title: Директива 2000/46/EО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 година относно предприемането, упражняването и надзора над дейността на институциите за електронни пари

text:
Важна правна забележка

|

32000L0046

Официален вестник n° L 275 , 27/10/2000 стр. 0039 - 0043 специално чешко издание глава 06 том 03 стр. 344  - 348 специално испанско издание глава 06 том 03 стр. 343  - 347 специално унгарско издание глава 06 том 03 стр. 343  - 347 специално литвийско издание глава 06 том 03 стр. 343  - 347 LV.ES глава 06 том 03 стр. 343  - 347 MT.ES глава 06 том 03 стр. 343  - 347 PL.ES глава 06 том 03 стр. 343  - 347 SK.ES глава 06 том 03 стр. 343  - 347 специално словенско издание глава 06 том 03 стр. 343  - 347

		20000918Директива 2000/46/EО на Европейския парламент и на Съветаот 18 септември 2000 годинаотносно предприемането, упражняването и надзора над дейността на институциите за електронни париЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално първото и третото изречение на член 47, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социалния комитет [2],като взеха предвид становището на Европейската централна банка [3],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [4],като имат предвид, че:(1) Кредитните институции по смисъла на член 1, точка 1, първа алинея, буква б) от Директива 2000/12/EО [5] са ограничени в обхвата на дейностите си.(2) Необходимо е да се вземат предвид специфичните характеристики на тези институции и да се осигурят подходящи мерки, необходими за координирането и хармонизирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани с предприемането, упражняването и надзора над дейността на институциите за електронни пари.(3) За целите на настоящата директива, за електронни пари може да се счита електронен заместител на монети и банкноти, който се съхранява на електронно средство като чип карта или компютърна памет и който най-общо е предназначен за осъществяване на електронни плащания в ограничени размери.(4) Възприетият подход е подходящ за постигане единствено на хармонизация по същество, необходима и достатъчна за осигуряване на взаимно признаване на разрешителното и надзора над институциите за електронни пари, като се осигурява предоставяне на еднократен лиценз, признат на територията на цялата Общност и предназначен да осигури доверието на ползвателя и прилагането на принципа за вътрешен надзор в държавата-членка.(5) В по-широкия контекст на бързо разрастващата се електронна търговия е желателно да се осигури регулаторна рамка, която да подпомага разгръщането на пълните потенциални ползи от електронните пари и избягването на препятствия пред техническите иновации. Следователно, настоящата директива въвежда технологично-неутрална законодателна рамка, която хармонизира надзора върху институциите за електронни пари до степента, необходима за осигуряване на тяхното солидно и разумно функциониране и особено финансова цялост.(6) По силата на точка 5 от приложение I към Директива 2000/12/EО, на кредитните институции вече им е позволено да издават и администрират разплащателни средства, включително електронни пари, и да извършват такива дейности в рамките на Общността, при условията на взаимно признаване и на широко-обхватна система за надзор, които се прилагат за тях в съответствие с европейските директиви за банките.(7) Въвеждането на отделен режим за надзор върху институциите за електронни пари, който, въпреки че е издържан като режим за надзор, приложим за други кредитни институции и Директива 2000/12/EО освен дял V, по-конкретно глави 2 и 3 от него, различен от настоящия режим, е оправдано и желателно поради това, че издаването на електронни пари не съставлява само по себе си, предвид специфичния си характер на електронен заместител на монети и банкноти, дейност по приемане на депозити съгласно член 3 от Директива 2000/12/EО, ако получените средства бъдат незабавно обменени за електронни пари.(8) Получаването на средства от населението като размяна за електронни пари, в резултат на което се получава кредитно салдо по сметка на институцията-издател, съставлява приемане на депозити или други изплатими средства за целите на Директива 2000/12/EО.(9) Необходимо е електронните пари да бъдат възстановяеми с цел да се осигури доверието на ползвателя. Възстановяването само по себе си не предполага, че получените средства срещу електронните пари трябва да се разглеждат като депозит или други изплатими средства за целите на Директива 2000/12/EО.(10) Възстановяването винаги се разбира като направено по номинална стойност.(11) В отговор на специфичните рискове, свързани с издаването на електронни пари, този режим за надзор трябва да бъде по-целенасочен и съответно, по-малко тромав от режима за надзор, приложим за кредитните институции, особено по отношение на занижените първоначални капитални изисквания и липса на прилагане на Директива 93/6/EИО [6] и дял V, глава 2, раздели II и III от Директива 2000/12/EО.(12) Необходимо е все пак да се запазят равнопоставени условия за конкуренция между институциите за електронни пари и другите кредитни институции, издаващи електронни пари и по този начин да се осигури честна конкуренция между по-голям кръг от институции в полза на ползвателите. Това е постигнато, тъй като споменатите по-горе черти за по-малка тромавост на режима за контрол, приложим за институциите за електронни пари, са балансирани с разпоредби, които са по-строги от тези, прилагащи се за другите кредитни институции, особено по отношение на ограниченията за икономическите дейности, които институциите за електронни пари могат да извършват и най-вече разумните ограничения за техните инвестиции, целящи да осигурят техните финансови пасиви, свързани с неизплатени електронни пари, така че по всяко време да бъдат гарантирани с достатъчно ликвидни ниско рискови активи.(13) До хармонизирането на надзора върху изнесени дейности за кредитните институции е уместно институциите за електронни пари да имат стабилни и разумни процедури за управление и контрол. Предвид възможността оперативни и други спомагателни функции, свързани с издаването на електронни пари, да се извършват от предприятия, които не са обект на надзор, от съществено значение е институциите за електронни пари да имат създадени вътрешни структури, които да посрещат финансовите и нефинансовите рискове, на които са изложени.(14) Издаването на електронни пари може да се отрази на стабилността на финансовата система и на гладкото функциониране на разплащателните системи. Налага се тясно сътрудничество при оценяването на целостта на схемите за електронни пари.(15) Целесъобразно е да се даде възможност на компетентните органи да се освобождават от някои или всички изисквания, наложени от настоящата директива, за тези институции за електронни пари, които оперират единствено на териториите на съответните държави-членки.(16) Приемането на настоящата директива съставлява най-подходящото средство за постигането на желаните цели. Настоящата директива се ограничава до необходимия минимум за постигането на тези цели и по тази причина не надхвърля необходимото за тази цел.(17) Следва да се създадат разпоредби относно преразглеждането на настоящата директива в светлината на опита от развитията на пазара и защитата на ползвателите на електронни пари.(18) Направени са консултации с Консултативния комитет за банките относно приемането на настоящата директива,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Обхват, дефиниции и ограничения на дейностите1. Настоящата директива се прилага за институциите за електронни пари.2. Тя не се прилага за институциите, посочени в член 2, параграф 3 от Директива 2000/12/EО.3. За целите на настоящата директива:a) "институция за електронни пари" означава предприятие или всяко друго юридическо лице, което не е кредитна институция, така както е дефинирана в член 1, точка 1, първа алинея, буква a) от Директива 2000/12/EО, която издава платежни средства под формата на електронни пари;б) "електронни пари" означава парична стойност, представена чрез претенция към издателя, която:i) се съхранява на електронно средство;ii) се издава срещу получаване на средства на стойност, не по-малка от тази на издадената парична стойност;iii) се приема за разплащателно средство от предприятия, различни от издателя.4. Държавите-членки забраняват на лица или предприятия, които не са кредитни институции според определението в член 1, точка 1, първа алинея от Директива 2000/12/EО да извършват търговска дейност по издаване на електронни пари.5. Търговските дейности на институциите за електронни пари извън издаването на електронни пари се ограничават до:a) предоставянето на тясно свързани с това финансови и нефинансови услуги като администрирането на електронни пари чрез извършване на оперативни и други допълнителни функции, свързани с издаването им и издаването и администрирането на други платежни средства, но се изключва предоставянето на кредити под каквато и да било форма; иб) съхраняването на данни на електронно средство от името на други предприятия или публични институции.Институциите за електронни пари не могат да имат участия в други предприятия, освен когато тези предприятия извършват оперативни или други допълнителни функции, свързани с електронните пари, издавани или разпространявани от съответната институция.Член 2Прилагане на директивите за банките1. Освен когато изрично е предвидено друго, единствено препратките за кредитни институции в Директива 91/308/EИО [7] и Директива 2000/12/EО, с изключение на дял V, глава 2 от него, се прилагат за институциите за електронни пари.2. Членове 5, 11, 13, 19, 20, параграф 7 и членове 51 и 59 от Директива 2000/12/EО не се прилагат. Споразуменията за взаимно признаване, уредени в Директива 2000/12/EО не се прилагат за търговските дейности на институциите за електронни пари, които са различни от издаването на електронни пари.3. Получаването на средства, по смисъла на член 1, параграф 3, буква б), (ii), не представлява депозит или други изплатими средства съгласно член 3 от Директива 2000/12/EО, ако получените средства незабавно бъдат разменени за електронни пари.Член 3Възстановяване1. Ползвателят на електронни пари може по време на периода на валидност да поиска от издателя да му ги възстанови по номинална стойност в монети и банкноти или чрез банков трансфер по сметка, без да се удържат такси извън абсолютно необходимите за извършването на тази операция.2. В договора между издателя и ползвателя ясно се посочват условията за възстановяването.3. В договора може да бъде посочен и минимален праг за възстановяването. Този праг не може да бъде повече от 10 ЕUR.