title: Директива 94/31/ЕО на Съвета от 27 юни 1994 година за изменение на Директива 91/689/ЕИО относно опасните отпадъци

text:
Важна правна забележка

|

31994L0031

Официален вестник n° L 168 , 02/07/1994 стр. 0028 - 0028 специално финландско издание: глава 15 том 13 стр. 0200  специално шведско издание: глава 15 том 13 стр. 0200  специално чешко издание глава 15 том 02 стр. 376  - 376 специално испанско издание глава 15 том 02 стр. 376  - 376 специално унгарско издание глава 15 том 02 стр. 376  - 376 специално литвийско издание глава 15 том 02 стр. 376  - 376 LV.ES глава 15 том 02 стр. 376  - 376 MT.ES глава 15 том 02 стр. 376  - 376 PL.ES глава 15 том 02 стр. 376  - 376 SK.ES глава 15 том 02 стр. 376  - 376 специално словенско издание глава 15 том 02 стр. 376  - 376

		19940627Директива 94/31/ЕО на Съветаот 27 юни 1994 годиназа изменение на Директива 91/689/ЕИО относно опасните отпадъциСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него,като взе предвид предложението от Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие на процедурата, предвидена в член 189в от Договора,като има предвид, че стана ясно от работата на комитета, предвиден в член 18 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета [3], че не е било възможно в рамките на срока, определен в Директива 91/689/ЕИО [4], да се изготви обвързващ списък на опасни отпадъци, но като има предвид, че прилагането на Директива 91/689/ЕИО зависи от създаването на такъв списък от Комисията,като има предвид, че е необходимо да се осигури прилагането на Директива 91/689/ЕИО във възможно най-кратко време,като има предвид, че все още трябва да бъде изготвен списък на опасни отпадъци в съответствие с член 1, параграф 4 от Директива 91/689/ЕИО;като има предвид, че отменянето на Директива 78/319/ЕИО на Съвета от 20 март 1978 г. относно токсични и опасни отпадъци [5], следователно, трябва да бъде отложено,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 91/689/ЕИО се изменя, както следва:1. Член 10, параграф 1 се заменя със следното:"Член 101. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 27 юни 1995 г. Те незабавно информират Комисията за това."2. Член 11 се заменя със следното:"Член 11Директива 78/319/ЕИО на Съвета се отменя считано от 27 юни 1995 г."Член 2Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 27 юни 1994 година.За СъветаПредседателC. Simitis[1] ОВ C 271, 7.10.1993 г., стр. 16.[2] ОВ С 34, 2.2.1994 г., стр. 7.[3] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 39. Директива, последно изменена с Директива 91/156/ЕИО (ОВ L 78, 26.3.1991 г., стр. 32).[4] ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 20.[5] ОВ L 84, 31.3.1978 г., стр. 43. Директива, последно изменена с Директива 91/692/ЕИО (ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 48).--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 18 септември 1979 година относно шесто изменение на Директива 67/548/ЕИО за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества

text:
Важна правна забележка

|

31979L0831

Официален вестник n° L 259 , 15/10/1979 стр. 0010 - 0028 специално финландско издание: глава 13 том 10 стр. 0118  специално гръцко издание: глава 13 том 9 стр. 0013  специално шведско издание: глава 13 том 10 стр. 0118  специално испанско издание: глава 13 том 10 стр. 0228  специално португалско издание глава 13 том 10 стр. 0228  специално чешко издание глава 13 том 005 стр. 413  - 431 специално испанско издание глава 13 том 005 стр. 413  - 431 специално унгарско издание глава 13 том 005 стр. 413  - 431 специално литвийско издание глава 13 том 005 стр. 413  - 431 LV.ES глава 13 том 005 стр. 413  - 431 MT.ES глава 13 том 005 стр. 413  - 431 PL.ES глава 13 том 005 стр. 413  - 431 SK.ES глава 13 том 005 стр. 413  - 431 специално словенско издание глава 13 том 005 стр. 413  - 431

