последвано от обучение в структурирана мрежа за обучение, разпределено на чиракуване с продължителност три години и тригодишен професионален стаж и обучение, в края на което се полага изпит;

               —

               майстор строител/проектиране и технически изчисления (Planender Baumeister),

               —

               майстор строител на съоръжения от дърво/проектиране и технически изчисления (Planender Zimmermeister),

         за което се изисква образование и обучение с обща минимална продължителност 18 години, което включва професионално обучение с минимална продължителност девет години, разпределено на средно техническо образование с продължителност 4 години и професионална практика и обучение с продължителност 5 години, в края на които се полага професионален изпит за придобиване на право на упражняване на професията и обучение на чираци, доколкото това обучение се отнася до правото на проектиране на сгради, изготвяне на технически изчисления и упражняване надзор върху строителството (привилегията, дадена от Мария Терезия);

               —

               търговски счетоводител (Gewerblicher Buchhalter), съгласно законодателния акт Gewerbeordnung от 1994 г. (Закон за търговията, занаятите и индустрията от 1994 г.);

               —

               счетоводител на свободна практика (Selbständiger Buchhalter), съгласно законодателния акт Bundesgesetz über die Wirtschaftstreuhandberufe от 1999 г. (закон за публичните счетоводни професии от 1999 г.);

         в Полша:

               —

               диагностик, извършващ проверки за техническата изправност на моторни превозни средства в пункт за технически контрол на базово ниво (diagnosta przeprowadzający badania techniczne w stacji kontroli pojazdów o podstawowym zakresie badań),

         за което се изисква основно образование с продължителност осем години и средно техническо образование по моторни превозни средства с продължителност пет години, както и професионален стаж в автосервиз или работилница с продължителност три години, което обхваща 51 часа базово обучение по осъществяване на контрол по техническата изправност на моторните превозни средства и успешно полагане на квалификационния изпит,

               —

               диагностик, извършващ проверки за техническата изправност на моторни превозни средства в окръжен пункт за технически контрол (diagnosta przeprowadzający badania techniczne pojazdu w okręgowej stacji kontroli pojazdów),

         за което се изисква основно образование с продължителност осем години и средно техническо образование по моторни превозни средства с продължителност пет години, както и професионален стаж в автосервиз или работилница с продължителност четири години, което обхваща 51 часа базово обучение по осъществяване на контрол по техническата изправност на моторните превозни средства и успешно полагане на квалификационния изпит;

               —

               диагностик, извършващ проверки за техническата изправност на моторни превозни средства в пункт за технически контрол (diagnosta wykonujący badania techniczne pojazdów w stacji kontroli pojazdów),

         за което се изисква:

               i)

               основно образование с продължителност осем години и средно техническо образование по моторни превозни средства с продължителност пет години, както и доказан професионален стаж в автосервиз или работилница с продължителност четири години, или

               ii)

               основно образование с продължителност осем години и средно техническо образование в област, различна от моторни превозни средства с продължителност пет години, както и професионален стаж в автосервиз или работилница с продължителност осем години, обхващащ общо 113 часа обучение, включително базово и специализирано обучение, с полагане на изпити след всеки етап.

         Продължителността в часове и общия обхват на отделните курсове в рамките на цялостното обучение за диагностик са отделно записани в Наредбата относно подробните изисквания към диагностиците от 28 ноември 2002 г. на Министерството на инфраструктурата (ОВ, 208, 2002 г., позиция 1769);

               —

               диспечер в железопътния транспорт (dyżurny ruchu),

         за което се изисква основно образование с продължителност осем години и средно техническо образование с продължителност четири години, със специализация по железопътен транспорт, както и преминаване на курс за подготовка на диспечери в железопътния транспорт с продължителност 45 дни, в края на който се полага квалификационен изпит, или основно образование с продължителност осем години и средно техническо образование с продължителност пет години, със специализация по железопътен транспорт, както и преминаване на курс за подготовка на диспечери в железопътния транспорт с продължителност 63 дни, в края на който се полага квалификационен изпит.
   5.   Курсове, акредитирани в Обединеното кралство като национални професионални квалификации или шотландски професионални квалификации
   Обучение за:

               —

               регистрирана ветеринарна медицинска сестра (listed veterinary nurse),

               —

               минен електроинженер (mine electrical engineer),

               —

               минен инженер (mine mechanical engineer),

               —

               лекар по дентална медицина (dental therapist),

               —

               дентален асистент (dental hygienist),

               —

               оптик (dispensing optician),

               —

               заместник-директор в мина (mine deputy),

               —

               съдебен администратор по несъстоятелност (insolvency practitioner),

               —

               лицензиран юрист по прехвърляне на имоти (licensed conveyancer),

               —

               първи помощник-капитан — товарни/пътнически кораби — без ограничения (first mate — freight/passenger ships — unrestricted),

               —

               втори помощник-капитан — товарни/пътнически кораби — (second mate — freight/passenger ships — unrestricted),

               —

               трети помощник-капитан — товарни/пътнически кораби — (third mate — freight/passenger ships — unrestricted),

               —

               палубен офицер, товарни/пътнически кораби — без ограничения (deck officer — freight/passenger ships — unrestricted),

               —

               дежурен офицер, товарни/пътнически кораби — без ограничения (engineer officer — freight/passenger ships — unlimited trading area),

               —

               акредитиран технически експерт по управление на отпадъците (certified technically competent person in waste management),

         за придобиване на квалификации, акредитирани като национални професионални квалификации или, за Шотландия, акредитирани като шотландски професионални квалификации, на нива 3 и 4 от Националната рамка за професионални квалификации на Обединеното кралство.
   Дефинициите за тези нива са, както следва:

               —

               ниво 3: компетентност по широк кръг разнообразни дейности, изпълнявани в различен контекст, повечето от които са сложни и нерутинни. Налице и значителна степен на отговорност и самостоятелност, при което често е необходим контрол и ръководство от други лица,

               —

               ниво 4: компетентност по широк кръг сложни, технически и професионални дейности, изпълнявани в различен контекст и при значителна степен на отговорност и самостоятелност. Често се носи отговорност за работата на други лица и за разпределението на ресурсите.

      (1)  От 1 юни 1994 г. професионалното звание „Krankengymnast(in)“ е заменено със званието „Physiotherapeut(in)“. Въпреки това, лицата, упражняващи тази професия, които са получили дипломите си преди тази дата, могат, ако желаят, да продължат да ползват отмененото звание „Krankengymnast(in)“.
   ПРИЛОЖЕНИЕ III
   Списък на регламентираното образование и обучение, посочено в член 13, параграф 2, трета алинея
   В Обединеното кралство:
   Регламентираните обучения, водещи до квалификации, признати като „National Vocational Qualifications“ (NVQ), или признати в Шотландия като „Scottish Vocational Qualifications“, които са на равнища 3 и 4 от „National Framework of Vocational Qualifications“ в Обединеното кралство.
   Тези равнища се определят, както следва:

               —

               Равнище 3: способност да се упражнява широк кръг от разнообразни дейности в много различни ситуации, като повечето от дейностите са сложни и нерутинни. Съответната отговорност и самостоятелност са значителни, а упражняваните функции на това равнище често пъти включват наблюдение и ръководство на други лица.

               —

               Равнище 4: способност да се упражняват широк кръг от сложни технически или специализирани дейности в много разнообразни ситуации и със значителна степен на лична отговорност и самостоятелност. Упражняваните на това равнище функции често пъти включват отговорност за извършената от други лица работа и разпределение на средства.

         В Германия
   Следните регламентирани обучения:

               —

               Регламентирани обучения, които са подготовка за упражняването на професиите „технически асистент“ (technische(r) Assistent(in), „търговски асистент“ (kaufmännische(r) Assistent(in), социални професии (soziale Berufe) и професията „лицензиран от държавата инстуктор по правилно дишане, говорна култура и дикция“ (staatlich geprüfte(r) Atem -, Sprech- und Stimmlehrer(in), с обща продължителност минимум 13 години, които изискват успешно завършване на средно образование (mittlerer Bildungsabschluss), и които включват:

                           i)

                           минимум три години (1) професионално обучение в специализирано училище (Fachschule), обучението в което завършва с изпит и при необходимост, допълнено с една- или двегодишна специализация, която също завършва с изпит, или

                           ii)

                           минимум две и половина години в специализирано училище (Fachschule), обучението в което завършва с изпит и допълнено с професионална практика с продължителност не по-малко от шест месеца или с учебна практика с продължителност не по-малко от шест месеца в лицензирано заведение; или

                           iii)

                           минимум две години в специализирано училище (Fachschule), обучението в което завършва с изпит и допълнено с професионална практика с продължителност не по-малко от една година или учебна практика с продължителност не по-малко от една година в лицензирано заведение;

               —

               Регламентирани обучения по професията „лицензиран от държавата (staatlich geprüfte(r) техник“ (Techniker(in), „бизнес икономист“ (Betriebswirt(in), „дизайнер“, (Gestalter(in) и „домашен асистент“ (Familienpfleger(in), с обща продължителност не по-малко от 16 години, необходимо условие за което е успешното завършване на задължителното училищно образование или еквивалентно образование и обучение (с продължителност не по-малко от девет години) и успешно завършване на обучение в професионално училище (Berufsschule) с продължителност не по-малко от три години, което се провежда след завършване на минимум две години професионална практика, и включва редовно образование и обучение с продължителност не по-малко от две години или задочна форма на образование и обучение с еквивалентна продължителност.

               —

               Регламентирани обучения и регламентирано обучение на работното място, с обща продължителност не по-малко от 15 години, необходимо условие за което е успешното завършване на задължителното училищно образование (с продължителност не по-малко от девет години) и професионално обучение (обикновено три години), което в общия случай включва минимум две години професионална практика (три години в повечето случаи) и изпит при условията на обучение на работното място, подготовката за който обикновено включва обучение, което се провежда или едновременно с професионалната практика (минимум 1 000 часа), или редовно (минимум една година).

         Германските власти изпращат на Комисията и на другите държави-членки списък с обученията по това приложение.
   В Нидерландия:

               —

               регламентирани обучения с обща продължителност не по-малко от 15 години, необходимо условие за което е успешното завършване на осем години основно образование плюс четири години, или междинно общо средно образование (MAVO), или подготвително професионално образование (VBO), или общо средно образование на по-високо равнище, което изисква завършването на тригодишен или четиригодишен курс в колеж за междинно професионално образование (MBO), което завършва с изпит.

               —

               регламентирани обучения с обща продължителност не по-малко от 16 години, необходимо условие за което е успешното завършване на осемгодишен курс основно образование плюс четири години най-малко подготвително професионално образование (VBO), или по-висока степен на общо средно образование, което изисква завършването на минимум четири години професионално обучение по система за чиракуване, която включва минимум един ден теоретично обучение в колеж всяка седмица, а през останалите дни практическо обучение в център за практическо обучение или във фирма, и завършва с изпит за средно или висше образование.

         Нидерландските власти изпращат на Комисията и на другите държави-членки списък с обученията по това приложение.
   В Австрия:

               —

               Обучения в средните професионални училища (Berufsbildende Höhere Schulen) и средните учебни заведения по селско и горско стопанство (Höhere Land- und Forstwirtschaftliche Lehranstalten), включително и специализираните форми на обучение (einschließlich der Sonderformen), структурата и равнището на които се определя от законовите, подзаконовите и административните разпоредби.
               Тези обучения са с обща продължителност не по-малко от 13 години и включват пет години професионално обучение, което завършва със заключителен изпит, успешното полагане на който е доказателство за правоспособност.

               —

               Обучения в учебни заведения за придобиване на майсторско свидетелство (Meisterschulen), майсторски класове (Meisterklassen), училища за подготовка на началник цехове (Werkmeisterschulen) или училища по строителни занаяти (Bauhandwerkerschulen), структурата и равнището на които се определя от законовите, подзаконовите и административните разпоредби.
               Тези обучения са с обща продължителност не по-малко от 13 години, като включват девет години задължително образование, последвано от или минимум три години професионално обучение в специализирано училище, или минимум три години обучение във фирма и успоредно с това в професионално-техническо училище (Berufsschule), като и двете обучения завършват с изпит, и се допълват от успешно завършване на минимум едногодишно обучение в учебно заведение за придобиване на майсторско свидетелство (Meisterschule), майсторски класове (Meisterklassen), училище за подготовка на началник цехове (Werkmeisterschule) или училище по строителни занаяти (Bauhandwerkerschule). В повечето случаи общата продължителност е минимум 15 години, които включват периоди на професионална практика, които или предхождат обучението в тези заведения, или се провеждат успоредно със задочна форма на обучение (минимум 960 часа).

         Австрийските власти изпращат на Комисията и на другите държави-членки списък с обученията по това приложение.

      (1)  Минималната продължителност може да се намали от три на две години, ако съответното лице има квалификацията, която се изисква за постъпване в университет („Abitur“), т.е. тринадесет години предварително образование и обучение или необходимата квалификаця за влизане във „Fachhochschule“ („Fachhochschulreife“) т.е. 12 години предварително обучение и образование.
   ПРИЛОЖЕНИЕ IV
   Дейности, свързани с категориите професионален стаж, съгласно членове 17, 18 и 19
   Списък I
   Главни групи, обхванати от Директива 64/427/ЕИО, изменена от Директива 69/77/ЕИО, и от Директиви 68/366/ЕИО и 82/489/ЕИО
   1   Директива 64/427/ЕИО

               Главна група

               23

               Производство на текстилни продукти

               232

               Производство и обработка на текстилни материали с машини за вълна

               233

               Производство и обработка на текстилни материали с машини за памук

               234

               Производство и обработка на текстилни материали с машини за коприна

               235

               Производство и обработка на текстилни материали с машини за лен и коноп

               236

               Други производства на въжета от текстилни влакна (юта, твърди влакна и т.н.)

               237

               Производство на трикотажни и плетени продукти

               238

               Апретура на текстилни продукти

               239

               Други текстилни производства

               Главна група

               24

               Производство на обувки, дрехи и постелки

               241

               Машинно производство на обувки (с изключение на гумени и дървени обувки)

               242

               Ръчно производство и поправка на обувки

               243

               Производство на дрехи (с изключение на кожи)

               244

               Производство на дюшеци и постелки

               245

               Кожарско производство

               Главна група

               25

               Производство на дървени и коркови продукти, с изключение на мебели

               251

               Рязане на трупи и промишлена подготовка на дървесина

               252

               Производство на дървени полуфабрикати

               253

               Серийно производство на дървени строителни елементи, включително подови настилки

               254

               Производство на дървени контейнери

               255

               Производство на други дървени продукти (с изключение на мебели)

               259

               Производство на сламени, коркови, ракитови, кошничарски и ратанови продукти; производство на четки

               Главна група

               26

               260 Производство на дървен мебели

               Главна група

               27

               Производство на хартия и хартиени продукти

               271

               Производство на полуцелулоза, хартия и картон

               272

               Преработка на хартия и картон и производство на продукти от полуцелулоза

               Главна група

               28

               280 Печатарска, издателска и други свързани с тях промишлености

               Главна група

               29

               Кожарска промишленост

               291

               Предприятия за щавене и апретура на кожи

               292

               Производство на кожени продукти

               ex главна група

               30

               Производство на гумени и пластмасови продукти, изкуствени влакна и нишестени продукти

               301

               Преработка на гума и азбест

               302

               Преработка на пластмаси

               303

               Производство на изкуствени влакна

               ex главна група

               31

               Химическа промишленост

               311

               Производство на основни химикали и по-нататъшна преработка на тези химикали

               312

               Специализирано производство на химически продукти главно за промишлени и селскостопански цели (включително производство за промишлена употреба на мазнини и масла от растителен и животински произход от група 312 по ISIC)

               313

               Специализирано производство на химически продукти главно за битова употреба (с изключение на производството на медицински и фармацевтични продукти (ex група 319 по ISIC)

               Главна група

               32

               320 Нефтопреработвателна промишленост

               Главна група

               33

               Производство на неметални минерални продукти

               331

               Производство на конструкционни глинени продукти

               332

               Производство на стъкло и стъклени продукти

               333

               Производство на керамични продукти, включително огнеупорни продукти

               334

               Производство на цимент, варовик и хоросан

               335

               Производство на конструкционни материали в бетон, цимент и хоросан

               339

               Каменоделство и производство на други неметални минерални продукти

               Главна група

               34

               Производство и първична преработка на черни и цветни метали

               341

               Производство на чугун и стомана (по смисъла на Договора за ЕОВС, включително обединените коксови заводи към стоманолеярните)

               342

               Производство на стоманени тръби

               343

               Изтегляне на проводници, студено изтегляне, студено валцоване на ламарина, студено формоване

               344

               Производство и първична преработка на цветни метали

               345

               Леярни за черни и цветни метали

               Главна група

               35

               Производство на метални продукти (с изключение на машини и транспортна техника)

               351

               Ковашко производство, тежко щанцоване и тежко пресоване

               352

               Вторично преобразуване и повърхностна обработка

               353

               Метални конструкции

               354

               Казанджийство, производство на кухи продукти

               355

               Производство на инструменти, инвентар и крайни метални продукти (с изключение на електрическо оборудване)

               359

               Спомагателни машинно-инженерни дейности

               Главна група

               36

               Производство на машини с изключение на електротехнически продукти

               361

               Производство на селскостопански машини и трактори

               362

               Производство на канцеларска техника

               363

               Производство на металообработващи машини и други инструменти и инсталации и принадлежности за тях и за други уреди с електрозахранване

               364

               Производство на текстилни машини и принадлежности, производство на шевни машини

               365

               Производство на машини и съоръжения за хранително-вкусовата промишленост и за химическата промишленост и свързаните с нея производства

               366

               Производство на техника и съоръжения за мини, за леярни за чугун и стомана и за строителната промишленост; производство на техника за механична обработка

               367

               Производство на трансмисионна техника

               368

               Производство на машини за други специфични промишлени нужди

               369

               Производство на други неелектрически машини и съоръжения

               Главна група

               37

               Електротехника

               371

               Производство на електрически проводници и кабели

               372

               Производство на мотори, генератори, трансформатори, трафопостове и друга подобна техника за електроснабдяване

               373

               Производство на електротехнически продукти за пряка търговска употреба

               374

               Производство на далекосъобщителна техника, електромери, други измервателни уреди и медицинска електротехника

               375

               Производство на електронна техника, радио- и телевизионни апарати, звукова техника

               376

               Производство на домакински електроуреди

               377

               Производство на лампи и осветителна техника

               378

               Производство на батерии и акумулатори

               379

               Ремонт, монтаж и специализирана инсталация на електрическо оборудване

               ex главна група

               38

               Производство на транспортна техника

               383

               Производство на моторни превозни средства и части за тях

               384

               Ремонт на моторни превозни средства, мотоциклети и велосипеди

               385

               Производство на мотоциклети, велосипеди и части за тях

               389

               Производство на транспортна техника, която не е класифицирана другаде

               Главна група

               39

               Други промишлени производства

               391

               Производство на точни уреди, измервателни и контролни инструменти

               392

               Производство на медицински хирургически инструменти и оборудване и ортопедични уреди (с изключение на ортопедични обувки)

               393

               Производство на фотографска и оптична техника

               394

               Производство и ремонт на ръчни, настолни и стенни часовници

               395

               Бижутерство и производство на ценни метали

               396

               Производство и ремонт на музикални инструменти

               397

               Производство на игри, играчки и спортни стоки

               399

               Други производства

               Главна група

               40

               Строителство

               400

               Строителство (неспециализирано); разрушителни работи

               401

               Строителство на сгради (жилищни и други)

               402

               Гражданско строителство; изграждане на пътища, мостове, железопътни линии и т.н.

               403

               Монтажни работи

               404

               Украса и довършителни работи

         2   Директива 68/366/ЕИО

               Главна група

               20А

               200 Производства на животински и растителни мазнини и масла

               20Б

               Хранително-вкусова промишленост (с изключение на производството на напитки)

               201

               Клане на животни, заготовка и съхраняване на месо

               202

               Млечна промишленост

               203

               Консервиране на плодове и зеленчуци

               204

               Консервиране на риба и други морски храни

               205

               Мелничарска промишленост

               206

               Производство на хляб и хлебни продукти, включително сухари и бисквити

               207

               Захарна промишленост

               208

               Производство на какаови, шоколадови и захарни продукти

               209

               Производство на други хранителни продукти

               Главна група

               21

               Производство на напитки

               211

               Производство на етилов алкохол чрез ферментация, производство на дрожди и спирт

               212

               Производство на вино и други алкохолни напитки без малц

               213

               Производство на бира и малц

               214

               Производство на безалкохолни напитки и газирана вода

               ex 30

               Производство на гумени и пластмасови продукти, изкуствени влакна и нишестени продукти

               304

               Производство на нишестени продукти

         3   Директива 82/489/ЕИО

               ex 855

               заведения за фризьорство (с изключение на педикюристи и училища за обучение по козметика)

         Списък II
   Главни групи от Директиви 75/368/ЕИО, 75/369/ЕИО и 82/470/ЕИО
   1   Директива 75/368/ЕИО (дейности по член 5, параграф 1)

               ex 04

               Рибарство

               043

               Рибарство във вътрешни води

               ex 38

               Производство на транспортна техника

               381

               Корабостроене и кораборемонт

               382

               Производство на железопътна техника

               386

               Самолетостроене (включително космическа техника)

               ex 71

               Дейности, свързани с транспорта и дейности извън транспорта в следните групи:

               ex 711

               Услуги в спални вагони и вагон-ресторанти; поддръжка на вагонния парк в ремонтни депа; почистване на вагони

               ex 712

               Поддръжка на парка на градския, подземния и междуградския пътнически транспорт

               ex 713

               Поддръжка на парка на други видове пътнически наземен транспорт (например леки автомобили, автобуси, таксита)

               ex 714

               Експлоатация и поддръжка на спомагателни услуги за автомобилния транспорт (например пътища, тунели и мостове с пътна такса, депа за стоки, паркинги, автобусни и трамвайни депа)

               ex 716

               Дейности, свързани с вътрешния воден транспорт (например експлоатация и поддръжка на водните пътища, пристанищата и останалите съоръжения за вътрешния воден транспорт; буксирни и лоцмански услуги в пристанища, поставяне на буйове, товарене и разтоварване на съдове и други подобни дейности, като например изваждане на потънали съдове, теглене на буксир и експлоатация на пристани)

               73

               Съобщения: пощенски услуги и далекосъобщения

               ex 85

               Лични услуги

               854

               Перални и перални услуги, химическо чистене и боядисване

               ex 856

               Фотографски ателиета: портретна и търговска фотография, с изключение на фотожурналистика

               ex 859

               Лични услуги, които не са класифицирани другаде (поддръжка и почистване на сгради или само на жилища)

         2   Директива 75/369/ЕИО (Член 6: когато дейността се смята за промишлена или занаятчийска по своя характер)
   Следните пътнически търговски дейности:

               а)

               покупко-продажба на стоки:

                           —

                           от пътуващи търговци, улични или амбулантни търговци (ex група 612 по ISIC);

                           —

                           в покрити пазари, извън постоянно действащите и в открити пазари;

               б)

               дейности, обхванати от вече приети предходни мерки, които изрично изключват или не посочват пътническото търговско извършване на такива дейности.