Член 4Първоначални капитални и текущи изисквания по отношение на собствените средства1. Институциите за електронни пари имат първоначален капитал, както е дефинирано в член 34, параграф 2, първа и втора алинея от Директива 2000/12/EО, който не е по-малко от 1 милион ЕUR. Независимо от параграфи 2 и 3, собствените им средства, както са дефинирани в Директива 2000/12/EО, не могат да падат под тази сума.2. Институциите за електронни пари разполагат по всяко време със собствени средства, които са равни на или надхвърлят с 2 % по-голямата от сумите по текущата сметка или средната стойност на общата сума на финансовите им пасиви, отнесена към електронните пари в обръщение за предходните шест месеца.3. Когато дадена институция за електронни пари не е изпълнила шест месечен период от упражняването на дейността, включително деня на започването ѝ, тя разполага със собствени средства, които са равни на или надхвърлят с 2 % по-голямата от сумите по текущата сметка или средната стойност на общата целева сума на финансовите пасиви, отнесена към електронни пари в обръщение за предходните шест месеца. Общата целева сума на финансовите пасиви на институцията за шестте месеца, отнесени към електронни пари в обръщение се доказва с нейния бизнес план, при условие че компетентните органи са поискали да се внесат корекции в този бизнес план.Член 5Ограничения на инвестиции1. Институциите за електронни пари имат инвестиции на стойност не по-малка от стойността на финансовите им пасиви отнесени към електронни пари в обръщение, само в следните активи:a) активи, които съгласно член 43, параграф 1, буква a) 1, 2, 3 и 4 и член 44, параграф 1 от Директива 2000/12/EО, привличат в обръщение нулев кредитен риск и които са достатъчно ликвидни;б) открити депозити в кредитни институции от Зона A, както са дефинирани в Директива 2000/12/EО; ив) дългови инструменти, които:i) са достатъчно ликвидни;ii) не са обхванати от параграф 1, буква a);iii) са признати от компетентните органи за такива, квалифицирани по смисъла на член 2, параграф 12 от Директива 93/6/EИО; иiv) са издадени от предприятия, различни от предприятията, имащи квалифициращо участие, съгласно дефиницията в член 1 от Директива 2000/12/EО, в съответната институция за електронни пари или което трябва да бъде включено в консолидираните отчети на тези предприятия.2. Инвестициите, посочени в параграф 1, букви б) и в) не могат да надвишават 20 пъти собствените средства на съответните институции за електронни пари и са обект на ограничения, които са поне толкова строги, колкото и онези, прилагани от кредитните институции съгласно дял V, глава 2, раздел III от Директива 2000/12/EО.3. За целите на противодействието срещу пазарни рискове, произтичащи от издаването на електронни пари и от инвестициите, посочени в параграф 1, институциите за електронни пари могат да използват достатъчно ликвидни задбалансови позиции, имащи отношение към лихвения процент и обменния курс под формата на търгувани на борсата (тоест различни от такива, търгувани на вторичен пазар) дериватни инструменти, когато те са обект на изисквания за ежедневно котиране или договори за валутен обмен с първоначален падеж след 14 или по-малко календарни дни. Използването на дериватни инструменти в съответствие с първото изречение е позволено единствено, ако намерението е било пълно елиминиране на пазарните рискове и е било постигнато, доколкото е било възможно.4. Държавите-членки налагат подходящи ограничения по отношение на пазарните рискове, които могат да възникват от инвестициите, посочени в параграф 1, за институциите за електронни пари.5. За целите на прилагането на параграф 1, активите се оценяват по по-ниската измежду придобивната им стойност или пазарната им стойност.6. Ако стойността на активите, посочени в параграф 1, спадне под стойността на финансовите пасиви, отнесена към тази на електронните пари в обръщение, компетентните органи осигуряват, че въпросната институция за електронни пари предприема подходящи мерки за своевременното подобряване на ситуацията. За тази цел и само за определен временен период, компетентните органи могат да позволят стойността на финансовите пасиви на институцията, отнесена към тази на електронните пари в обръщение, да бъде гарантирана с активи, различни от посочените в параграф 1 до сума, ненадхвърляща по-ниското от 5 % от тези пасиви или общата сума на собствените средства на институцията.Член 6Проверка на специфичните изисквания от компетентните органиКомпетентните органи осигуряват изчисленията в съответствие с членове 4 и 5 да се извършват не по-малко от два пъти в годината, или от самите институции за електронни пари, които ще ги предоставят на компетентните органи заедно с всички изисквани данни, или от компетентните органи, които използват данни, предоставени от институциите за електронни пари.Член 7Стабилно и разумно функциониранеИнституциите за електронни пари имат стабилно и разумно управление, административни и счетоводни процедури и адекватни механизми за вътрешен контрол. Те следва да отговарят на финансовите и нефинансовите рискове, на които е изложена институцията, включително технически и процедурни рискове, както и рискове, които са свързани с нейното сътрудничество с всякакви предприятия, предприемащи извършването на оперативни или други допълнителни функции, свързани с търговските ѝ дейности.Член 8Освобождаване1. Държавите-членки могат да позволяват на компетентните си органи да се освободят от прилагането на някои или всички разпоредби на настоящата директива и прилагането на Директива 2000/12/EО за институциите за електронни пари в случаите, когато:a) всички търговски дейности на институцията от типа, посочен в член 1, параграф 3, буква a) от настоящата директива, водят до обща сума на финансовите пасиви, отнесени към електронните пари в обръщение, която в нормални условия не превишава 5 милиона EUR и никога не надвишава 6 милиона EUR; илиб) издадените от институцията електронни пари са приети като разплащателно средство единствено в дъщерните предприятия на институцията, които изпълняват оперативни или други допълнителни функции във връзка с издадените или разпространявани от институцията електронни пари, всякакви предприятия-майки на институцията или всякакви други дъщерни дружества на предприятието-майка; илив) издадените от институцията електронни пари са приети като разплащателно средство само от ограничен брой предприятия, които могат ясно да бъдат разграничавани по:i) местоположението им в същите помещения или друга ограничена местна площ; илиii) тесните им финансови или търговски взаимоотношения с институцията издател, като например обща схема за маркетинг и разпространение.Стоящите в основата договорни споразумения трябва да гарантират, че устройството за електронното съхранение на разположение на ползвателите за целите на извършването на разплащанията, е предмет на максимална сума за съхранение, ненадвишаваща 150 EUR.2. Институция за електронни пари, на която е предоставено освобождаване по силата на параграф 1, не се ползва от предимствата на споразуменията за взаимно признаване, предвидени в Директива 2000/12/EО.3. Държавите-членки изискват всички институции за електронни пари, за които се прилага настоящата директива и Директива 2000/12/EО и на които е предоставено освобождаване, да предоставят периодични отчети за дейностите си, в това число общата сума на финансовите пасиви, отнесени към електронните пари.Член 9Придобити праваИнституциите за електронни пари, предмет на настоящата директива, които са започнали дейността си в съответствие с действащите разпоредби в държавата-членка, в която са имали главно управление преди датата на влизане в сила на разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива или датата, указана в член 10, параграф 1, която от двете дати е по-ранна, се приемат за одобрени. Държавите-членки задължават такива институции за електронни пари да предават на компетентните органи цялата релевантна информация, с цел да им дадат възможност да направят оценка в рамките на шест месеца от влизането в сила на разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива, дали институциите спазват изискванията, произтичащи от настоящата директива, какви мерки следва да бъдат предприети, за да се осигури спазването на разпоредбите или дали е уместно да се оттегли одобрението им. Ако спазването на разпоредбите не е осигурено в рамките на шест месеца от датата, посочена в член 10, параграф 1, институцията за електронни пари няма да се ползва от предимствата на взаимно признаване след този период.Член 10Изпълнение1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 27 април 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основните разпоредби от националното законодателство, който приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 11ПреразглежданеНе по-късно от 27 април 2005 г., Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета по прилагането на настоящата директива, и по-специално относно:- мерките за защита на притежателите на електронни пари, включително възможната необходимост от въвеждане на схеми за гаранция,- капиталовите изисквания,- освобождаването, и- възможната необходимост от въвеждане на забрана за плащане на лихва върху средства, получени срещу електронни пари,придружени, където е уместно, от предложения за поправки.Член 12Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 13Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 18 септември 2000 година.За Европейския парламентПредседателN. FontaineЗа СъветаПредседателH. Védrine[1] ОВ C 317, 15.10.1998 г., стр. 7.[2] ОВ C 101, 12.4.1999 г., стр. 64.[3] ОВ C 189, 6.7.1999 г., стр. 7.[4] Становище на Европейския парламент от 15 април 1999 г. (ОВ C 219, 30.7.1999 г., стр. 415), от 27 октомври 1999 г., Обща позиция на Съвета от 29 ноември 1999 г. (ОВ C 26, 28.1.2000 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 11 април 2000 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Съвета от 16 юни 2000 г.[5] Директива 2000/12/EО на Европейския парламент и Съвета от 20 март 2000 г. относно предприемането и упражняването на дейност като кредитни институции (ОВ L 126, 26.5.2000 г., стр. 1). Директива, последно изменена с Директива 2000/28/EО (ОВ L 275, 27.10.2000 г., стр. 37).[6] Директива на Съвета 93/6/EИО от 15 март 1993 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционни дружества и кредитни институции (ОВ L 141, 11.6.1993 г., стр. 1). Директива, последно изменена с Директива 98/33/EО (ОВ L 204, 21.7.1998 г., стр. 29).[7] Директива 91/308/EИО на Съвета от 10 юни 1991 г. относно предотвратяване на използването на финансовата система за целите на прането на пари (ОВ L 166, 28.6.1991 г., стр. 77).--------------------------------------------------


