title: Директива (ЕС) 2018/131 на Съвета от 23 януари 2018 година за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) за изменение на Директива 2009/13/ЕО в съответствие с измененията от 2014 г. на Морската трудова конвенция от 2006 г., одобрени от Международната конференция на труда на 11 юни 2014 г. (Текст от значение за ЕИП. )

text:
               26.1.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 22/28

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2018/131 НА СЪВЕТА
   от 23 януари 2018 година
   за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) за изменение на Директива 2009/13/ЕО в съответствие с измененията от 2014 г. на Морската трудова конвенция от 2006 г., одобрени от Международната конференция на труда на 11 юни 2014 г.
   (текст от значение за ЕИП)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 155, параграф 2 във връзка с член 153, параграф 1, букви а), б) и в) от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като имат предвид, че:

               (1)

               В съответствие с член 155, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) работодателите и работниците („социалните партньори“) могат съвместно да поискат сключените от тях споразумения на равнището на Съюза да бъдат изпълнени чрез решение на Съвета по предложение на Комисията.

               (2)

               С Директива 2009/13/ЕО на Съвета (1) беше изпълнено споразумението, сключено на 19 май 2008 г., между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) за включване на задължителните разпоредби на Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК) на Международната организация на труда (МОТ) в правото на Съюза с цел да се актуализира действащото законодателство на Съюза спрямо онези стандарти на МТК, които са по-благоприятни за морските лица. Целта на директивата беше да се подобрят условията на труд на морските лица, по-специално що се отнася до споразуменията за наемане на работа, работното време, репатрирането, развитието на кариерата и уменията, жилищните помещения и съоръженията за отдих, храната и сервирането, защитата на здравето и безопасността, медицинското обслужване и процедурите за подаване на жалби.

               (3)

               След провеждането на международни срещи на експерти, МОТ започна процес за изменение на МТК в отговор на опасенията, свързани, от една страна, с изоставянето на морски лица и финансовото обезпечение, а от друга страна, с исковете във връзка със смърт или дълготрайна неработоспособност на морски лица. На заседанието от 7—11 април 2014 г. Специалният тристранен комитет, създаден съгласно МТК, прие две изменения по тези въпроси. Една част от правилата, за които се отнасят измененията, попадат в сферата на компетентност на Съюза и са свързани с въпроси, по които Съюзът е приел правила, в частност в областта на социалната политика и транспорта. Ето защо на 26 май 2014 г. Съветът прие Решение 2014/346/ЕС (2) относно позицията, която трябва да бъде заета от името на Съюза на 103-тата сесия на Международната конференция на труда (МКТ). Позицията на Съюза беше да се подкрепи одобряването на измененията на Кодекса на МТК („измененията от 2014 г. на МТК“).

               (4)

               Конференцията одобри измененията от 2014 г. на МТК по време на своята 103-та сесия в Женева на 11 юни 2014 г. и те влязоха в сила на 18 януари 2017 г. Измененията са свързани с осигуряването на ефективна система за финансово обезпечение с цел да се защитят правата на морските лица в случай на изоставяне и да се гарантира обезщетение за искове по договора в случай на смърт или дълготрайна неработоспособност на морски лица вследствие на професионално увреждане, заболяване или риск. С тях се подобрява и оптимизира съществуващата система за защита на морските лица, включително чрез въвеждането на задължение за корабите да разполагат на борда с документни доказателства за системата за финансово обезпечение и чрез разширяване на тази система с включването в нея на още две ситуации на изоставяне. Тези ситуации се отнасят до случаи, при които морските лица са били оставени без необходимата издръжка и помощ, или случаи, при които корабособственикът е прекратил едностранно отношенията си с морското лице, включително като не му е изплатил договорените възнаграждения за период от най-малко два месеца.

               (5)

               На 5 декември 2016 г. социалните партньори в сектора на морския транспорт, а именно ECSA и ETF, сключиха споразумение („споразумението на социалните партньори“) за изменение на Директива 2009/13/ЕО в съответствие с измененията от 2014 г. на МТК. На 12 декември 2016 г. те поискаха от Комисията да представи предложение за директива на Съвета съгласно член 155, параграф 2 от ДФЕС с цел изпълнение на посоченото споразумение.

               (6)

               Споразумението на социалните партньори възпроизвежда съдържанието на задължителните разпоредби от измененията от 2014 г. на МТК. Първото изменение относно системата за финансово обезпечение в случай на изоставяне на морски лица е свързано както със здравето и безопасността, така и с условията на труд и следователно попада в обхвата на член 153, параграф 1, букви а) и б) от ДФЕС. Второто изменение относно изискванията към системата за финансово обезпечение да гарантира обезщетение в случай на смърт или дълготрайна неработоспособност на морски лица вследствие на професионално увреждане, заболяване или риск попада в обхвата на член 153, параграф 1, буква в) от ДФЕС относно социалната сигурност и социалната закрила на работниците. Следователно споразумението на социалните партньори се отнася до въпроси, попадащи в обхвата на член 153 от ДФЕС, и може да бъде изпълнено с решение на Съвета по предложение на Комисията в съответствие с член 155, параграф 2 от ДФЕС. За целите на член 288 от ДФЕС подходящият инструмент за изпълнение на споразумението на социалните партньори е директива.

               (7)

               В съответствие със съобщението на Комисията от 20 май 1998 г. относно адаптирането и насърчаването на социалния диалог на общностно равнище Комисията направи оценка на представителния статут на подписалите страни и законността на всяка клауза от споразумението на социалните партньори.

               (8)

               Със споразумението на социалните партньори се изменя споразумението, сключено на 19 май 2008 г. между ECSA и ETF относно МТК и приложено към Директива 2009/13/ЕО, а в директивата се включват измененията от 2014 г. на МТК, с цел да се подобрят условията на труд, здравето, безопасността и социалната закрила за морските лица на борда на кораби, плаващи под знамето на държава членка.