         3   Директива 82/470/ЕИО (член 6, параграфи 1 и 3)
   Дейностите включват по-конкретно:

               —

               организиране, предлагане за покупка или продажба пряко или на консигнация на единични или колективни предмети (транспорт, пансион, настаняване, екскурзии и т.н.) при пътуване или пребиваване, независимо от причините за него (член 2, буква Б, а).

               —

               посредническа дейност между изпълнители за различни видове транспорт и лица, които изпращат или получават стоки, и извършване на свързани с нея дейности:

                           (аа)

                           чрез сключване на договори с транспортни изпълнители за сметка на възложители;

                           (бб)

                           чрез избор на вида транспорт, фирмата и маршрута, които се смятат за най-изгодни за възложителя;

                           (вв)

                           чрез организиране на техническата страна на транспортната операция (например необходимата за превоза опаковка); чрез извършване на различни операции, свързани със съответния транспорт (например доставка за лед за хладилни вагони);

                           (гг)

                           чрез извършване на формалностите във връзка с транспорта, като например попълване на товарителници; чрез групаж или разделяне на пратките;

                           (дд)

                           чрез координиране на различните етапи на превоза, като се осигуряват транзит, пренасочване, претоварване и други крайни операции;

                           (ее)

                           чрез осигуряване на товари и превозвачи и транспортни средства за изпращачите или получателите на стоки:

                                       —

                                       оценка на транспортните разходи и проверка на подробните сметки;

                                       —

                                       предприемане на определени временни или постоянни мерки от името и за сметка на корабособственика или превозвача по море (с пристанищните власти, търговците, които снабдяват корабите с провизии и др.)

                                 (Дейностите, изброени в член 2, буква А, а), б) и г).

         Списък III
   Директиви 64/222/ЕИО, 68/364/ЕИО, 68/368/ЕИО, 75/368/ЕИО, 75/369/ЕИО, 70/523/ЕИО и 82/470/ЕИО
   1   Директива 64/222/ЕИО

               1.

               Професионални дейности на самостоятелно заети лица в търговията на едро, с изключение на търговия на едро с медицински и фармацевтични продукти, токсични продукти и патогени, и въглища (ex група 611).

               2.

               Професионални дейности на посредник, който е оправомощен и инструктиран от едно или повече лица да води преговори или да сключва търговски сделки от името и за сметка на тези лица;

               3.

               Професионални дейности на посредник, който, без да е постоянно инструктиран в тази връзка, свързва лица, желаещи да се договарят пряко помежду си или организира търговските им сделки и подпомага тяхното изпълнение;

               4.

               Професионални дейности на посредник, който сключва търговски сделки от свое име и за сметка на други лица;

               5.

               Професионални дейности на посредник, който извършва търговия на едро чрез търг за чужда сметка;

               6.

               Професионални дейности на посредник, който обикаля от врата на врата в търсене на поръчки;

               7.

               Предоставяне на услуги чрез професионални дейности на посредник, нает от едно или повече търговски, промишлени или занаятчийски предприятия.

         2   Директива 68/364/ЕИО
   (Директива за либерализация 68/363/ЕИО)Ex група 612 по ISIC: Търговия на дребно
   Изключени дейности:

               012

               Отдаване под наем на селскостопански машини

               640

               Недвижими имоти, отдаване на имоти под наем

               713

               Отдаване под наем на автомобили, файтони и коне

               718

               Отдаване под наем на железопътни локомотиви и вагони

               839

               Отдаване под наем на машини на търговски предприятия

               841

               Резервация на места в киносалони и отдаване под наем на кинематографски филми

               842

               Резервация на места в театрални салони и отдаване под наем на театрално оборудване

               843

               Отдаване под наем на лодки, велосипеди, игрални автомати с монети за игри на щастието или на основата на умения

               853

               Отдаване под наем на мебелирани стаи

               854

               Отдаване под наем на изпрано спално бельо

               859

               Отдаване под наем на дрехи

         3   Директива 68/368/ЕИО
   ex главна група 85 по ISIC:

               1.

               Ресторанти, кафенета, таверни и други места за обществено хранене (група 852 по ISIC)

               2.

               Хотели, квартири, къмпинги и други места за настаняване (група 853 по ISIC)

         4   Директива 75/368/ЕИО (член 7)

               ex 62

               Банки и други финансови институции

               ex 620

               Закупуване на патенти и лицензиране на дружества

               ex 71

               Транспорт

               ex 713

               Пътнически шосеен транспорт, с изключение на транспорта с моторни превозни средства

               ex 719

               Транспортиране по тръбопроводи на течни въглеводороди и други течни химически продукти

               ex 82

               Обществени услуги

               827

               Библиотеки, музеи, ботанически и зоологически градини

               ex 84

               Развлекателни услуги

               843

               Услуги, свързани с отдиха, които не са класифицирани другаде:

                           —

                           спортни дейности (спортни игрища, организиране на спортни срещи и т.н.), с изключение на дейността на спортни инструктори

                           —

                           игри (състезателни конюшни, зони за игри, хиподруми и т.н.)

                           —

                           други развлекателни дейности (циркове, увеселителни паркове и други забавления)

               ex 85

               Лични услуги

               ex 851

               Домашни услуги

               ex 855

               Козметични салони и услуги на маникюристи, с изключение на педикюристи и училища за подготовка на професионални козметици и фризьори

               ex 859

               Лични услуги, които не са класифицирани другаде, с изключение на спортни и медицински масажисти и планински водачи, разделени в следните групи:

                           —

                           дезинфекциране и борба с вредители

                           —

                           отдаване на дрехи под наем и складова дейност

                           —

                           бюра за организиране на сватби и подобни услуги

                           —

                           астрология, гадателство и подобни

                           —

                           санитарни услуги и свързани с тях дейности

                           —

                           погребални услуги и поддръжка на гробища

                           —

                           куриери и преводач-екскурзоводи

         5   Директива 75/369/ЕИО (член 5)
   Следните пътнически търговски дейности:

               а)

               покупко-продажба на стоки:

                           —

                           от пътуващи търговци, улични или амбулантни търговци (ex група 612 по ISIC);

                           —

                           в покрити пазари, извън постоянно действащите и в открити пазари;

               б)

               дейности, обхванати от вече приети преходни мерки, които изрично изключват или не посочват пътническото търговско извършване на такива дейности.

         6   Директива 70/523/EИО
   Професионални дейности на самостоятелно заети лица в търговията на едро с въглища и професионални дейности на посредници в търговията с въглища (ex група 6112, номенклатура по ISIC)
   7   Директива 82/470/ЕИО (член 6, параграф 2)
   (Дейности, изброени в член 2, буква А, в) и д), буква Б, б), буква В и буква Г)
   Тези дейности включват по-конкретно:

               —

               наемане на железопътни вагони за превоз на хора или стоки;

               —

               посредническа дейност при покупко-продажбата или наемането на кораби;

               —

               организиране, договаряне и сключване на договори за превоз на емигранти;

               —

               получаване на всякакви депозирани предмети и стоки за сметка на депозанта под митнически контрол или извън него в складове, универсални магазини, мебелни депа, хладилни складове, силози и т.н.;

               —

               предоставяне на депозанта на разписка за депозираните предмети или стоки;

               —

               предоставяне на помещения за гледане, фураж и огради при продажба на временно настанен добитък в очакване на продажба или при транзитно прехвърляне от или до пазара;

               —

               извършване на проверка или технически преглед на моторни превозни средства;

               —

               измерване, претегляне и еталониране на стоки.

         ПРИЛОЖЕНИЕ V
   Признаване въз основа на координирането на минималните квалификационни изисквания
   V.1.   ЛЕКАР
   5.1.1.   Удостоверения за професионална квалификация за базово обучение по медицина

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който присъжда квалификацията

               Свидетелство, което придружава удостоверението

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Diploma van artsDiplôme de docteur en médecine

                           —

                           Les universitésDe universiteiten

                           —

                           Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté françaiseDe bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap

               20 декември 1976 г.

               Česká republika

               Diplom o ukončení studia ve studijním programu všeobecné lékařství (doktor medicíny, MUDr.)

               Lékářská fakulta univerzity v České republice

                           —

                           Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

               1 май 2004 г.

               Danmark

               Bevis for bestået lægevidenska belig embedseksamen

               Medicinsk universitetsfakultet

                           —

                           Autorisation som læge, udstedt af Sundhedsstyrelsen og

                           —

                           Tilladelse til selvstændigt virke som læge (dokumentation for gennemført praktisk uddannelse), udstedt af Sundhedsstyrelsen

               20 декември 1976 г.

               Deutschland

                           —

                           Zeugnis über die Ärztliche Prüfung

                           —

                           Zeugnis über die Ärztliche Staatsprüfung und Zeugnis über die Vorbereitungszeit als Medizinalassistent, soweit diese nach den deutschen Rechtsvorschriften noch für den Abschluss der ärztlichen Ausbildung vorgesehen war

               Zuständige Behörden

               20 декември 1976 г.

               Eesti

               Diplom arstiteaduse õppekava läbimise kohta

               Tartu Ülikool

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Πτυχίο Iατρικής

                           —

                           Iατρική Σχολή Πανεπιστημίου,

                           —

                           Σχολή Επιστημών Υγείας, Τμήμα Iατρικής Πανεπιστημίου

               1 януари 1981 г.

               España

               Título de Licenciado en Medicina y Cirugía

                           —

                           Ministerio de Educación y Cultura

                           —

                           El rector de una Universidad

               1 януари 1986 г.

               France

               Diplôme d′Etat de docteur en médecine

               Universités

               20 декември 1976 г.

               Ireland

               Primary qualification

               Competent examining body

               Certificate of experience

               20 декември 1976 г.

               Italia

               Diploma di laurea in medicina e chirurgia

               Università

               Diploma di abilitazione all′esercizio della medicina e chirurgia

               20 декември 1976 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Εγγραφής Ιατρού

               Ιατρικό Συμβούλιο

               1 май 2004 г.

               Latvija

               ārsta diploms

               Universitātes tipa augstskola

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo kvalifikaciją

               Universitetas

               Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo profesinę kvalifikaciją

               1 май 2004 г.

               Luxembourg

               Diplôme d'Etat de docteur en médecine, chirurgie et accouchements,

               Jury d′examen d′Etat

               Certificat de stage

               20 декември 1976 г.

               Magyarország

               Általános orvos oklevél (doctor medicinae univer- sae, röv.: dr. med. univ.)

               Egyetem

               1 май 2004 г.

               Malta

               Lawrja ta′ Tabib tal-Medi- ċina u l-Kirurġija

               Universita „ta′ Malta“

               Ċertifikat ta′ reġistrazzjoni maħruġ mill-Kunsill Mediku

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd artsexamen

               Faculteit Geneeskunde

               20 декември 1976 г.

               Österreich

                           1.

                           Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.)

                           1.

                           Medizinische Fakultät einer Universität

               1 януари 1994 г.

                           2.

                           Diplom über die spezifische Ausbildung zum Arzt für Allgemeinmedizin bzw. Facharztdiplom

                           2.

                           Österreichische Ärztekammer

               Polska

               Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku lekarskim z tytułem „lekarza“

                           1.

                           Akademia Medyczna

                           2.

                           Uniwersytet Мedyczny

                           3.

                           Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

               Lekarski Egzamin Państwowy

               1 май 2004 г.

               Portugal

               Carta de Curso de licenciatura em medicina

               Universidades

               Diploma comprovativo da conclusão do internato geral emitido pelo Ministério da Saúde

               1 януари 1986 г.

               Slovenija

               Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor medicine/doktorica medicine“

               Univerza

               1 май 2004 г.

               Slovensko

               Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor medicíny“ („MUDr.“)

               Vysoká škola

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Lääketieteen lisensiaatin tutkinto/Medicine licentiatexamen

                           —

                           Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                           —

                           Kuopion yliopisto

                           —

                           Oulun yliopisto

                           —

                           Tampereen yliopisto

                           —

                           Turun yliopisto

               Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Examenbevis om tilläggsutbildning för läkare inom primärvården

               1 януари 1994 г.

               Sverige

               Läkarexamen

               Universitet

               Bevis om praktisk utbildning som utfärdas av Socialstyrelsen

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

               Primary qualification

               Competent examining body

               Certificate of experience

               20 декември 1976 г.

         5.1.2.   Удостоверения за професионална квалификация на лекари специалисти

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който присъжда квалификацията

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Bijzondere beroepstitel van geneesheer-specialistTitre professionnel particulier de médecin spécialiste

               Minister bevoegd voor VolksgezondheidMinistre de la Santé publique

               20 декември 1976 г.

               Česká republika

               Diplom o specializaci

               Ministerstvo zdravotnictví

               1 май 2004 г.

               Danmark

               Bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge

               Sundhedsstyrelsen

               20 декември 1976 г.

               Deutschland

               Fachärztliche Anerkennung

               Landesärztekammer

               20 декември 1976 г.

               Eesti

               Residentuuri lõputunnistus eriarstiabi erialal

               Tartu Ülikool

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Τίτλος Iατρικής Ειδικότητας

                           1.

                           Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση

               1 януари 1981 г.

                           2.

                           Νομαρχία

               España

               Título de Especialista

               Ministerio de Educación y Cultura

               1 януари 1986 г.

               France

                           1.

                           Certificat d′études spéciales de médecine

                           1.

                           Universités

               20 декември 1976 г.

                           2.

                           Attestation de médecin spécialiste qualifié

                           2.

                           Conseil de l′Ordre des médecins

                           3.

                           Certificat d′études spéciales de médecine

                           3.

                           Universités

                           4.

                           Diplôme d′études spécialisées ou spécialisation complémentaire qualifiante de médecine

                           4.

                           Universités

               Ireland

               Certificate of Specialist doctor

               Competent authority

               20 декември 1976 г.

               Italia

               Diploma di medico specialista

               Università

               20 декември 1976 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Αναγνώρισης Ειδικότητας

               Ιατρικό Συμβούλιο

               1 май 2004 г.

               Latvija

               „Sertifikāts“ — kompetentu iestāžu izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu specialitātē

               Latvijas Ārstu biedrība
               Latvijas Ārstniecības personu profesionālo organizāciju savienība

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto profesinę kvalifikaciją

               Universitetas

               1 май 2004 г.

               Luxembourg

               Certificat de médecin spécialiste

               Ministre de la Santé publique

               20 декември 1976 г.

               Magyarország

               Szakorvosi bizonyítvány

               Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

               1 май 2004 г.

               Malta

               Ċertifikat ta′ Speċjalista Mediku

               Kumitat ta′ Approvazzjoni dwar Speċjalisti

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Bewijs van inschrijving in een Specialistenregister

                           —

                           Medisch Specialisten Registratie Commissie (MSRC) van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                           —

                           Sociaal-Geneeskundigen Registratie Commissie van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

               20 декември 1976 г.

               Österreich

               Facharztdiplom

               Österreichische Ärztekammer

               1 януари 1994 г.

               Polska

               Dyplom uzyskania tytułu specjalisty

               Centrum Egzaminów Medycznych

               1 май 2004 г.

               Portugal

                           1.

                           Grau de assistente

                           1.

                           Ministério da Saúde

               1 януари 1986 г.

                           2.

                           Titulo de especialista

                           2.

                           Ordem dos Médicos

               Slovenija

               Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu

                           1.

                           Ministrstvo za zdravje

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Zdravniška zbornica Slovenije

               Slovensko

               Diplom o špecializácii

               Slovenská zdravotnícka univerzita

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Erikoislääkärin tutkinto/Specialläkarexamen

                           1.

                           Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

               1 януари 1994 г.

                           2.

                           Kuopion yliopisto

                           3.

                           Oulun yliopisto

                           4.

                           Tampereen yliopisto

                           5.

                           Turun yliopisto

               Sverige

               Bevis om specialkompetens som läkare, utfärdat av Socialstyrelsen

               Socialstyrelsen

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

               Certificate of Completion of specialist training

               Competent authority

               20 декември 1976 г.

         5.1.3.   Наименования на специализираното обучение по медицина

               Страна

               Анестезиология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Обща хирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Anesthésie-réanimationAnesthesie reanimatie

               ChirurgieHeelkunde

               Česká republika

               Anesteziologie a resuscitace

               Chirurgie

               Danmark

               Anæstesiologi

               Kirurgi elsler kirurgiske sygdomme

               Deutschland

               Anästhesiologie

               (Allgemeine) Chirurgie

               Eesti

               Anestesioloogia

               Üldkirurgia

               Ελλάς

               Αναισθησιολογία

               Χειρουργική

               España

               Anestesiología y Reanimación

               Cirugía general y del aparato digestivo

               France

               Anesthésiologie-Réanimation chirurgicale

               Chirurgie générale

               Ireland

               Anaesthesia

               General surgery

               Italia

               Anestesia e rianimazione

               Chirurgia generale

               Κύπρος

               Αναισθησιολογία

               Γενική Χειρουργική

               Latvija

               Anestezioloģija un reanimatoloģija

               Ķirurģija

               Lietuva

               Anesteziologija reanimatologija

               Chirurgija

               Luxembourg

               Anesthésie-réanimation

               Chirurgie générale

               Magyarország

               Aneszteziológia és intenzív terápia

               Sebészet

               Malta

               Anesteżija u Kura Intensiva

               Kirurġija Ġenerali

               Nederland

               Anesthesiologie

               Heelkunde

               Österreich

               Anästhesiologie und Intensivmedizin

               Chirurgie

               Polska

               Anestezjologia i intensywna terapia

               Chirurgia ogólna

               Portugal

               Anestesiologia

               Cirurgia geral

               Slovenija

               Anesteziologija, reanimatologija in perioperativna intenzivna medicina

               Splošna kirurgija

               Slovensko

               Anestéziológia a intenzívna medicína

               Chirurgia

               Suomi/Finland

               Anestesiologia ja tehohoito/Anestesiologi och intensivvård

               Yleiskirurgia/Allmän kirurgi

               Sverige

               Anestesi och intensivvård

               Kirurgi

               United Kingdom

               Anaesthetics

               General surgery

               Страна

               Неврохирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Акушерство и гинекология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Neurochirurgie

               Gynécologie — obstétriqueGynaecologie en verloskunde

               Česká republika

               Neurochirurgie

               Gynekologie a porodnictví

               Danmark

               Neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme

               Gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme og fødselshjælp

               Deutschland

               Neurochirurgie

               Frauenheilkunde und Geburtshilfe

               Eesti

               Neurokirurgia

               Sünnitusabi ja günekoloogia

               Ελλάς

               Νευροχειρουργική

               Μαιευτική-Γυναικολογία

               España

               Neurocirugía

               Obstetricia y ginecología

               France

               Neurochirurgie

               Gynécologie — obstétrique

               Ireland

               Neurosurgery

               Obstetrics and gynaecology

               Italia

               Neurochirurgia

               Ginecologia e ostetricia

               Κύπρος

               Νευροχειρουργική

               Μαιευτική — Γυναικολογία

               Latvija

               Neiroķirurģija

               Ginekoloģija un dzemdniecība

               Lietuva

               Neurochirurgija

               Akušerija ginekologija

               Luxembourg

               Neurochirurgie

               Gynécologie — obstétrique

               Magyarország

               Idegsebészet

               Szülészet-nőgyógyászat

               Malta

               Newrokirurġija

               Ostetriċja u Ġinekoloġija

               Nederland

               Neurochirurgie

               Verloskunde en gynaecologie

               Österreich

               Neurochirurgie

               Frauenheilkunde und Geburtshilfe

               Polska

               Neurochirurgia

               Położnictwo i ginekologia

               Portugal

               Neurocirurgia

               Ginecologia e obstetricia

               Slovenija

               Nevrokirurgija

               Ginekologija in porodništvo

               Slovensko

               Neurochirurgia

               Gynekológia a pôrodníctvo

               Suomi/Finland

               Neurokirurgia/Neurokirurgi

               Naistentaudit ja synnytykset/Kvinnosjukdomar och förlossningar

               Sverige

               Neurokirurgi

               Obstetrik och gynekologi

               United Kingdom

               Neurosurgery

               Obstetrics and gynaecology

               Страна

               Обща медицина (вътрешни болести)
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Офталмология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Médecine interneInwendige geneeskunde