title: Директива 94/57/ЕО на Съвета от 22 ноември 1994 година относно общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби и за съответните действия на морските администрации

text:
Важна правна забележка

|

31994L0057

Официален вестник n° L 319 , 12/12/1994 стр. 0020 - 0027 специално финландско издание: глава 7 том 5 стр. 0178  специално шведско издание: глава 7 том 5 стр. 0178  специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 230  - 237 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 230  - 237 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 230  - 237 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 230  - 237 LV.ES глава 07 том 002 стр. 230  - 237 MT.ES глава 07 том 002 стр. 230  - 237 PL.ES глава 07 том 002 стр. 230  - 237 SK.ES глава 07 том 002 стр. 230  - 237 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 230  - 237

		19941122Директива 94/57/ЕО на Съветаот 22 ноември 1994 годинаотносно общи правила и стандарти за оправомощените организации за инспектиране и преглед на кораби и за съответните действия на морските администрацииСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],като има предвид, че в своята резолюция от 8 юни 1993 г. относно общата политика по безопасност на море Съветът си постави за цел отстраняването на всички плавателни съдове, неотговарящи на стандарта за плаване във водите на Общността и даде приоритет на общностните действия за осигуряване на ефективно и единно прилагане на международни правила, като се изготвят общи стандарти за класификация на компании [4];като има предвид, че предпазните мерки по безопасност и замърсяване в морето могат да бъдат ефективно повишени чрез стриктно прилагане на международни конвенции, кодекси и резолюции, като се подкрепя целта за свобода при предлагане на услуги;като има предвид, че инспектирането за съответствието на кораби с единните международни стандарти за безопасност и предотвратяване на замърсяването на моретата е отговорност на държавата на флага и на пристанищните държави;като има предвид, че държавите-членки са отговорни за издаването на международни сертификати за безопасност и замърсяване, посочени в конвенции като Solas 74, Конвенцията от 1966 г. за товарните водолинии и Marpol 73/78 и за прилагане на изискванията в тях;като има предвид, че в съответствие с такива конвенции всички държави членки могат да упълномощават в различна степен технически организации да сертифицират такова съответствие и могат да ги управомощават да издават съответни сертификати за безопасност;като има предвид, че, разпространени по целия свят, голям брой от съществуващите компании за класификация не осигуряват нито задоволително прилагане на правилата, нито надеждност, когато действат от името на националните администрации, тъй като не разполагат с необходимите структури и опит на, които да се разчита и да им се позволява да изпълняват задълженията си с висок професионализъм;като има предвид, че целта да се предостави класификация на компаниите по отношение на подходящи стандарти не може да бъде постигната задоволително от държавите членки, действащи индивидуално и, че това може да се постигне по-добре от Общността;като има предвид, че подходящият начин да се действа е посредством Директива на Съвета, установяваща минималните критерии за признаване на организации, докато самото признаване, начините за изпълнение и прилагането на директивата се оставя на държавите членки;като има предвид, че стандартите EN 45004 и EN 29001, комбинирани с Международната асоциация за класифициране на стандартите на компании (IACS), представляват достатъчна гаранция за качествената работа на организациите;като има предвид, че издаването на сертификат за товарни кораби за радио безопасност може да бъде поверено на частни органи, имащи достатъчен персонал с умения и квалификация;като има предвид, че организациите, желаещи да бъдат признати за целите на настоящата директива, следва да представят на държавите-членки пълна информация и доказателства за тяхното съответствие с минималните критерии и държавите-членки следва да уведомят Комисията и другите държави-членки за организациите, които са признали;като има предвид, че може да бъде дадено тригодишно признаване от Комисията за организации, които не отговарят на критериите, установяващи минималния брой и тонаж на категоризирани плавателни съдове и минималния брой на специалните контрольори, установени в приложението, но отговарят на всички други критерии; като има предвид, че на такива организации би следвало да бъде дадено продължение на признаването след три години при условие, че те продължават да отговарят на същите критерии; като има предвид, че последиците от тригодишното признаване би следвало да бъдат ограничени за искащите държави членки само за този период;като има предвид, че създаването на вътрешния пазар включва свободно движение на услуги така, че да не се пречи на организациите, отговарящи на комплекта от общи критерии, гарантиращи техния професионализъм и надеждност, да предоставят услуги в Общността при условие, че такава държава-членка е решила да делегира такива изисквани от закона задължения; като има предвид, че държава членка може въпреки това да ограничава броя на организациите, които упълномощава в съответствие с нейните потребности въз основа на безпристрастна и прозрачна позиция, предмет на инспекция, упражнявана от Комисията посредством комитологични процедури;като има предвид, че прилагането на принципа на свобода при провеждането на инспекция на кораб и услуги по проверка би следвало да бъде постепенен, но не извън предписаните ограничения във времето;като има предвид, че е необходимо по-силно включване на националната администрация в обследванията на кораби и при издаване на съответните сертификати, за да се осигури пълно съответствие с международните правила по безопасност, даже ако държавите-членки разчитат на организации извън тяхната администрация, за изпълнение на изискваните от закона задължения; като има предвид, че затова е подходящо да се установят близки взаимоотношения при работа между администрациите и организациите, което може да изисква организациите да имат местни представителства на територията на държавата членка, от името на която изпълняват задълженията си;като има предвид, че би следвало да бъде създаден регулиращ комитет, за да подпомага Комисията в нейните усилия за осигуряване на ефективно прилагане на съществуващите стандарти, свързани с мореплаването по отношение на безопасност и околна среда, като се вземат под внимание националните процедури по ратификация;като има предвид, че Комисията следва да действа съгласно процедурата, установена в член 13, като се вземе под внимание прогресът в международните форуми и за актуализиране на минималните критерии;като има предвид, че на база на информацията, предоставена от държавите членки в съответствие с член 11 относно работата на организациите, действащи от тяхно име, Комисията ще реши дали ще изисква от държавите членки да оттеглят признаването на признатите организации, които не изпълняват повече комплекта от общи минимални критерии, действайки в съответствие с процедурата на член 13;като има предвид, че на държавите-членки, въпреки това, следва да се остави възможност да отменят упълномощаването на организация поради сериозна опасност за безопасността или околната среда; като има предвид, че Комисията следва бързо да реши в съответствие с процедурите, посочени по-горе, дали е необходимо да се отменя такава национална мярка;като има предвид, че всяка държава-членка би следвало периодично да оценява работата на организациите, действащи от нейно име и да предостави на Комисията и на всички други държави-членки точна информация относно такава работа;като се има предвид, че от държавите-членки, като пристанищни администрации, се изисква да повишат безопасността и предотвратяват замърсяването във водите на Общността посредством инспекция с предимство на плавателни съдове, имащи сертификати от организации, които не изпълняват