               (9)

               Като изменя Директива 2009/13/ЕО, споразумението на социалните партньори ще включи задължителните разпоредби на измененията от 2014 г. на МТК, които са вече обхванати от надзорната система на МТК, в обхвата на Директива 2013/54/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), както и в обхвата на системата за надзор и контрол на правото на Съюза, включително и юрисдикцията на Съда на Европейския съюз. Това следва да допринесе за по-строго спазване на правилата от страна на държавите членки и корабособствениците.

               (10)

               Без да се засягат разпоредбите на споразумението на социалните партньори относно последващите действия и прегледа от страна на социалните партньори на равнището на Съюза, Комисията ще наблюдава изпълнението на настоящата директива и на споразумението на социалните партньори.

               (11)

               Държавите членки могат да поверят изпълнението на настоящата директива на социалните партньори, ако социалните партньори съвместно поискат това и при условие, че държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да могат по всяко време да гарантират резултатите, които се целят с настоящата директива.

               (12)

               Съгласно член 155, параграф 2 от ДФЕС Комисията информира Европейския парламент, като му изпраща текста на своето предложение за настоящата директива.

               (13)

               Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално член 31 от нея.

               (14)

               Тъй като целите на настоящата директива, а именно подобряване условията на труд, здравето, безопасността и социалната закрила на работниците в сектора на морския транспорт, който е трансграничен сектор с дейности, извършвани под знамето на различни държави членки, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а могат да бъдат постигнати в по-висока степен на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност съгласно член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.

               (15)

               Поради това Директива 2009/13/ЕО следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Настоящата директива изпълнява споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) на 5 декември 2016 г., за изменение на Директива 2009/13/ЕО в съответствие с измененията от 2014 г. на МТК.
   Член 2
   В съответствие със споразумението между социалните партньори, споразумението, сключено между ECSA и ETF, относно Морската трудова конвенция от 2006 г., посочено в приложението към Директива 2009/13/ЕО, се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 3
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 16 февруари 2020 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   3.   Държавите членки могат да поверят изпълнението на настоящата директива на социалните партньори, ако социалните партньори съвместно поискат това и при условие, че държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да могат по всяко време да гарантират резултатите, които се целят с настоящата директива.
   Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 23 януари 2018 година.

            За Съвета

            Председател

         В. ГОРАНОВ

      (1)  Директива 2009/13/ЕО на Съвета от 16 февруари 2009 г. за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно Морската трудова конвенция от 2006 г., и за изменение на Директива 1999/63/ЕО (ОВ L 124, 20.5.2009 г., стр. 30).

      (2)  Решение 2014/346/ЕС на Съвета от 26 май 2014 г. относно позицията, която да бъде заета от името на Европейския съюз на 103-тата сесия на Международната конференция по труда във връзка с изменения в Кодекса на Морската трудова конвенция (ОВ L 172, 12.6.2014 г., стр. 28).

      (3)  Директива 2013/54/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 г. относно определени отговорности на държавата на знамето за спазване и прилагане на Морската трудова конвенция от 2006 г. (ОВ L 329, 10.12.2013 г., стр. 1).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложението към Директива 2009/13/ЕО споразумението, сключено между ECSA и ETF, относно Морската трудова конвенция от 2006 г., се изменя, както следва:

                  1)

                  В заглавието „Стандарт А2.5 — Репатриране“„А2.5“ се заменя с „А2.5.1“.

                  2)

                  Вмъква се следният стандарт:
                  „Стандарт А2.5.2 — Финансово обезпечение

                              1.

                              В изпълнение на Правило 2.5, параграф 2 с настоящия стандарт се установяват изисквания за осигуряване наличието на експедитивна и ефективна система за финансово обезпечение, която да подпомага морски лица, в случай че бъдат изоставени.

                              2.

                              За целите на настоящия стандарт дадено морско лице се счита за изоставено, когато, в нарушение на изискванията на настоящото споразумение или на условията по договора за наемане на работа на морските лица, корабособственикът:

                                          а)

                                          не покрие разходите на морското лице за репатриране;

                                          б)

                                          остави морското лице без необходимата издръжка и подкрепа; или

                                          в)

                                          прекрати по друг начин едностранно отношенията си с морското лице, включително не му изплати договорените възнаграждения за период от най-малко два месеца.

                              3.

                              Всяка държава членка гарантира за корабите, които плават под нейно знаме, наличието на система за финансово обезпечение, която отговаря на изискванията на настоящия стандарт. Системата за финансово обезпечение може да бъде под формата на схема за социална сигурност, застраховка, национален фонд или други подобни договорености. Нейната форма се определя от държавата членка след консултации със съответните организации на корабособствениците и на морските лица.

                              4.

                              Системата за финансово обезпечение осигурява пряк достъп, достатъчно покритие и експедитивна финансова помощ в съответствие с настоящия стандарт на всяко изоставено морско лице на борда на кораб, плаващ под знамето на съответната държава членка.

                              5.

                              За целите на точка 2, буква б) от настоящия стандарт необходимата издръжка и подкрепа на морските лица включват: подходяща храна, настаняване, доставка на питейна вода, достатъчно гориво за оцеляване на борда на кораба и необходимото медицинско обслужване.

                              6.

                              Всяка държава членка изисква от корабите, които плават под нейно знаме и за които по националното право се изисква да имат на борда морско трудово свидетелство или имат такова по искане на корабособственика, да имат на борда си удостоверение или друго документно доказателство за наличието на финансово обезпечение, издадено от доставчика на финансовото обезпечение. Копие се поставя на видно място на борда, така че да е на разположение на морските лица. Когато обезпечението се осигурява от повече от един доставчик на финансово обезпечение, документът, осигурен от всеки доставчик, се съхранява на борда.