               OphtalmologieOftalmologie

               Česká republika

               Vnitřní lékařství

               Oftalmologie

               Danmark

               Intern medicin

               Oftalmologi eller øjensygdomme

               Deutschland

               Innere Medizin

               Augenheilkunde

               Eesti

               Sisehaigused

               Oftalmoloogia

               Ελλάς

               Παθολογία

               Οφθαλμολογία

               España

               Medicina interna

               Oftalmología

               France

               Médecine interne

               Ophtalmologie

               Ireland

               General medicine

               Ophthalmic surgery

               Italia

               Medicina interna

               Oftalmologia

               Κύπρος

               Παθολογία

               Οφθαλμολογία

               Latvija

               Internā medicīna

               Oftalmoloģija

               Lietuva

               Vidaus ligos

               Oftalmologija

               Luxembourg

               Médecine interne

               Ophtalmologie

               Magyarország

               Belgyógyászat

               Szemészet

               Malta

               Mediċina Interna

               Oftalmoloġija

               Nederland

               Interne geneeskunde

               Oogheelkunde

               Österreich

               Innere Medizin

               Augenheilkunde und Optometrie

               Polska

               Choroby wewnętrzne

               Okulistyka

               Portugal

               Medicina interna

               Oftalmologia

               Slovenija

               Interna medicina

               Oftalmologija

               Slovensko

               Vnútorné lekárstvo

               Oftalmológia

               Suomi/Finland

               Sisätaudit/Inre medicin

               Silmätaudit/Ögonsjukdomar

               Sverige

               Internmedicin

               Ögonsjukdomar (oftalmologi)

               United Kingdom

               General (internal) medicine

               Ophthalmology

               Страна

               Оториноларингология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Педиатрия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Oto-rhino-laryngologieOtorhinolaryngologie

               PédiatriePediatrie

               Česká republika

               Otorinolaryngologie

               Dětské lékařství

               Danmark

               Oto-rhino-laryngologi eller øre-næse-halssygdomme

               Pædiatri eller sygdomme hos børn

               Deutschland

               Hals-Nasen-Ohrenheilkunde

               Kinder- und Jugendmedizin

               Eesti

               Otorinolarüngoloogia

               Pediaatria

               Ελλάς

               Ωτορινολαρυγγολογία

               Παιδιατρική

               España

               Otorrinolaringología

               Pediatría y sus áreas específicas

               France

               Oto-rhino-laryngologie

               Pédiatrie

               Ireland

               Otolaryngology

               Paediatrics

               Italia

               Otorinolaringoiatria

               Pédiatria

               Κύπρος

               Ωτορινολαρυγγολογία

               Παιδιατρική

               Latvija

               Otolaringoloģija

               Pediatrija

               Lietuva

               Otorinolaringologija

               Vaikų ligos

               Luxembourg

               Oto-rhino-laryngologie

               Pédiatrie

               Magyarország

               Fül-orr-gégegyógyászat

               Csecsemő- és gyermekgyógyászat

               Malta

               Otorinolaringoloġija

               Pedjatrija

               Nederland

               Keel-, neus- en oorheelkunde

               Kindergeneeskunde

               Österreich

               Hals-, Nasen- und Ohrenkrankheiten

               Kinder- und Jugendheilkunde

               Polska

               Otorynolaryngologia

               Pediatria

               Portugal

               Otorrinolaringologia

               Pediatria

               Slovenija

               Otorinolaringológija

               Pediatrija

               Slovensko

               Otorinolaryngológia

               Pediatria

               Suomi/Finland

               Korva-, nenä- ja kurkkutaudit/Öron-, näs- och halssjukdomar

               Lastentaudit/Barnsjukdomar

               Sverige

               Öron-, näs- och halssjukdomar (oto-rhino-laryngologi)

               Barn- och ungdomsmedicin

               United Kingdom

               Otolaryngology

               Paediatrics

               Страна

               Дихателна медицина
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Урология
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Pneumologie

               Urologie

               Česká republika

               Tuberkulóza a respirační nemoci

               Urologie

               Danmark

               Medicinske lungesygdomme

               Urologi eller urinvejenes kirurgiske sygdomme

               Deutschland

               Pneumologie

               Urologie

               Eesti

               Pulmonoloogia

               Uroloogia

               Ελλάς

               Φυματιoλoγία- Πvευμovoλoγία

               Ουρoλoγία

               España

               Neumología

               Urología

               France

               Pneumologie

               Urologie

               Ireland

               Respiratory medicine

               Urology

               Italia

               Malattie dell'apparato respiratorio

               Urologia

               Κύπρος

               Πνευμονολογία — Φυματιολογία

               Ουρολογία

               Latvija

               Ftiziopneimonoloģija

               Uroloģija

               Lietuva

               Pulmonologija

               Urologija

               Luxembourg

               Pneumologie

               Urologie

               Magyarország

               Tüdőgyógyászat

               Urológia

               Malta

               Mediċina Respiratorja

               Uroloġija

               Nederland

               Longziekten en tuberculose

               Urologie

               Österreich

               Lungenkrankheiten

               Urologie

               Polska

               Choroby płuc

               Urologia

               Portugal

               Pneumologia

               Urologia

               Slovenija

               Pnevmologija

               Urologija

               Slovensko

               Pneumológia a ftizeológia

               Urológia

               Suomi/Finland

               Keuhkosairaudet ja allergologia/Lungsjukdomar och allergologi

               Urologia/Urologi

               Sverige

               Lungsjukdomar (pneumologi)

               Urologi

               United Kingdom

               Respiratory medicine

               Urology

               Страна

               Ортопедия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Патоанатомия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Chirurgie orthopédiqueOrthopedische heelkunde

               Anatomie pathologiquePathologische anatomie

               Česká republika

               Ortopedie

               Patologická anatomie

               Danmark

               Ortopædisk kirurgi

               Patologisk anatomi eller vævs- og celleundersøgelser

               Deutschland

               Orthopädie (und Unfallchirurgie)

               Pathologie

               Eesti

               Ortopeedia

               Patoloogia

               Ελλάς

               Ορθοπεδική

               Παθολογική Ανατομική

               España

               Cirugía ortopédica y traumatología

               Anatomía patológica

               France

               Chirurgie orthopédique et traumatologie

               Anatomie et cytologie pathologiques

               Ireland

               Trauma and orthopaedic surgery

               Morbid anatomy and histopathology

               Italia

               Ortopedia e traumatologia

               Anatomia patologica

               Κύπρος

               Ορθοπεδική

               Παθολογοανατομία — Ιστολογία

               Latvija

               Traumatoloģija un ortopēdija

               Patoloģija

               Lietuva

               Ortopedija traumatologija

               Patologija

               Luxembourg

               Orthopédie

               Anatomie pathologique

               Magyarország

               Ortopédia

               Patológia

               Malta

               Kirurġija Ortopedika

               Istopatoloġija

               Nederland

               Orthopedie

               Pathologie

               Österreich

               Orthopädie und Orthopädische Chirurgie

               Pathologie

               Polska

               Ortopedia i traumatologia narządu ruchu

               Patomorfologia

               Portugal

               Ortopedia

               Anatomia patologica

               Slovenija

               Ortopedska kirurgija

               Anatomska patologija in citopatologija

               Slovensko

               Ortopédia

               Patologická anatómia

               Suomi/Finland

               Ortopedia ja traumatologia/Ortopedi och traumatologi

               Patologia/Patologi

               Sverige

               Ortopedi

               Klinisk patologi

               United Kingdom

               Trauma and orthopaedic surgery

               Histopathology

               Страна

               Неврология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Психиатрия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Neurologie

               Psychiatrie de l'adulteVolwassen psychiatrie

               Česká republika

               Neurologie

               Psychiatrie

               Danmark

               Neurologi eller medicinske nervesygdomme

               Psykiatri

               Deutschland

               Neurologie

               Psychiatrie und Psychotherapie

               Eesti

               Neuroloogia

               Psühhiaatria

               Ελλάς

               Νευρoλoγία

               Ψυχιατρική

               España

               Neurología

               Psiquiatría

               France

               Neurologie

               Psychiatrie

               Ireland

               Neurology

               Psychiatry

               Italia

               Neurologia

               Psichiatria

               Κύπρος

               Νευρολογία

               Ψυχιατρική

               Latvija

               Neiroloģija

               Psihiatrija

               Lietuva

               Neurologija

               Psichiatrija

               Luxembourg

               Neurologie

               Psychiatrie

               Magyarország

               Neurológia

               Pszichiátria

               Malta

               Newroloġija

               Psikjatrija

               Nederland

               Neurologie

               Psychiatrie

               Österreich

               Neurologie

               Psychiatrie

               Polska

               Neurologia

               Psychiatria

               Portugal

               Neurologia

               Psiquiatria

               Slovenija

               Nevrologija

               Psihiatrija

               Slovensko

               Neurológia

               Psychiatria

               Suomi/Finland

               Neurologia/Neurologi

               Psykiatria/Psykiatri

               Sverige

               Neurologi

               Psykiatri

               United Kingdom

               Neurology

               General psychiatry

               Страна

               Диагностична радиология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Радиотерапия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               RadiodiagnosticRöntgendiagnose

               Radiothérapie-oncologieRadiotherapie-oncologie

               Česká republika

               Radiologie a zobrazovací metody

               Radiační onkologie

               Danmark

               Diagnostik radiologi eller røntgenundersøgelse

               Onkologi

               Deutschland

               (Diagnostische) Radiologie

               Strahlentherapie

               Eesti

               Radioloogia

               Onkoloogia

               Ελλάς

               Ακτιvoδιαγvωστική

               Ακτιvoθεραπευτική — Ογκολογία

               España

               Radiodiagnóstico

               Oncología radioterápica

               France

               Radiodiagnostic et imagerie médicale

               Oncologie radiothérapique

               Ireland

               Diagnostic radiology

               Radiation oncology

               Italia

               Radiodiagnostica

               Radioterapia

               Κύπρος

               Ακτινολογία

               Ακτινοθεραπευτική Ογκολογία

               Latvija

               Diagnostiskā radioloģija

               Terapeitiskā radioloģija

               Lietuva

               Radiologija

               Onkologija radioterapija

               Luxembourg

               Radiodiagnostic

               Radiothérapie

               Magyarország

               Radiológia

               Sugárterápia

               Malta

               Radjoloġija

               Onkoloġija u Radjoterapija

               Nederland

               Radiologie

               Radiotherapie

               Österreich

               Medizinische Radiologie-Diagnostik

               Strahlentherapie - Radioonkologie

               Polska

               Radiologia i diagnostyka obrazowa

               Radioterapia onkologiczna

               Portugal

               Radiodiagnóstico

               Radioterapia

               Slovenija

               Radiologija

               Radioterapija in onkologija

               Slovensko

               Rádiológia

               Radiačná onkológia

               Suomi/Finland

               Radiologia/Radiologi

               Syöpätaudit/Cancersjukdomar

               Sverige

               Medicinsk radiologi

               Tumörsjukdomar (allmän onkologi)

               United Kingdom

               Clinical radiology

               Clinical oncology

               Страна

               Пластична хирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Клинична биология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétiquePlastische, reconstructieve en esthetische heelkunde

               Biologie cliniqueKlinische biologie

               Česká republika

               Plastická chirurgie

               Danmark

               Plastikkirurgi

               Deutschland

               Plastische (und Ästhetische) Chirurgie

               Eesti

               Plastika- ja rekonstruktiivkirurgia

               Laborimeditsiin

               Ελλάς

               Πλαστική Χειρoυργική

               Χειρουργική Θώρακος

               España

               Cirugía plástica, estética y reparadora

               Análisis clínicos

               France

               Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique

               Biologie médicale

               Ireland

               Plastic surgery

               Italia

               Chirurgia plastica e ricostruttiva

               Patologia clinica

               Κύπρος

               Πλαστική Χειρουργική

               Latvija

               Plastiskā ķirurģija

               Lietuva

               Plastinė ir rekonstrukcinė chirurgija

               Laboratorinė medicina

               Luxembourg

               Chirurgie plastique

               Biologie clinique

               Magyarország

               Plasztikai (égési) sebészet

               Orvosi laboratóriumi diagnosztika

               Malta

               Kirurġija Plastika

               Nederland

               Plastische Chirurgie

               Österreich

               Plastische Chirurgie

               Medizinische Biologie

               Polska

               Chirurgia plastyczna

               Diagnostyka laboratoryjna

               Portugal

               Cirurgia plástica e reconstrutiva

               Patologia clínica

               Slovenija

               Plastična, rekonstrukcijska in estetska kirurgija

               Slovensko

               Plastická chirurgia

               Laboratórna medicína

               Suomi/Finland

               Plastiikkakirurgia/Plastikkirurgi

               Sverige

               Plastikkirurgi

               United Kingdom

               Plastic surgery

               Страна

               Микробиология-бактериология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Биохимия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Lékařská mikrobiologie

               Klinická biochemie

               Danmark

               Klinisk mikrobiologi

               Klinisk biokemi

               Deutschland

               Mikrobiologie (Virologie) und Infektionsepidemiologie

               Laboratoriumsmedizin

               Eesti

               Ελλάς

                           1.

                           Iατρική Βιoπαθoλoγία

                           2.

                           Μικρoβιoλoγία

               España

               Microbiología y parasitología

               Bioquímica clínica

               France

               Ireland

               Microbiology

               Chemical pathology

               Italia

               Microbiologia e virologia

               Biochimica clinica

               Κύπρος

               Μικροβιολογία

               Latvija

               Mikrobioloģija

               Lietuva

               Luxembourg

               Microbiologie

               Chimie biologique

               Magyarország

               Orvosi mikrobiológia

               Malta

               Mikrobijoloġija

               Patoloġija Kimika

               Nederland

               Medische microbiologie

               Klinische chemie

               Österreich

               Hygiene und Mikrobiologie

               Medizinische und Chemische Labordiagnostik

               Polska

               Mikrobiologia lekarska

               Portugal

               Slovenija

               Klinična mikrobiologija

               Medicinska biokemija

               Slovensko

               Klinická mikrobiológia

               Klinická biochémia

               Suomi/Finland

               Kliininen mikrobiologia/Klinisk mikrobiologi

               Kliininen kemia/Klinisk kemi

               Sverige

               Klinisk bakteriologi

               Klinisk kemi

               United Kingdom

               Medical microbiology and virology

               Chemical pathology

               Страна

               Имунология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Гръдна хирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Chirurgie thoraciqueHeelkunde op de thorax (1)

               Česká republika

               Alergologie a klinická imunologie

               Kardiochirurgie

               Danmark

               Klinisk immunologi

               Thoraxkirurgi eller brysthulens kirurgiske sygdomme

               Deutschland

               Thoraxchirurgie

               Eesti

               Torakaalkirurgia

               Ελλάς

               Χειρουργική Θώρακος

               España

               Immunología

               Cirugía torácica

               France

               Chirurgie thoracique et cardiovasculaire

               Ireland

               Immunology (clinical and laboratory)

               Thoracic surgery

               Italia

               Chirurgia toracica; Cardiochirurgia

               Κύπρος

               Ανοσολογία

               Χειρουργική Θώρακος

               Latvija

               Imunoloģija

               Torakālā ķirurģija

               Lietuva

               Krūtinės chirurgija

               Luxembourg

               Immunologie

               Chirurgie thoracique

               Magyarország

               Allergológia és klinikai immunológia

               Mellkassebészet

               Malta

               Immunoloġija

               Kirurġija Kardjo-Toraċika

               Nederland

               Cardio-thoracale chirurgie

               Österreich

               Immunologie

               Polska

               Immunologia kliniczna

               Chirurgia klatki piersiowej

               Portugal

               Cirurgia cardiotorácica

               Slovenija

               Torakalna kirurgija

               Slovensko

               Klinická imunológia a alergológia

               Hrudníková chirurgia

               Suomi/Finland

               Sydän-ja rintaelinkirurgia/Hjärt- och thoraxkirurgi

               Sverige

               Klinisk immunologi

               Thoraxkirurgi

               United Kingdom

               Immunology

               Cardo-thoracic surgery

               Страна

               Детска хирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Съдова хирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Chirurgie des vaisseauxBloedvatenheelkunde (2)

               Česká republika

               Dětská chirurgie

               Cévní chirurgie

               Danmark

               Karkirurgi eller kirurgiske blodkarsygdomme

               Deutschland

               Kinderchirurgie

               Gefäßchirurgie

               Eesti

               Lastekirurgia

               Kardiovaskulaarkirurgia

               Ελλάς

               Χειρoυργική Παίδωv

               Αγγειoχειρoυργική

               España

               Cirugía pediátrica

               Angiología y cirugía vascular

               France

               Chirurgie infantile

               Chirurgie vasculaire

               Ireland

               Paediatric surgery

               Italia

               Chirurgia pediatrica

               Chirurgia vascolare

               Κύπρος

               Χειρουργική Παίδων

               Χειρουργική Αγγείων

               Latvija

               Bērnu ķirurģija

               Asinsvadu ķirurģija

               Lietuva

               Vaikų chirurgija

               Kraujagyslių chirurgija

               Luxembourg

               Chirurgie pédiatrique

               Chirurgie vasculaire

               Magyarország

               Gyermeksebészet

               Érsebészet

               Malta

               Kirurgija Pedjatrika

               Kirurġija Vaskolari

               Nederland

               Österreich

               Kinderchirurgie

               Polska

               Chirurgia dziecięca

               Chirurgia naczyniowa

               Portugal

               Cirurgia pediátrica

               Cirurgia vascular

               Slovenija

               Kardiovaskularna kirurgija

               Slovensko

               Detská chirurgia

               Cievna chirurgia

               Suomi/Finland

               Lastenkirurgia/Barnkirurgi

               Verisuonikirurgia/Kärlkirurgi

               Sverige

               Barn- och ungdomskirurgi

               United Kingdom

               Paediatric surgery

               Страна

               Кардиология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Гастроентерология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Cardiologie

               Gastro-entérologieGastroenterologie

               Česká republika

               Kardiologie

               Gastroenterologie

               Danmark

               Kardiologi

               Medicinsk gastroenterologi eller medicinske mavetarmsygdomme

               Deutschland

               Innere Medizin und Schwerpunkt Kardiologie

               Innere Medizin und Schwerpunkt Gastroenterologie

               Eesti

               Kardioloogia

               Gastroenteroloogia

               Ελλάς

               Καρδιoλoγία

               Γαστρεvτερoλoγία

               España

               Cardiología

               Aparato digestivo

               France

               Pathologie cardio-vasculaire

               Gastro-entérologie et hépatologie

               Ireland

               Cardiology

               Gastro-enterology

               Italia

               Cardiologia

               Gastroenterologia

               Κύπρος

               Καρδιολογία

               Γαστρεντερολογία

               Latvija

               Kardioloģija

               Gastroenteroloģija

               Lietuva

               Kardiologija

               Gastroenterologija

               Luxembourg

               Cardiologie et angiologie

               Gastro-enterologie

               Magyarország

               Kardiológia

               Gasztroenterológia

               Malta

               Kardjoloġija

               Gastroenteroloġija

               Nederland

               Cardiologie

               Leer van maag-darm-leverziekten

               Österreich

               Polska

               Kardiologia

               Gastrenterologia

               Portugal

               Cardiologia

               Gastrenterologia

               Slovenija

               Gastroenterologija

               Slovensko

               Kardiológia

               Gastroenterológia

               Suomi/Finland

               Kardiologia/Kardiologi

               Gastroenterologia/Gastroenterologi

               Sverige

               Kardiologi

               Medicinsk gastroenterologi och hepatologi

               United Kingdom

               Cardiology

               Gastro-enterology

               Страна

               Ревматология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Обща хематология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Rhumathologiereumatologie

               Česká republika

               Revmatologie

               Hematologie a transfúzní lékařství

               Danmark

               Reumatologi

               Hæmatologi eller blodsygdomme

               Deutschland

               Innere Medizin und Schwerpunkt Rheumatologie

               Innere Medizin und Schwerpunkt Hämatologie und Onkologie

               Eesti

               Reumatoloogia

               Hematoloogia

               Ελλάς

               Ρευματολογία

               Αιματολογία

               España

               Reumatología

               Hematología y hemoterapia

               France

               Rhumatologie

               Ireland

               Rheumatology

               Haematology (clinical and laboratory)

               Italia

               Reumatologia

               Ematologia

               Κύπρος

               Ρευματολογία

               Αιματολογία

               Latvija

               Reimatoloģija

               Hematoloģija

               Lietuva

               Reumatologija

               Hematologija

               Luxembourg

               Rhumatologie

               Hématologie

               Magyarország

               Reumatológia

               Haematológia

               Malta

               Rewmatoloġija

               Ematoloġija

               Nederland

               Reumatologie

               Österreich

               Polska

               Reumatologia

               Hematologia

               Portugal

               Reumatologia

               Imuno-hemoterapia

               Slovenija

               Slovensko

               Reumatológia

               Hematológia a transfúziológia

               Suomi/Finland

               Reumatologia/Reumatologi

               Kliininen hematologia/Klinisk hematologi

               Sverige

               Reumatologi

               Hematologi

               United Kingdom

               Rheumatology

               Haematology

               Страна

               Ендокринология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Психотерапия
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Médecine physique et réadaptationFysische geneeskunde en revalidatie