общите критерии, като по този начин се осигурява не по-благоприятно третиране на плавателни съдове, плаващи под флаг на трета държава;като има предвид, че процедурата, посредством която комитетът ще решава, би следвало да бъде процедура III А от член 2 от Решение 87/373/ЕИО на Съвета от 13 юли 1987, установяваща процедурите за упражняване прилагането на правата, дадени на Комисията [5];като има предвид, че класификацията на компании следва да се актуализира и да се прилагат техните технически стандарти, за да се хармонизират правилата по безопасност и се осигури единно прилагане на международните правила в Общността;като има предвид, че понастоящем няма единни международни стандарти, на които корабите следва да съответстват на етап построяване и по време на целия им живот по отношение на корпус, машини, електрически инсталации и инсталации за управление; като има предвид, че такива стандарти могат да бъдат установени съгласно правилата за признати класифицирани компании или за еквивалентни стандарти, за да бъдат решени от националните администрации в съответствие с процедурата, установена в Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г., установяваща процедура за обезпечаване на информация в областта на техническите стандарти и регламенти [6],ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива установява мерките, които следва да бъдат спазвани от държавите членки и организации, за които се отнасят по отношение на инспекцията, проверката и сертифицирането на кораби за съответствие с международните конвенции за безопасност в морето и предотвратяване на морското замърсяване, като се подкрепя целта за свобода при предоставяне на услуги. Този процес включва развитието и прилагането на изисквания за безопасност за корпуса, машините, електрическите инсталации и инсталациите за управление на кораби попадащи в обхвата на действие на международни конвенции.Член 2За целите на настоящата директива:а) "кораб"  означава кораб, попадащ в обхвата на действие на международни конвенции;б) "кораб, плаващ под флага на държава-членка"  означава кораб, регистриран и плаващ под флага на държава-членка в съответствие с нейното законодателство, включително кораби, регистрирани в Eврос, след като регистрирането е било одобрено от Съвета. Кораби, които не отговарят на настоящата дефиниция, се уподобяват на кораби, плаващи под флага на трети държави;в) "инспекция и проверка"  означава инспекции и обследвания, извършвани задължително съгласно международни конвенции;г) "международни конвенции"  означава Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море — 1974 г., Международната конвенция за товарните водолинии — 1966 г., и Международната конвенция за предотвратяване замърсяването от кораби от 1973/78 г. заедно с протоколите и измененията към тях и свързаните с това кодекси за задължителния статус във всички държави членки, които са в сила към датата на приемане на настоящата директива;д) "организация"  означава класифицирана компания или друг частен орган, провеждащ дейности по оценяване на безопасността за администрация;е) "призната организация"  означава организация, призната в съответствие с член 4;ж) "оправомощаване"  означава действие при което държава членка дава пълномощие или делегира правомощия на призната организация;з) "сертификат"  означава сертификат, издаден от държава членка или от името на държава членка в съответствие с международни конвенции;и) "сертификат за клас"  означава документ, издаден от класифицирана компания, удостоверяващ конструктивната и механична пригодност на кораб за специфично приложение или услуга в съответствие с нейните правила и регламенти;й) "сертификат за товарен кораб за радио безопасност"  означава сертификат, въведен посредством изменение на Solas 74/78 регламенти за радио, приети от ММО, и който включва по време на преходния период, приключващ на 1 февруари 1999 г., Сертификат за товарен кораб за безопасност за радиотелеграфия и Сертификат за товарен кораб за безопасност за радиотелефония;к) "местонахождение"  означава мястото, където е регистриран офисът, централната администрация или основното място за работа на организация.Член 31. Като поемат техните отговорности и задължения от международните конвенции, държавите-членки гарантират, техните компетентни администрации да могат да обезпечат подходящо прилагане на изискванията от международни конвенции, по-специално по отношение на инспектиране и проверка на кораби и издаването на сертификати и сертификати за освобождаване.2. Когато за целите на алинея 1, държава-членка реши по отношение на кораби, плаващи под неин флаг:i) да оправомощи организации да предприемат пълни или частични инспектирания и обследвания, свързани със сертификати, включително тези за оценяване на съответствието с член 14 и, когато е подходящо, да издават или подновяват свързаните с това сертификати; илиii) да разчита на организации да предприемат пълни или частични инспектирания и обследвания, посочени в точка i);тя следва да повери тези задължения само на признати организации.Компетентната администрация следва във всички случаи да одобри първия спор по отменени сертификати.Колкото до сертификат за радио безопасност за товарен кораб, тези задължения могат да бъдат поверени на частен орган, признат от компетентната администрация и притежаващ достатъчен персонал с умения и квалификация, за да изпълнява дейности по посоченото оценяване на радиокомуникации от негово име.3. Настоящият член не засяга сертифицирането на специфични части от корабното оборудване.Член 41. Държавите-членки могат да признават само такива организации, които изпълняват критериите, установени в приложението. Организациите следва да представят на държавите членки, от които е било искано признаване, пълна информация и факти относно спазването на тези критерии. Държавите-членки уведомяват организациите по подходящ начин за тяхното признаване.2. Всяка държава-членка уведомява Комисията и другите държави-членки за онези организации, които е признала.3. Държавите-членки могат да представят на Комисията искане за признаване за три години на организации, които отговарят на всички критерии на приложението, с изключение на онези, установени в точки 2 и 3 от раздела "Общи" на приложението.Такова признаване се дава в съответствие с процедурата установена в член 13. Влиянието от това признаване следва да бъде ограничено до държавите членки, които са представили искане за такова признаване.4. Всички организации на които е дадено признаване се контролират внимателно от комитет създаден съгласно член 7, както и по отношение на удължаване на признаването на организации, посочени в параграф 3. Решението за удължаване на такова признаване не взема предвид критериите установени в точки 2 и 3 от раздел "Общи" на Приложението. Ограничението на влиянията от признаване, посочени в параграф 3, не се прилагат повече.5. Комисията съставя и актуализира списък на организации, уведомени от държавите членки, в съответствие с параграфи 1, 3 и 4. Списъкът се публикува в Официален вестник на Европейските общности.Член 51. При прилагането на член 3, параграф 2, i), държавите-членки по принцип не отказват да оправомощават която и да е от признатите организации, намиращи се в Общността, да се заемат с такива функции, при условията на изискванията на членове 6 и 11. Те могат, обаче, да ограничават броя на организациите, които оправомощават в съответствие с техните нужди, при условие, че има прозрачни и безпристрастни основания за това. По искане от държава-членка, Комисията предприема подходящи мерки в съответствие с процедурата, установена в член 13.2. Чрез дерогация държавите членки могат да бъдат временно освободени от Комисията за прилагане на изискванията на алинея 1 до 31 декември 1997 г.3. За да приеме държава-членка, че организация, намираща се в трета държава, може да изпълнява задълженията, посочени в член 3, или част от тях, може да бъде поискано споменатата трета държава да предостави взаимно признаване за тези признати организации, намиращи се в Общността.