		19790918Директива на Съветаот 18 септември 1979 годинаотносно шесто изменение на Директива 67/548/ЕИО за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества(79/831/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че за да защити човека и околната среда от потенциални рискове, които биха възникнали от пускането на пазара на нови вещества, е необходимо да се определят подходящи мерки и особено да се усилят препоръките предвидени в Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. [3] за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества, последно изменена с Директива 75/409/ЕИО [4];като има предвид, че е необходимо по тези причини да се измени Директива 67/548/ЕИО, която в момента чрез подходяща класификация, опаковане и етикетиране на опасни вещества защитава населението и особено работниците, които ги използват;като има предвид, че за да се контролират ефектите върху човека и околната среда, е препоръчително всяко ново вещество, пуснато на пазара, да бъде обект на предварително проучване от производителя или вносителя и известие до компетентните власти, предаващо задължително определена информация; като има предвид, че освен това е важно да се проследят отблизо еволюцията и използването на новите вещества, пуснати на пазара, и че за да се направи това, е необходимо да се създаде система, която да позволява да бъдат описани всички нови вещества;като има предвид, че за правилното прилагане на директивата освен това е необходимо да се изготви инвентарен списък на веществата, които са на пазара на Общността до 18 септември 1981 г.;като има предвид, че е необходимо да се предвидят мерки, даващи възможност да се въведе процедура за нотифициране на една държава-членка, което след това да е валидно за Общността; като има предвид, че освен това е необходимо да се предвиди, че мерките, отнасящи се до класификацията и етикетирането на веществата, могат да бъдат определени на нивото на Общността;като има предвид, че е необходимо да се въведат мерки за опаковане и временно етикетиране на опасни вещества, които липсват в приложение I към Директива 67/548/ЕИО;като има предвид, че е необходимо предоставянето на съвет за безопасност да се направи задължително;като има предвид, че член 2 от гореспоменатата директива класифицира веществата и препаратите като токсични, вредни, корозивни или дразнещи чрез използване на общи дефиниции; като има предвид, че опитът е показал, че е необходимо да се подобри тази класификация; като има предвид, че при липса към момента на спецификации, които са необходими за поставянето в тези категории, изглежда уместно да се осигурят прецизни критерии за класификация; като има предвид освен това, че член 3 от директивата предвижда оценка на опасността за околната среда и затова занапред е необходимо да се изброят някои характеристики и параметри за оценка и да се създаде постепенна програма за проучване,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Членове 1—8 от Директива 67/548/ЕИО се заменят със следните членове:"Член 11. Целта на настоящата директива е да сближи законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно:а) нотифициране за веществата, иб) класификация, опаковане и етикетиране на веществата, които са опасни за човека и околната среда,когато същите се пускат на пазара в държавите-членки.2. Настоящата директива не засяга разпоредбите относно:а) лекарствени продукти, наркотици и радиоактивни вещества;б) превоза на опасни вещества чрез железопътен, автомобилен, вътрешен воден, морски или въздушен транспорт;в) храни или храни за животни;г) вещества под формата на отпадъци, които са обхванати от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците [5] и Директива 78/319/ЕИО на Съвета от 20 март 1978 г. относно токсичните и опасни отпадъци [6];д) транзитирани вещества, които са под митнически контрол, при условие че те не преминават някакво третиране или обработка.3. Членове 15, 16 и 17 не се отнасят да разпоредбите относно:а) контейнери, които съдържат сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, с изключение на аерозоли, които отговарят на изискванията на Директива 75/324/ЕИО на Съвета от 20 май 1975 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно аерозолни опаковки [7];б) муниции и експлозиви, пуснати на пазара с оглед на получаване на практически ефект чрез експлозия или пиротехнически ефект.4. Членове 5, 6 и 7, доколкото са свързани с нотифицирането, не се прилагат:а) - до шест месеца след публикуването на инвентарния списък, посочен в член 13, параграф 1, за вещества, пуснати на пазара преди 18 септември 1981 г.;- шест месеца след публикуването на инвентарния списък, посочен в член 13, параграф 1, за вещества, които са посочени в този списък;б) за пестициди и изкуствени торове, доколкото те са предмет на процедури за одобрение, които са поне еквивалентни, или процедури за нотифициране в Общността или процедури, които все още не са хармонизирани;в) за вещества, които вече са предмет на аналогични предписания за изпитване и за нотифициране според съществуващи директиви.Член 21. За целите на настоящата директива:а) "вещества" означава химични елементи и техните съединения в натурално състояние или произведени промишлено, включително добавки, необходими за пускането им на пазара;б) "препарати" означава смеси или разтвори, съставени от две или повече вещества;в) "околна среда" означава вода, въздух и земя и тяхната взаимна връзка, както и връзката между тях и всички живи организми;г) "нотифициране" означава документите, чрез които производителят или друго лице от общността, което пуска веществото самостоятелно или в препарат на пазара, представя необходимата информация на компетентните власти на държава-членка. Лицето, извършващо това, се нарича по-долу "нотификатор";д) "пускане на пазара" означава доставка или предоставяне на трети страни.Вносът в митническата територия на Общността се смята като пускане на пазара за целите на настоящата директива.2. Следните вещества и препарати се считат за "опасни" по смисъла на настоящата директива:а) експлозивни:вещества и препарати, които могат да експлодират под въздействието на пламък или които са по-чувствителни към удар или триене от динитробензола;б) оксидиращи:вещества и препарати, които предизвикват силно екзотермична реакция, когато влизат в контакт с други вещества, и по-специално със запалими вещества;в) изключително запалими:течни вещества и препарати имащи точка на възпламеняване под 0 °С и точка на кипене по-ниска или равна на 35 °С;г) лесно запалими:- вещества и препарати, които могат да се нагорещят и накрая да се запалят, когато влязат в контакт с въздуха при температурата на околната среда без никакво прилагане на енергия, или- твърди вещества и препарати, които могат лесно да се запалят след кратък контакт с източник на огън и които продължават да горят или да тлеят след отстраняване на източника на огън, или- течни вещества и препарати с температура на запалване под 21 °C, или- газообразни вещества и препарати, които са запалими на въздух при нормално налягане, или- вещества и препарати, които в контакт с вода или влажен въздух отделят високо запалими газове в опасни количества;д) запалими:течни вещества и препарати с температура на възпламеняване между 21 °C и 55 °C;е) силно токсични:вещества и препарати, които, ако се вдишат или поемат вътрешно или проникнат през кожата, могат да причинят сериозни, остри или хронични рискове за здравето и дори смърт;ж) токсични:вещества и препарати, които, ако се вдишат или погълнат или ако проникнат през кожата, могат да предизвикат сериозни, остри или хронични здравни рискове и дори смърт;з) вредни:вещества и препарати, които, ако се вдишат или поемат вътрешно или проникнат през кожата, могат да съдържат ограничени рискове за здравето;и) корозивни:вещества и препарати, които могат при контакт с живи тъкани да ги унищожат;й) дразнещинекорозивни вещества и препарати, които при непосредствен, продължителен или многократен контакт с кожата или лигавицата могат да причинят възпаление;к) опасни за околната среда:вещества и препарати, използването на които представлява или може да представлява непосредствен или забавен риск за околната среда;л) канцерогенни:вещества и препарати, които, ако се вдишат или поемат вътрешно или проникнат през кожата, могат да предизвикат рак при човека или да увеличат неговото разпространение;м) тератогенни;н) мутагенни.Член 31. Физико-химическите свойства на веществата и препаратите се определят според методите посочени в приложение V, буква А; тяхната токсичност се определя според методите, дадени в приложение V, буква Б, а тяхната екотоксичност — според тези, определени в приложение V, буква В.2. Истинската или потенциална опасност за околната среда се преценява според характеристиките, дадени в приложения VII и VIII въз основа на съществуващите международно признати параметри.3. Общите принципи на класификация и етикетиране на веществата и препаратите се прилагат според критериите в приложение VI, освен когато в отделни директиви не са определени противоположни изисквания за опасни препарати.