               Česká republika

               Endokrinologie

               Rehabilitační a fyzikální medicína

               Danmark

               Medicinsk endokrinologi eller medicinske hormonsygdomme

               Deutschland

               Innere Medizin und Schwerpunkt Endokrinologie und Diabetologie

               Physikalische und Rehabilitative Medizin

               Eesti

               Endokrinoloogia

               Taastusravi ja füsiaatria

               Ελλάς

               Εvδoκριvoλoγία

               Φυσική Iατρική και Απoκατάσταση

               España

               Endocrinología y nutrición

               Medicina física y rehabilitación

               France

               Endocrinologie, maladies métaboliques

               Rééducation et réadaptation fonctionnelles

               Ireland

               Endocrinology and diabetes mellitus

               Italia

               Endocrinologia e malattie del ricambio

               Medicina fisica e riabilitazione

               Κύπρος

               Ενδοκρινολογία

               Φυσική Ιατρική και Αποκατάσταση

               Latvija

               Endokrinoloģija

               Rehabilitoloģija Fiziskā rehabilitācija
               Fizikālā medicīna

               Lietuva

               Endokrinologija

               Fizinė medicina ir reabilitacija

               Luxembourg

               Endocrinologie, maladies du métabolisme et de la nutrition

               Rééducation et réadaptation fonctionnelles

               Magyarország

               Endokrinológia

               Fizioterápia

               Malta

               Endokrinoloġija u Dijabete

               Nederland

               Revalidatiegeneeskunde

               Österreich

               Physikalische Medizin

               Polska

               Endokrynologia

               Rehabilitacja medyczna

               Portugal

               Endocrinologia

               Fisiatria ou Medicina física e de reabilitação

               Slovenija

               Fizikalna in rehabilitacijska medicina

               Slovensko

               Endokrinológia

               Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia

               Suomi/Finland

               Endokrinologia/Endokrinologi

               Fysiatria/Fysiatri

               Sverige

               Endokrina sjukdomar

               Rehabiliteringsmedicin

               United Kingdom

               Endocrinology and diabetes mellitus

               Страна

               Невропсихиатрия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Дермато-венерология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Neuropsychiatrie (3)

               Dermato-vénéréologieDermato-venerologie

               Česká republika

               Dermatovenerologie

               Danmark

               Dermato-venerologi eller hud- og kønssygdomme

               Deutschland

               Nervenheilkunde (Neurologie und Psychiatrie)

               Haut- und Geschlechtskrankheiten

               Eesti

               Dermatoveneroloogia

               Ελλάς

               Νευρoλoγία — Ψυχιατρική

               Δερματoλoγία — Αφρoδισιoλoγία

               España

               Dermatología médico-quirúrgica y venereología

               France

               Neuropsychiatrie (4)

               Dermatologie et vénéréologie

               Ireland

               Italia

               Neuropsichiatria (5)

               Dermatologia e venerologia

               Κύπρος

               Νευρολογία — Ψυχιατρική

               Δερματολογία — Αφροδισιολογία

               Latvija

               Dermatoloģija un veneroloģija

               Lietuva

               Dermatovenerologija

               Luxembourg

               Neuropsychiatrie (6)

               Dermato-vénéréologie

               Magyarország

               Bőrgyógyászat

               Malta

               Dermato-venerejoloġija

               Nederland

               Zenuw- en zielsziekten (7)

               Dermatologie en venerologie

               Österreich

               Neurologie und Psychiatrie

               Haut- und Geschlechtskrankheiten

               Polska

               Dermatologia i wenerologia

               Portugal

               Dermatovenereologia

               Slovenija

               Dermatovenerologija

               Slovensko

               Neuropsychiatria

               Dermatovenerológia

               Suomi/Finland

               Ihotaudit ja allergologia/Hudsjukdomar och allergologi

               Sverige

               Hud- och könssjukdomar

               United Kingdom

               Страна

               Радиология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Детска психиатрия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Psychiatrie infanto-juvénileKinder- en jeugdpsychiatrie

               Česká republika

               Dětská a dorostová psychiatrie

               Danmark

               Børne- og ungdomspsykiatri

               Deutschland

               Radiologie

               Kinder- und Jugendpsychiatrie und -psychotherapie

               Eesti

               Ελλάς

               Ακτιvoλoγία — Ραδιoλoγία

               Παιδoψυχιατρική

               España

               Electrorradiología

               France

               Electro-radiologie (8)

               Pédo-psychiatrie

               Ireland

               Radiology (9)

               Child and adolescent psychiatry

               Italia

               Radiologia

               Neuropsichiatria infantile

               Κύπρος

               Παιδοψυχιατρική

               Latvija

               Bērnu psihiatrija

               Lietuva

               Vaikų ir paauglių psichiatrija

               Luxembourg

               Électroradiologie (10)

               Psychiatrie infantile

               Magyarország

               Radiológia

               Gyermek-és ifjúságpszichiátria

               Malta

               Nederland

               Radiologie (11)

               Österreich

               Radiologie

               Polska

               Psychiatria dzieci i młodzieży

               Portugal

               Radiologia

               Pedopsiquiatria

               Slovenija

               Otroška in mladostniška psihiatrija

               Slovensko

               Detská psychiatria

               Suomi/Finland

               Lastenpsykiatria/Barnpsykiatri

               Sverige

               Barn- och ungdomspsykiatri

               United Kingdom

               Child and adolescent psychiatry

               Страна

               Гериатрия
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Бъбречни заболявания
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Geriatrie

               Nefrologie

               Danmark

               Geriatri eller alderdommens sygdomme

               Nefrologi eller medicinske nyresygdomme

               Deutschland

               Innere Medizin und Schwerpunkt Nephrologie

               Eesti

               Nefroloogia

               Ελλάς

               Νεφρoλoγία

               España

               Geriatría

               Nefrología

               France

               Néphrologie

               Ireland

               Geriatric medicine

               Nephrology

               Italia

               Geriatria

               Nefrologia

               Κύπρος

               Γηριατρική

               Νεφρολογία

               Latvija

               Nefroloģija

               Lietuva

               Geriatrija

               Nefrologija

               Luxembourg

               Gériatrie

               Néphrologie

               Magyarország

               Geriátria

               Nefrológia

               Malta

               Ġerjatrija

               Nefroloġija

               Nederland

               Klinische geriatrie

               Österreich

               Polska

               Geriatria

               Nefrologia

               Portugal

               Nefrologia

               Slovenija

               Nefrologija

               Slovensko

               Geriatria

               Nefrológia

               Suomi/Finland

               Geriatria/Geriatri

               Nefrologia/Nefrologi

               Sverige

               Geriatrik

               Medicinska njursjukdomar (nefrologi)

               United Kingdom

               Geriatrics

               Renal medicine

               Страна

               Заразни болести
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Социална медицина
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Infekční lékařství

               Hygiena a epidemiologie

               Danmark

               Infektionsmedicin

               Samfundsmedicin

               Deutschland

               Öffentliches Gesundheitswesen

               Eesti

               Infektsioonhaigused

               Ελλάς

               Κοινωνική Iατρική

               España

               Medicina preventiva y salud pública

               France

               Santé publique et médecine sociale

               Ireland

               Infectious diseases

               Public health medicine

               Italia

               Malattie infettive

               Igiene e medicina preventiva

               Κύπρος

               Λοιμώδη Νοσήματα

               Υγειονολογία/Κοινοτική Ιατρική

               Latvija

               Infektoloģija

               Lietuva

               Infektologija

               Luxembourg

               Maladies contagieuses

               Santé publique

               Magyarország

               Infektológia

               Megelőző orvostan és népegészségtan

               Malta

               Mard Infettiv

               Saħħa Pubblika

               Nederland

               Maatschappij en gezondheid

               Österreich

               Sozialmedizin

               Polska

               Choroby zakaźne

               Zdrowie publiczne, epidemiologia

               Portugal

               Infecciologia

               Saúde pública

               Slovenija

               Infektologija

               Javno zdravje

               Slovensko

               Infektológia

               Verejné zdravotníctvo

               Suomi/Finland

               Infektiosairaudet/Infektionssjukdomar

               Terveydenhuolto/Hälsovård

               Sverige

               Infektionssjukdomar

               Socialmedicin

               United Kingdom

               Infectious diseases

               Public health medicine

               Страна

               Фармакология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Трудова медицина
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Médecine du travailArbeidsgeneeskunde

               Česká republika

               Klinická farmakologie

               Pracovní lékařství

               Danmark

               Klinisk farmakologi

               Arbejdsmedicin

               Deutschland

               Pharmakologie und Toxikologie

               Arbeitsmedizin

               Eesti

               Ελλάς

               Iατρική της Εργασίας

               España

               Farmacología clínica

               Medicina del trabajo

               France

               Médecine du travail

               Ireland

               Clinical pharmacology and therapeutics

               Occupational medicine

               Italia

               Farmacologia

               Medicina del lavoro

               Κύπρος

               Ιατρική της Εργασίας

               Latvija

               Arodslimības

               Lietuva

               Darbo medicina

               Luxembourg

               Médecine du travail

               Magyarország

               Klinikai farmakológia

               Foglalkozás-orvostan (üzemorvostan)

               Malta

               Farmakoloġija Klinika u t-Terapewtika

               Mediċina Okkupazzjonali

               Nederland

                           —

                           Arbeid en gezondheid, bedrijfsgeneeskunde

                           —

                           Arbeid en gezondheid, verzekeringsgeneeskunde

               Österreich

               Pharmakologie und Toxikologie

               Arbeits- und Betriebsmedizin

               Polska

               Farmakologia kliniczna

               Medycyna pracy

               Portugal

               Medicina do trabalho

               Slovenija

               Medicina dela, prometa in športa

               Slovensko

               Klinická farmakológia

               Pracovné lekárstvo

               Suomi/Finland

               Kliininen farmakologia ja lääkehoito/Klinisk farmakologi och läkemedelsbehandling

               Työterveyshuolto/Företagshälsovård

               Sverige

               Klinisk farmakologi

               Yrkes- och miljömedicin

               United Kingdom

               Clinical pharmacology and therapeutics

               Occupational medicine

               Страна

               Алергология
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Ядрена медицина
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Médecine nucléaireNucleaire geneeskunde

               Česká republika

               Alergologie a klinická imunologie

               Nukleární medicína

               Danmark

               Medicinsk allergologi eller medicinske overfølsomhedssygdomme

               Klinisk fysiologi og nuklearmedicin

               Deutschland

               Nuklearmedizin

               Eesti

               Ελλάς

               Αλλεργιολογία

               Πυρηνική Iατρική

               España

               Alergología

               Medicina nuclear

               France

               Médecine nucléaire

               Ireland

               Italia

               Allergologia ed immunologia clinica

               Medicina nucleare

               Κύπρος

               Αλλεργιολογία

               Πυρηνική Ιατρική

               Latvija

               Alergoloģija

               Lietuva

               Alergologija ir klinikinė imunologija

               Luxembourg

               Médecine nucléaire

               Magyarország

               Allergológia és klinikai immunológia

               Nukleáris medicina (izotóp diagnosztika)

               Malta

               Mediċina Nukleari

               Nederland

               Allergologie en inwendige geneeskunde

               Nucleaire geneeskunde

               Österreich

               Nuklearmedizin

               Polska

               Alergologia

               Medycyna nuklearna

               Portugal

               Imuno-alergologia

               Medicina nuclear

               Slovenija

               Nuklearna medicina

               Slovensko

               Klinická imunológia a alergológia

               Nukleárna medicína

               Suomi/Finland

               Kliininen fysiologia ja isotooppilääketiede/Klinisk fysiologi och nukleärmedicin

               Sverige

               Allergisjukdomar

               Nukleärmedicin

               United Kingdom

               Nuclear medicine

               Страна

               Лицево-челюстна хирургия (basic medical training)
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Maxilofaciální chirurgie

               Danmark

               Deutschland

               Eesti

               Ελλάς

               España

               Cirugía oral y maxilofacial

               France

               Chirurgie maxillo-faciale et stomatologie

               Ireland

               Italia

               Chirurgia maxillo-facciale

               Κύπρος

               Latvija

               Mutes, sejas un žokļu ķirurģija

               Lietuva

               Veido ir žandikaulių chirurgija

               Luxembourg

               Chirurgie maxillo-faciale

               Magyarország

               Szájsebészet

               Malta

               Nederland

               Österreich

               Mund- Kiefer- und Gesichtschirurgie

               Polska

               Chirurgia szczekowo-twarzowa

               Portugal

               Cirurgia maxilo-facial

               Slovenija

               Maxilofaciálna kirurgija

               Slovensko

               Maxilofaciálna chirurgia

               Suomi/Finland

               Sverige

               United Kingdom

               Страна

               Биохематология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Danmark

               Klinisk blodtypeserologi (12)

               Deutschland

               Eesti

               Ελλάς

               España

               France

               Hématologie

               Ireland

               Italia

               Κύπρος

               Latvija

               Lietuva

               Luxembourg

               Hématologie biologique

               Magyarország

               Malta

               Nederland

               Österreich

               Polska

               Portugal

               Hematologia clinica

               Slovenija

               Slovensko

               Suomi/Finland

               Sverige

               United Kingdom

               Страна

               Дентална медицина
               Минимален срок на обучение: 3 години

               Дерматология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Danmark

               Deutschland

               Eesti

               Ελλάς

               España

               Estomatología

               France

               Stomatologie

               Ireland

               Dermatology

               Italia

               Odontostomatologia (13)

               Κύπρος

               Latvija

               Lietuva

               Luxembourg

               Stomatologie

               Magyarország

               Malta

               Dermatoloġija

               Nederland

               Österreich

               Polska

               Portugal

               Estomatologia

               Slovenija

               Slovensko

               Suomi/Finland

               Sverige

               United Kingdom

               Dermatology

               Страна

               Венерология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Тропическа медицина
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Česká republika

               Danmark

               Deutschland

               Eesti

               Ελλάς

               España

               France

               Ireland

               Genito-urinary medicine

               Tropical medicine

               Italia

               Medicina tropicale

               Κύπρος

               Latvija

               Lietuva

               Luxembourg

               Magyarország

               Trópusi betegségek

               Malta

               Mediċina Uro-ġenetali

               Nederland

               Österreich

               Spezifische Prophylaxe und Tropenhygiene

               Polska

               Medycyna transportu

               Portugal

               Medicina tropical

               Slovenija

               Slovensko

               Tropická medicína

               Suomi/Finland

               Sverige

               United Kingdom

               Genito-urinary medicine

               Tropical medicine

               Страна

               Коремна хирургия
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Спешна медицина
               Минимален срок на обучение: 5 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Chirurgie abdominaleHeelkunde op het abdomen (14)

               Česká republika

               Traumatologie
               Urgentní medicína

               Danmark

               Kirurgisk gastroenterologi eller kirurgiske mave-tarmsygdomme

               Deutschland

               Visceralchirurgie

               Eesti

               Ελλάς

               España

               Cirugía del aparato digestivo

               France

               Chirurgie viscérale et digestive

               Ireland

               Emergency medicine

               Italia

               Chirurgia dell'apparato digerente

               Κύπρος

               Latvija

               Lietuva

               Abdominalinė chirurgija

               Luxembourg

               Chirurgie gastro-entérologique

               Magyarország

               Traumatológia

               Malta

               Mediċina tal-Aċċidenti u l-Emerġenza

               Nederland

               Österreich

               Polska

               Medycyna ratunkowa

               Portugal

               Slovenija

               Abdominalna kirurgija

               Slovensko

               Gastroenterologická chirurgia

               Úrazová chirurgia
               Urgentná medicína

               Suomi/Finland

               Gastroenterologinen kirurgia/Gastroenterologisk kirurgi

               Sverige

               United Kingdom

               Accident and emergency medicine

               Страна

               Клинична неврофизиология
               Минимален срок на обучение: 4 години

               Дентална, орална и лицево-челюстна хирургия (базово обучение помедицина и дентална медицина) (15)

               Минимален срок на обучение: 4 години

               Наименование

               Наименование

               BelgiqueBelgiëBelgien

               Stomatologie et chirurgie orale et maxillo-facialeStomatologie en mond-, kaak- en aangezichtschirurgie

               Česká republika

               Danmark

               Klinisk neurofysiologi

               Deutschland

               Mund-, Kiefer- und Gesichtschirurgie

               Eesti

               Ελλάς

               España

               Neurofisiología clínica

               France

               Ireland

               Clinical neurophysiology

               Oral and maxillo-facial surgery

               Italia

               Κύπρος

               Στοματο-Γναθο-Προσωποχειρουργική

               Latvija

               Lietuva

               Luxembourg

               Chirurgie dentaire, orale et maxillo-faciale

               Magyarország

               Arc-állcsont-szájsebészet

               Malta

               Newrofiżjoloġija Klinika

               Kirurġija tal-għadam tal-wiċċ

               Nederland

               Österreich

               Polska

               Portugal

               Slovenija

               Slovensko

               Suomi/Finland

               Kliininen neurofysiologia/Klinisk neurofysiologi

               Suu- ja leukakirurgia/Oral och maxillofacial kirurgi

               Sverige

               Klinisk neurofysiologi

               United Kingdom

               Clinical neurophysiology

               Oral and maxillo-facial surgery

         5.1.4.   Удостоверения за професионална квалификация на общопрактикуващи лекари

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Професионално звание

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Ministerieel erkenningsbesluit van huisartsArrêté ministériel d'agrément de médecin généraliste

               HuisartsMédecin généraliste

               31 декември 1994 г.

               Česká republika

               Diplom o specializaci „všeobecné lékařství“

               Všeobecný lékař

               1 май 2004 г.

               Danmark

               Tilladelse til at anvende betegnelsen alment praktiserende læge/Speciallægel i almen medicin

               Almen praktiserende læge/Speciallæge i almen medicin

               31 декември 1994 г.

               Deutschland

               Zeugnis über die spezifische Ausbildung in der Allgemeinmedizin

               Facharzt/Fachärztin für Allgemeinmedizin

               31 декември 1994 г.

               Eesti

               Diplom peremeditsiini erialal

               Perearst

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Tίτλος ιατρικής ειδικότητας γενικής ιατρικής

               Iατρός με ειδικότητα γενικής ιατρικής

               31 декември 1994 г.

               España

               Título de especialista en medicina familiar y comunitaria

               Especialista en medicina familiar y comunitaria

               31 декември 1994 г.

               France

               Diplôme d'Etat de docteur en médecine (avec document annexé attestant la formation spécifique en médecine générale)

               Médecin qualifié en médecine générale

               31 декември 1994 г.

               Ireland

               Certificate of specific qualifications in general medical practice

               General medical practitioner

               31 декември 1994 г.

               Italia

               Attestato di formazione specifica in medicina generale

               Medico di medicina generale

               31 декември 1994 г.

               Κύπρος

               Τίτλος Ειδικότητας Γενικής Ιατρικής

               Ιατρός Γενικής Ιατρικής

               1 май 2004 г.

               Latvija

               Ģimenes ārsta sertifikāts

               Ģimenes (vispārējās prakses) ārsts

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Šeimos gydytojo rezidentūros pažymėjimas

               Šeimos medicinos gydytojas

               1 май 2004 г.

               Luxembourg

               Diplôme de formation spécifique en medicine générale

               Médecin généraliste

               31 декември 1994 г.

               Magyarország

               Háziorvostan szakorvosa bizonyítvány

               Háziorvostan szakorvosa

               1 май 2004 г.

               Malta

               Tabib tal-familja

               Mediċina tal-familja

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Certificaat van inschrijving in het register van erkende huisartsen van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot bevordering der geneeskunst

               Huisarts

               31 декември 1994 г.

               Österreich

               Arzt für Allgemeinmedizin

               Arzt für Allgemeinmedizin

               31 декември 1994 г.

               Polska

               Diplôme: Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie medycyny rodzinnej

               Specjalista w dziedzinie medycyny rodzinnej

               1 май 2004 г.

               Portugal

               Diploma do internato complementar de clínica geral

               Assistente de clínica geral

               31 декември 1994 г.

               Slovenija

               Potrdilo o opravljeni specializaciji iz družinske medicine

               Specialist družinske medicine/Specialistka družinske medicine

               1 май 2004 г.

               Slovensko

               Diplom o špecializácii v odbore „všeobecné lekárstvo“

               Všeobecný lekár

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Bevis om tilläggsutbildning av läkare i primärvård

               Yleislääkäri/Allmänläkare

               31 декември 1994 г.

               Sverige

               Bevis om kompetens som allmänpraktiserande läkare (Europaläkare) utfärdat av Socialstyrelsen

               Allmänpraktiserande läkare (Europaläkare)

               31 декември 1994 г.

               United Kingdom

               Certificate of prescribed/equivalent experience

               General medical practitioner

               31 декември 1994 г.

         V.2.   МЕДИЦИНСКИ СЕСТРИ С ОБЩ ПРОФИЛ
   5.2.1.   Учебна програма на медицинските сестри с общ профил
   Курсът на обучение, след чието завършване се издава удостоверение за професионална квалификация на медицинските сестри с общ профил, се състои от следните две части:

               A.

               Теоретично обучение

                           а)

                           Сестрински грижи:

                                       —

                                       същност и етика на професията

                                       —

                                       общи принципи на здравето и на сестринските грижи

                                       —

                                       принципи на сестринските грижи във връзка с:

                                                   —

                                                   обща и специална медицина;

                                                   —

                                                   обща и специална хирургия;

                                                   —

                                                   грижи за детето и педиатрия;

                                                   —

                                                   грижи за майката;

                                                   —

                                                   психично здраве и психиатрия;

                                                   —

                                                   грижи за старите хора и гериатрия.