                              7.

                              Удостоверението или другото документно доказателство за наличието на финансово обезпечение се съставя на английски език или се придружава от превод на английски език и съдържа следната информация:

                                          а)

                                          име на кораба;

                                          б)

                                          пристанище на регистрация на кораба;

                                          в)

                                          позивни на кораба;

                                          г)

                                          номер по ММО на кораба;

                                          д)

                                          име и адрес на доставчика или доставчиците на финансовото обезпечение;

                                          е)

                                          данни за контакт на лицата или субекта, отговарящи за обработката на исканията на морските лица за помощ;

                                          ж)

                                          име на корабособственика;

                                          з)

                                          срок на валидност на финансовото обезпечение; и

                                          и)

                                          атестация от доставчика на финансовото обезпечение, че то отговаря на изискванията на настоящия Стандарт A2.5.2.

                              8.

                              Помощта, предоставяна от системата за финансово обезпечение, се осигурява незабавно по искане на морското лице или на посочен от него представител, придружена от необходимата обосновка на правото на такава помощ в съответствие с параграф 2 от настоящия стандарт.

                              9.

                              Като се имат предвид Правило 2.5, помощта, предоставяна от системата за финансово обезпечение, следва да бъде достатъчна, за да покрие следното:

                                          а)

                                          неизплатени възнаграждения и други плащания, дължими от корабособственика на морското лице съгласно договора за наемане на работа на морското лице, колективния трудов договор или националното законодателство на държавата на знамето, с горна граница четири месеца за неизплатените възнаграждения и четири месеца за други дължими плащания;

                                          б)

                                          всички разумни разходи, направени от морското лице, включително разходите за репатриране, посочени в параграф 10 от настоящия стандарт; и

                                          в)

                                          основните нужди на морското лице, включително неща, като например: подходяща храна, облекло, ако е необходимо, настаняване, доставка на питейна вода, достатъчно гориво за оцеляване на борда на кораба, необходимото медицинско обслужване и всякакви други разумни разходи или такси, произтичащи от акта или пропуска, представляващи изоставянето, до пристигането на морското лице у дома.

                              10.

                              Разходите за репатриране покриват пътуване с подходящи и бързи транспортни средства, обикновено по въздух, и включват осигуряване на храна и настаняване на морското лице от момента на напускане на кораба до пристигането му у дома, необходимото медицинско обслужване, прехвърляне и транспортиране на лични вещи и други разумни разходи или такси, произтичащи от изоставянето.

                              11.

                              Финансовото обезпечение не се прекратява преди края на срока на валидност на финансовото обезпечение, освен ако доставчикът на финансовото обезпечение не отправи предизвестие от най-малко 30 дни до компетентния орган на държавата на знамето.

                              12.

                              Ако застрахователят или доставчикът на друго финансово обезпечение е извършил плащане към дадено морско лице в съответствие с настоящия стандарт, този доставчик придобива чрез суброгация, прехвърляне или по друг начин правата, които морското лице би имало, до размера на сумата, която е изплатил, и в съответствие с приложимото право.

                              13.

                              Нищо в настоящия стандарт не засяга правото на регресен иск на застрахователя или доставчика на финансово обезпечение срещу трети страни.

                              14.

                              Разпоредбите в настоящия стандарт не са ексклузивни или ограничаващи други права, претенции или правни средства за защита, които също могат да бъдат на разположение за обезщетяване на изоставени морски лица. В националните законови и подзаконови актове може да бъде предвидено всички суми, дължими по силата на настоящия стандарт, да бъдат приспаднати от суми, получени от други източници, произтичащи от права, претенции или правни средства за защита, които могат да бъдат предмет на обезщетение съгласно настоящия стандарт.“

                  3)

                  „Стандарт A4.2 — Отговорност на корабособственика“ се изменя, както следва:

                              а)

                              в заглавието „A4.2“ се заменя с „A4.2.1“;

                              б)

                              добавят се следните параграфи:

                                          „8.

                                          В националните законови и подзаконови актове се предвижда системата за финансово обезпечение, която гарантира предоставяне на обезщетение съгласно параграф 1, буква б) от настоящия стандарт в случай на искове по договора, както е определено в Стандарт А4.2.2, да отговаря на следните минимални изисквания:

                                                      а)

                                                      обезщетението по договора, когато е определено в договора за наемане на работа на морското лице и без да се засяга буква в) от настоящия параграф, се изплаща изцяло и незабавно;

                                                      б)

                                                      не се оказва натиск за приемане на плащане, по-малко от определената в договора сума;

                                                      в)

                                                      когато естеството на дълготрайната неработоспособност на морското лице затруднява изчисляването на цялостния размер на обезщетението, на което морското лице може да има право, за морското лице се извършва междинно плащане или междинни плащания, за да не се затруднява излишно положението му;

                                                      г)

                                                      съгласно Правило 4.2, параграф 2 морското лице получава плащане, без да се засягат други законови права, но това плащане може да бъде приспаднато от корабособственика от суми за щети, произтичащи от друг иск, подаден от морското лице срещу корабособственика, и произтичащи от същия инцидент; и

                                                      д)

                                                      искът за обезщетение по договора може да бъде подаден пряко от съответното морско лице или негов близък родственик, или от представител на морското лице, или посочен бенефициент.

                                          9.

                                          В националните законови и подзаконови актове се гарантира, че морските лица получават предизвестие, ако финансовото обезпечение на корабособственика трябва да бъде отменено или прекратено.

                                          10.

                                          В националните законови и подзаконови актове се гарантира, че компетентният орган на държавата на знамето се уведомява от доставчика на финансово обезпечение, ако финансовото обезпечение на корабособственика трябва да бъде отменено или прекратено.

                                          11.