Член 41. Класификацията на опасните вещества според степента на опасност и специфичното естество на рисковете се базира на категориите, определени в член 2, параграф 2. За категориите от а) до й) веществата се класифицират според най-високата степен на опасност съгласно член 16, параграф 4.2. На опасните вещества, изброени в приложение I, където е уместно, се дава класиране, позволяващо да се оцени здравната опасност на препаратите. Класиранията се определят според критериите, установени от съответната директива на Съвета.Член 51. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че без да се накърнява член 8, веществата не могат да бъдат пуснати на пазара самостоятелно или в препарати, освен ако тези вещества не са били:- нотифицирани на компетентните власти на една от държавите-членки според настоящата директива,- опаковани и етикетирани според членове 15—18, според критериите в приложение VI, и според резултатите на тестовете, предвидени в член 6.2. Мерките посочени в параграф 1, второ тире се прилагат докато веществото е част от списъка в приложение I или докато се вземе решение то да не е част от списъка, според процедурата, определена в член 21.Опасните вещества, които не са включени в приложение I, но са включени в списъка, посочен в член 13, параграф 1, или вече са на пазара отпреди 18 септември 1981 г., доколкото производителят, установен или не в Общността, може логично да се очаква, че знае за техните опасни свойства, трябва да се опаковат и временно етикетират от производителя или от неговия представител според правилата, предвидени в членове 15—18 и критериите в приложение VI.Член 61. Без да се засягат член 1, параграф 4 и член 8, параграф 1, всеки производител или вносител в Общността на вещество по смисъла на настоящата директива трябва да представи на посочените в член 7 компетентни власти на държавата-членка, в която веществото се произвежда или в която се внася в Общността, най-късно 45 дни преди веществото да се пусне на пазара, нотификация която включва:- техническо досие, предоставящо информацията, необходима за оценка на предвидимите непосредствени или забавени рискове, които веществото може да представлява за човека и околната среда, и съдържащо поне информацията и резултатите от проучванията, посочени в приложение VII, заедно с подробно и пълно описание на проведените проучвания и на използваните методи или библиографска справка за тях;- декларация относно неблагоприятните ефекти на веществото в зависимост от различните предвидени употреби,- предложената класификация и етикетиране на веществото според настоящата директива,- предложения за препоръчани предпазни мерки относно безопасната употреба на веществото.2. Въпреки това в случай на вещество, което вече е известено, компетентните власти могат да се съгласят, че нотификаторът за това вещество може, за целите на техническото досие, да се позове на резултати от проучвания, извършени от един или повече предишни нотификатори, при условие че последните са дали писмено съгласие за това.3. Ако веществото вече е вписано в приложение I, нотификаторът не трябва да представя декларация за неговите неблагоприятни ефекти, предложената класификация и предложения за препоръчани предпазни мерки относно безопасна употреба. Освен това нотификаторът не трябва да представя информацията, изисквана за техническото досие в приложение VII, с изключение на точки 1 и 2 на това приложение, ако веществото е било първоначално известено поне 10 години преди това.4. Всеки нотификатор за вече нотифицирано вещество трябва да информира компетентните власти за:- промените в годишните или общите количества, пуснати на пазара от него според тонажа, определен в приложение VII, точка 2.2.1,- нови познания за ефектите на веществото върху човека и/или околната среда, за които логично може да се очаква, че знае,- нови употреби, за които веществото се пуска на пазара (според значението на приложение VII, точка 2.1.2.), за които логично може да се очаква, че знае,- всяка промяна в свойствата, произтичаща от промяна на веществото, посочена в приложение VII, точка 1.3.5. Нотификаторът също така информира компетентните власти за резултатите от проучванията, извършени съгласно приложение VIII.Член 71. Държавите-членки определят компетентната власт или власти, отговорни за получаването на информацията, предвидена в член 6 и проучването на нейното съответствие с изискванията на директивата и в частност:- предложените заключения на нотификатора за предвидимите рискове, които веществото може да създаде,- класификацията и етикетирането,- предложенията за препоръчани предпазни мерки относно безопасната употреба, представени от нотификатора.Освен това ако това е необходимо за оценката на опасността, която веществото може да предизвика , компетентните власти могат:- да поискат допълнителна информация и/или опити за проверка относно веществото, за което са нотифицирани; това може да включва също така поискване на информацията, посочена в приложение VIII, по-рано, отколкото е предвидено в това приложение,- да извършат такова вземане на проби, каквото е необходимо за контролните цели,- да предприемат подходящи мерки относно безопасната употреба на вещество в очакване на разпоредби на Общността.2. Процедурата, определена в член 21, се следва при потвърждаване или промяна на предложения за:- класификация,- етикетиране, и- препоръчаните предпазни мерки, предвидени в приложение VII, точки 2.3, 2.4 и 2.53. Държавите-членки и Комисията гарантират, че всяка информация относно търговската експлоатация или производството се пази в тайна.Член 81. Веществата, изброени по-долу, се считат за нотифицирани по смисъла на настоящата директива, когато са изпълнени следните условия:- полимеризати, поликондензати и полидобавки, освен онези, съдържащи в комбинирана форма 2 % или повече от мономер който не е продаван преди 18 септември 1981 г.,- вещества за научни цели и за анализ, доколкото те са пуснати на пазара с цел определяне на техните свойства според настоящата директива,- вещества, пуснати на пазара за научни цели и анализ в количества по-малки от един тон годишно за производител или вносител и предназначени единствено за лаборатории,- вещества, пуснати на пазара в количества от по-малко от един тон годишно за производител, при условие че производителят обяви тяхната идентичност, данните за етикетирането и количество им пред компетентните власти на държавите-членки, където веществата се пускат на пазара и отговарят на условията, наложени от тези власти.Веществата, пуснати на пазара във фаза изследване и разработване с ограничен брой регистрирани клиенти, в количества, които са ограничени за целите на изследването и разработката, но които възлизат на повече от един тон годишно за производител, се квалифицират за освобождаване за период от една година, при условие че производителят обяви тяхната идентичност, данните за етикетирането и количеството им пред компетентните власти на всяка държава-членка, където производството, изследването или разработката се извършват и че отговаря на условията, наложени от тези власти за такова изследване и разработка; след този период тези вещества подлежат на нотифициране. Производителят дава уверение също така че веществото или препаратът, в който то е включено, ще се манипулира само от персонала на клиентите при контролирани условия и няма да се предоставя на населението.2. Веществата, посочени в параграф 1, доколкото може логично да се очаква, че производителят знае за техните опасни свойства, трябва да се опаковат и временно етикетират от производителя или неговия представител според правилата, определени в членове 15—18 и според критериите, наложени в приложение VI.Ако етикетирането според принципите, определени в член 16, все още не е възможно, етикетът трябва да носи предупреждението:"Внимание -— вещество което още не е напълно изпитано".3. Когато едно вещество, посочено в параграф 1 и етикетирано според принципите, изложени в член 16, е силно токсично или токсично, производителят или вносителят на това вещество трябва да предаде на компетентните власти всяка подходяща информация по отношение на приложение VII, точки 2.3, 2.4 и 2.5.Член 9Когато държава-членка е получила нотификационното досие или допълнителната информация, посочена в член 6, тя веднага изпраща на Комисията копие от досието или обобщение от него заедно със съответни коментари; що се отнася до допълнителната информация, спомената в член 7, параграф 1 и допълнителната информация или проучванията, предвидени в приложение VIII, компетентните власти нотифицират Комисията за избраните тестове, за причините за техния избор и за оценката на техните резултати.Член 101. При получаване на копие от нотификационното досие, обобщението му или допълнителната информация, изпратена от една държава-членка Комисията изпраща:- нотификационното досие или обобщението му на другите държави-членки,- всяка друга уместна информация, която е събрала според настоящата директива до всички държави-членки.2. Компетентните власти на държава-членка могат да консултират директно компетентните власти, които са получили оригиналната нотификация, или Комисията за специфичните подробности на данните, съдържащи се в досието, изисквани по настоящата директива; те могат също така да предложат да бъдат поискани допълнителни тестове или информация. Ако компетентните власти, които са получили оригиналната нотификация, не спазят предложенията на другите власти относно допълнителната информация или промените в програмите за изследване, предвидени в приложение VIII, те посочват причините за това на съответните други власти. Ако не е възможно на съответните власти да постигнат споразумение и ако една от властите счита, въз основа на подробни причини, че допълнителната информация или промените в програмите за изследване все пак са наистина необходими за защита на човека и околната среда, те могат да помолят Комисията да вземе решение според процедурата, определена в член 21.