Член 61. Държавите-членки, които решат да действат съгласно член 3, параграф 2, установят работни взаимоотношения между тяхната компетентна администрация и организациите действащи от тяхно име.2. Работните взаимоотношения се регулират от официално писмено и недискриминационно споразумение или равностойни правни договорености, установяващи специфичните задължения и функции, поети от организациите, като включват най-малко:- изискванията, установени в приложение II от Резолюция на ММО А.739 (18) относно указания за оправомощаване на организации, действащи от името на администрацията, както са валидни към датата на приемане на настоящата Директива,- изисквания за периодична проверка на задълженията на организациите от администрацията или от безпристрастен външен орган, посочен от администрацията и действащ от нейно име,- възможност за случайно и подробно инспектиране на кораби,- изисквания за докладване на съществена информация относно тяхното класифициране на флота, промени в класовете или декласиране на плавателни съдове.3. Споразумението или равностойните правни договорености могат да установяват изискване, призната организация да има местно представителство на територията на държавата-членка, от името на която тя изпълнява задълженията си, посочени член 3. Такова изискване може да бъде удовлетворено посредством наличието на местно представителство с правен статут на юридическо лице съгласно правото на държавата-членка и подчинено на юрисдикцията на нейните съдилища.4. Всяка държава-членка предоставя на Комисията точна информация за работните взаимоотношения, установени в съответствие с настоящия член. Комисията впоследствие информира другите държави-членки.Член 7С настоящото се създава комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията, за да подпомага Комисията. Този комитет се свиква от Комисията най-малко веднъж годишно и когато се налага в случай на отмяна на оправомощаване на организация от държава-членка при условията на член 10.Комитетът изработва свой процедурен правилник.Член 81. Настоящата директива може да бъде изменена в съответствие с процедурата, установена в член 13, с цел:- прилагане, за целите на настоящата Директива, последващи изменения на международните кодекси и резолюции, посочени в членове 2, буква г) и 6, параграф 2, които са влезли в сила,- актуализиране на критериите в приложението, като се отчитат по-специално съответните решения на ММО.2. В резултат на приемането на нови актове или протоколи към конвенциите, посочени в член 2, буква, г), Съветът, по предложение на Комисията, определя, като вземе под внимание парламентарните процедури на държавите-членки, както и съответните процедури на ММО, подробни разпоредби за ратифициране на тези нови актове или протоколи, като паралелно се гарантира, че те се прилагат единно и едновременно от държавите членки.Член 91. Когато е приложимо, всяка държава членка може да изиска в съответствие с процедурата, установена в член 13, да се оттегли признаването на признати организации, посочени в член 4, които не изпълняват вече критериите, установени в приложението.2. При изготвянето на проекти за решение по отношение на въпроси, посочени в параграф 1, Комисията взима под внимание докладите и посочената информация в членове 11 и 12. При изготвянето на такива проектомерки, Комисията обръща специално внимание на докладите за работата на организациите относно безопасността и предотвратяване на замърсяването. На комитета също следва да бъдат представени от Комисията, по нейна собствена инициатива или по искане на държава-членка, проекторешения по отношение на въпроси, посочени в параграф 1.Член 10Независимо от критериите, определени в приложението, когато държава-членка счете, че призната организация не може да бъде повече оправомощена да изпълнява от нейно име задачите, посочени в член 3, тя може да отмени такова оправомощаване.При горните обстоятелства следва да се прилагат следните процедури:a) държавата-членка информира Комисията и другите държави-членки за нейното решение незабавно, като представи доказателства за причините за това;б) Комисията проучва дали отмяната е оправдана поради причини за сериозна опасност за безопасността или околната среда;в) действайки в съответствие с процедурата, установена в член 13, Комисията информира държавата-членка, дали е оправдано или не нейното решение да отмени упълномощаването, поради причини от сериозна опасност за безопасността или околната среда, и ако не е оправдано, да изиска от държавата-членка да оттегли отмяната.Член 111. Всяка държава-членка следва сама да се увери, че признатите организации, действащи от нейно име за целите на член 3, параграф 2, ефективно изпълняват функциите, посочени в настоящия член, за да се удовлетвори нейната компетентна администрация и че такива организации изпълняват критериите, определени в приложението. Това може да стане, като признатите организации директно биват контролирани от тяхната компетентна администрация или в случай на организации, намиращи се в друга държава-членка, като се разчита на съответния контрол върху такива организации от страна на администрацията на друга държава членка.2. Всяка държава-членка изпълнява тази задача на база две годишен период и предоставя на другите държави-членки и на Комисията доклад с резултатите от това контролиране най-късно до 31 март на всяка година след годините, за които съответствието е било оценено.3. Когато държава-членка избере за целите на изпълнение на тази задача да разчита на контролиране от друга държава-членка, нейният доклад следва да бъде предоставен най-късно до 30 юни на всяка година след годината, за която съответствието е било оценено.4. Държавите членки изпращат до Комисията и другите държави-членки всякаква подходяща информация за целите на оценяване работата на организации.Член 121. При упражняване на техните права за инспектиране и задължения като пристанищни държави:a) държавите-членки гарантират, че корабите, плаващи под флаг на трета държава, не се третират по-благоприятно, отколкото кораби, имащи право да плават под флаг на държава-членка. Във връзка с това фактът, че сертификатите на кораба и сертификатът за клас е известно, че са били предоставени от организация, която не изпълнява критериите на приложението, с изключение на организации, признати в съответствие с член 4, параграфи 3 и 4, се взима като един от първостепенните критерии при избора на кораби за инспектиране;б) държавите-членки предприемат подходящи мерки, когато кораби не отговарят на международно договорените стандарти, и докладват на Комисията и Секретариата на Меморандума за разбирателство за държавния пристанищен контрол, откриването на всеки издаден валиден сертификат от организации, действащи от името на държавата на флага на кораба, който не изпълнява съответните изисквания по международни конвенции, или всякa неизправност за кораб, имащ валиден сертификат за клас и отнасящ се до въпросите, обхванати от този сертификат.2. Всяка държава въвежда работен регистър на организациите, действащи от името на държавата на флага. Този работен регистър следва се актуализира ежегодно и се разпространява между другите държави-членки и Комисията.Член 13Прилагат се следните процедури по въпроси, обхванати от член 4, параграфи 3 и 4, член 5, параграф 1, и членове 8, 9, 10, и член 14, параграф 2:a) представителят на Комисията представя на комитета, посочен в член 7, проект за мерките, които се предприемат;б) комитетът представя становището си по проекта в срок, посочен от председателя, съобразно спешността на въпроса. Становището се излъчва от мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора, в случай на решение, което се изисква да бъде одобрено от Съвета по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начин, установен в този член. Председателят не гласува;в) Комисията предприема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета;г) Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено мнение, Комисията представя незабавно на Съвета предложение относно мерките, които следва да се вземат. Съветът действа с класифицирано мнозинство. Ако, в срок от три месеца от датата, на която са се обърнали към него, Съветът не се е задействал, предложените мерки се одобряват от Комисията.