                                          Всяка държава членка изисква от корабите, които плават под нейно знаме, да имат на борда си удостоверение или друго документно доказателство за наличието на финансово обезпечение, издадено от доставчика на финансовото обезпечение. Копие се поставя на видно място на борда, така че да е на разположение на морските лица. Когато обезпечението се осигурява от повече от един доставчик на финансово обезпечение, документът, осигурен от всеки доставчик, се съхранява на борда.

                                          12.

                                          Финансовото обезпечение не се прекратява преди края на срока на валидност на финансовото обезпечение, освен ако доставчикът на финансовото обезпечение не отправи предизвестие от най-малко 30 дни до компетентния орган на държавата на знамето.

                                          13.

                                          Финансовото обезпечение предвижда изплащането на всички покрити от него искове по договора, които възникват в рамките на срока на валидност на документа.

                                          14.

                                          Удостоверението или другото документно доказателство за наличието на финансово обезпечение се съставя на английски език или се придружава от превод на английски език и съдържа следната информация:

                                                      а)

                                                      име на кораба;

                                                      б)

                                                      пристанище на регистрация на кораба;

                                                      в)

                                                      позивни на кораба;

                                                      г)

                                                      номер по ММО на кораба;

                                                      д)

                                                      име и адрес на доставчика или доставчиците на финансовото обезпечение;

                                                      е)

                                                      данни за контакт на лицата или субекта, отговарящи за обработката на искания по договора на морски лица;

                                                      ж)

                                                      име на корабособственика;

                                                      з)

                                                      срок на валидност на финансовото обезпечение; и

                                                      и)

                                                      атестация от доставчика на финансовото обезпечение, че то отговаря на изискванията на Стандарт A4.2.1.“

                  4)

                  Вмъква се следният стандарт:
                  „Стандарт A4.2.2 – Третиране на искове по договора

                              1.

                              За целите на Стандарт А4.2.1, параграф 8 и на настоящия стандарт терминът „искове по договора“ означава всеки иск, който е свързан със смъртта или дълготрайната неработоспособност на морски лица вследствие на професионално увреждане, заболяване или риск, както е предвидено в националното законодателство, договора за наемане на работа на морското лице или колективния трудов договор.

                              2.

                              Системата за финансово обезпечение, както е предвидена в Стандарт А4.2.1, параграф 1, буква б), може да бъде под формата на схема за социална сигурност, застраховка, фонд или други подобни договорености. Нейната форма се определя от държавата членка след консултации със съответните организации на корабособствениците и на морските лица.

                              3.

                              В националните законови и подзаконови актове се гарантира, че съществуват ефективни разпоредби за получаване, обработка и безпристрастно уреждане на свързани с обезщетение искове по договора, посочени в Стандарт A4.2.1, параграф 8, посредством експедитивни и справедливи процедури.“


title: Директива (ЕС) 2018/850 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година за изменение на Директива 1999/31/ЕО относно депонирането на отпадъци (текст от значение за ЕИП)

text:
                  14.6.2018

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 150/100

            ДИРЕКТИВА (ЕС) 2018/850 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
      от 30 май 2018 година
      за изменение на Директива 1999/31/ЕО относно депонирането на отпадъци
      (текст от значение за ЕИП)
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
      като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
      след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
      като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
      като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
      в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
      като имат предвид, че:

                  (1)

                  Управлението на отпадъците в Съюза следва да се усъвършенства с цел да се опазва, съхранява и подобрява качеството на околната среда, да се опазва човешкото здраве, да се гарантира разумното, ефективно и рационално използване на природните ресурси, да се насърчават принципите на кръговата икономика, както и да се увеличава енергийната ефективност и да се намалява зависимостта на Съюза от вносни ресурси.

                  (2)

                  Целите, определени в Директива 1999/31/ЕО на Съвета (4), с които се налагат ограничения за депониране, следва да бъдат засилени, за да отразяват по-добре стремежа на Съюза към преминаване към кръгова икономика и постигане на напредък по изпълнението на съобщението на Комисията от 4 ноември 2008 г. озаглавено „Инициатива за суровините — посрещане на нашите основни потребности от растеж и работни места в Европа“, като постепенно се намали до минимум депонирането на отпадъците, предназначени за депа за неопасни отпадъци. Комисията и държавите членки следва да гарантират, че подобно намаляване се вписва в интегрирана политика, която осигурява добро прилагане на йерархията на отпадъците, засилва прехода към предотвратяване, включително повторна употреба, подготовка за повторна употреба и рециклиране, и предотвратява преминаването от депониране към изгаряне.

                  (3)

                  За да се осигури по-голяма съгласуваност в правото на Съюза относно отпадъците, определенията в Директива 1999/31/ЕО следва да се уеднаквят, когато е приложимо, с тези в Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5).

                  (4)

                  Съществуващото определение на „изолирано селище“ е необходимо да се адаптира, що се касае до най-отдалечените региони, с цел да се вземат предвид специфичните характеристики на такива селища, които повдигат съществено различни опасения от гледна точка на околната среда, в сравнение с други региони.

                  (5)

                  Обхватът на Директива 1999/31/ЕО следва да бъде приведен в съответствие с този на Директива № 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и следва да продължи да обхваща депонирането на отпадъци от миннодобивните индустрии, които не са обхванати от Директива 2006/21/ЕО.

                  (6)

                  Категорични екологични, икономически и социални ползи биха произтекли от допълнително ограничаване на депонирането, като се започне с тези потоци от отпадъци, при които се прилага разделно събиране, като пластмаса, метали, стъкло, хартия и биоотпадъци. При прилагането на тези ограничения за депониране следва да се вземе предвид осъществимостта от техническа, екологична или икономическа гледна точка на рециклирането или друго оползотворяване на остатъчните отпадъци, получавани от разделно събирани отпадъци.