Член 111. Ако сметне, че има проблем с поверителността, нотификаторът може да посочи информацията, предвидена в член 6, която той сметне, че е търговски чувствителна и разкриването на която може да му причини вреда по промишлен или търговски начин и която той желае да бъде запазена в тайна от всички лица освен компетентните власти и Комисията. В такива случаи такова поведение трябва да бъде напълно оправдано.Производствената и търговска тайна не се прилага за:- търговското наименование на веществото,- физико-химическите данни относно веществото във връзка с приложение VII, точка 3,- възможните начини да се направи веществото безвредно,- тълкуването на токсикологичните и екотоксикологични тестове и името на органа, отговорен за тестовете,- препоръчаните методи и предпазните мерки, посочени в приложение VII, точка 2.3 и спешните мерки, посочени в приложение VII, точки 2.4 и 2.5.Ако нотификаторът впоследствие сам разкрие поверителната преди това информация, той трябва да информира съответно компетентните власти.2. Властите, получаващи нотификацията, решават на собствена отговорност коя информация е обхваната от промишлената и търговска тайна съгласно параграф 1.3. Името на вещество, посочено в списъка, предвиден в член 13, параграф 2, може да се включи в кодирана форма, когато компетентните власти, на които е представена нотификацията, поискат това поради проблемите от конфиденциален характер, които биха произтекли от публикуване на името на веществото, при условие че веществото не е класифицирано като опасно.Едно вещество може да се включи в списъка в кодирана форма за не повече от три години.4. Поверителната информация, предложена на вниманието на Комисията или на държава-членка, се пази в тайна.Във всички случаи информацията:- може да се предложи на вниманието само на властите, чиито отговорности са конкретизирани в член 7, параграф 1,- може все пак, когато се предприемат административни или съдебни производства, включващи санкции с цел контролиране на веществата, пуснати на пазара, да бъде разкрита на лицата, пряко заинтересовани от тези производства.Настоящият член и член 12 не задължават държавата-членка, чиято законодателна или административна практика налага по-стриктни граници за защита на промишлената и търговска тайна, освен онази, определена в тези членове, да предостави информация, когато съответната държава не предприема стъпки да спази тези по-стриктни ограничения.Член 12Данните, предоставени съгласно член 9 и член 10, параграф 1, могат да се изпратят на Комисията и държавата-членка в обобщена форма.В такива случаи и в контекста на член 10, параграф 2 компетентните власти на държава-членка и Комисията по всяко време имат достъп до нотификационното досие и допълнителната информация.Член 131. Комисията въз основа по-специално на информацията, предоставена от държавите-членки, може да изготви инвентарен списък на веществата, съществуващи на пазара на Общността до 18 септември 1981 г.При извършване на това, тя има предвид член 1, параграф 4 и член 8.Инвентарният списък дава химическото наименование по международно признатата химическа номенклатура (за предпочи тане IUPAC), CAS номера и общото име или ISO съкращението, ако има такова.2. Комисията поддържа списък на всички вещества, нотифицирани съгласно настоящата директива.3. Информацията и формата, с която тя се вписва в списъка и инвентарния лист, заедно с критериите, съгласно които информацията от държавите-членки относно инвентарния списък се предоставя на Комисията, се определят според процедурата, предвидена в член 21.Член 14Приложение I съдържа списък на веществата, класифицирани съгласно член 4 и всички препоръки относно безопасното използване.Член 151. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки опасните вещества да не могат да бъдат пуснати на пазара, освен ако тяхната опаковка не удовлетворява следните изисквания:а) тя е така направена и затворена, че се изключва всякаква възможност за загуба на съдържанието; това изискване не се прилага, когато са предписани специални устройства за безопасност;б) материалите, от които са изработени опаковките и приспособленията за затваряне, не подлежат на увреждане от съдържанието, нито допускат образуване на вредни или опасни съединения със съдържанието;в) опаковките и приспособленията за затваряне трябва да бъдат изцяло здрави и твърди, за да не се допусне разхлабване и трябва безопасно да понасят нормалните натоварвания и напрежения при манипулирането с тях;г) контейнерите, снабдени с подменяеми устройства за затваряне, трябва да са така проектирани, че опаковката да не може да се притяга отново без съдържанието да изтече.2. Държавите-членки могат да предпишат също така:- опаковките първоначално да се затварят със запечатване по такъв начин, че когато опаковката се отвори за първи път, запечатването да се повреди непоправимо,- контейнерите с капацитет, не превишаващ три литра, които съдържат опасни вещества, предназначени за домашна употреба, да имат предпазни затварящи устройства за деца,- контейнери с капацитет, който не превишава един литър, които съдържат силно токсични, токсични или корозивни течности, предназначени за домашна употреба, да носят осезаемо на пипане предупреждение за опасност.3. Всички технически спецификации, които могат да са необходими по отношение на устройствата, посочени в параграф 2, се приемат по процедурата съгласно член 21 и се посочват в приложение IХ, по-специално:- в приложение IХ, буква А относно предпазни затварящи устройства за деца,- в приложение IХ, буква Б относно осезаемите на пипане предупреждения за опасност.Член 161. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да не допуснат пускане опасни вещества на пазара, освен когато етикетирането върху тяхната опаковка удовлетворява следните изисквания.2. Всяка опаковка трябва ясно и неизличимо да показва следното:- наименованието на веществото,- произхода на веществото,- символа за опасност, когато е предвиден такъв, и индикация за опасността при употребата на веществото,- стандартни фрази, посочващи специалните рискове, произтичащи от такива опасности,- стандартни фрази, посочващи съвет за безопасност относно използването на веществото.а) наименованието на веществото трябва да бъде един от термините, изброени в приложение I; ако това не е така, наименованието трябва да се даде съгласно международно призната номенклатура;б) означението за произход трябва да включва името и адреса на производителя, дистрибутора или вносителя;в) трябва да се използват следните символи и индикации за опасност:- експлозивни:експлодираща бомба (Е)- оксидиращи:пламък над окръжност (О)- изключително запалими:пламък (F)- лесно запалими:пламък (F)- силно токсични:череп с кръстосани кости (Т)- токсични:череп с кръстосани кости (Т)- вредни:кръста на Св.Андрей (Хn)- корозивни:символа, обозначаващ вредния ефект на киселина (С)- дразнещи:кръста на Св.Андрей (Xi)Символите трябва да съответстват на посочените в приложение II към настоящата директива; те се печатат с черен цвят на оранжево-жълт фон.г) Специалните рискове при използването на веществата се обозначава с един или повече от стандартните текстове които в съответствие с указанията, съдържащи се в списъка на приложение I, са посочени в приложение III към настоящата директива. В случай на вещества които не са изброени в приложение I, референцията към специалните рискове, приписвани на опасните вещества отговарят на съответните индикации, дадени в приложение III.Фразите "изключително запалим" или "лесно запалим" не трябва да се посочват, когато те повтарят индикация за опасност, използвана според буква в) по-горе.д) Съветът за безопасност относно използването на веществата се посочва със стандартни фрази, които съгласно препратките, съдържащи се в списъка на приложение I, са изложени в приложение IV.Опаковката се придружава от съвет за безопасност, изискван от горния параграф, когато е материално невъзможно това да се направи върху самия етикет или опаковка.В случай на вещество, което не е изброено в приложение I, съветът за безопасност относно опасните вещества отговаря на съответните индикации, дадени в приложение IV.е) Индикации като "нетоксичен", "безвреден" или други подобни индикации не трябва да присъстват на етикета или опаковката на веществата, предмет на настоящата директива.3. В случай на дразнещи, лесно запалими, запалими и оксидиращи вещества, индикацията за специалните рискове и съвета за безопасност не трябва да се дават, когато съдържанието на опаковката не превишава 125 мл. Това важи също така за вредни вещества със същия обем , които не се продават на дребно на населението.4. Когато повече от един символ за безопасност е назначен на едно вещество:- задължението да се посочи символът "Т" прави поставянето на символите "Х" и "С" факултативно, освен ако приложение I не предвижда противното,- задължението да се посочи символът "С" прави поставянето на символа "Х" факултативно,- задължението да се посочи символът "Е" прави поставянето на символите "F" и "О" факултативно.