Член 141. Всяка държава-членка гарантира корабите, плаващи под неин флаг, да бъдат построени и поддържани в съответствие с изискванията за корпус, машини, електрически инсталации и инсталации за управление на призната организация.2. Държава-членка може да реши да използва правила, които тя счита за равностойни на тези на призната организация, само при условие, че незабавно уведоми Комисията за тях в съответствие с процедурата от Директива 83/189/ЕИО и другите -ленки и че тези правила не се оспорват от друга държава-членка или Комисията и не се установи посредством процедурата по член 13, че те не са равностойни.Член 151. Признатите организации се консултират взаимно периодично, за да се поддържа равностойност в техните технически стандарти и прилагането им. Те предоставят на Комисията периодични доклади относно съществен прогрес в стандартите.2. Признатите организации следва да докажат готовност за сътрудничество с държавните администрации за пристанищен контрол, когато се отнася за кораб от техния клас, особено за да се улесни коригирането на докладвани недостатъци или други несъответствия.3. Признатите организации предоставят цялата съответна информация на администрацията относно промени в клас или декласиране на плавателни съдове.4. Признатите организации не издават сертификати на декласиран кораб или такъв с променен клас по съображения за безопасност, преди да се консултират с компетентната администрация на държавата на флага, за да се определи дали е необходимо пълно инспектиране.Член 161. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с директивата, най-късно до 31 декември 1995 г.2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.3. Държавите-членки незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното законодателство в областта, уредена от настоящата директива. Комисията уведомява останалите държави-членки за тези разпоредби.Член 17Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 22 ноември 1994 година.За СъветаПредседателM. Wissmann[1] ОВ C 167, 18.6.1993 г., стр. 13.[2] ОВ C 34, 2.2.1994 г., стр. 14.[3] Становище на Европейския парламент от 9 март 1994 г. (ОВ C 91, 28.3.1994, стр. 9), Обща позиция на Съвета от 19 септември 1994 г. (ОВ C 301, 27.10.1994 г., стр. 75) и Решение на Европейския парламент от 16 ноември 1994 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ C 271, 7.10.1993 г., стр. 1.[5] ОВ L 197, 18.7.1987 г., стр. 33.[6] ОВ L 109, 26.4.1983 г., стр. 8. Директива, последно изменена с Директива 94/10/ЕО (ОВ L 100, 19.4.1994 г., стр. 30).--------------------------------------------------19941122ПРИЛОЖЕНИЕМИНИМАЛНИ КРИТЕРИИ ЗА ОРГАНИЗАЦИИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 3А. ОБЩИ1. Признатата организация следва да може да документира обширния опит при оценяване на проекта и изработването на търговски кораби.2. Организацията би следвало да има в нейния клас флот от не по-малко от 1000 океански плавателни съда (над 100 бруто регистър тона), възлизащи на не по-малко от 5 милиона бруто регистър тона.3. Организацията следва да наеме технически персонал, пропорционален на броя класирани плавателни съдове. Като минимум са необходими 100 специални контрольори, за да се изпълнят изискванията на точка 2.4. Организацията би следвало да има изчерпателни правила и регламенти за проектирането, изработването и периодичната проверка на търговски кораби, които се публикуват и непрекъснато се усъвършенстват и подобряват посредством програми за изследване и развитие.5. Организацията би следвало да има собствен регистър за плавателните съдове, който се публикува ежегодно.6. Организацията не би следвало да бъде контролирана от корабособственици и корабостроители или от други лица с търговски интереси в производството, оборудването, ремонта или експлоатацията на кораби. Организацията не би следвало да бъде съществено зависима от едно-единствено търговско предприятие за своите приходи.Б. СПЕЦИФИЧНИ1. Организацията се създава със:а) значителна техническа и ръководна подкрепа и изследователски персонал, пропорционален на задачите и на класираните плавателни съдове, също способност за предоставяне — развитие и поддържане на правила и регламенти;б) обхват в световен мащаб чрез специален технически персонал или посредством специален технически персонал на други признати организации.2. Организацията се управлява от етичен кодекс.3. Организацията се ръководи и администрира по такъв начин, че да се осигури поверителност на информацията, изисквана от администрацията.4. Организацията се подготвя да предостави съответна информация на администрацията.5. Ръководството на организацията определя и документира своята политика и цели и задължения откъм качество и осигурява тази политика да е разбрана, прилагана и поддържана на всички равнища в организацията.6. Организацията развива, прилага и поддържа ефективна вътрешна система по качество въз основа на подходящи части от международно признати стандарти по качество и в съответствие с EN 45004 (органи за инспектиране) и с EN 29001, както се тълкува от IACS изисквания към схемите за сертифициране на системите за качество и които между другото осигуряват, че:а) правилата и регламентите на организацията са установени и поддържани по един систематичен начин;б) правилата и регламентите на организацията се изпълняват;в) изискванията на предвидената от закона дейност, за която организацията е упълномощена, се спазват;г) отговорностите, пълномощията и взаимоотношенията на персонала, чиято работа засяга качеството на организация на обслужване, са определени и документирани;д) цялата работа се изпълнява при контролирани условия;е) има система за надзор, която следи действията и изпълняваната работа от контрольорите и техническия и административен персонал, нает пряко от организацията;ж) изискванията на основната работа, изисквана по закон, за която организацията е упълномощена, се изпълнява само от или се следи пряко от нейните специални контрольори или посредством специални контрольори на други признати организации;з) прилага се система за квалификация на контрольорите при непрекъснато актуализиране на техните знания;и) води се документация, показваща достижения, изисквани от стандарти по въпроси, включващи изпълняваните услуги, както и ефективното функциониране на системата по качество; ий) цялостна система за планирани и документирани вътрешни проверки за качеството по отношение на дейностите на всички места.7. Организацията следва да покаже способност:а) да развива и актуализира пълен и достатъчен комплект от собствени правила и регламенти по отношение на корпус, машини, електрическо оборудване и оборудване за управление, въз основа на качеството на международно признати технически стандарти, на базата на които могат да бъдат издавани сертификати по конвенцията Solas и сертификати за безопасност на пътнически кораби (по отношение на годност на конструкцията на кораба и съществените системи от машини на борда на кораба) и сертификати за товарни линии (по отношение на изисквания за якост на кораба);б) да провежда всички инспектирания и обследвания, изисквани по международни конвенции за издаване на сертификати, включително средствата за оценяване, чрез използване на персонал от квалифицирани професионалисти, прилагането и поддържането на система за управление на безопасността както на брега, така и на корабите, предвидена да бъде обхваната при сертифициране.8. Системата по качество на организацията следва да бъде сертифицирана от независим орган от контрольори, признати от администрацията в държавата, където се намира.9. Организацията би следвало да позволи участието на администрацията и други заинтересовани страни при разработването на нейните правила и/или регламенти.--------------------------------------------------