                  (7)

                  Биоразградимите битови отпадъци представляват значителна част от битовите отпадъци. Депонирането на нетретирани биоразградими отпадъци има сериозни отрицателни екологични последици от гледна точка на емисиите на парникови газове и на замърсяването на повърхностните и подпочвените води, на почвата и въздуха. Въпреки, че в Директива 1999/31/ЕО вече са определени цели за предотвратяване на депонирането на биоразградими отпадъци, целесъобразно е да се въведат допълнителни ограничения за депонирането на биоразградими отпадъци, които се събират разделно за рециклиране в съответствие с Директива 2008/98/ЕО.

                  (8)

                  За да гарантира правилното прилагане на йерархията на отпадъците е необходимо да се вземат подходящи мерки за прилагане, считано от 2030 г., на ограничения върху депонирането на всички отпадъци, които са подходящи за рециклиране или друг вид оползотворяване на материали или енергия. Тези ограничения не следва да се прилагат, ако може да се докаже, че отпадъците не са годни за рециклиране или друго оползотворяване и че депонирането би дало най-добри цялостни резултати за околната среда в съответствие с йерархията на отпадъците, определена в Директива 2008/98/ЕО.

                  (9)

                  Много държави членки все още не са изградили изцяло необходимата инфраструктура за управление на отпадъците. Определянето на цели за ограничаване на депонирането ще изисква мащабни промени в управлението на отпадъците в много държави членки и ще улесни по-нататъшния напредък и инвестициите в разделното събиране, сортирането и рециклирането на отпадъците и да се избегне блокирането на рециклируеми материали в долната част на йерархията на отпадъците.

                  (10)

                  Необходимо е постепенно намаляване на депонирането, за да се предотвратят отрицателни въздействия върху човешкото здраве и върху околната среда, както и за да се гарантира, че икономически ценните отпадъчни материали се оползотворяват във все по-голяма степен и ефективно чрез подходящо управление на отпадъците и в съответствие с йерархията на отпадъците, както е посочено в Директива 2008/98/ЕО. Чрез това намаляване следва да се избегне изграждането на прекомерен капацитет за третиране в съоръженията за остатъчни отпадъци, например чрез оползотворяване на енергия или чрез нискокачествено механично-биологично третиране на нетретираните битови отпадъци, тъй като това би могло да застраши постигането на дългосрочните цели на Съюза за подготовка за повторна употреба и за рециклиране, както са посочени в Директива 2008/98/ЕО. По сходни причини, за да се предотвратят отрицателни въздействия върху човешкото здраве и върху околната среда, държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да се гарантира, че се депонират единствено отпадъци, които са били третирани, спазването на това задължение не следва да води до създаването на свръхкапацитет във връзка с третирането на остатъчни битови отпадъци. Освен това, с цел да се осигури съответствието между целите, посочени в Директива 2008/98/ЕО, и целта за ограничаване на депонирането, установена в Директива 1999/31/ЕО, така както е изменена с настоящата директива, както и за да се осигури координирано планиране на необходимите за постигането на тези цели инфраструктура и инвестиции, на държавите членки, които по данни, събрани въз основа на съвместния въпросник на ОИСР и Евростат, са депонирали повече от 60 % от битовите си отпадъци през 2013 г., следва да бъде разрешено да вземат решение за удължаване на срока за постигането на определената за 2035 г. цел относно депонирането.

                  (11)

                  С оглед гарантирането на надеждността на данните е важно да се определят по-точни правила, съгласно които държавите членки следва да докладват количеството битови отпадъци, които са депонирани. Докладването следва да се базира на количеството на депонираните битови отпадъци след действията по третирането за подготовка на такива отпадъци за последващо депониране, като например стабилизирането на биоразградимите битови отпадъци, както и на количеството отпадъци при дейностите по обезвреждане чрез изгаряне. Що се отнася до битови отпадъци, постъпващи за обработка чрез дейности по третиране преди рециклирането и оползотворяването на отпадъци, като например сортиране и механично обработване, получените в резултат на тези операции отпадъци, които в крайна сметка биват депонирани, също трябва да бъдат отчетени за целите на изчисляването на целта за депонирането.

                  (12)

                  При прилагането на задължението, установено в Директива 1999/31/ЕО за осигуряване на третирането на отпадъците преди депонирането му, държавите членки следва да прилагат най-подходящото третиране, включително стабилизирането на органичния дял от отпадъците, с цел намаляване, доколкото е възможно, на отрицателното въздействие на депонирането на тези отпадъци върху околната среда и човешкото здраве. При оценяване на целесъобразността на третирането, държавите членки следва да вземат предвид мерките, които вече са въведени, за да намалят тези неблагоприятни последици, по-специално, разделянето на биологичните отпадъци и разделното събиране на хартия и картон.

                  (13)

                  За да се осигури по-добро, по-своевременно и по-уеднаквено прилагане на настоящата директива и с оглед на проактивното установяване на всички слабости при прилагането, следва да се създаде система за доклади за ранно предупреждение, с помощта на която да се откриват пропуските и да се предприемат действия преди настъпването на сроковете за изпълнение на целите.

                  (14)

                  За да помогне за постигането на целите на Директива 1999/31/ЕО и за насърчаването на прехода към кръгова икономика Комисията следва да поощрява координацията и обмена на информация и най-добри практики между държавите членки и между различните отрасли на икономиката.

                  (15)

                  Докладите за прилагането, които държавите членки изготвят на всеки три години, не се оказаха ефективен инструмент за проверка на спазването на разпоредбите или за гарантиране на правилното им прилагане и пораждат ненужни административни тежести. По тази причина е целесъобразно да се отменят разпоредбите, съгласно които държавите членки трябва да изготвят такива доклади. Вместо това, мониторингът на спазването на разпоредбите следва да се основава изключително на данните, които държавите членки докладват всяка година на Комисията.