Член 171. Когато данните, изисквани по член 16, се вписват върху етикет, този етикет се поставя на една или повече повърхности от опаковката така че да може да се прочете хоризонтално, когато опаковката се поставя нормално. Размерите на етикета са следните:Капацитет на опаковката | Размери (в милиметри) |—не превишава три литра: | ако е възможно, поне 52 × 74 |—повече от три литра, но не повече от 50 литра: | поне 74 × 105 |—повече от 50 л, но не повече от 500 литра: | поне 105 × 148 |—повече от 500 литра: | поне 148 × 210 |Всеки символ покрива поне една десета от повърхността на етикета но не по-малко от 1 см2. Цялата повърхност на етикета трябва да бъде залепена към първичната опаковка на веществото.Тези размери са предназначени единствено за вписване на информацията, изисквана по настоящата директива и, ако е необходимо, за допълнителни здравни индикации или индикации за безопасност.2. Не се изисква етикет, когато данните са ясно показани върху самата опаковка, както е посочено в параграф 1.3. Цветът и представянето на етикета, а в случая на параграф 2, на опаковката трябва бъдат такива, че символът за опасност и неговият фон да се открояват ясно.4. Държавите-членки могат да направят пускането на пазара на опасни вещества на техните територии при спазване на изискването за използване на официалния език или езици по отношение на етикетирането им.5. За целите на настоящата директива изискванията за етикетиране се смятат за спазени:а) в случай на външна опаковка, съдържаща една или повече вътрешни опаковки, ако външната опаковка е етикетирана според международните правила за транспорт на опасни вещества,а вътрешната опаковка или опаковки е или са етикетирани в съответствие с настоящата директива;б) в случай на единична опаковка, ако тази опаковка е етикетирана в съответствие с международните правила за транспорт на опасни вещества и с член 16, параграф 2, букви а), б), г) и д).Когато опасните вещества не напускат територията на държава-членка, може да се разреши етикетиране, което отговаря на националните правила, вместо на международните правила за превоз на опасни вещества.Член 181. Държавите-членки могат:а) да разрешат етикетирането, изисквано по член 16, да се приложи по някакъв друг подходящ начин върху опаковките, които са твърде малки или по друг начин неподходящи за етикетиране според член 17, параграфи 1 и 2;б) чрез дерогация от членове 16 и 17 да разрешат опаковката на опасни вещества, които не са нито експлозивни, нито силно токсични или токсични, да се свали или да се етикетират по друг начин, ако те съдържат такива малки количества, че няма причина хората, които манипулират такива вещества или други лица, да се страхуват от опасност.2. Ако държава-членка използва възможностите, предвидени в параграф 1, тя незабавно информира Комисията за това.Член 19Измененията, необходими за привеждане в съответствие на приложенията с техническия прогрес, с изключение на приложение VI, част I и приложения VII и VIII, , се приемат според процедурата, определена в член 21.Член 201. Създава се Комитет за привеждане в съответствие с техническия прогрес на директивите за премахване на техническите пречки пред търговията с опасни вещества и препарати, наричан по-долу "Комитетът". Той се състои от представители на държавите-членки и е председателстван от представител на Комисията.2. Комитетът приема своя процедурен правилник.Член 211. Когато се прави позоваване на процедурата, определена в настоящия член, въпросът се отнася до Комитета от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на представител на държава-членка.2. Представителят на Комисията представя пред Комитета проект на мерките, които следва да се приемат. Комитетът дава мнението си по проекта в срока, който председателят може да определи, като взима предвид спешността на въпроса. Решенията се приемат с мнозинство от 41 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят както е предвидено в член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.3. а) Комисията приема предложените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета;б) Ако предложените мерки не са в съответствие със становището или не се посочва мнение, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които трябва да се приемат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство;в) Ако Съветът не предприеме действие до три месеца след представяне на предложението до него, предложените мерки се приемат от Комисията.Член 22Държавите-членки не могат, въз основа на нотификацията, класификацията, опаковката или етикетирането по смисъла на настоящата директива, да забранят, ограничат или възпрепятстват пускането на пазара на вещества, които отговарят на изискванията на настоящата директива и приложенията към нея.Член 231. Когато държава-членка има детайлно доказателство, че едно вещество, въпреки че удовлетворява изискванията на настоящата директива, представлява опасност за човека или околната среда поради неговата класификация, опаковка или етикетиране, тя може временно да забрани продажбата на това вещество или да го подчини на специални условия на нейната територия. Тя незабавно информира Комисията и другите държави-членки за това действие и уточнява причините за решението си.2. Комисията консултира съответните държави-членки до шест седмици, след това дава мнението си без закъснение и взема съответните мерки.3. Ако Комисията счита, че са необходими технически адаптации към настоящата директива, тези адаптации се приемат от Комисията или от Съвета според процедурата, предвидена в член 21; в такъв случай държавата-членка, която е приела защитните мерки, може да ги поддържа, докато адаптациите влязат в силаЧлен 2Членове 9, 10 и 11 от Директива 67/548/ЕИО стават членове 24, 25 и 26.Член 3Приложение V към Директива 67/548/ЕИО се заменя с приложения V—IХ към настоящата директива.Член 4Следните изменения са извършени в директивите, изброени по-долу:а) Директива 73/173/ЕИО:- в член 5, параграф 2, буква в) "член 6" се заменя с "член 16",- в член 9, параграф 2 и член 10 "член 8в" се заменя с "член 21";б) Директива 77/728/ЕИО- в член 6, параграф 2, буква в) "член 6" се заменя с "член 16",- в член 10, параграф 3 и член 11 "член 8в" се заменя с "член 21";в) Директива 78/631/ЕИО:- в член 6, параграф 2, буква ж) "член 6" се заменя с "член 16",- в член 10, параграф 3 и член 11 "член 8в" се подменя с "член 21".Член 51. Не по-късно от 18 септември 1981 г. държавите-членки прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове 1—4, член 5, параграф 1 и членове 6—14 от Директива 67/548/ЕИО, както е изменена от настоящата директива и информират Комисията за това. Не по-късно от 18 септември 1983 г. те прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с член 5, параграф 2 от Директива 67/548/ЕИО, както е изменена от настоящата директива и информират Комисията за това.2. Не по-късно от 18 септември 1981 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове 15—23 от Директива 67/548/ЕИО, както е изменена от настоящата директива, която влиза в сила на 18 септември 1981 г.3. През преходния период, когато настоящата директива все още не е в сила в някои държави-членки, изпращането на нотификационното досие и всяка друга информация, събрана от Комисията, както е предвидено в член 10, параграф 1 от Директива 67/548/ЕИО, изменена с настоящата директива, е в сила в случая само за тези държави-членки, в които се прилагат разпоредбите относно нотификацията на членове 5—8 от Директива 67/548/ЕИО, изменена с настоящата директива.Член 6Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 18 септември 1979 година.За СъветаПредседателM. O'Kennedy[1] ОВ С 30, 7.2.1977 г., стр. 35.[2] ОВ С 114, 11.5.1977 г., стр. 20.[3] ОВ 196, 16.8.1967 г., стр. 1.[4] ОВ L 183, 14.7.1975 г., стр. 22.[5] ОВ L 194, 15.7.1975 г., стр. 39.[6] ОВ L 84, 31.3.1978 г., стр. 43.[7] ОВ L 147, 9.6.1975 г., стр. 40.".--------------------------------------------------19790918ПРИЛОЖЕНИЕ VВиж Директива 92/69/ЕИО на Комисията (ОВ L 383А, 29.12.1992 г., стр. 1) и Директива 88/302/ЕИО на Комисията (ОВ L 133, 30.5.1988 г., стр. 1).--------------------------------------------------19790918ПРИЛОЖЕНИЕ VIВиж Директива 2001/59/ЕО на Комисията (ОВ L 225, 21.8.2001 г., стр. 1).--------------------------------------------------19790918ПРИЛОЖЕНИЕ VIIВиж Директива 92/32/ЕИО на Съвета (ОВ L 154, 5.6.1992 г., стр. 1).--------------------------------------------------19790918ПРИЛОЖЕНИЕ VIIIВиж Директива 92/32/ЕИО на Съвета (ОВ L 154, 5.6.1992 г., стр. 1).--------------------------------------------------19790918ПРИЛОЖЕНИЕ IХВиж Директива 2000/32/ЕО на Комисията (ОВ L 136, 8.6.2000 г., стр. 1).--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 12 декември 1991 година за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници

text:
Важна правна забележка

|

31991L0676

Официален вестник n° L 375 , 31/12/1991 стр. 0001 - 0008 специално финландско издание: глава 15 том 10 стр. 0192  специално шведско издание: глава 15 том 10 стр. 0192  специално чешко издание глава 15 том 02 стр. 68  - 77 специално испанско издание глава 15 том 02 стр. 68  - 77 специално унгарско издание глава 15 том 02 стр. 68  - 77 специално литвийско издание глава 15 том 02 стр. 68  - 77 LV.ES глава 15 том 02 стр. 68  - 77 MT.ES глава 15 том 02 стр. 68  - 77 PL.ES глава 15 том 02 стр. 68  - 77 SK.ES глава 15 том 02 стр. 68  - 77 специално словенско издание глава 15 том 02 стр. 68  - 77

		19911212Директива на Съветаот 12 декември 1991 годиназа опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници(91/676/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност, и в частност член 130т от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че съдържанието на нитрати във водата в някои райони на държавите-членки се повишава и достига вече повишено ниво спрямо нормите, определени с Директива 75/440/ЕИО на Съвета от 16 юни 1975 г. относно изискванията за качество на повърхностните води, предназначени за производство на питейна вода в държавите-членки [4], изменена с Директива 79/869/ЕИО [5] и Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водите, предназначени за консумация от човека [6], изменена с Акта за присъединяване от 1985 г.;като има предвид, че Четвъртата програма за действие на Европейската икономическа общност в областта на околната среда [7] посочва, че Комисията има намерението да представи предложение за директива за борба срещу замърсяването на водите в резултат от разпръскването или изхвърлянето на животински изпражнения и от прекомерната употреба на торове, както и нейното намаляване;като има предвид, че Комисията е посочила в Зелената книга, озаглавена "Перспективи на общата селскостопанска политика", определяща реформата на общата селскостопанска политика, че употребата на животински и изкуствени торове, съдържащи азот, е необходима за земеделието на Общността, но че прекомерната употреба на изкуствени торове представлява опасност за околната среда; като има предвид, че е необходимо да се вземат съвместни мерки за разрешаване на проблемите, произтичащи от интензивното отглеждане на добитък, и че селскостопанската политика трябва да обърне повече внимание на политиката за околната среда;като има предвид, че резолюцията на Съвета от 28 юни 1988 г. за защитата на Северно море и други води на Общността [8] приканва Комисията да направи предложения за мерки на общностно равнище;като има предвид, че нитратите от селскостопански произход са основната причина за замърсяването от различни източници, което вреди на водите в Общността;като има предвид, че поради това е необходимо, за да се опазват здравето на човека, живите ресурси и водните екосистеми и за да се гарантират други видове законна употреба на водите, да се намали прякото или непрякото замърсяване на водите с нитрати от селскостопански източници и да се спре разпространението им; като има предвид, че в тази връзка е необходимо да се вземат мерки относно складирането и разпръскването върху почвите на азотни съединения и относно някои практики за обработване на земите;като има предвид, че замърсяването на водите с нитрати в една държава-членка може да замърси водите на други държави-членки и че поради това е необходимо действие на общностно равнище в съответствие с член 130с;като има предвид, че държавите-членки, като насърчават добрите земеделски практики, могат да осигурят в бъдеще определено равнище на опазване на всички води от замърсяване;като има предвид, че следва да се предвиди специална защита на някои зони, чиито вливащи се басейни захранват води, които могат да бъдат замърсени от азотни съединения;като има предвид, че е необходимо държавите-членки да определят уязвимите зони, да създадат и да прилагат програми за действие, чиято цел е да се намали замърсяването на водите в тези зони с азотни съединения;като има предвид, че такива програми трябва да съдържат мерки, чиято цел е да се ограничи разпръскването на всякакви торове, съдържащи азот, върху почвите и, в частност, да се определят специални граници при разпръскването на изтичащи животновъдни води;като има предвид, че е необходимо, с оглед осигуряване на ефективност на действията, да се наблюдава качеството на водите и да се прилагат съответни методи за дозиране на азотните съединения;като има предвид, че е установено, че хидрогеоложките условия в някои държави-членки са такива, че ще са необходими много години, докато тези защитни мерки за опазване доведат до подобряване на качеството на водите;като има предвид, че е необходимо да се създаде комитет, който да подпомага Комисията в прилагането на настоящата директива и нейното привеждане в съответствие с научно-техническия прогрес;като има предвид, че държавите-членки трябва да изготвят и да представят на Комисията доклади за прилагането на настоящата директива;като има предвид, че Комисията трябва редовно да се отчита за прилагането на настоящата директива от държавите-членки,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива има за цел:- да намали замърсяването на водите, предизвикано или породено от нитрати от селскостопански източници,- да предотврати всяко ново замърсяване от този вид.Член 2За целите на настоящата директива:а) "подземни води" са всички води, намиращи се под повърхността на земята в зоната на сатурация и които са в контакт с почвата или с подземната повърхност;б) "сладки води" са води, които в естествен вид имат слабо съдържание на соли и могат да бъдат събирани и преработвани с оглед производството на питейна вода;в) "азотно съединение" е всяко вещество, съдържащо азот, с изключение на газообразния молекулярен азот;г) "животни" са всички животни, които се отглеждат за стопански или за търговски цели;д) "подобряващо почвата вещество" е всяко вещество, съдържащо едно или повече азотни съединения, разпръснато по почвата, с цел да подобри растежа на растенията, включително животинските отпадъци, остатъците от рибовъдните стопанства и пречистващата се тиня;е) "изкуствен тор" е всяко подобряващо вещество, произведено по промишлен път;ж) "животински отпадъци" са животинските изпражнения или смес от плява и животински изпражнения, дори ако те са претърпели обработка;з) "разпръскване" е полагането върху земята на вещества чрез изхвърляне на повърхността на почвата, впръскване, заравяне или смесване с повърхностните слоеве на почвата;и) "еутрофизация" е обогатяване на водата с азотни съединения, предизвикващи преждевременно развитие на водорасли и висши видове растения, което нарушава равновесието на съществуващите във водата организми и води до влошаване качеството на въпросната вода;й) "замърсяване" е изхвърлянето на азотни съединения от селскостопански източници във водната среда, пряко или непряко, което води до последици, представляващи заплаха за здравето на човека, вреди на живите ресурси и на водната екологична система, руши съоръженията или възпрепятства други видове законна употреба на водите;к) "уязвима зона" са земите, посочени в съответствие с член 3, параграф 2.Член 31. Замърсените води и тези, които могат да бъдат замърсени, ако не се вземат предвидените по член 5 мерки, се определят от държавите-членки в съответствие с критериите, посочени в приложение I.2. В срок до две години считано от нотифицирането на настоящата директива държавите-членки посочват за уязвими зони всички известни на територията им зони, които захранват водите, определени съгласно параграф 1, и които допринасят за замърсяването. Те съобщават това първоначално посочване на Комисията в срок до шест месеца.3. Когато води, определени от държава-членка в съответствие с параграф 1, се замърсяват от пряко или непряко дрениращите се води на друга държава-членка, държавата-членка, чиито води се замърсяват, може да съобщи на другата държава-членка, както и на Комисията съответните факти.Заинтересованите държави-членки пристъпват, в зависимост от случая, заедно с Комисията към необходимите съгласувани действия за установяване на съответните източници и за вземане на мерки по отношение на замърсените води с оглед да се спазва настоящата директива.4. Държавите-членки преразглеждат и при необходимост ревизират или допълват своевременно или най-малко на всеки четири години списъка с посочените уязвими зони с оглед да се отчитат промените и непредвидените фактори в момента на предходното определяне. Те съобщават на Комисията в срок от шест месеца всяка ревизия или допълнение в списъка на посочените факти.5. Държавите-членки са освободени от задължението да посочват специални уязвими зони, когато създават или прилагат по цялата си национална територия програмите за действие, посочени в член 5, в съответствие с настоящата директива.