title: Директива 2000/84/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 януари 2001 година относно разпоредби за лятното часово време

text:
Важна правна забележка

|

32000L0084

Официален вестник n° L 031 , 02/02/2001 стр. 0021 - 0022 специално чешко издание глава 12 том 02 стр. 118  - 119 специално испанско издание глава 12 том 02 стр. 118  - 119 специално унгарско издание глава 12 том 02 стр. 118  - 119 специално литвийско издание глава 12 том 02 стр. 118  - 119 LV.ES глава 12 том 02 стр. 118  - 119 MT.ES глава 12 том 02 стр. 118  - 119 PL.ES глава 12 том 02 стр. 118  - 119 SK.ES глава 12 том 02 стр. 118  - 119 специално словенско издание глава 12 том 02 стр. 118  - 119

		20010119Директива 2000/84/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 19 януари 2001 годинаотносно разпоредби за лятното часово времеЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [3],като имат предвид, че:(1) Осмата директива 97/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 1997 г. относно разпоредби за лятното часово време [4] въведе обща дата и час във всички държави-членки за началото и края на лятното часово време през 1998 г., 1999 г., 2000 г. и 2001 г.(2) При положение, че държавите-членки прилагат разпоредбите за лятното часово време, за функционирането на вътрешния пазар е важно да бъде определена обща дата и час за началото и края на лятното часово време, които да бъдат валидни в цялата Общност.(3) Тъй като периодът на лятното часово време, който държавите-членки считат за най-подходящ, е от края на март до края на октомври, целесъобразно е този период да се запази.(4) Правилното функциониране на някои сектори, не само транспорта и съобщенията, но също и други сектори на промишлеността, изискват стабилно, дългосрочно планиране. Поради това следва да бъдат определени разпоредби относно лятното часово време за неопределен период от време. В това отношение член 4 от Директива 97/44/ЕО предвижда, че Европейският парламент и Съветът следва до 1 януари 2002 г. да приемат режима, който да се прилага от 2002 г.(5) От съображения за яснота и точност на информацията, всеки пет години следва да се публикува график за прилагането на лятното часово време за следващите пет години.(6) Прилагането на настоящата директива трябва, освен това, да се наблюдава посредством доклад относно въздействието на тези разпоредби върху всички съответни области, който да бъде представян от Комисията на Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален Комитет. Този доклад следва да се основава на информация, предоставена на Комисията от държавите-членки своевременно, така че докладът да може да бъде представен в определения срок.(7) При положение, че пълното хармонизиране на графика за лятното часово време с оглед улесняване транспорта и съобщенията не може да бъде постигнато в достатъчна степен от държавите-членки и поради това може да бъде постигнато по-добре на нивото на Общността, Общността може да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, както е предвидено в член 5 от Договора. Настоящата директива не излиза извън границите на необходимото за постигането на тези цели.(8) По причини от географски характер, общите разпоредби за лятното часово време не се прилагат за отвъдморските територии на държавите членки,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1По смисъла на настоящата директива "период на лятно часово време" означава периодът от годината, през който часовниците се настройват с 60 минути напред в сравнение с останалата част от годината.Член 2От 2002 г. във всяка държава-членка периодът на лятното часово време започва в 1.00 ч. по Гринуич в последната неделя от март.Член 3От 2002 г. във всяка държава-членка периодът на лятното часово време завършва в 1.00 ч. по Гринуич в последната неделя от октомври.Член 4Комисията ще публикува съобщение в Официален вестник на Европейските общности [5] за първи път при публикуването на настоящата директива и на всеки пет години след това, съдържащо график с датите, на които започва и завършва периодът на лятното часово време през следващите пет години.Член 5Комисията докладва пред Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет за въздействието на разпоредбите на настоящата директива върху съответните сектори най-късно до 31 декември 2007 г.Този доклад се изготвя на базата на информацията, предоставена на Комисията от всяка държава-членка най-късно до 30 април 2007 г.Ако е необходимо и в съответствие с изводите на доклада, Комисията прави подходящи предложения.Член 6Настоящата директива не се прилага за отвъдморските територии на държавите-членки.Член 7Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 2001 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 8Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 9Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 19 януари 2001 година.За Европейския парламентПредседателN. FontaineЗа СъветаПредседателB. Ringholm[1] ОВ С 337, 28.11.2000 г., стр. 136.[2] Становище от 29 ноември 2000 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] Становище на Европейския парламент от 12 декември 2000 (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ L 206, 1.8.1997 г., стр. 62.[5] ОВ С 35, 2.2.2001 г.--------------------------------------------------


title: Директива 2006/33/ЕО на Комисията от 20 март 2006 година за изменение на Директива 95/45/ЕО относно сънсет жълто FCF (E 110) и титаниев диоксид (E 171)Текст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32006L0033

Официален вестник n° L 082 , 21/03/2006 стр. 0010 - 0013 Официален вестник n° L 330 , 28/11/2006 стр. 0285 - 0288