                  (16)

                  Данните, докладвани от държавите членки, са от основно значение за Комисията при оценката на спазването на правото на Съюза в областта на отпадъците от държавите членки. Качеството, надеждността и съпоставимостта на данните следва да се подобрят чрез въвеждането на единна входна точка за всички данни за отпадъците, отмяната на неактуалните изисквания за докладване на данни, сравнителното оценяване на националните методики за докладване на данни и въвеждането на доклад за проверка на качеството на данните. Надеждността на докладването на данните относно управлението на отпадъците е от основно значение за ефективното прилагане, разумното планиране на съоръженията за третиране на отпадъците и за осигуряването на съпоставимост на данните между държавите членки. Поради това, при докладване относно постигането на целите, установени в Директива 1999/31/ЕО, така както е изменена с настоящата директива, държавите членки следва да използват най-актуалните правила, разработени от Комисията и методиките, разработени от съответните компетентни национални органи на държавите членки, отговарящи за изпълнението на настоящата директива.

                  (17)

                  За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на Директива 1999/31/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с член 5а, параграф 4, член 15, параграф 5, член 15б и член 15в от нея, така както са изменени с настоящата директива. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (7).

                  (18)

                  Доколкото целите на настоящата директива, а именно усъвършенстване на управлението на отпадъците в Съюза, като така се допринесе за опазването, съхранението и подобряването на качеството на околната среда и за разумното и рационално използване на природните ресурси, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците от мерките могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.

                  (19)

                  Поради това Директива 1999/31/ЕО следва да бъде съответно изменена.

                  (20)

                  В съответствие със Съвместната политическа декларация от 28 септември 2011 г. на държавите членки и на Комисията относно обяснителните документи (8), държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят счита, че предоставянето на тези документи е обосновано,

            ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
      Член 1
      Изменения
      Директива 1999/31/ЕО се изменя, както следва:

                  1)

                  В член 1, параграф 1 се заменя със следното:
                  „1.   С оглед подкрепата на прехода на Съюза към кръгова икономика и изпълнението на изискванията на Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*1), и по-специално членове 4 и 12 от нея, настоящата директива има за цел да гарантира постепенното намаляване на депонирането на отпадъци, по-специално на отпадъци, които са подходящи за рециклиране или друго оползотворяване и, чрез строги експлоатационни и технически изисквания относно отпадъците и депата, да предвиди мерки, процедури и насоки за предотвратяване или ограничаване, доколкото е възможно, на отрицателното въздействие върху околната среда, и по-специално замърсяването на повърхностните и подпочвените води, почвата, въздуха, на околната среда като цяло, включително парниковия ефект, както и всеки произтичащ от това риск за здравето на човека, през целия жизнен цикъл на депото.

                     (*1)  Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).“"

                  2)

                  Член 2 се изменя, както следва:

                              а)

                              буква а) се заменя със следното:

                                          „а)

                                          прилагат се определенията за „отпадък“, „опасни отпадъци“, „неопасни отпадъци“, „битови отпадъци“, „причинител на отпадъци“, „притежател на отпадъци“, „управление на отпадъци“, „разделно събиране“, „оползотворяване“, „подготовка за повторна употреба“, „рециклиране“ и „обезвреждане“, установени в член 3 от Директива 2008/98/ЕО;“

                              б)

                              букви б), в), г) и н) се заличават;

                              в)

                              в буква с) се добавя следната алинея:
                              „В най-отдалечените региони по смисъла на член 349 от Договора, държавите членки могат да решат да прилагат следното определение:
                              „изолирано селище“ означава:

                                          —

                                          селища с не повече от 2 000 жители на селище с не повече от пет жители на квадратен километър; или селище с повече от 2 000, но по-малко от 5 000 жители на селище и с не повече от пет жители на квадратен километър, и чието производство на отпадъци не надвишава 3 000 тона годишно; и

                                          —

                                          селище, при което разстоянието до най-близкото градско населено място с най-малко двеста и петдесет жители на квадратен километър е не по-малко от 100 km и без шосеен достъп.“

                  3)

                  Член 3 се изменя, както следва:

                              а)

                              в параграф 2, последното тире се заличава;

                              б)

                              параграф 3 се заменя със следното:
                              „3.   Управлението на отпадъците от наземни миннодобивни индустрии, т.е. отпадъците, генерирани от проучването, извличането (включително предпроизводствения етап на развитие), обработването и складирането на минерални ресурси и от дейността на кариери, се изключва от обхвата на настоящата директива, когато попада в обхвата на други законодателни актове на Съюза.“

                  4)

                  Член 5 се изменя, както следва:

                              а)

                              в параграф 2 се заличава следната алинея:
                              „Две години след датата, посочена в буква в), Съветът преразглежда горепосочената цел въз основа на доклада на Комисията за придобития от държавите членки практически опит в преследването на целите, определени в букви а) и б), по целесъобразност придружен от предложение за утвърждаване или изменение и допълнение на посочената цел, за да се обезпечи високо ниво на опазване на околната среда.“;

                              б)

                              в параграф 3 се добавя следната буква:

                                          „е)

                                          отпадъците, които се събират разделно с цел подготвянето им за повторна употреба и рециклиране съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО и член 22 от посочената директива, с изключение на отпадъците от последващите действия по третирането на разделно събраните отпадъци, за които депонирането дава най-благоприятни за околната среда резултати в съответствие с член 4 от посочената директива.“;

                              в)

                              вмъква се следният параграф:
                              „3а.   Държавите членки полагат усилия да гарантират, че от 2030 г. нататък всички отпадъци, годни за рециклиране или друго оползотворяване, по-специално в рамките на битовите отпадъци, не се приемат в депото за отпадъци с изключение на отпадъци, за които депонирането дава най-благоприятни за околната среда резултати в съответствие с член 4 от Директива 2008/98/ЕО.
                              Държавите членки включват информация за предприетите от тях мерки съгласно настоящия параграф в плановете за управление на отпадъците, посочени в член 28 от Директива 2008/98/ЕО, или в други стратегически документи, обхващащи цялата територия на съответната държава членка.“;