Член 41. С оглед да се осигури за всички води определено ниво на обща защита от замърсяване, държавите-членки следва в срок до две години считано от съобщаването на настоящата директива:а) да съставят кодекс или кодекси за добра селскостопанска практика, които да се прилагат доброволно от земеделските производители и които следва да съдържат поне елементите, изброени в приложение II, буква А;б) да изготвят при необходимост програма за обучение и информиране на земеделските производители с цел прилагане на кодекса или на кодексите за добра селскостопанска практика.2. Държавите-членки представят на Комисията условията и реда на кодексите си за добра селскостопанска практика и последната включва информация за тези кодекси в доклада, посочен в член 11. В светлината на получената информация Комисията може, ако счита за необходимо, да направи съответни предложения пред Съвета.Член 51. За нуждите на предвидените в член 1 цели и в срок до две години от първоначалното посочване в съответствие с, член 3, параграф 2 или една година след всяко ново посочване в съответствие с член 3, параграф 4 държавите-членки съставят програми за действие за посочените уязвими зони.2. Дадена програма за действие може да се отнася до всичките уязвими зони, разположени на територията на една държава-членка, или ако тази държава счете уместно, могат да се изготвят различни програми за различни зони или части от уязвими зони.3. Програмите за действие са съобразени със:а) специфичните данни и наличните техники, отнасящи се главно до съответните количества азот със земеделски произход или от други източници;б) условията на околната среда в съответните области на въпросната държава-членка.4. Програмите за действие се прилагат в срок до четири години считано от тяхното изготвяне и съдържат следните задължителни мерки:а) мерките, посочени в приложение III;б) мерките, които държавите-членки са определили в кодекса или кодексите за добрата селскостопанска практика, в съответствие с член 4, с изключение на тези, които са заменени с мерките, посочени в приложение III.5. Освен това, в рамките на програмите за действие, държавите-членки вземат всякакви допълнителни мерки или засилени действия, които считат за необходими, ако се окаже, от началото или в светлината на придобития опит при прилагане на програмите, че посочените в параграф 4 мерки няма да са достатъчни за постигане на определените в член 1 цели. При избора на мерки и действия държавите-членки държат сметка за тяхната ефективност и за цената им спрямо другите възможни превантивни мерки.6. Държавите-членки изготвят и прилагат адекватни програми за наблюдение с цел отчитане ефективността на програмите за действие, изготвени съгласно настоящия член.Държавите-членки, които прилагат разпоредбите на член 5 за цялата национална територия, следят за съдържанието на нитрати във водите (повърхностни и подземни) в избраните точките на измерване, които позволяват да се определи размерът на замърсяването на водите с нитрати от селскостопански източници.7. Държавите-членки преразглеждат и, по целесъобразност, най-малко на всеки четири години ревизират програмите си за действие, включително всяка допълнителна мярка, взета по силата на параграф 5. Те уведомяват Комисията за всяко изменение на програмите за действие.Член 61. С оглед да се посочат уязвимите зони и да се ревизира списъкът на посочените уязвими зони държавите-членки:а) в срок две години считано от съобщаването на настоящата директива следят в продължение на една година за концентрацията на нитрати в сладките води:i) в станциите за вземане на проби от повърхностни води, предвидени по член 5, параграф 4 от Директива 75/440/ЕИО и/или в другите представителни станции за вземане на проби на повърхностните води на държавите-членки, най-малко един път месечно и по-често през периодите на прииждане на водите;ii) в представителните станции за вземане на проби на подхранвани от подземни води подземни водни пластове в държавите-членки, на равни интервали, като се отчитат разпоредбите на Директива 80/778/ЕИО;б) подновяват описаната в буква а) програма за наблюдение най-малко на всеки четири години, освен при станциите за вземане на проби, където концентрацията на нитрати на всички предишни проби се е оказала по-ниска от 25 милиграма на литър и където никакъв нов фактор, който би могъл да увеличи съдържанието на нитрати, не е бил констатиран; в този случай програмата за наблюдение се подновява на всеки осем години;в) преразглеждат на всеки четири години състоянието на еутрофизация на сладките повърхностни води, крайбрежните води и на устията.2. Използват се еталонните методи на измерване, посочени в приложение IV.Член 7Препоръките за мониторинга, посочен в членове 5 и 6, могат да се изготвят в съответствие с процедурата, предвидена в член 9.Член 8Приложенията към настоящата директива могат да се привеждат в съответствие с научно-техническия прогрес съгласно процедурата, предвидена в член 9.Член 91. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представителите на държавите-членки и председателстван от представителя на Комисията.2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за необходимите мерки. Комитетът изказва становище по този проект в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Той се произнася с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за ЕИО при приемането на решения, които Съветът е призван да взема по предложение на Комисията. По време на гласуването в комитета гласовете на представителите на държавите-членки се подлагат на претеглянето, предвидено в цитирания по-горе член. Председателят не гласува.3. а) Комисията приема предлаганите мерки, когато те са в съответствие със становището на комитета.б) Когато предлаганите мерки не съответстват на становището на комитета или при липсата на становище Комисията незабавно внася в Съвета предложение за вземането на мерки. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.в) Ако след изтичането на срок от три месеца считано от сезирането на Съвета последният не е излязъл със становище, предлаганите мерки се приемат от Комисията, освен в случая, когато Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против споменатите мерки.Член 101. Държавите-членки представят на Комисията доклад, съдържащ информациите, посочени в приложение V, за четиригодишния период, който следва нотифицирането на настоящата директива, и за всеки следващ четиригодишен период.2. Те представят на Комисията доклад в съответствие с настоящия член в срок до шест месеца след изтичането на периода, за който той се отнася.Член 11На базата на информациите, получени съгласно член 10, Комисията публикува обобщени доклади в срок шест месеца след получаването на докладите на държавите-членки и ги изпраща на Европейския парламент и на Съвета. В светлината на изпълнението на настоящата директива, и по-специално на разпоредбите на приложение III, Комисията представя на Съвета до 1 януари 1998 г. доклад, придружен, ако е приложимо, от предложения за преразглеждане на настоящата директива.Член 121. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок до две години считано от нейното нотифициране [9]. Те незабавно информират Комисията за това.2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им обнародване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 13Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 12 декември 1991 година.За СъветаПредседателJ.G.M. Alders[1] ОВ С 54, 3.3.1989 г., стр. 4 и ОВ С 51, 2.3.1990 г., стр. 12.[2] ОВ С 158, 26.6.1989 г., стр. 487.[3] ОВ С 159, 26.6.1989 г., стр. 1.[4] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 26.[5] ОВ L 271, 29.10.1979 г., стр. 44.[6] ОВ L 229, 30.8.1980 г., стр. 11.[7] ОВ С 328, 7.12.1987 г., стр. 1.[8] ОВ С 209, 9.8.1988 г., стр. 3.[9] Настоящата директива е нотифицирана на държавите-членки на 19 декември 1991 г.