                           б)

                           Фундаментални науки:

                                       —

                                       анатомия и физиология

                                       —

                                       патология

                                       —

                                       бактериология, вирусология и паразитология

                                       —

                                       биофизика, биохимия и радиология

                                       —

                                       диетология

                                       —

                                       хигиена:

                                                   —

                                                   профилактика

                                                   —

                                                   здравна култура

                                       —

                                       фармакология

                           в)

                           Cоциални науки:

                                       —

                                       cоциология

                                       —

                                       психология

                                       —

                                       принципи на администрацията

                                       —

                                       принципи на преподаването

                                       —

                                       социално и здравно законодателство

                                       —

                                       правни аспекти на сестринските грижи

               Б.

               Клинично обучение

                           —

                           Сестрински грижи във връзка с:

                                       —

                                       обща и специална медицина

                                       —

                                       обща и специална хирургия

                                       —

                                       грижи за детето и педиатрия

                                       —

                                       грижи за майката

                                       —

                                       психично здраве и психиатрия

                                       —

                                       грижи за старите хора и гериатрия

                                       —

                                       полагане на сестрински грижи при домашни условия

         Една или повече от тези дисциплини може да се преподава във връзка с другите дисциплини или заедно с тях.
   Теоретичното обучение трябва да е така балансирано и съгласувано с клиничното обучение, че знанията и практическите умения, изброени в настоящето приложение, да могат да бъдат придобити по подходящ начин.
   5.2.2.   Удостоверения за професионална квалификация на медицински сестри с общ профил

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверението за квалификация

               Професионално звание

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

                           —

                           Diploma gegradueerde verpleger/verpleegsterDiplôme d'infirmier(ère) gradué(e)Diplom eines (einer) graduierten Krankenpflegers (-pflegerin)

                           —

                           Diploma in de ziekenhuisverpleegkundeBrevet d'infirmier(ère) hospitalier(ère)Brevet eines (einer) Krankenpflegers (-pflegerin)

                           —

                           Brevet van verpleegassistent(e)Brevet d'hospitalier(ère)Brevet einer Pflegeassistentin

                           —

                           De erkende opleidingsinstitutenLes établissements d'enseignement reconnusDie anerkannten Ausbildungsanstalten

                           —

                           De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse GemeenschapLe Jury compétent d'enseignement de la Communauté françaiseDer zuständige Prüfungsausschüß der Deutschsprachigen Gemeinschaft

                           —

                           Hospitalier(ère)Verpleegassistent(e)

                           —

                           Infirmier(ère) hospitalier(ère)Ziekenhuisverpleger(-verpleegster)

               29 юни 1979 г.

               Česká republika

                           1.

                           Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru všeobecná sestra (bakalář, Bc.), accompanied by the following certificate: Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                           1.

                           Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                           1.

                           Všeobecná sestra

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná všeobecná sestra (diplomovaný specialista, DiS.), accompanied by the following certificate: Vysvědčení o absolutoriu

                           2.

                           Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                           2.

                           Všeobecný ošetřovatel

               Danmark

               Eksamensbevis efter gennemført sygeplejerskeuddannelse

               Sygeplejeskole godkendt af Undervisningsministeriet

               Sygeplejerske

               29 юни 1979 г.

               Deutschland

               Zeugnis über die staatliche Prüfung in der Krankenpflege

               Staatlicher Prüfungsausschuss

               Gesundheits- und Krankenpflegerin/Gesundheits- und Krankenpfleger

               29 юни 1979 г.

               Eesti

               Diplom õe erialal

                           1.

                           Tallinna Meditsiinikool

                           2.

                           Tartu Meditsiinikool

                           3.

                           Kohtla-Järve Meditsiinikool

               õde

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

                           1.

                           Πτυχίο Νοσηλευτικής Παν/μίου Αθηνών

                           1.

                           Πανεπιστήμιο Αθηνών

               Διπλωματούχος ή πτυχιούχος νοσοκόμος, νοσηλευτής ή νοσηλεύτρια

               1 януари 1981 г.

                           2.

                           Πτυχίο Νοσηλευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                           2.

                           Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα Υπουργείο Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                           3.

                           Πτυχίο Αξιωματικών Νοσηλευτικής

                           3.

                           Υπουργείο Εθνικής 'Αμυνας

                           4.

                           Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                           4.

                           Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                           5.

                           Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων και Επισκεπτριών πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                           5.

                           Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                           6.

                           Πτυχίο Τμήματος Νοσηλευτικής

                           6.

                           ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

               España

               Título de Diplomado universitario en Enfermería

                           —

                           Ministerio de Educación y Cultura

                           —

                           El rector de una universidad

               Enfermero/a diplomado/a

               1 януари 1986 г.

               France

                           —

                           Diplôme d'Etat d'infirmier(ère)

                           —

                           Diplôme d'Etat d'infirmier(ère) délivré en vertu du décret no 99-1147 du 29 décembre 1999

               Le ministère de la santé

               Infirmer(ère)

               29 юни 1979 г.

               Ireland

               Certificate of Registered General Nurse

               An Bord Altranais (The Nursing Board)

               Registered General Nurse

               29 юни 1979 г.

               Italia

               Diploma di infermiere professionale

               Scuole riconosciute dallo Stato

               Infermiere professionale

               29 юни 1979 г.

               Κύπρος

               Δίπλωμα Γενικής Νοσηλευτικής

               Νοσηλευτική Σχολή

               Εγγεγραμμένος Νοσηλευτής

               1 май 2004 г.

               Latvija

                           1.

                           Diploms par māsas kvalifikācijas iegūšanu

                           1.

                           Māsu skolas

               Māsa

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Māsas diploms

                           2.

                           Universitātes tipa augstskola pamatojoties uz Valsts eksāmenu komisijas lēmumu

               Lietuva

                           1.

                           Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją

                           1.

                           Universitetas

               Bendrosios praktikos slaugytojas

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesine kvalifikaciją

                           2.

                           Kolegija

               Luxembourg

                           —

                           Diplôme d'Etat d'infirmier

                           —

                           Diplôme d'Etat d'infirmier hospitalier gradué

               Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

               Infirmier

               29 юни 1979 г.

               Magyarország

                           1.

                           Ápoló bizonyítvány

                           1.

                           Iskola

               Ápoló

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Diplomás ápoló oklevél

                           2.

                           Egyetem/főiskola

                           3.

                           Egyetemi okleveles ápoló oklevél

                           3.

                           Egyetem

               Malta

               Lawrja jew diploma fl-istudji tal-infermerija

               Universitá ta' Malta

               Infermier Registrat tal-Ewwel Livell

               1 май 2004 г.

               Nederland

                           1.

                           Diploma's verpleger A, verpleegster A, verpleegkundige A

                           1.

                           Door een van overheidswege benoemde examencommissie

               Verpleegkundige

               29 юни 1979 г.

                           2.

                           Diploma verpleegkundige MBOV (Middelbare Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                           2.

                           Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                           3.

                           Diploma verpleegkundige HBOV (Hogere Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                           3.

                           Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                           4.

                           Diploma beroepsonderwijs verpleegkundige — Kwalificatieniveau 4

                           4.

                           Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                           5.

                           Diploma hogere beroepsopleiding verpleegkundige — Kwalificatieniveau 5

                           5.

                           Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

               Österreich

                           1.

                           Diplom als „Diplomierte Gesundheits- und Krankenschwester, Diplomierter Gesundheits- und Krankenpfleger“

                           1.

                           Schule für allgemeine Gesundheits- und Krankenpflege

                           —

                           Diplomierte Krankenschwester

                           —

                           Diplomierter Krankenpfleger

               1 януари 1994 г.

                           2.

                           Diplom als „Diplomierte Krankenschwester, Diplomierter Krankenpfleger“

                           2.

                           Allgemeine Krankenpflegeschule

               Polska

               Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku pielęgniarstwo z tytułem „magister pielęgniarstwa“

               Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
               (Higher educational institution recognised by the competent authorities)

               Pielegniarka

               1 май 2004 г.

               Portugal

                           1.

                           Diploma do curso de enfermagem geral

                           1.

                           Escolas de Enfermagem

               Enfermeiro

               1 януари 1986 г.

                           2.

                           Diploma/carta de curso de bacharelato em enfermagem

                           2.

                           Escolas Superiores de Enfermagem

                           3.

                           Carta de curso de licenciatura em enfermagem

                           3.

                           Escolas Superiores de Enfermagem; Escolas Superiores de Saúde

               Slovenija

               Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „diplomirana medicinska sestra/diplomirani zdravstvenik“

                           1.

                           Univerza

                           2.

                           Visoka strokovna šola

               Diplomirana medicinska sestra/Diplomirani zdravstvenik

               1 май 2004 г.

               Slovensko

                           1.

                           Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „magister z ošetrovateľstva“ („Mgr.“)

                           1.

                           Vysoká škola

               Sestra

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „bakalár z ošetrovateľstva“ („Bc.“)

                           2.

                           Vysoká škola

                           3.

                           Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná všeobecná sestra

                           3.

                           Stredná zdravotnícka škola

               Suomi/ Finland

                           1.

                           Sairaanhoitajan tutkinto/Sjukskötarexamen

                           1.

                           Terveydenhuolto-oppilaitokset/ Hälsovårdsläroanstalter

               Sairaanhoitaja/Sjukskötare

               1 януари 1994 г.

                           2.

                           Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, sairaanhoitaja (AMK)/Yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, sjukskötare (YH)

                           2.

                           Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

               Sverige

               Sjuksköterskeexamen

               Universitet eller högskola

               Sjuksköterska

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

               Statement of Registration as a Registered General Nurse in part 1 or part 12 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health Visiting

               Various

                           —

                           State Registered Nurse

                           —

                           Registered General Nurse

               29 юни 1979 г.

         V.3.   ЛЕКАР ПО ДЕНТАЛНА МЕДИЦИНА
   5.3.1   Учебна програма за обучение на лекари по дентална медицина
   Учебната програма, която води до получаване на удостоверение за професионална квалификация по дентална медицина включва като минимум изброените по-долу дисциплини. Една или повече от тези дисциплини може да се преподава във връзка с другите дисциплини или заедно с тях.

               А.

               Основни дисциплини

                           —

                           химия

                           —

                           физика

                           —

                           биология

               Б.

               Медико-биологични и общомедицински дисциплини

                           —

                           анатомия

                           —

                           ембриология

                           —

                           хистология, включително и цитология

                           —

                           физиология

                           —

                           биохимия (или физиологична химия)

                           —

                           патоанатомия

                           —

                           обща патология

                           —

                           фармакология

                           —

                           микробиология

                           —

                           хигиена

                           —

                           профилактика и епидемиология

                           —

                           рентгенология

                           —

                           физиотерапия

                           —

                           обща хирургия

                           —

                           обща медицина, включително и педиатрия

                           —

                           оториноларингология

                           —

                           дерматология и венерология

                           —

                           обща психология — психопатология — невропатология

                           —

                           анестезиология

               В.

               Специални дисциплини по дентална медицина

                           —

                           протетична стоматология

                           —

                           материалознание и оборудване

                           —

                           консервативно зъболечение

                           —

                           превантивна стоматология

                           —

                           анестезия и болкоуспокояващи средства

                           —

                           специална хирургия

                           —

                           специална патология

                           —

                           клинична практика

                           —

                           детска дентална медицина

                           —

                           ортодонтия

                           —

                           пародонтология

                           —

                           стоматологична рентгенология

                           —

                           дъвкателна функция

                           —

                           професионална организация, професионална етика и законодателство

                           —

                           социални аспекти на практиката на денталната медицина.

         5.3.2.   Удостоверения за базова професионална квалификация на лекари по дентална медицина

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Свидетелство, което придружава удостоверението

               Професионално звание

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Diploma van tandartsDiplôme licencié en science dentaire

                           —

                           De universiteitenLes universités

                           —

                           De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse GemeenschapLe Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

               Licentiaat in de tandheelkundeLicencié en science dentaire

               28 януари 1980 г.

               Česká republika

               Diplom o ukončení studia ve studijním programu zubní lékařství (doktor)

               Lékařská fakulta univerzity v České republice

               Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

               Zubní lékař

               1 май 2004 г.

               Danmark

               Bevis for tandlægeeksamen (odontologisk kandidateksamen)

               Tandlægehøjskolerne, Sundhedsvidenskabeligt universitetsfakultet

               Autorisation som tandlæge, udstedt af Sundhedsstyrelsen

               Tandlæge

               28 януари 1980 г.

               Deutschland

               Zeugnis über die Zahnärztliche Prüfung

               Zuständige Behörden

               Zahnarzt

               28 януари 1980 г.

               Eesti

               Diplom hambaarstiteaduse õppekava läbimise kohta

               Tartu Ülikool

               Hambaarst

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Πτυχίo Οδovτιατρικής

               Παvεπιστήμιo

               Οδοντίατρος ή χειρούργος οδοντίατρος

               1 януари 1981 г.

               España

               Título de Licenciado en Odontología

               El rector de una universidad

               Licenciado en odontología

               1 януари 1986 г.

               France

               Diplôme d'Etat de docteur en chirurgie dentaire

               Universités

               Chirurgien-dentiste

               28 януари 1980 г.

               Ireland

                           —

                           Bachelor in Dental Science (B.Dent.Sc.)

                           —

                           Bachelor of Dental Surgery (BDS)

                           —

                           Licentiate in Dental Surgery (LDS)

                           —

                           Universities

                           —

                           Royal College of Surgeons in Ireland

                           —

                           Dentist

                           —

                           Dental practitioner

                           —

                           Dental surgeon

               28 януари 1980 г.

               Italia

               Diploma di laurea in Odontoiatria e Protesi Dentaria

               Università

               Diploma di abilitazione all'esercizio della professione di odontoiatra

               Odontoiatra

               28 януари 1980 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Εγγραφής Οδοντιάτρου

               Οδοντιατρικό Συμβούλιο

               Οδοντίατρος

               1 май 2004 г.

               Latvija

               Zobārsta diploms

               Universitātes tipa augstskola

               Rezidenta diploms par zobārsta pēcdiploma izglītības programmas pabeigšanu, ko izsniedz universitātes tipa augstskola un „Sertifikāts“ — kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu zobārstniecībā

               Zobārsts

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo kvalifikaciją

               Universitetas

               Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo profesinę kvalifikaciją

               Gydytojas odontologas

               1 май 2004 г.

               Luxembourg

               Diplôme d'Etat de docteur en médecine dentaire

               Jury d'examen d'Etat

               Médecin-dentiste

               28 януари 1980 г.

               Magyarország

               Fogorvos oklevél (doctor medicinae dentariae, röv.: dr. med. dent.)

               Egyetem

               Fogorvos

               1 май 2004 г.

               Malta

               Lawrja fil- Kirurġija Dentali

               Universitá ta Malta

               Kirurgu Dentali

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Universitair getuigschrift van een met goed gevolg afgelegd tandartsexamen

               Faculteit Tandheelkunde

               Tandarts

               28 януари 1980 г.

               Österreich

               Bescheid über die Verleihung des akademischen Grades „Doktor der Zahnheilkunde“

               Medizinische Fakultät der Universität

               Zahnarzt

               1 януари 1994 г.

               Polska

               Dyplom ukończenia studiów wyższych z tytułem „lekarz dentysta“

                           1.

                           Akademia Medyczna,

                           2.

                           Uniwersytet Medyczny,

                           3.

                           Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

               Lekarsko — Dentystyczny Egzamin Państwowy

               Lekarz dentysta

               1 май 2004 г.

               Portugal

               Carta de curso de licenciatura em medicina dentária

                           —

                           Faculdades

                           —

                           Institutos Superiores

               Médico dentista

               1 януари 1986 г.

               Slovenija

               Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor dentalne medicine/doktorica dentalne medicine“

                           —

                           Univerza

               Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic zobozdravnik/zobozdravnica

               Doktor dentalne medicine/Doktorica dentalne medicine

               1 май 2004 г.

               Slovensko

               Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor zubného lekárstva“ („MDDr.“)

                           —

                           Vysoká škola

               Zubný lekár

               1 май 2004 г.

               Suomi/ Finland

               Hammaslääketieteen lisensiaatin tutkinto/Odontologie licentiatexamen

                           —

                           Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                           —

                           Oulun yliopisto

                           —

                           Turun yliopisto

               Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen päätös käytännön palvelun hyväksymisestä/Beslut av Rättskyddscentralen för hälsovården om godkännande av praktisk tjänstgöring

               Hammaslääkäri/Tandläkare

               1 януари 1994 г.

               Sverige

               Tandläkarexamen

                           —

                           Universitetet i Umeå

                           —

                           Universitetet i Göteborg

                           —

                           Karolinska Institutet

                           —

                           Malmö Högskola

               Endast för examensbevis som erhållits före den 1 juli 1995, ett utbildningsbevis som utfärdats av Socialstyrelsen

               Tandläkare

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

                           —

                           Bachelor of Dental Surgery (BDS or B.Ch.D.)

                           —

                           Licentiate in Dental Surgery

                           —

                           Universities

                           —

                           Royal Colleges

                           —

                           Dentist

                           —

                           Dental practitioner

                           —

                           Dental surgeon

               28 януари 1980 г.

         5.3.3.   Удостоверения за професионална квалификация на лекари по дентална медицина-специалисти

               Ортодонтия

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Titre professionnel particulier de dentiste spécialiste en orthodontieBijzondere beroepstitel van tandarts specialist in de orthodontie

               Ministre de la Santé publiqueMinister bevoegd voor Volksgezondheid

               27 януари 2005 г.

               Danmark

               Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i ortodonti

               Sundhedsstyrelsen

               28 януари 1980 г.

               Deutschland

               Fachzahnärztliche Anerkennung für Kieferorthopädie;

               Landeszahnärztekammer

               28 януари 1980 г.

               Eesti

               Residentuuri lõputunnistus ortodontia erialal

               Tartu Ülikool

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Ορθoδovτικής

                           —

                           Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                           —

                           Νoμαρχία

               1 януари 1981 г.

               France

               Titre de spécialiste en orthodontie

               Conseil National de l'Ordre des chirurgiens dentistes

               28 януари 1980 г.

               Ireland

               Certificate of specialist dentist in orthodontics

               Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

               28 януари 1980 г.

               Italia

               Diploma di specialista in Ortognatodonzia

               Università

               21 май 2005 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Ορθοδοντική

               Οδοντιατρικό Συμβούλιο

               1 май 2004 г.

               Latvija

               „Sertifikāts“ — kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu ortodontijā

               Latvijas Ārstu biedrība

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo ortodonto profesinę kvalifikaciją

               Universitetas

               1 май 2004 г.

               Magyarország

               Fogszabályozás szakorvosa bizonyítvány

               Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

               1 май 2004 г.

               Malta

               Ċertifikat ta' speċjalista dentali fl-Ortodonzja

               Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Bewijs van inschrijving als orthodontist in het Specialistenregister

               Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

               28 януари 1980 г.

               Polska

               Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie ortodoncji

               Centrum Egzaminów Medycznych

               1 май 2004 г.

               Slovenija

               Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz čeljustne in zobne ortopedije

                           1.

                           Ministrstvo za zdravje

                           2.

                           Zdravniška zbornica Slovenije

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Erikoishammaslääkärin tutkinto, hampaiston oikomishoito/Specialtand-läkarexamen, tandreglering

                           —

                           Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                           —

                           Oulun yliopisto

                           —

                           Turun yliopisto

               1 януари 1994 г.

               Sverige

               Bevis om specialistkompetens i tandreglering

               Socialstyrelsen

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

               Certificate of Completion of specialist training in orthodontics

               Competent authority recognised for this purpose

               28 януари 1980 г.

               Орална хирургия

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Референтна дата

               Danmark

               Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i hospitalsodontologi

               Sundhedsstyrelsen

               28 януари 1980 г.

               Deutschland

               Fachzahnärztliche
               Anerkennung für Oralchirurgie/Mundchirurgie

               Landeszahnärztekammer

               28 януари 1980 г.

               Ελλάς

               Τίτλος Οδοντιατρικής ειδικότητας της Γναθοχειρουργικής (до 31 декември 2002)

                           —

                           Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση

                           —

                           Νομαρχία

               1 януари 2003 г.

               Ireland

               Certificate of specialist dentist in oral surgery

               Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

               28 януари 1980 г.

               Italia

               Diploma di specialista in Chirurgia Orale

               Università

               21 май 2005 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Στοματική Χειρουργική

               Οδοντιατρικό Συμβούλιο

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą burnos chirurgo profesinę kvalifikaciją

               Universitetas

               1 май 2004 г.

               Magyarország

               Dento-alveoláris sebészet szakorvosa bizonyítvány

               Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

               1 май 2004 г.

               Malta

               Ċertifikat ta′ speċjalista dentali fil-Kirurġija tal-ħalq

               Kumitat ta′ Approvazzjoni dwar Speċjalisti

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Bewijs van inschrijving als kaakchirurg in het Specialistenregister

               Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

               28 януари 1980 г.

               Polska

               Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie chirurgii stomatologicznej

               Centrum Egzaminów Medycznych

               1 май 2004 г.

               Slovenija

               Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz oralne kirurgije

                           1.

                           Ministrstvo za zdravje

                           2.

                           Zdravniška zbornica Slovenije

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Erikoishammaslääkärin tutkinto, suu- ja leuka-kirurgia/Specialtandläkar-examen, oral och maxillofacial kirurgi

                           —

                           Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                           —

                           Oulun yliopisto

                           —

                           Turun yliopisto

               1 януари 1994 г.

               Sverige

               Bevis om specialist-kompetens i tandsystemets kirurgiska sjukdomar

               Socialstyrelsen

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

               Certificate of completion of specialist training in oral surgery

               Competent authority recognised for this purpose

               28 януари 1980 г.