                              г)

                              добавят се следните параграфи:
                              „5.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят до 2035 г. количеството на депонираните битови отпадъци да бъде намалено до 10 % или по-малко от общото количество образувани битови отпадъци (по тегло).
                              6.   Държава членка може да отложи срока за постигане на целта по параграф 5 до пет години, при условие че тази държава членка:

                                          а)

                                          е депонирала повече от 60 % от битовите си отпадъци, генерирани през 2013 г., съгласно докладваното в рамките на съвместния въпросник на ОИСР и Евростат; и

                                          б)

                                          най-късно 24 месеца преди срока, посочен в параграф 5 от настоящия член, уведомява Комисията за намерението си да отложи срока и представя план за изпълнение в съответствие с приложение IV към настоящата директива. Този план може да бъде обединен с план за изпълнение, представен съгласно член 11, параграф 3, буква б) от Директива 2008/98/ЕО.

                                    7.   В срок от три месеца от получаването на плана за изпълнение, представен съгласно параграф 6, буква б), Комисията може да поиска от дадена държава членка да преразгледа този план, ако Комисията счете, че планът не отговаря на изискванията на приложение IV. Съответната държава членка представя преразгледан план в срок от три месеца от датата на получаване на искането на Комисията.
                              8.   В случай на отлагане на срока в съответствие с параграф 6 държавите членки предприемат необходимите мерки, за да намалят до 2035 г. количеството на депонираните битови отпадъци до 25 % или по-малко от общото количество образувани битови отпадъци (по тегло).
                              9.   До 31 декември 2024 г. Комисията прави преглед на целта, посочена в параграф 5, с цел да запази или по целесъобразност да определи по-ниска стойност, да обмисли количествена цел на глава от населението за депониране и да въведе ограничения относно депонирането на неопасни отпадъци, различни от битови отпадъци. За тази цел Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, придружен, ако е целесъобразно, от законодателно предложение.“

                  5)

                  Вмъкват се следните членове:
                  „Член -5a
                  Правила относно изчисляването на степента на постигане на целите
                  1.   За целите на изчисляването на това дали са постигнати целите, установени в член 5, параграфи 5 и 6:

                              а)

                              теглото на битовите отпадъци, образувани и предназначена за депониране, се изчислява за дадена календарна година;

                              б)

                              теглото на отпадъците от действия по третиране преди рециклирането или друго оползотворяване на битови отпадъци, като например сортиране или механично биологично третиране, които впоследствие се депонират, се включва в теглото на битовите отпадъци, докладвани като депонирани;

                              в)

                              теглото на битовите отпадъци, които влизат в дейности по обезвреждане чрез изгаряне, и теглото на отпадъците, образувани при дейности по стабилизиране на биоразградимата част от битовите отпадъци, за да бъдат впоследствие депонирани, се докладва като депониране;

                              г)

                              теглото на отпадъците, образувани по време на дейности по рециклиране или други дейности по оползотворяване на битови отпадъци, които впоследствие се депонират, не се включва в теглото на битовите отпадъци, докладвани като депонирани.

                        2.   Държавите членки създават ефективна система за качествен контрол и проследимост на депонираните битови отпадъци, за да гарантират, че са спазени посочените в параграф 1 от настоящия член условия. За тази цел те могат да използват системата, създадена в съответствие с член 11а, параграф 3 от Директива 2008/98/ЕО.
                  3.   Когато в съответствие с Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (*2) битовите отпадъци се изпращат в друга държава членка или се изнасят от Съюза за целите на депонирането, те се включват в съответствие с параграф 1 в общото количество на всички депонирани отпадъци от страна на държавата членка, в която са събрани отпадъците.
                  4.   За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия член, Комисията приема в срок до 31 март 2019 г. актове за изпълнение за установяване на правила за изчисляване, проверка и докладване на данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 17, параграф 2.
                  Член 5б
                  Доклад за ранно предупреждение
                  1.   Комисията, в сътрудничество с Европейската агенция за околна среда, изготвя доклад относно напредъка във връзка с постигането на целите, определени в член 5, параграфи 5 и 6, не по-късно от три години преди всеки от посочените в тези разпоредби срокове.
                  2.   Докладите по параграф 1 включват:

                              а)

                              оценка на постигането на целите от всяка държава членка;

                              б)

                              списък на държавите членки, за които съществува риск да не постигнат целите в рамките на съответните срокове, като този списък се придружава от подходящи препоръки към съответните държави членки;

                              в)

                              примери за най-добри практики, които се използват в целия Съюз и които биха могли да предоставят насоки за напредък в посока към постигане на целите.

                        Член 5в
                  Обмен на информация и най-добри практики.
                  Комисията организира редовен обмен на информация и споделяне на най-добри практики между държавите членки, включително, когато е целесъобразно, с регионалните и местните органи, относно практическото прилагане на изискванията на настоящата директива.

                     (*2)  Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци (ОВ L 190, 12.7.2006 г., стр. 1).“"

                  6)

                  В член 6, буква а) се добавя следното изречение:
                  „Държавите членки гарантират, че мерките, предприети в съответствие с настоящата буква, не излагат на риск постигането на целите на Директива 2008/98/ЕО, по-специално относно йерархията на отпадъците и увеличаването на подготовката за повторна употреба и на рециклирането съгласно посоченото в член 11 от същата директива.“

                  7)

                  В член 11 параграф 2, втора алинея се заличава.