--------------------------------------------------19911212ПРИЛОЖЕНИЕ IКРИТЕРИИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ВОДИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 1А. Водите, посочени в член 3, параграф 1, наред с другото се определят според следните критерии:1. ако повърхностните сладки води, и по-специално тези, които служат или са предназначени за каптиране на питейна вода, съдържат или съществува риск да съдържат, ако не са взети предвидените по член 5 мерки, концентрация на нитрати, която е по-висока от предвидената според Директива 75/440/ЕИО;2. ако подземните води имат или съществува риск да имат съдържание на нитрати, което е по-високо от 50 милиграма на литър, ако не са взети предвидените по член 5 мерки;3. ако естествените сладководни езера, другите сладководни маси, устията, крайбрежните и морските води са претърпели или съществува възможност в близко бъдеще да претърпят атрофизация, ако не са взети предвидените в член 5 мерки.Б. При прилагането на тези мерки държавите-членки се съобразяват също със:1. физическите характеристики и особеностите на околната среда на водите и земите;2. съвременните познания за действието на азотните съединения в околната среда (води и почви);3. съвременните познания за влиянието на взетите мерки в съответствие с член 5.--------------------------------------------------19911212ПРИЛОЖЕНИЕ IIКОДЕКС(И) НА ДОБРА СЕЛСКОСТОПАНСКА ПРАКТИКАА. Кодексът или кодексите на добрата селскостопанска практика, които имат за цел да намалят замърсяването с нитрати и се съобразяват с характерните условия в различните райони на Общността, би трябвало да съдържат правила относно следващите по-долу елементи, доколкото те са правилни:1. периодите, през които разпръскването на подобряващи почвата вещества е неуместно;2. условията за разпръскване на подобряващи почвата вещества по земи с остър наклон;3. условията за разпръскване на подобряващи почвата вещества върху влажни, наводнени, замръзнали или покрити със сняг почви;4. условията за разпръскване на подобряващи почвата вещества в близост до потоци;5. капацитета и конструкцията на местата, предназначени за събиране на отпадните води, и по-специално мерките за намаляване на замърсяването на водите посредством стичане или инфилтриране в почвата или чрез оттичане в повърхностните води на течности, съдържащи отпадни води от животни и отпадни води от растителни вещества, като силажиран фураж;6. начините за разпръскването на химически изкуствени торове и отпадни води от животни, и по-специално неговото ниво и еднаквост с цел поддържане оттичането на хранителни елементи във водите на едно приемливо ниво.Б. Държавите-членки могат също така да включат в своя кодекс или кодекси за добра селскостопанска практика следните елементи:7. обработването на земите, и по-специално употребата на система за ротация на културите и на съотношението на земите, предназначени за отглеждане на постоянни култури спрямо годишните култури;8. поддържането на минимално количество растителна покривка през време на дъждовните периоди, предназначена да абсорбира азота от почвата, който в отсъствието на такава растителна покривка би предизвикал замърсяване на водите с нитрати;9. съставяне на планове за подобряване на почвата според нейното предназначение и оформяне на регистри за употребата на подобряващи почвата вещества;10. предпазване от замърсяване на водите чрез стичане и извличане на разтворимите вещества извън кореновата система в случаите на поливни култури.--------------------------------------------------19911212ПРИЛОЖЕНИЕ IIIМЕРКИ ЗА ВКЛЮЧВАНЕ В ПРОГРАМИТЕ ЗА ДЕЙСТВИЕ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 4, БУКВА а)1. Мерките съдържат правила относно:1. периодите, през които разпръскването на някои видове подобряващи почвата вещества е забранено;2. капацитета на местата, предназначени за събиране на отпадните води от животновъдството; той трябва да надвишава необходимия капацитет за събиране на води през най-дългия период на забрана за разпръскване в уязвимата зона, освен ако може да бъде доказано на компетентните органи, че обемът на отпадните води, който надвишава реалния капацитет за събиране, ще бъде евакуиран по безвреден за околната среда начин;3. ограничаването на разпръскването на подобряващи почвата вещества съгласно добрите селскостопански практики и съобразно характеристиките на съответната уязвима зона, и по-специално:а) на състоянието на почвите, техния състав и техния наклон;б) на климатичните условия, валежите и напояването;в) на използването на почвите и селскостопанските практики, и по-специално на системите за ротация на културите;и основаващо се на равновесие между:i) предвидимите нужди на културите от азот,иii) азота, осигурен на културите чрез почвата и подобряващите я вещества, съответстващ на:- наличното количество азот в почвата в момента, когато културите започват да го използват в значителни пропорции (количества, останали в края на зимата),- привнасянето на азот чрез чистата минерализация на резервите от органичен азот в почвата,- привнасянето на азотни съединения, произтичащи от отпадните води,- привнасянето на азотни съединения, произлизащи от изкуствени торове и други съединения.2. Тези мерки гарантират, че при всяка употреба или отглеждане разпръснатото годишно количество отпадни води, включително и от самите животни, няма да надвиши определено количество на хектар.Това определено количество на хектар съответства на количеството отпадни води, съдържащо 170 kg азот. Въпреки това:а) за първата четиригодишна програма за действие държавите-членки могат да допуснат количество отпадни води, съдържащо 210 килограма азот;б) за първата четиригодишна програма и в края на тази програма държавите-членки могат да определят количества, различни от посочените по-горе. Тези количества следва да бъдат определени така, че да не попречат на осъществяването на целите, посочени в член 1, и следва да бъдат съобразени с обективни критерии като:- дълги периоди на развитие,- култури със силна абсорбция на азот,- завишено количество на валежите в уязвимата зона,- почви, които са с прекомерно висок капацитет на деазотиране.Ако дадена държава-членка разреши различно количество съгласно буква б), то тя следва да уведоми за това Комисията, която ще прецени доводите за това според предвидената по член 9 процедура.3. Държавите-членки могат да пресметнат посочените в точка 2 количества според броя на животните.4. Държавите-членки уведомяват Комисията за начина, по който прилагат точка 2. В светлината на получената информация Комисията, ако счита за необходимо, може да направи пред Съвета съответни предложения в съответствие с член 11.--------------------------------------------------19911212ПРИЛОЖЕНИЕ IVЕТАЛОННИ МЕТОДИ ЗА ИЗМЕРВАНЕИзкуствени торовеАзотните съединения се измерват според метода, описан в Директива 77/535/ЕИО на Комисията от 22 юни 1977 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки относно методите за вземане на проби и за анализ на изкуствените торове [1], изменена с Директива 89/519/ЕИО [2].Сладководни води, крайбрежни и морски водиКонцентрацията на нитрати се измерва съгласно член 4а, параграф 3 от Решение 77/795/ЕИО на Съвета от 12 декември 1977 г. За установяване на обща процедура за обмен на информация относно качеството на повърхностните сладки води в Общността [3], изменена с Решение 86/574/ЕИО [4].[1] ОВ L 213, 22.8.1977 г., стр. 1.[2] ОВ L 265, 12.9.1989 г., стр. 30.[3] ОВ L 334, 24.12.1977 г., стр. 29.[4] ОВ L 335, 28.11.1986 г., стр. 44.--------------------------------------------------19911212ПРИЛОЖЕНИЕ VИНФОРМАЦИЯ, КОЯТО ТРЯБВА ДА ФИГУРИРА В ДОКЛАДИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 101. Отчет за мерките за защита, предприети по член 4.2. Карта на:а) идентифицираните води съгласно член 3, параграф 1 и приложение I, показващи за всеки случай кой от посочените критерии в приложение I е бил използван с оглед на това идентифициране;б) посочените идентифицирани зони, показващи по различен начин старите зони и посочените след последния доклад зони.3. Резюме на резултатите от извършеното по силата на член 6 наблюдение, съдържащо експозе на твърденията, довели до посочването на всяка уязвима зона и до ревизията или добавката към обозначеното.4. Резюме на изготвените по силата на член 5 програми за действие, по-специално:а) необходимите мерки по силата на член 5, параграф 4, букви а) и б);б) нужната информация по силата на точка 4 от приложение III;в) всяка допълнителна мярка или засилено действие, взето съгласно член 5, параграф 5;г) резюме на резултатите от програмите за наблюдение, прилагани по силата на член 5, параграф 6;д) предвижданията на държавите-членки относно приблизителните срокове, в които може да се очаква, че определените в съответствие с член 3, параграф 1 води ще реагират на мерките, предвидени в програмата за действие, както и показание за степента на несигурност на тези предвиждания.--------------------------------------------------