         V.4.   ВЕТЕРИНАРЕН ЛЕКАР
   5.4.1.   Учебна програма за ветеринарни лекари
   Учебната програма за получаване на удостоверение професионална квалификация по ветеринарна медицина включва като минимум изброените по-долу дисциплини.
   Преподаването на една или повече от тези дисциплини може да представлява част от други курсове или да е свързано с тях.

               А.

               Основни дисциплини:

                           —

                           физика

                           —

                           химия

                           —

                           биология на животните

                           —

                           биология на растенията

                           —

                           биоматематика

               Б.

               Специални дисциплини:

                           а)

                           Фундаментални науки:

                                       —

                                       анатомия (включително хистология и ембриология)

                                       —

                                       физиология

                                       —

                                       биохимия

                                       —

                                       генетика

                                       —

                                       фармакология

                                       —

                                       фармация

                                       —

                                       токсикология

                                       —

                                       микробиология

                                       —

                                       имунология

                                       —

                                       епидемиология

                                       —

                                       професионална етика.

                           б)

                           Клинични науки:

                                       —

                                       акушерство

                                       —

                                       патология (включително патоанатомия)

                                       —

                                       паразитология

                                       —

                                       клинична медицина и хирургия (включително анестезиология)

                                       —

                                       клинични лекции за различните домашни животни, птици и други животински видове

                                       —

                                       профилактика

                                       —

                                       рентгенология

                                       —

                                       репродукция и репродуктивни нарушения

                                       —

                                       обществено ветеринарно дело и обществено здраве

                                       —

                                       ветеринарно законодателство и съдебна медицина

                                       —

                                       лечение

                                       —

                                       пропедевтика

                           в)

                           Животновъдство:

                                       —

                                       животновъдство

                                       —

                                       хранене на животните

                                       —

                                       агрономство

                                       —

                                       икономика на селското стопанство

                                       —

                                       отглеждане на животни

                                       —

                                       ветеринарна хигиена

                                       —

                                       етология и закрила на животните.

                           г)

                           Хигиена на храните:

                                       —

                                       проверка и контрол на храните за животни или на храните от животински произход

                                       —

                                       хигиена и технология на храните

                                       —

                                       практика (включително практически стаж в кланици и хранително-вкусови предприятия)

         Практическите занятия могат да се провеждат под формата на практически стаж, ако той включва работа на пълен работен ден под прекия контрол на компетентните органи и не надхвърля шест месеца от общата продължителност на петгодишния курс на обучение.
   Съотношението между теоретичната и практическата подготовка е балансирано и съгласувано, така че познанията и опитът да могат да бъдат придобити по начин, който да осигури възможност на ветеринарните лекари да изпълняват всички свои задължения.
   5.4.2.   Удостоверения за професионална квалификация на ветеринарни лекари

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Свидетелство, което придружава удостоверението

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Diploma van dierenartsDiplôme de docteur en médecine vétérinaire

                           —

                           De universiteitenLes universités

                           —

                           De bevoegde Examen-commissie van de Vlaamse GemeenschapLe Jury compétent d′enseignement de la Communauté française

               21 декември 1980 г.

               Česká republika

                           —

                           Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární lékařství (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                           —

                           Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární hygiena a ekologie (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

               Veterinární fakulta univerzity v České republice

               1 май 2004 г.

               Danmark

               Bevis for bestået kandidateksamen i veterinærvidenskab

               Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole

               21 декември 1980 г.

               Deutschland

               Zeugnis über das Ergebnis des Dritten Abscnitts der Tierärztlichen Prüfung und das Gesamtergebnis der Tierärztlichen Prüfung

               Der Vorsitzende des Prüfungsausschusses für die Tierärztliche Prüfung einer Universität oder Hochschule

               21 декември 1980 г.

               Eesti

               Diplom: täitnud veterinaarmeditsiini õppekava

               Eesti Põllumajandusülikool

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Πτυχίο Κτηνιατρικής

               Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης και Θεσσαλίας

               1 януари 1981 г.

               España

               Título de Licenciado en Veterinaria

                           —

                           Ministerio de Educación y Cultura

                           —

                           El rector de una universidad

               1 януари 1986 г.

               France

               Diplôme d′Etat de docteur vétérinaire

               21 декември 1980 г.

               Ireland

                           —

                           Diploma of Bachelor in/of Veterinary Medicine (MVB)

                           —

                           Diploma of Membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS)

               21 декември 1980 г.

               Italia

               Diploma di laurea in medicina veterinaria

               Università

               Diploma di abilitazione all′esercizio della medicina veterinaria

               1 януари 1985 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Εγγραφής Κτηνιάτρου

               Κτηνιατρικό Συμβούλιο

               1 май 2004 г.

               Latvija

               Veterinārārsta diploms

               Latvijas Lauksaimniecības Universitāte

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Aukštojo mokslo diplomas (veterinarijos gydytojo (DVM))

               Lietuvos Veterinarijos Akademija

               1 май 2004 г.

               Luxembourg

               Diplôme d'Etat de docteur en médecine vétérinaire

               Jury d′examen d′Etat

               21 декември 1980 г.

               Magyarország

               Állatorvos doktor oklevél — dr. med. vet.

               Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Kar

               1 май 2004 г.

               Malta

               Liċenzja ta′ Kirurgu Veterinarju

               Kunsill tal-Kirurġi Veterinarji

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd diergeneeskundig/veeartse-nijkundig examen

               21 декември 1980 г.

               Österreich

                           —

                           Diplom-Tierarzt

                           —

                           Magister medicinae veterinariae

               Universität

                           —

                           Doktor der Veterinärmedizin

                           —

                           Doctor medicinae veterinariae

                           —

                           Fachtierarzt

               1 януари 1994 г.

               Polska

               Dyplom lekarza weterynarii

                           1.

                           Szkoła Główna Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie

                           2.

                           Akademia Rolnicza we Wrocławiu

                           3.

                           Akademia Rolnicza w Lublinie

                           4.

                           Uniwersytet Warmińsko-Mazurski w Olsztynie

               1 май 2004 г.

               Portugal

               Carta de curso de licenciatura em medicina veterinária

               Universidade

               1 януари 1986 г.

               Slovenija

               Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor veterinarske medicine/doktorica veterinarske medicine“

               Univerza

               Spričevalo o opravljenem državnem izpitu s področja veterinarstva

               1 май 2004 г.

               Slovensko

               Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor veterinárskej medicíny“ („MVDr.“)

               Univerzita veterinárskeho lekárstva

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Eläinlääketieteen lisensiaatin tutkinto/Veterinärmedicine licentiatexamen

               Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

               1 януари 1994 г.

               Sverige

               Veterinärexamen

               Sveriges Lantbruksuniversitet

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

                           1.

                           Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                           1.

                           University of Bristol

               21 декември 1980 г.

                           2.

                           Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                           2.

                           University of Liverpool

                           3.

                           Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMB)

                           3.

                           University of Cambridge

                           4.

                           Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                           4.

                           University of Edinburgh

                           5.

                           Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                           5.

                           University of Glasgow

                           6.

                           Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMed)

                           6.

                           University of London

         V.5.   АКУШЕРКА
   5.5.1.   Програма за обучение на акушерки (видове обучение I и II)
   Програмата за обучение за придобиване на удостоверения за професионална квалификация по акушерство включва следните две части:

               A.

               Теоретично и техническо обучение

                           a)

                           Основни дисциплини

                                       —

                                       основи на анатомията и физиологията

                                       —

                                       основи на патологията

                                       —

                                       основи на бактериологията, вирусологията и паразитологията

                                       —

                                       основи на биофизиката, биохимията и радиологията

                                       —

                                       педиатрия, по-специално при новородените деца

                                       —

                                       хигиена, здравно възпитание, профилактика, ранна диагностика

                                       —

                                       хранене и диететика, по-специално храненето при жената, новороденото и кърмачето

                                       —

                                       основи на социологията и проблеми на социалната медицина

                                       —

                                       основи на фармакологията

                                       —

                                       психология

                                       —

                                       принципи и методи на преподаване

                                       —

                                       здравно и социално законодателство и здравна организация

                                       —

                                       професионална етика и професионално законодателство

                                       —

                                       сексуално възпитание и семейно планиране

                                       —

                                       юридическа защита на майката и детето

                           б)

                           Специални дисциплини, свързани с акушерската професия

                                       —

                                       анатомия и физиология

                                       —

                                       ембриология и развитие на плода

                                       —

                                       бременност, раждане и следродилен период

                                       —

                                       акушеро-гинекологична патология

                                       —

                                       подготовка за раждането и майчинството, включително и психологичните аспекти

                                       —

                                       подготовка за раждането (включително познаване и използване на акушерско оборудване)

                                       —

                                       обезболяване, анестезиология и реанимация

                                       —

                                       физиология и патология на новороденото

                                       —

                                       грижи и наблюдение на новороденото

                                       —

                                       психологични и социални фактори

               Б.

               Практическо и клинично обучение
               Това обучение се извършва под съответен контрол:

                           —

                           Женски консултации, включващи минимум 100 пренатални прегледа.

                           —

                           Наблюдение и грижи за минимум 40 родилки.

                           —

                           Провеждане от обучаващия се на минимум 40 раждания; когато тази бройка не може да бъде достигната поради липса на родилки, тя може да се сведе до минимум 30, при условие че обучаващият присъства и на 30 други раждания.

                           —

                           Активно участие в едно или две седалищни раждания. Когато това не е възможно поради липса на седалищни раждания, практиката може да се проведе в симулативна обстановка.

                           —

                           Извършване на епизиотомия и последващо зашиване. Подготовката включва теоретично обучение и клинична практика. Практиката по зашиване включва зашиване на рана след епизиотомия и перинеално разкъсване. Това може да се проведе и в симулативна обстановка, ако е абсолютно необходимо.

                           —

                           Наблюдение и грижи за 40 жени, които са в риска при бременността или раждането, или след раждането.

                           —

                           Наблюдение и грижи (включително преглед) на минимум 100 родилки и здрави новородени.

                           —

                           Наблюдение и грижи за новородени деца, които изискват специални грижи, включително родени преди или след термина деца, както и за новородени с тегло под нормалното или новородени с увреждания.

                           —

                           Грижа за жени с патологични случаи в областта на гинекологията и акушерството.

                           —

                           Въведение в медицинските и хирургични грижи. Въведението включва както теоретично, така и практическо обучение.

                     Теоретичната и практическата подготовка (част А от програмата за обучение) е балансирана и съгласувана с клиничното обучение (част Б от същата програма), така че познанията и опитът, посочени в настоящото приложение, да могат да бъдат придобити по приемлив начин.
               Клиничното обучение е под формата на практическо обучение, под ръководството на специалист, в болнични отделения или в други здравни служби, одобрени от компетентните органи. Студентите по акушерство участват в дейностите на съответните отделения, като част от обучението, дотолкова доколкото тези дейности допринасят за обучението им. Преподават им се отговорностите, включени в дейностите на акушерките.

         5.5.2.   Удостоверения за професионална квалификация на акушерки

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Професионално звание

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Diploma van vroedvrouwDiplôme d′accoucheuse

                           —

                           De erkende opleidingsinstitutenLes établissements d′enseignement

                           —

                           De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse GemeenschapLe Jury compétent d′enseignement de la Communauté française

               VroedvrouwAccoucheuse

               23 януари 1983 г.

               Česká republika

                           1.

                           Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru porodní asistentka (bakalář, Bc.)

                                       —

                                       Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                           1.

                           Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

               Porodní asistentka/porodní asistent

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná porodní asistentka (diplomovaný specialista, DiS.)

                                       —

                                       Vysvědčení o absolutoriu

                           2.

                           Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

               Danmark

               Bevis for bestået jordemodereksamen

               Danmarks jordemoderskole

               Jordemoder

               23 януари 1983 г.

               Deutschland

               Zeugnis über die staatliche Prüfung für Hebammen und Entbindungspfleger

               Staatlicher Prüfungsausschuss

                           —

                           Hebamme

                           —

                           Entbindungspfleger

               23 януари 1983 г.

               Eesti

               Diplom ämmaemanda erialal

                           1.

                           Tallinna Meditsiinikool

                           2.

                           Tartu Meditsiinikool

                           —

                           Ämmaemand

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

                           1.

                           Πτυχίο Τμήματος Μαιευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                           1.

                           Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα (Τ.Ε.Ι.)

                           —

                           Μαία

                           —

                           Μαιευτής

               23 януари 1983 г.

                           2.

                           Πτυχίο του Τμήματος Μαιών της Ανωτέρας Σχολής Στελεχών Υγείας και Κοινων. Πρόνοιας (ΚΑΤΕΕ)

                           2.

                           ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                           3.

                           Πτυχίο Μαίας Ανωτέρας Σχολής Μαιών

                           3.

                           Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

               España

                           —

                           Título de Matrona

                           —

                           Título de Asistente obstétrico (matrona)

                           —

                           Título de Enfermería obstétrica-ginecológica

               Ministerio de Educación y Cultura

                           —

                           Matrona

                           —

                           Asistente obstétrico

               1 януари 1986 г.

               France

               Diplôme de sage-femme

               L′Etat

               Sage-femme

               23 януари 1983 г.

               Ireland

               Certificate in Midwifery

               An Board Altranais

               Midwife

               23 януари 1983 г.

               Italia

               Diploma d′ostetrica

               Scuole riconosciute dallo Stato

               Ostetrica

               23 януари 1983 г.

               Κύπρος

               Δίπλωμα στο μεταβασικό πρόγραμμα Μαιευτικής

               Νοσηλευτική Σχολή

               Εγγεγραμμένη Μαία

               1 май 2004 г.

               Latvija

               Diploms par vecmātes kvalifikācijas iegūšanu

               Māsu skolas

               Vecmāte

               1 май 2004 г.

               Lietuva

                           1.

                           Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                       —

                                       Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                           1.

                           Universitetas

               Akušeris

               1 май 2004 г.

                           2.

                           Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                       —

                                       Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                           2.

                           Kolegija

                           3.

                           Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                           3.

                           Kolegija

               Luxembourg

               Diplôme de sage-femme

               Ministère de l′éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

               Sage-femme

               23 януари 1983 г.

               Magyarország

               Szülésznő bizonyítvány

               Iskola/főiskola

               Szülésznő

               1 май 2004 г.

               Malta

               Lawrja jew diploma fl- Istudji tal-Qwiebel

               Universita „ta′ Malta“

               Qabla

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Diploma van verloskundige

               Door het Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport erkende opleidings-instellingen

               Verloskundige

               23 януари 1983 г.

               Österreich

               Hebammen-Diplom

                           —

                           Hebammenakademie

                           —

                           Bundeshebammenlehranstalt

               Hebamme

               1 януари 1994 г.

               Polska

               Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku położnictwo z tytułem „magister położnictwa“

               Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
               (висше учебно заведение, акредитирано от компетентните власти)

               Położna

               1 май 2004 г.

               Portugal

                           1.

                           Diploma de enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                           1.

                           Ecolas de Enfermagem

               Enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

               1 януари 1986 г.

                           2.

                           Diploma/carta de curso de estudos superiores especializados em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                           2.

                           Escolas Superiores de Enfermagem

                           3.

                           Diploma (do curso de pós-licenciatura) de especialização em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                           3.

                                       —

                                       Escolas Superiores de Enfermagem

                                       —

                                       Escolas Superiores de Saúde

               Slovenija

               Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „diplomirana babica/diplomirani babičar“

                           1.

                           Univerza

                           2.

                           Visoka strokovna šola

               diplomirana babica/diplomirani babičar

               1 май 2004 г.

               Slovensko

                           1.

                           Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „bakalár z pôrodnej asistencie“ („Bc.“)

                           2.

                           Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná pôrodná asistentka

                           1.

                           Vysoká škola

                           2.

                           Stredná zdravotnícka škola

               Pôrodná asistentka

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

                           1.

                           Kätilön tutkinto/barnmorskeexamen

                           1.

                           Terveydenhuoltooppi-laitokset/hälsovårdsläroanstalter

               Kätilö/Barnmorska

               1 януари 1994 г.

                           2.

                           Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, kätilö (AMK)/yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, barnmorska (YH)

                           2.

                           Ammattikorkeakoulut/Yrkeshögskolor

               Sverige

               Barnmorskeexamen

               Universitet eller högskola

               Barnmorska

               1 януари 1994 г.

               United Kingdom

               Statement of registration as a Midwife on part 10 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health visiting

               Various

               Midwife

               23 януари 1983 г.

         V.6.   ФАРМАЦЕВТ
   5.6.1.   Курс на обучение за фармацевти

               —

               биология на растенията и животните

               —

               физика

               —

               обща и неорганична химия

               —

               органична химия

               —

               аналитична химия

               —

               фармацевтична химия, включително и анализ на медицински продукти

               —

               обща и приложна биохимия (медицинска)

               —

               анатомия и физиология; медицинска терминология

               —

               микробиология

               —

               фармакология и фармакотерапия

               —

               фармацевтични технологии

               —

               токсикология

               —

               фармакогнозия

               —

               законодателство и професионална етика, ако е необходимо.

         При определяне съотношението между теоретичното и практическото обучение по всяка дисциплина се отдава достатъчно значение на теорията с оглед да се запази академичният характер на обучението.
   5.6.2.   Удостоверения за професионална квалификация на фармацевти

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Свидетелство, което придружава дипломата

               Референтна дата

               BelgiëBelgiqueBelgien

               Diploma van apothekerDiplôme de pharmacien

                           —

                           De universiteitenLes universités

                           —

                           De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse GemeenschapLe Jury compétent d′enseignement de la Communauté française

               1 октомври 1987 г.

               Česká republika

               Diplom o ukončení studia ve studijním programu farmacie (magistr, Mgr.)

               Farmaceutická fakulta univerzity v České republice

               Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

               1 май 2004 г.

               Danmark

               Bevis for bestået farmaceutisk kandidateksamen

               Danmarks Farmaceutiske Højskole

               1 октомври 1987 г.

               Deutschland

               Zeugnis über die Staatliche Pharmazeutische Prüfung

               Zuständige Behörden

               1 октомври 1987 г.

               Eesti

               Diplom proviisori õppekava läbimisest

               Tartu Ülikool

               1 май 2004 г.

               Ελλάς

               Άδεια άσκησης φαρμακευτικού επαγγέλματος

               Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση

               1 октомври 1987 г.

               España

               Título de Licenciado en Farmacia

                           —

                           Ministerio de Educación y Cultura

                           —

                           El rector de una universidad

               1 октомври 1987 г.

               France

                           —

                           Diplôme d′Etat de pharmacien

                           —

                           Diplôme d′Etat de docteur en pharmacie

               Universités

               1 октомври 1987 г.

               Ireland

               Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

               1 октомври 1987 г.

               Italia

               Diploma o certificato di abilitazione all′esercizio della professione di farmacista ottenuto in seguito ad un esame di Stato

               Università

               1 ноември 1993 г.

               Κύπρος

               Πιστοποιητικό Εγγραφής Φαρμακοποιού

               Συμβούλιο Φαρμακευτικής

               1 май 2004 г.

               Latvija

               Farmaceita diploms

               Universitātes tipa augstskola

               1 май 2004 г.

               Lietuva

               Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą vaistininko profesinę kvalifikaciją

               Universitetas

               1 май 2004 г.

               Luxembourg

               Diplôme d'Etat de pharmacien

               Jury d′examen d′Etat + visa du ministre de l′éducation nationale

               1 октомври 1987 г.

               Magyarország

               Okleveles gyógyszerész oklevél (magister pharmaciae, röv: mag. Pharm)

               EG Egyetem

               1 май 2004 г.

               Malta

               Lawrja fil-farmaċija

               Universita „ta′ Malta“

               1 май 2004 г.

               Nederland

               Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd apothekersexamen

               Faculteit Farmacie

               1 октомври 1987 г.

               Österreich

               Staatliches Apothekerdiplom

               Bundesministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales

               1 октомври 1994 г.

               Polska

               Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku farmacja z tytułem magistra

                           1.

                           Akademia Medyczna

                           2.

                           Uniwersytet Medyczny

                           3.

                           Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

               1 май 2004 г.

               Portugal

               Carta de curso de licenciatura em Ciências Farmacêuticas

               Universidades

               1 октомври 1987 г.

               Slovenija

               Diploma, s katero se podeljuje strokovni naziv „magister farmacije/magistra farmacije“

               Univerza

               Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic magister farmacije/magistra farmacije

               1 май 2004 г.

               Slovensko

               Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „magister farmácie“ („Mgr.“)

               Vysoká škola

               1 май 2004 г.

               Suomi/Finland

               Proviisorin tutkinto/Provisorexamen

                           —

                           Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                           —

                           Kuopion yliopisto

               1 октомври 1994 г.

               Sverige

               Apotekarexamen

               Uppsala universitet

               1 октомври 1994 г.

               United Kingdom

               Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

               1 октомври 1987 г.

         V. 7.   АРХИТЕКТ
   5.7.1.   Удостоверения за професионална квалификация на архитекти, признати съгласно член 46

               Страна

               Удостоверение за професионална квалификация

               Орган, който издава удостоверенията за професионална квалификация

               Свидетелство, което придружава удостоверението

               Референтна академична година

               BelgiëBelgiqueBelgien

                           1.

                           ArchitectArchitecte

                           2.

                           ArchitectArchitecte

                           3.

                           Architect

                           4.

                           ArchitectArchitecte

                           5.

                           ArchitectArchitecte

                           6.

                           Burgelijke ingenieur-architect

                           1.

                           Nationale hogescholen voor architectuur

                           2.

                           Hogere-architectuur-instituten

                           3.

                           Provinciaal Hoger Instituut voor Architectuur te Hasselt

                           4.

                           Koninklijke Academies voor Schone Kunsten

                           5.

                           Sint-Lucasscholen

                           6.

                           Faculteiten Toegepaste Wetenschappen van de Universiteiten

                           6.