                  8)

                  Член 15 се заменя със следното:
                  „Член 15
                  Докладване на данни
                  1.   Държавите членки докладват на Комисията данните относно прилагането на член 5, параграфи 2, 5 и 6 за всяка календарна година.
                  Те докладват данните по електронен път в рамките на 18 месеца от края на годината на докладване, за която се събират данните. Данните се докладват във формàта, определен от Комисията в съответствие с параграф 5 от настоящия член.
                  Първият период на докладване относно прилагането на член 5, параграфи 5 и 6, започва през първата пълна календарна година след приемането на акта за изпълнение, с който се установява формàтът за докладване на данни в съответствие с параграф 5 от настоящия член, и обхваща данните от този период на докладване.
                  2.   Държавите членки докладват данните относно изпълнението на член 5, параграф 2, до 1 януари 2025 г.
                  3.   Данните, докладвани от държавите членки в съответствие с настоящия член, се придружават от доклад за проверка на качеството.
                  4.   Комисията прави преглед на данните, докладвани в съответствие с настоящия член, и публикува доклад относно резултатите от направения преглед. Докладът съдържа оценка на организацията на събирането на данните, на източниците на данните и на методиката, използвана в държавите членки, както и на пълнотата, надеждността, навременността и последователността на тези данни. В оценката може да се съдържат специфични препоръки с цел подобрение. Докладът се изготвя след първото докладване на данни от държавите членки и след това на всеки четири години.
                  5.   До 31 март 2019 г. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на формàта за докладване на данните, посочен в параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 17, параграф 2.“

                  9)

                  Вмъкват се следните членове:
                  „Член 15а
                  Средства за насърчаване на прехода към по-висока степен на кръгова икономика
                  С цел да се допринесе за целите, посочени в настоящата директива, държавите членки използват икономически инструменти и други мерки, за да предоставят стимули за прилагането на йерархията на отпадъците. Такива инструменти и мерки могат да включват посочените в приложение IVa към Директива 2008/98/ЕО или други подходящи инструменти и мерки.
                  Член 15б
                  Определяне на коефициента на пропускливост на депата
                  Комисията приема актове за изпълнение, за да определи метода, който да се използва за определянето на коефициента на пропускливост на депата в областта и в целия обсег на депото. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 17, параграф 2.
                  Член 15в
                  Стандарт на Съюза за вземане на проби от отпадъци
                  Комисията приема актове за изпълнение с цел разработване на стандарт за вземане на проби от отпадъци. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 17, параграф 2. До приемането на посочените актове за изпълнение държавите членки могат да прилагат национални стандарти и процедури.“

                  10)

                  Член 16 се заменя със следното:
                  „Член 16
                  Преглед на приложенията
                  Комисията прави преглед на приложенията и при необходимост представя подходящи законодателни предложения.“

                  11)

                  Член 17 се заменя със следното:
                  „Член 17
                  Процедура на комитет
                  1.   Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 39 от Директива 2008/98/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (*3).
                  2.   При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
                  Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.

                     (*3)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“"

                  12)

                  В приложение I, точка 3.5 се заличава.

                  13)

                  В приложение II точка 5 се заличава.

                  14)

                  В приложение III, точка 2 първа алинея се заличава.

                  15)

                  Приложение IV се добавя, както е установено в приложението към настоящата директива.

            Член 2
      Транспониране
      1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 5 юли 2020 г. Те незабавно информират Комисията за това.
      Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
      2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива. Комисията информира за това останалите държави членки.
      Член 3
      Влизане в сила
      Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

      Член 4
      Адресати
      Адресати на настоящата директива са държавите членки.

         Съставено в Страсбург на 30 май 2018 година.

               За Европейския парламент

               Председател

            A. TAJANI

               За Съвета

               Председател

            Л. ПАВЛОВА

         (1)  ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 98.

         (2)  ОВ C 17, 18.1.2017 г., стр. 46.

         (3)  Позиция на Европейския парламент от 18 април 2018 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 22 май 2018 г.

         (4)  Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, 16.7.1999 г., стр. 1).

         (5)  Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).

         (6)  Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (ОВ L 102, 11.4.2006 г., стр. 15).

         (7)  Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).

         (8)  ОВ C 369, 17.12.2011 г., стр. 14.

         ПРИЛОЖЕНИЕ
         Добавя се следното приложение:

               „ПРИЛОЖЕНИЕ IV
               ПЛАН ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ, КОЙТО ТРЯБВА ДА СЕ ПРЕДСТАВИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 6
               Планът за изпълнение, който трябва да се представи съгласно член 5, параграф 6, съдържа следното:

                           1.

                           оценка на минали, настоящи и прогнозни проценти на рециклиране, депониране и други видове третиране на битовите отпадъци и на потоците, от които се състоят;

                           2.

                           оценка на прилагането на плановете за управление на отпадъците и програмите за предотвратяване на образуването на отпадъци в съответствие с членове 28 и 29 от Директива 2008/98/ЕО;

                           3.

                           причините, поради които държавата членка счита, че не би могла да постигне съответната цел, посочена в член 5, параграф 5, в рамките на определения в тази разпоредба срок, и оценка на допълнителния срок, необходим за постигането на тази цел;

                           4.

                           мерките, необходими за постигане на целите, посочени в член 5, параграф 8 настоящата директива, приложими за държавата членка в рамките на допълнителния срок, включително подходящи икономически инструменти и други мерки, за да се предоставят стимули за прилагането на йерархията на отпадъците, както е посочено в член 4, параграф 1 и приложение IVа към Директива 2008/98/ЕО;

                           5.

                           график за изпълнението на мерките, определени в точка 4, определяне на органа, компетентен за тяхното изпълнение, и оценка на индивидуалния им принос за постигането на целите, приложими в случай на удължаване на срока;

                           6.

                           информация относно финансирането за управлението на отпадъците в съответствие с принципа „замърсителят плаща“;

                           7.

                           мерки за подобряване на качеството на данните, когато е целесъобразно, с оглед на по-добро планиране и мониторинг на изпълнението в сферата на управление на отпадъците.“