                           „Faculté Polytechnique“ van Mons

               1988/1989

                           1.

                           ArchitecteArchitect

                           2.

                           ArchitecteArchitect

                           3.

                           Architect

                           4.

                           ArchitecteArchitect

                           5.

                           ArchitecteArchitect

                           6.

                           Ingénieur-civil — architecte

                           1.

                           Ecoles nationales supérieures d'architecture

                           2.

                           Instituts supérieurs d'architecture

                           3.

                           Ecole provinciale supérieure d'architecture de Hasselt

                           4.

                           Académies royales des Beaux-Arts

                           5.

                           Ecoles Saint-Luc

                           6.

                           Facultés des sciences appliquées des universités

                           6.

                           Faculté polytechnique de Mons

               Danmark

               Arkitekt cand. arch.

                           —

                           Kunstakademiets Arkitektskole i København

                           —

                           Arkitektskolen i Århus

               1988/1989

               Deutschland

               Diplom-Ingenieur,
               Diplom-Ingenieur Univ.

                           —

                           Universitäten (Architektur/Hochbau)

                           —

                           Technische Hochschulen (Architektur/Hochbau)

                           —

                           Technische Universitäten (Architektur/Hochbau)

                           —

                           Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau)

                           —

                           Hochschulen für bildende Künste

                           —

                           Hochschulen für Künste

               1988/1989

               Diplom-Ingenieur,
               Diplom-Ingenieur FH

                           —

                           Fachhochschulen (Architektur/Hochbau) (16)

                           —

                           Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau) bei entsprechenden Fachhochschulstudiengängen

               Eλλάς

               Δίπλωμα αρχιτέκτονα — μηχανικού

                           —

                           Εθνικό Μετσόβιο Πολυτεχνείο (ΕΜΠ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών

                           —

                           Αριστοτέλειο Πανεπιστήμο Θεσσαλονίκης (ΑΠΘ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών της Πολυτεχνικής σχολής

               Βεβαίωση που χορηγεί το Τεχνικό Επιμελητήριο Ελλάδας (ΤΕΕ) και η οποία επιτρέπει την άσκηση δραστηριοτήτων στον τομέα της αρχιτεκτονικής

               1988/1989

               España

               Título oficial de arquitecto

               Rectores de las universidades enumeradas a continuación:

                           —

                           Universidad Politécnica de Cataluña, Escuelas Técnicas Superiores de Arquitectura de Barcelona o del Vallès;

                           —

                           Universidad Politécnica de Madrid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid;

                           —

                           Universidad Politécnica de Las Palmas, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Las Palmas;

                           —

                           Universidad Politécnica de Valencia, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valencia;

                           —

                           Universidad de Sevilla, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Sevilla;

                           —

                           Universidad de Valladolid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valladolid;

                           —

                           Universidad de Santiago de Compostela, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Coruña;

                           —

                           Universidad del País Vasco, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de San Sebastián;

                           —

                           Universidad de Navarra, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Pamplona;

                           —

                           Universidad de Alcalá de Henares, Escuela Politécnica de Alcalá de Henares;

                           —

                           Universidad Alfonso X El Sabio, Centro Politécnico Superior de Villanueva de la Cañada;

                           —

                           Universidad de Alicante, Escuela Politécnica Superior de Alicante;

                           —

                           Universidad Europea de Madrid;

                           —

                           Universidad de Cataluña, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Barcelona;

                           —

                           Universidad Ramón Llull, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Salle;

                           —

                           Universidad S.E.K. de Segovia, Centro de Estudios Integrados de Arquitectura de Segovia;

                           —

                           Universidad de Granada, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Granada.

               1988/1989
               1999/2000
               1999/2000
               1997/1998
               1998/1999
               1999/2000
               1998/1999
               1999/2000
               1994/1995

               France

                           1.

                           Diplôme d'architecte DPLG, y compris dans le cadre de la formation professionnelle continue et de la promotion sociale.

                           1.

                           Le ministre chargé de l'architecture

               1988/1989

                           2.

                           Diplôme d'architecte ESA

                           2.

                           Ecole spéciale d'architecture de Paris

                           3.

                           Diplôme d'architecte ENSAIS

                           3.

                           Ecole nationale supérieure des arts et industries de Strasbourg, section architecture

               Ireland

                           1.

                           Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch. NUI)

                           1.

                           National University of Ireland to architecture graduates of University College Dublin

               1988/1989

                           2.

                           Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch.)
                           (Previously, until 2002 - Degree standard diploma in architecture (Dip. Arch))

                           2.

                           Dublin Institute of Technology, Bolton Street, Dublin
                           (College of Technology, Bolton Street, Dublin)

                           3.

                           Certificate of associateship (ARIAI)

                           3.

                           Royal Institute of Architects of Ireland

                           4.

                           Certificate of membership (MRIAI)

                           4.

                           Royal Institute of Architects of Ireland

               Italia

                           —

                           Laurea in architettura

                           —

                           Università di Camerino

                           —

                           Università di Catania — Sede di Siracusa

                           —

                           Università di Chieti

                           —

                           Università di Ferrara

                           —

                           Università di Firenze

                           —

                           Università di Genova

                           —

                           Università di Napoli Federico II

                           —

                           Università di Napoli II

                           —

                           Università di Palermo

                           —

                           Università di Parma

                           —

                           Università di Reggio Calabria

                           —

                           Università di Roma „La Sapienza“

                           —

                           Universtià di Roma III

                           —

                           Università di Trieste

                           —

                           Politecnico di Bari

                           —

                           Politecnico di Milano

                           —

                           Politecnico di Torino

                           —

                           Istituto universitario di architettura di Venezia

               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

               1988/1989

                           —

                           Laurea in ingegneria edile — architettura

                           —

                           Università dell'Aquilla

                           —

                           Università di Pavia

                           —

                           Università di Roma „La Sapienza“

               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

               1998/1999

                           —

                           Laurea specialistica in ingegneria edile — architettura

                           —

                           Università dell'Aquilla

                           —

                           Università di Pavia

                           —

                           Università di Roma „La Sapienza“

                           —

                           Università di Ancona

                           —

                           Università di Basilicata — Potenza

                           —

                           Università di Pisa

                           —

                           Università di Bologna

                           —

                           Università di Catania

                           —

                           Università di Genova

                           —

                           Università di Palermo

                           —

                           Università di Napoli Federico II

                           —

                           Università di Roma — Tor Vergata

                           —

                           Università di Trento

                           —

                           Politecnico di Bari

                           —

                           Politecnico di Milano

               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

               2003/2004

                           —

                           Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                           —

                           Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                           —

                           Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                           —

                           Laurea specialistica in Architettura

                           —

                           Prima Facoltà di Architettura dell'Università di Roma „La Sapienza“

                           —

                           Università di Ferrara

                           —

                           Università di Genova

                           —

                           Università di Palermo

                           —

                           Politecnico di Milano

                           —

                           Politecnico di Bari

                           —

                           Università di Roma III

                           —

                           Università di Firenze

                           —

                           Università di Napoli II

                           —

                           Politecnico di Milano II

               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
               Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

               1998/1999
               1999/2000
               2003/2004
               2004/2005

               Nederland

                           1.

                           Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, afstudeerrichting architectuur

                           1.

                           Technische Universiteit te Delft

               Verklaring van de Stichting Bureau Architectenregister die bevestigt dat de opleiding voldoet aan de normen van artikel 46.

               1988/1989

                           2.

                           Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, differentiatie architectuur en urbanistiek

                           2.

                           Technische Universiteit te Eindhoven

                           3.

                           Het getuigschrift hoger beroepsonderwijs, op grond van het met goed gevolg afgelegde examen verbonden aan de opleiding van de tweede fase voor beroepen op het terrein van de architectuur, afgegeven door de betrokken examencommissies van respectievelijk:

                                       —

                                       de Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten te Amsterdam

                                       —

                                       de Hogeschool Rotterdam en omstreken te Rotterdam

                                       —

                                       de Hogeschool Katholieke Leergangen te Tilburg

                                       —

                                       de Hogeschool voor de Kunsten te Arnhem

                                       —

                                       de Rijkshogeschool Groningen te Groningen

                                       —

                                       de Hogeschool Maastricht te Maastricht

               Österreich

                           1.

                           Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                           1.

                           Technische Universität Graz (Erzherzog-Johann-Universität Graz)

               1998/1999

                           2.

                           Dilplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                           2.

                           Technische Universität Wien

                           3.

                           Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                           3.

                           Universität Innsbruck (Leopold-Franzens-Universität Innsbruck)

                           4.

                           Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                           4.

                           Hochschule für Angewandte Kunst in Wien

                           5.

                           Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                           5.

                           Akademie der Bildenden Künste in Wien

                           6.

                           Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                           6.

                           Hochschule für künstlerishe und industrielle Gestaltung in Linz

               Portugal

               Carta de curso de licenciatura em Arquitectura
               Para os cursos iniciados a partir do ano académico de 1991/92

                           —

                           Faculdade de arquitectura da Universidade técnica de Lisboa

                           —

                           Faculdade de arquitectura da Universidade do Porto

                           —

                           Escola Superior Artística do Porto

                           —

                           Faculdade de Arquitectura e Artes da Universidade Lusíada do Porto

               1988/1989
               1991/1992

               Suomi/Finland

               Arkkitehdin tutkinto/Arkitektexamen

                           —

                           Teknillinen korkeakoulu /Tekniska högskolan (Helsinki)

                           —

                           Tampereen teknillinen korkeakoulu/Tammerfors
                           tekniska högskola

                           —

                           Oulun yliopisto/Uleåborgs universitet

               1998/1999

               Sverige

               Arkitektexamen

               Chalmers Tekniska Högskola AB
               Kungliga Tekniska Högskolan
               Lunds Universitet

               1998/1999

               United Kingdom

                           1.

                           Diplomas in architecture

                           1.

                                       —

                                       Universities

                                       —

                                       Colleges of Art

                                       —

                                       Schools of Art

               Certificate of architectural education, issued by the Architects Registration Board.
               The diploma and degree courses in architecture of the universities, schools and colleges of art should have met the requisite threshold standards as laid down in Article 46 of this Directive and in Criteria for validation published by the Validation Panel of the Royal Institute of British Architects and the Architects Registration Board.
               EU nationals who possess the Royal Institute of British Architects Part I and Part II certificates, which are recognised by ARB as the competent authority, are eligible. Also EU nationals who do not possess the ARB-recognised Part I and Part II certificates will be eligible for the Certificate of Architectural Education if they can satisfy the Board that their standard and length of education has met the requisite threshold standards of Article 46 of this Directive and of the Criteria for validation.

               1988/1989

                           2.

                           Degrees in architecture

                           2.

                           Universities

                           3.

                           Final examination

                           3.

                           Architectural Association

                           4.

                           Examination in architecture

                           4.

                           Royal College of Art

                           5.

                           Examination Part II

                           5.

                           Royal Institute of British Architects

      (1)  1 януари 1983 г.

      (2)  1 януари 1983 г.

      (3)  1 август 1987 г. с изключение на лицата, които са започнали своето обучение преди тази дата

      (4)  31 декември 1971 г.

      (5)  31 октомври 1999 г.

      (6)  Повече не се издават удостоверения за професионална квалификация за обучения, започнали след 5 март 1982 г.

      (7)  9 юли 1984 г.

      (8)  3 декември 1971 г.

      (9)  31 октомври 1993 г.

      (10)  Повече не се издават удостоверения за професионална квалификация за обучения, започнали след 5 март 1982 г.

      (11)  8 юли 1984 г.

      (12)  1 януари 1983 г., с изключение на лицата, които за започнали своето обучение преди тази дата и са го завъшили преди края на 1988 г.

      (13)  31 декември 1994 г.

      (14)  1 януари 1983 г.

      (15)  Обучението, което завършва с удостоверения за професионална квалификация „специалист по дентална, орална и лицево-челюстна хирургия (базово обучение по медицина и дентална медицина), предполага завършване и валидиране на базовото обучение по медицина (член 24) и, в допълнение, завършване и валидиране на базовото обучение по дентална медицина (член 34).“

      (16)  Diese Diplome sind je nach Dauer der durch sie abgeschlossenen Ausbildung gemäß Artikel 47 Absatz 1 anzuerkennen.
   ПРИЛОЖЕНИЕ VI
   Придобити права, приложими към професиите, които подлежат на признаване въз основа на координирането на минималните квалификационни изисквания
   6.   Удостоверения за професионални квалификации на архтекти, които се ползват от правата, придобити съгласно чл. 49, параграф 1

               Страна

               Удостоверения за професионални квалификации

               Референтна академична година

               België/Belgique/Belgien

                           —

                           дипломите, издавани от висшите национални училища по архитектура или от висшите институти по архитектура (architecte — architect)

                           —

                           дипломите, издавани от висшето провинциално училище по архитектура в Хаселт (architect)

                           —

                           дипломите, издавани от кралските академии по изобразително изкуство (architecte — architect)

                           —

                           дипломите, издавани от „ecoles Saint-Luc“ (architecte — architect)

                           —

                           университетските дипломи по строителство, придружени от свидетелство за учебна практика, което е издадено от професионалното сдружение на архитектите и дава право на притежаване на професионалното звание архитект (architecte — architect)

                           —

                           дипломите по архитектура, издавани от централната или от държавната комисия по архитектура (architecte — architect)

                           —

                           дипломите за строителен архитект и за инженер-архитект, издавани от факултетите по приложни науки в университетите и от Политехническия факултет в Монс (ingenieur—architecte, ingenieur—architect)

               1987/1988

               Česká republika

                           —

                           дипломи, издавани от факултетите на „České vysoké učení technické“ (Чешки технически университет в Прага):

                                       —

                                       „Vysoká škola architektury a pozemního stavitelství“ (Факултет по архитектура и строителство) (до 1951 г.),

                                       —

                                       „Fakulta architektury a pozemního stavitelství“ (Фаултет по архитектура и строителство) (от 1951 г. до 1960 г.),

                                       —

                                       „Fakulta stavební“ (Факултет по строителтво) (от 1960 г.) по специалностите: строителство и конструкции; строителство, конструкции и архитектура; архитектура (включително градоустройствено планиране и планиране на земеползването), промишлено и гражданско строителство, или по програмата за обучение по гражданско строителство за обучение по строителство и архитектура,

                                 по дисциплините: архитектура, градоустройствено планиране и планиране на земеползването, или в учебните програи по: архитектура и градоустройствено планиране по специалностите: архитектура, теория на архитектурното проектиране, планиране на градоустройството и планиране на земеползването, история на архитектурата и възстановяване на исторически паметници, или архитектура и строителство,

                           —

                           дипломите, издавани от „Vysoká škola technická Dr. Edvarda Beneše“ (до 1951 г.), по специалностите архитектурата и строителство;

                           —

                           дипломи, издавани от „Vysoká škola stavitelství v Brně“ (от 1951 г. до 1956 г.), по специалностите архитектура и строителство;

                           —

                           дипломите, издавани от „Vysoké učení technické v Brně“, от „Fakulta architektury“ (Факултет по архитектура) (от 1956 г.) по специалностите архитектура и градоустойствено планиране или „Fakulta stavební“ (Факултет по гражданско строителство) (от 1956 г.) по специалността строителството;

                           —

                           дипломите, издавани от „Vysoká škola báňská — Technická univerzita Ostrava“, „Fakulta stavební“ (Факултет по гражданско строителство) (от 1997 г.) по специалностите конструкции и архитектурата или по специалността строителство;

                           —

                           дипломите, издавани от „Technická univerzita v Liberci“, „Fakulta architektury“ (Факултет по архитектура) (от 1994 г.) по учебните програми по архитектура и градоустройствено планиране по специалността архитектура;

                           —

                           дипломите, издавани от „Akademie výtvarných umění v Praze“ по програмата за изящни изкуства по специалността архитектурно проектиране;

                           —

                           дипломите, издавани от „Vysoká škola umělecko-průmyslová v Praze“ по програмата за изящни изкуства по специалността архитектура;

                           —

                           свидетелство за правоспособност, издавано от „Česká komora architektů“ без упоменаване на специалността или по специалността строителство.

               2006/2007

               Danmark

                           —

                           дипломите, издавани от националните училища по архитектура в Копенхаген и Аархус (architekt)

                           —

                           свидетелство за вписване, издавано от Комисията на архитектите в съответствие със закон № 202 от 28 май 1975 г. (registreret arkitekt)

                           —

                           дипломите, издавани от висшите училища по строителство (bygningskonstrutor), придружени от свидетелство на компетентните органи, удостоверяващо, че лицето е издържало изпит по специалността, който се състои от оценка на изготвени проекти, които са изпълнени от кандидатата по време на най-малко шестгодишно ефективно практикуване на дейностите, предвидени в член 48 на настоящата директива

               1987/1988

               Deutschland

                           —

                           дипломите, издавани от висшите училища по изящни изкуства (Dipl.-Ing., Architekt (HfbK)

                           —

                           дипломите, издавани от факултетите по архитектура (Architektur/Hochbau) на „Technische Hochschulen“, на техническите университети, доколкото тези училища са включени в Gesamthochschulen (Dipl.-Ing. и други последващи наименования на тези дипломи)

                           —

                           дипломите, издавани от факултетите по архитектура (Architektur/Hochbau) на Fachhochschulen, доколкото тези училища са включени в Gesamthochschulen, от факултетите по архитектура (Architektur/Hochbau) на „Gesamthochschulen“, придружени, когато образованието е под четири години, но включва най-малкото три години, от свидетелство за професионален стаж във Федерална република Германия в продължение на четири години, издадено от професионалното сдружение в съответствие с член 47, параграф 1, втора алинея (Ingenieur grad. и други последващи наименования на тези дипломи)

                           —

                           дипломите (Prüfungszeugnisse), издадени преди 1 януари 1973 г. от факултетите по архитектура на Ingenieurschulen и на Werkkunstschulen, придружени от свидетелство от компетентните власти, което удостоверява, че заинтересованото лице е издържало изпит за професионална квалификация, който се състои от оценка на изготвени проекти, които са изпълнени от кандидатата по време на най-малко шестгодишно ефективно практикуване на дейностите, предвидени в член 48 на настоящата директива

               1987/1988

               Eesti

                           —

                           diplom arhitektuuri erialal, väljastatud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonna poolt alates 1996. aastast (диплома по архитектура, издавана от Факултета по архитектура на Естонската академия по изкуствата от 1996 г.), väljastatud Tallinna Kunstiülikooli poolt 1989-1995 (издавана от Талинския университета по изкуствата 1989—1995 г.), väljastatud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi poolt 1951—1988 (издавана от Държавния институт по изкуства на на Естонската ССР през 1951—1988 г.)

               2006/2007

               Ελλάς

                           —

                           дипломите за инженер-архитект, издавани от Metsovion Polytechnion в Атина, придружени от свидетелство, издадено от Техническата камара на Гърция, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

                           —

                           дипломите за инженер-архитект, издавани от Aristotelion Panepistimion в Солун, придружени от свидетелство, издадено от Техническата камара на Гърция, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

                           —

                           дипломите за инженер по гражданско строителство, издавани от Metsovion Polytechnion в Атина, придружени от свидетелство, издадено от Техническата камара на Гърция, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

                           —

                           дипломите за инженер по гражданско строителство, издавани от Aristotelion Panepistimion в Солун, придружени от свидетелство, издадено от Техническата камара на Гърция, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

                           —

                           дипломите за инженер по гражданско строителство, издавани от Panepistimion Thrakis, придружени от свидетелство, издадено от Техническата камара на Гърция, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

                           —

                           дипломите за инженер по гражданско строителство, издавани от Panepistimion Patron, придружени от свидетелство, издадено от Техническата камара на Гърция, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

               1987/1988

               España

               удостоверение за професионална квалификация на архитект (título oficial de arquitecto) издавано от Министерството на образованието и науката или от унивеситетите

               1987/1988

               France

                           —

                           дипломите за дипломиран от правителството архитект, издавани до 1959 г. от Министерството на образованието, а след тази дата — от Министерството по културните въпроси (architete DPLG)

                           —

                           дипломите, издавани от „Ecole speciale d′architecture“ (architecte DESA)

                           —

                           дипломите, издавани след 1955 г. от архитектурния отдел на Ecole nationale superieure des arts et industrie в Страсбург (бившото Ecole nationale d′ingenieurs в Страсбург) (architecte ENSAIS)

               1987/1988

               Ireland

                           —

                           степента „Bachelor of Architecture“, присвояна от „National University of Ireland“ (B. Arch. N.U.I.) на завършилите архитектура в „University College“, Дъблин

                           —

                           университетската диплома по архитектура, издавана от „College of Technology“, Bolton Street, Дъблин (Diplom. Arch.)

                           —

                           удостоверението за асоцииран член на „Royal Institute of Architects of Ireland“ (A.R.I.A.I.)

                           —

                           удостоверението за член на „Royal Institute of Architects of Ireland“ (M.R.I.A.I.)

               1987/1988

               Italia

                           —

                           дипломите за „laurea in architettura“, издавани от университетите, политехническите институти и висшите институти по архитектура във Венеция и Реджо-Калабрия, придружени от диплома, която дава право на независимо упражняване на професията архитект, издавана от министъра на образованието, след като кандидатът е положил успешно държавен изпит за независимо упражняване на професията архитект пред компетентна комисия (dott. Architetto)

                           —

                           дипломите за „laurea in ingegneria“ по строителство, издавани от университетите и политехническите институти, придружени от диплома, която дава право на независимо упражняване на професията архитект, издавана от министъра на образованието, след като кандидатът е положил успешно държавен изпит за независимо упражняване на професията архитект пред компетентна комисия (dott. Ing. Architetto или dott. Ing. In ingegneria civile)

               1987/1988

               Κύπρος

                           —

                           Βεβαίωση Εγγραφής στο Μητρώο Αρχιτεκτόνων που εκδίδεται από το Επιστημονικό και Τεχνικό Επιμελητήριο Κύπρου (Свидетелство за вписване в Регистъра на архитектите, издавано от Научно-техническата камара на Кипър (ETEK))

               2006/2007

               Latvija

                           —

                           „Arhitekta diploms“ ko izsniegusi Latvijas Valsts Universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa līdz 1958.gadam, Rīgas Politehniskā Institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa no 1958 gada līdz 1991.gadam, Rīgas Tehniskās Universitātes Arhitektūras fakultāte kopš 1991. gada, un „Arhitekta prakses sertifikāts“, ko izsniedz Latvijas Arhitektu savienība („диплома за архитект“ издавана от Катедрата по архитектура на Факултета по строителство на Латвийския държавен университет до 1958 г., от Катедрата по архитектура на Факултета по строителство на Политехническия институт в Рига 1958—1991 г., от Факултет по архитектура на Техническия университет в Рига от 1991 и 1992 г., и свидетелство за вписване от Сдружението на архитектите в Латвия)

               2006/2007

               Lietuva

                           —

                           дипломите за инженер-архитект/архитект, издавани от Kauno politechnikos institutas до 1969 г. (inžinierius architektas/architektas)

                           —

                           дипломи за архитект/бакалавър по архитектура/магистър по архитектура, издавани от Vilnius inžinerinis statybos institutas до 1990 г., Vilniaus technikos universitetas до 1996 г., Vilnius Gedimino technikos universitetas от 1996 г. (architektas/architektūros bakalauras/architektūros magistras)

                           —

                           дипломите за специалист, който е завършил пълния курс по архитектура/бакалавър по архитектура/магистър по архитектура, издавани от LTSR Valstybinis dailės institutas до 1990; Vilniaus dailės akademija до 1990 (architektūros kursas/architektūros bakalauras/architektūros magistras)

                           —

                           дипломите за бакалавър по архитектура/магистър по архитектура, издавани от Kauno technologijos universitetas от 1997 (architektūros bakalauras/architektūros magistras)

                           —

                           всички тези дипломи трябва да бъдат придружени от свидетелство, издадено от Атестационната комисия, което удостоверява правото на упражняване на дейност в областта на архитектурата (сертифициран архитект/Atestuotas architektas)

               2006/2007

               Magyarország

                           —

                           дипломата „okleveles építészmérnök“ (диплома по архитектура, магистър по архитектура), издавана от университети

                           —

                           дипломата „okleveles építész tervező művész“ (диплома за магистър по архитектура и строителство), издавана от университети

               2006/2007

               Malta

                           —

                           Perit: Lawrja ta′ Perit издавана от Universita′ ta′ Malta, която дава право на вписване като Perit

               2006/2007

               Nederland

                           —

                           свидетелството, удостоверяващо успешното полагане на изпит за образователно-квалификационна степен по архитектура, издавано от архитектурните отдели на техническите колежи в Делфт или в Айндховен (bouwkunding ingenieur)

                           —

                           дипломите, издавани от признатите от държавата академии по архитектура (architect)

                           —

                           дипломите, издавани до 1971 г. от бившите колежи по архитектура (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO)

                           —

                           дипломите, издавани до 1970 г. от бившите колежи по архитектура (Vorrtgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO)

                           —

                           свидетелството, удостоверяващо успешното полагане на изпит, проведен от съвета на архитектите на „Bond van Nederlandse Architecten“ (Съюз на холандските архитекти, BNA) (architect)

                           —

                           дипломата от Stichtung Institut voor Architectuur (Фондация „Институт по архитектура“) (IVA), издавана след завършване на курса, организиран от тази фондация, с продължителност най-малко четири години (architect), придружена от свидетелство на компетентните власти, което удостоверява, че заинтересованото лице е издържало изпит за професионална квалификация, който се състои от оценка на изготвени проекти, които са изпълнени от кандидатата по време на най-малко шестогодишно ефективно практикуване на дейностите, предвидени в член 44 на настоящата директива

                           —

                           свидетелство, издавано от компетентните органи, което удостоверява, че преди 5 август 1985 г. заинтересованото лице е положило успешно изпит за „kandidaat in de bouwkunde“, проведен от техническите колежи в Делфт или в Айндховен, и че в продължение на период не по-малък от пет години, непосредствено предшестващ посочената дата, е упражнявало дейности на архитект, чието естество и значение гарантират, че според утвърдените в Холандия критерии то е достатъчно компетентно да упражнява тези дейности (architect)

                           —

                           свидетелство, издавано от компетентните органи единствено на лицата, навършили четиридесет години преди 5 август 1985 г., което удостоверява, че в продължение на период не по-малък от пет години, непосредствено предшестващи посочената дата, заинтересованото лице е упражнявало дейности на архитект, чието естество и значение гарантират, че според утвърдените в Холандия критерии то е достатъчно компетентно да упражнява тези дейности (architect)

                           —

                           посочените в седмо и осмо тире свидетелства не се признават, считано от датата на влизане в сила на закони и правилници за достъп до дейностите на архитект и тяхното упражняване под професионалното звание архитект в Холандия, доколкото по силата на посочените разпоредби тези свидетелства не дават достъп до тези дейности под посоченото професионално звание

               1987/1988

               Österreich

                           —

                           дипломите, издавани от техническите университети във Виена и Грац и Университета в Инсбрук, Факултета по строителство („Bauingenieurwesen“) и архитектура („Architektur“), по специалностите архитектура, строителното инженерство („Bauingenieurwesen“), строителство („Hochbau“) и „Wirtschaftsingenieurwesen — Bauwesen“)

                           —

                           дипломите, издавани от Университета за „Bodenkultur“ по специалността „Kulturtechnik und Wasserwirtschaft“

                           —

                           дипломите, издавани от Колежа по приложни изкуства на Виенския университет по архитектура

                           —

                           дипломите, издавани от Академията по изящни изкуства по архитектура

                           —

                           дипломите за сертифицирани инженери (Ing.) издавани от висшите технически колежи или техническите колежи по строителство плюс лиценз за „Baumeister“, удостоверяващ минимум шест години професионален опит в Австрия, който се издава след полагане на изпит

                           —

                           дипломите, издавани от Университетския колеж за обучение по изкуства и индустрия в Линц по архитектурни науки

                           —

                           свидетелствата за професионална квалификация на строителни инженери или строителни консултанти („Hochbau“, „Bauwesen“, „Wirtschaftsingenieurwesen — Bauwesen“, „Kulturtechnik und Wasserwirtschaft“) съгласно Закона за граждански технически специалисти (Ziviltechnikergesetz, BGBl. № 156/1994)

               1997/1998

               Polska

               Дипломите, издавани от факултетите по архитектура на:

                           —

                           Варшавския технически университет, Факултет по архитектура във Варшава (Politechnika Warszawska, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: inżynier architekt, magister nauk technicznych; inżynier architekt; inżyniera magistra architektury; magistra inżyniera architektury; magistra inżyniera architekta; magister inżynier architekt (от 1945 г. до 1948 г. звание: inżynier architekt, magister nauk technicznych; от 1951 г. до 1956 г., звание: inżynier architekt; от 1954 г. до 1957 г., втори етап, звание: inżyniera magistra architektury; от 1957 г. до 1959 г., звание: inżyniera magistra architektury; от 1959 г. до 1964 г.: звание: magistra inżyniera architektury; от 1964 г. до 1982 г., звание: magistra inżyniera architekta; от 1983 г. до 1990 г., звание: magister inżynier architekt; от 1991 звание: magistra inżyniera architekta)

                           —

                           Краковски технически университет, Факултет по архитектура в Краков (Politechnika Krakowska, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: magister inżynier architekt (от1945 г. до 1953 г., Университет по минно дело и металургия, Политехнически факултет по архитектура — Akademia Górniczo-Hutnicza, Politechniczny Wydział Architektury)

                           —

                           Вроцлавски технически университет, Факултет по архитектура във Вроцлав (Politechnika Wrocławska, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: inżynier architekt, magister nauk technicznych; magister inżynier architektury; magister inżynier architekt (от 1949 г. до 1964 г., звание: inżynier architekt, magister nauk technicznych; от 1956 г. до 1964 г., звание: magister inżynier architektury; от 1964 г., звание: magister inżynier architekt)

                           —

                           Технически университет в Силезия Факултет по архитектура в Гливице (Politechnika Śląska, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: inżynier architekt; magister inżynier architekt (от 1945 г.до 1955 г., Инженерено-строителен факултет — Wydział Inżynieryjno-Budowlany, звание: inżynier architekt; от 1961 г. до 1969 г., Факултет по промишлено и общо строителство — Wydział Budownictwa Przemysłowego i Ogólnego, звание: magister inżynier architekt; от 1969 г. до 1976 г., Факултет по строителство и архитектура — Wydział Budownictwa i Architektury, звание: magister inżynier architekt; от 1977 г., Факултет по архитектура — Wydział Architektury, звание: magister inżynier architekt и от 1995, звание: inżynier architekt)

                           —

                           Технически университет в Познан, Факултет по архитектура в Познан (Politechnika Poznańska, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: inżynier architektury; inżynier architekt; magister inżynier architekt (от 1945 г. до 1955 г. Техническо училище, Факултет по архитектура — Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury звание: inżynier architektury; от 1978 г., звание: magister inżynier architekt и от 1999 г., звание: inżynier architekt)

                           —

                           Технически университет в Гданск, Факултет по архитектура в Гданск (Politechnika Gdańska, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: magister inżynier architekt (от 1945 г. до 1969 г. Факултет по архитектура — Wydział Architektury, от 1969 г. до 1971 г., Факултет по строителство и архитектура — Wydział Budownictwa i Architektury, от 1971 г. до 1981 г. Институт по архитектура и градоустройство — Instytut Architektury i Urbanistyki, от 1981 Факултет по архитектура — Wydział Architektury)

                           —

                           Технически университет в Бялисток, Факултет по архитектура в Бялисток (Politechnika Białostocka, Wydział Architektury); професионалното звание архитект: magister inżynier architekt (от 1975 г. до 1989 г. Институт по архитектура — Instytut Architektury)

                           —

                           Технически университет в Лодз, Факултет по строителство, архитектура и инженерна екология (Politechnika Łódzka, Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska); професионалното звание архитект: inżynier architekt; magister inżynier architekt (от 1973 г. до 1993 г. Факултет по стротелство и архитектура — Wydział Budownictwa i Architektury и от 1992 г. Факултет по строителство, архитектура и инженерна екология — Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska; звание: от 1973 г. до 1978 г., звание: inżynier architekt, от 1978 г., звание: magister inżynier architekt)

                           —

                           Технически университет в Щечин, Факултет по строителство и архитектура в Щечин (Politechnika Szczecińska, Wydział Budownictwa i Architektury); професионалното звание архитект: inżynier architekt; magister inżynier architekt (от 1948 г. до 1954 г. Висше техническо училище, Факултет по архитектура — Wyższa Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury, звание: inżynier architekt, от 1970 г., звание: magister inżynier architekt и от 1998, звание: inżynier architekt)

                     Всички тези дипломи трябва да бъдат придружени от удостоверения за членство, издавани от съответните регионални палати на архитектите в Полша, които дават правото да се упражняват дейности в областта на архитектурата в Полша

               2006/2007

               Portugal

                           —

                           дипломата „diploma do curso especial de arquitectura“, издавана от училищата по изящни изкуства в Лисабон и Порто

                           —

                           дипломата за архитект „diploma de arquitecto“, издавана от училищата по изящни изкуства в Лисабон и Порто

                           —

                           дипломата „diploma do curso de arquitectura“, издавана от висшите училища по изящни изкуства в Лисабон и Порто

                           —

                           дипломата „diploma de licenciatura em arquitectura“, издавана от Висшето училище по изящни изкуства в Лисабон

                           —

                           дипломата „carta de curso de licenciatura em arquitectura“, издавана от Техническия университет в Лисабон и Университета в Порто

                           —

                           университетска диплома по строителство (licenciatura em engenharia civil), издавана от Висшия технически институт на Техническия университет в Лисабон

                           —

                           университетската диплома по строителство (licenciatura em engenharia civil), издавана от Техническия факултет (de Engenharia) на Университета в Порто

                           —

                           университетската диплома по строителство (licenciatura em engenharia civil), издавана от Научно-техническия факултет на Университета в Коимбра

                           —

                           университетска диплома по строителство, производство (licenciatura em engenharia civil, produção), издавана от Университета на Минхо

               1987/1988

               Slovenija

                           —

                           „Univerzitetni diplomirani inženir arhitekture/univerzitetna diplomirana inženirka arhitekture“ (университетска диплома по архитектура), издавана от факултета по архитектура, придружена от свидетелство от компетентен орган в областта на архитектурата, признат по закон, което дава правото да се упражняват дейности в областта на архитектурата

                           —

                           университетска диплома, издавана от техническите факултети, които дават званието „univerzitetni diplomirani inženir (univ.dipl.inž.)/univerzitetna diplomirana inženirka“, придружена от свидетелство от компетентен орган в областта на архитектурата, признат по закон, което дава право да се упражняват дейности в областта на архитектурата

               2006/2007

               Slovensko

                           —

                           диплома по специалността „архитектура и строителство“ („architektúra a pozemné staviteľstvo“), издавана от Словашкия технически университет (Slovenská vysoká škola technická) в Братислава през 1950—1952 г. (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по специалността „архитектура“ („architektúra“), издавана от Факултета по архитектура и строителство на Словашкия технически университет (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) в Братислава през1952—1960 г. (звание: Ing. arch.)

                           —

                           диплома по специалността „строителство“ („pozemné staviteľstvo“), издавана от Факултета по архитектура и строителство на Словашкия технически университет (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) в Братислава 1952—1960 г. (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по специалността „архитектура“ („architektúra“), издавана от Факултета по строителство на Словашкия технически университет (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) в Братислава 1961—1976 г., (звание: Ing. arch.)

                           —

                           диплома по специалността „строителство“ („pozemné stavby“), издавана от Факултета по строителство на Словашкия технически университет (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) в Братислава през 1961—1976 г., (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по „архитектура“ („architektúra“), издавана от Факултета по архитектура на Словашкия технически университет (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) в Братислава от 1977 (звание: Ing. arch.)

                           —

                           диплома по „урбанизъм“ („urbanizmus“), издавана от Факултета по архитектура на Словашкия технически университет (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) в Батислава от 1977 г. (звание: Ing. arch.)

                           —

                           диплома по „строителство“ („pozemné stavby“), издавана от Факултета по строителство на Словашкия технически университет (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) в Братислава през 1977—1997 г. (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по „архитектура и строителство“ („architektúra a pozemné stavby“), издавана от Факултета по строителство на Словашкия технически университет (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) в Братислава от 1998 г. (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по „строителство — специализация: архитектура“ („pozemné stavby — špecializácia: architektúra“), издавана от Факултета по строителство на Словашкия технически университет (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) в Братислава през 2000—2001 г. (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по „строителство и архитектура“ („pozemné stavby a architektúra“), издавана от Факултета по строителство на Словашкия технически университет (Stavebná fakulta — Slovenská technická univerzita) в Братислава от 2001 г. (звание: Ing.)

                           —

                           диплома по „архитектура“ („architektúra“), издавана от Академията по изящни изкуства и дизайн (Vysoká škola výtvarných umení) в Братислава от 1969 г. (звание: Akad. arch. до 1990 г.; Mgr. през 1990—1992 г.; Mgr. arch. през 1992—1996 г.; Mgr. art. от 1997 г.)

                           —

                           диплома по „строителство“ („pozemné staviteľstvo“), издавана от Факултета по строителство на Техническия университет (Stavebná fakulta, Technická univerzita) в Кошице през 1981—1991 г.(звание: Ing.)

                     Всички тези дипломи трябва се придружават от:

                           —

                           удостоверение за правоспособност, издавано от Словашката камара на архитектите (Slovenská komora architektov) в Братислава, без конкретизиране на специалността или по „строителство“ („pozemné stavby“) или „планиране на земеползването“ („územné plánovanie“)

                           —

                           удостоверение за правоспособност, издавано от Словашката камара на строителните инженери (Slovenská komora stavebných inžinierov) в Братислава по строителство („pozemné stavby“)

               2006/2007

               Suomi/Finland

                           —

                           дипломите, издавани от факултетите по архитектура на техническите университети и Университета в Олу (arkkitehti/arkitekt)

                           —

                           дипломите, издавани от техническите институти (rakennusarkkitehti/byggnadsarkitekt)

               1997/1998

               Sverige

                           —

                           дипломите, издавани от Училището по архитектура на Кралския технически институт, Техническия институт Чалмерс и Техническия институт в Лунд

                           —

                           удостоверенията за членство в „Svenska Arkitekters Riksförbund“ (SAR), ако засегнатите лица са получили образованието си в държава, за която се прилага настоящата директива

               1997/1998

               United Kingdom

                           —

                           званията, присвоявани след успешното полагане на изпит в:

                                       —

                                       „the Royal Institute of British Architects“

                                       —

                                       училищата по архитектура в университетите, политехническите колежи, колежите, академиите, колежите по технология и изкуства, които към 10 юни 1985 г. са били признати от Architects Registration Council в Обединеното кралство с оглед вписване в регистъра (Architect)

                           —

                           свидетелство, което удостоверява, че неговият титуляр е придобил право да носи професионалното звание архитект по силата на раздел 6, параграф 1, буква а), раздел 6,параграф 1, буква б) или раздел 6, паргарф 1 от Architects Registration Act от 1931 г. (Architect)

                           —

                           свидетелство, което удостоверява, че неговият титуляр е придобил право да носи професионалното звание архитект по силата на раздел 2 от Architects Registration Act от 1938 г. (Architect)

               1987/1988

         ПРИЛОЖЕНИЕ VII
   Документи и свидетелства, които може да се изискват в съответствие с член 50, параграф 1
   1.   Документи

               a)

               Доказателство за гражданството на заинтересованото лице.

               б)

               Копия от свидетелствата за професионална компетентност или от удостоверенията за професионални квалификации, даващи достъп до съответната професия, и, при необходимост, свидетелство за професионален опит на заинтересованото лице.
               Компетентните органи на приемащата държава-членка могат да поканят молителя да представи информация относно професионалната си подготовка, доколкото това е необходимо за установяване на евентуалното наличие на съществени несъответствия с националните изисквания за подготовка, съгласно предвиденото в член 14. Когато молителят не е в състояние да представи тази информация, компетентните органи на приемащата държава-членка се обръщат към контактната точка, компетентния орган или друг подходящ орган в държавата-членка по произход.

               в)

               В случаите по член 16 свидетелство, отнасящо се до характера и продължителността на дейността, издадено от компетентната власт или орган в приемащата държава-членка или държавата-членка по произход на чуждия гражданин.

               г)

               Когато компетентният орган на приемаща държава-членка изисква от лица, желаещи да упражняват регламентирана професия, доказателства, че се ползват с добра репутация, или че не са били обявявани в несъстоятелност, или издава разпореждане за преустановяване или забрана на упражняването на тази професия в случаи на сериозни професионални нарушения или престъпления, тази държава-членка приема като достатъчни доказателства, по отношение на граждани на държави-членки, които желаят да упражняват тази професия на нейната територия, представянето на документи, издадени от компетентни органи в държавата-членка по произход или по местопребиваване на чуждия гражданин, от които е видно, че посочените изисквания са изпълнени. Тези органи представят изискваните документи в срок от два месеца.
               Когато компетентните органи в държавата-членка по произход или по местопребиваване на чуждия гражданин не издават документите по първата алинея, тези документи се заместват с клетвена декларация или за държави, в чието законодателство не е предвидена клетвена декларация, с тържествена декларация, направена от заинтересованото лице пред компетентен съдебен или административен орган или, според случая, пред нотариус или квалифициран професионален орган в държавата-членка по произход или по местопребиваване на лицето; органът или нотариусът по предходното изречение издава свидетелство, удостоверяващо истинността на клетвената или тържествената декларация.

               д)

               Когато приемаща държава-членка изисква от своите граждани, желаещи да упражняват регламентирана професия, документ, отнасящ се до физическото или психичното здраве на молителя, тази държава-членка приема като достатъчни данни в това отношение представянето на документа, изискван държавата-членка по произход. Когато държавата-членка по произход не издава такъв документ, приемащата държава-членка приема свидетелство, издадено от компетентен орган в тази държава. В този случай, компетентните органи в държавата-членка по произход представят изисквания документ в срок от два месеца.

               е)

               Когато приемаща държава-членка изисква от своите граждани, които желаят да упражняват регламентирана професия, да представят:

                           —

                           доказателства за финансовото състояние на молителя,

                           —

                           доказателства, че молителят е застрахован срещу финансовите рискове, произтичащи от професионалната му отговорност, в съответствие с действащите в приемащата държава-членка законови и подзаконови разпоредби, що се отнася до условията и обхвата на застрахователното покритие,

                     тази държава-членка приема като достатъчно доказателство справка в такъв смисъл, издадена от банки и застрахователни компании в друга държава-членка.

         2.   Свидетелства
   С цел улесняване прилагането на дял III, глава III от настоящата директива, държавите-членки могат да предвидят, че в допълнение към удостоверението за професионална квалификация, лице, което отговаря на квалификационните изисквания, трябва да представи свидетелство, издадено от компетентните органи в неговата държава-членка по произход, удостоверяващо, че това удостоверение за професионална квалификация попада в обхвата на настоящата директива.