		20060320Директива 2006/33/ЕО на Комисиятаот 20 март 2006 годиназа изменение на Директива 95/45/ЕО относно сънсет жълто FCF (E 110) и титаниев диоксид (E 171)(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно хранителните добавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека [1], и по-специално член 3, параграф 3, буква а) от нея,след консултации с Европейския орган по безопасност на храните,като има предвид, че:(1) Директива 95/45/ЕО на Комисията от 26 юли 1995 г. за определяне на специфичните критерии за чистота на оцветителите, които са предназначени за влагане в храни [2], определя критериите за чистота, които се прилагат за оцветителите, посочени в Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветителите за влагане в храни [3].(2) Използването на сънсет жълто FCF (E 110) като оцветител в някои храни е разрешено съгласно Директива 94/36/ЕО. Доказано е научно, че при някои условия може да се образува судан I (1-(фенилазо)-2-нафтол) като примес при производството на сънсет жълто. Оцветителят судан I е забранен и представлява нежелано вещество в храните. По тази причина неговото присъствие в сънсет жълто би трябвало да бъде ограничено до съдържание под прага за откриване, тоест 0,5 mg/kg. Следователно е необходимо да бъде изменен критерият за чистота на сънсет жълто FCF (E 110).(3) Необходимо е да се вземат предвид спецификациите и техниките на анализ, свързани с хранителните добавки, които фигурират в Codex alimentarius, изготвен от Съвместния експертен комитет на ФAO/СЗО по хранителните добавки (JECFA). JECFA разработи методическа програма за заместване на теста за тежки метали (изразени в олово) във всички съществуващи спецификации относно добавките, с подходящи пределни стойности за отделните метали. Пределните стойности за сънсет жълто FCF (E 110) следва да бъдат съответно изменени.(4) Използването на титаниев диоксид (E 171) като оцветител в някои храни е разрешено съгласно Директива 94/36/ЕО. Титаниевият диоксид може да бъде произвеждан под формата на кристали анатаз (октаедрит) или рутил. Формата във вид на плочки на титаниеводиоксидния минерал рутил се различава от анатаза (октаедрита) по своята структура и оптически свойства (външно наподобяване на седеф). Използването на титаниеводиоксидния минерал рутил на плочки е необходимо от технологична гледна точка като оцветител за храни и за покритие на хранителни добавки под формата на таблетки. На 7 декември 2004 г. Европейският орган по безопасността на храните посочи, че използването на титаниеводиоксидния минерал рутил на плочки или в аморфно състояние не представлява опасност за здравето. Следователно критериите за чистота за титаниевия диоксид (E 171) следва да бъдат съответно изменени, за да се включат едновременно формите анатаз (октаедрит) и рутил на това вещество.(5) Директива 95/45/ЕО следва да бъде съответно изменена.(6) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложението към Директива 95/45/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 10 април 2007 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 март 2006 година.За КомисиятаMarkos KyprianouЧлен на Комисията[1] ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 27. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).[2] ОВ L 226, 22.9.1995 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2004/47/ЕО (ОВ L 113, 20.4.2004 г., стр. 24).[3] ОВ L 237, 10.9.1994 г., стр. 13. Директива, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003.--------------------------------------------------20060320ПРИЛОЖЕНИЕЧаст Б от приложението към Директива 95/45/ЕО се изменя, както следва:1. Текстът относно сънсет жълто FCF (Е 110) се заменя със следното:"E 110 СЪНСЕТ ЖЪЛТО FCFСиноними | CI хранително жълто 3, жълто-оранжево S |Определение | Сънсет жълто FCF се състои основно от двунатриев 2-хидрокси-1-(4-сулфонатофенилазо) нафталин-6-сулфонат и спомагателни оцветяващи вещества в съчетание с натриев хлорид и/или натриев сулфат като основни безцветни компоненти. Сънсет жълто FCF се описва като натриева сол. Допуска се описание и като калциева и калиева сол. |Категория | Моноазо |Цветови индексен № | 15985 |EINECS | 220-491-7 |Химично наименование | Двунатриев 2-хидрокси-1-(4-сулфонатофенилазо) нафталин-6-сулфонат |Химична формула | C16H10N2Na2O7S2 |Молекулно тегло | 452,37 |Състав | Не по-малко от 85 % от общо всички оцветители, изразени като натриева сол E1 %1 cm 555 при приблизително 485 nm във воден разтвор при pH 7 |Описание на продукта | Оранжево-червен прах или гранули |ИдентификацияА.Спектрометрия | Максимално поглъщане във вода при приблизително 485 nm при pH 7 |Б.Оранжев воден разтвор | |ЧистотаНеразтворими във вода вещества | Не повече от 0,2 % |Спомагателни оцветители | Не повече от 5,0 % |1-(фенилазо)-2-нафтол (судан I) | Не повече от 0,5 mg/kg |Органични съединения, които не са оцветители: | |4-аминобензен-1-сулфонова киселина 3-хидроксинафталин-2,7-дисулфонова киселина 6-хидроксинафталин-2-сулфонова киселина 7-хидроксинафталин-1,3-дисулфонова киселина 4,4′-диазоаминоди(бензен-сулфонова киселина) 6,6′-оксиди(нафталин-2-сулфонова киселина) | Общо не повече от 0,5 % |Несулфонирани първични ароматни амини | Не повече от 0,01 % (във вид на анилин) |Вещества, които могат да бъдат извлечени с етер | Не повече от 0,2 % (при неутрални условия) |Арсен | Не повече от 3 mg/kg |Олово | Не повече от 2 mg/kg |Живак | Не повече от 1 mg/kg |Кадмий | Не повече от 1 mg/kg" |2. Текстът относно титаниевия диоксид (Е 171) се заменя със следното:"E 171 ТИТАНИЕВ ДИОКСИДСиноними | Бял пигмент CI 6 |Определение | Титаниевият диоксид се състои основно от чист титаниеводиоксиден анатаз (октаедрит) и/или рутил, който може да се покрие с малки количества двуалуминиев триоксид и/или силициев диоксид за подобряване на технологичните свойства на продукта. |Категория | Неорганичен |Цветови индексен № | 77891 |EINECS | 236-675-5 |Химично наименование | Титаниев диоксид |Химична формула | TiO2 |Молекулно тегло | 79,88 |Състав | Не по-малко от 99 %, изчислени на базата на несъдържащ двуалуминиев триоксид и силициев диоксид продукт |Описание на продукта | Бял до леко оцветен прах |ИдентификацияРазтворимост | Неразтворим във вода и в органични разтворители. Разтваря се бавно във флуороводородна киселина и в гореща концентрирана сярна киселина. |ЧистотаЗагуби при сушене | Не повече от 0,5 % (при 105 °С в продължение на 3 часа) |Загуби при накаляване | Не повече от 1,0 % въз основа на несъдържащ летливи вещества продукт (при 800 °C) |Алуминиев оксид и/или силиконов диоксид | Общо не повече от 2,0 % |Вещества, разтворими в разтвор от 0,5 N HCl | Не повече от 0,5 % на несъдържащ двуалуминиев триоксид и силициев диоксид продукт, а за продуктите, които съдържат двуалуминиев триоксид и/или силициев диоксид — не повече от 1,5 % въз основа на продукта в състоянието, в което се пуска в продажба. |Водоразтворими вещества | Не повече от 0,5 % |Кадмий | Не повече от 1 mg/kg |Антимон | Не повече от 50 mg/kg при пълно разтваряне |Арсен | Не повече от 3 mg/kg при пълно разтваряне |Олово | Не повече от 10 mg/kg при пълно разтваряне |Живак | Не повече от 1 mg/kg при пълно разтваряне |Цинк | Не повече от 50 mg/kg при пълно разтваряне." |--------------------------------------------------


title: Директива 2010/70/ЕС на Комисията от 28 октомври 2010 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета във връзка с изтичането на срока на включването на активното вещество карбендазим в приложение I  Текст от значение за ЕИП

text:
               29.10.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 283/27

         ДИРЕКТИВА 2010/70/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 28 октомври 2010 година
   за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета във връзка с изтичането на срока на включването на активното вещество карбендазим в приложение I
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), и по-специално член 6, параграф 1, втора алинея, второ тире от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Директива 2006/135/ЕО на Комисията (2) карбендазимът беше включен като активно вещество в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Срокът на включването изтича на 31 декември 2010 г.

               (2)

               При поискване включването на активно вещество може да бъде подновено за срок, който не е по-дълъг от десет години. На 6 август 2007 г. Комисията получи такова искане от нотификатора по отношение на подновяването на включването на посоченото вещество.

               (3)

               На 10 януари 2008 г. нотификаторът представи на държавата-членка докладчик, а именно Германия, техническо досие в подкрепа на своето искане. Германия представи своя проектодоклад за повторната оценка на 27 юли 2009 г. След това Европейският орган за безопасност на храните извърши партньорска проверка, която приключи на 30 април 2010 г.

               (4)

               Тъй като приключването на процедурата по подновяване преди датата, на която изтича срокът на включването на карбендазима, е невъзможно и предвид факта, че искането за подновяване беше направено своевременно, в съответствие с член 5, параграф 5 от Директива 91/414/ЕИО следва да бъде предоставено подновяване за срока, необходим за приключване на процедурата.

               (5)

               Поради тази причина е целесъобразно Директива 91/414/ЕИО да бъде съответно изменена.

               (6)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В приложение I към Директива 91/414/ЕИО, в ред № 149 („Карбендазим (неустановена стереохимия) CAS № 10605-21-7 CIPAC № 263“), в шестата колона („Изтичане срока на включването“) думите „31 декември 2010 г.“ се заменят с думите „13 юни 2011 г.“.
   Член 2
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 декември 2010 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2011 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 28 октомври 2010 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 349, 12.12.2006 г., стр. 37.


title: Директива на Съвета от 20 декември 1985 година за въвеждане на техническо адаптиране вследствие на присъединяването на Испания и Португалия в Директиви 64/432/ЕИО, 64/433/ЕИО, 77/99/ЕИО, 77/504/ЕИО, 80/217/ЕИО и 80/1095/ЕИО, свързани с ветеринарната област

text:
Важна правна забележка

|

31985L0586

Официален вестник n° L 372 , 31/12/1985 стр. 0044 - 0045 специално испанско издание: глава 03 том 40 стр. 0111  специално португалско издание глава 03 том 40 стр. 0111  специално финландско издание: глава 3 том 20 стр. 0074  специално шведско издание: глава 3 том 20 стр. 0074  специално чешко издание глава 03 том 06 стр. 305  - 306 специално испанско издание глава 03 том 06 стр. 305  - 306 специално унгарско издание глава 03 том 06 стр. 305  - 306 специално литвийско издание глава 03 том 06 стр. 305  - 306 LV.ES глава 03 том 06 стр. 305  - 306 MT.ES глава 03 том 06 стр. 305  - 306 PL.ES глава 03 том 06 стр. 305  - 306 SK.ES глава 03 том 06 стр. 305  - 306 специално словенско издание глава 03 том 06 стр. 305  - 306

		19851220Директива на Съветаот 20 декември 1985 годиназа въвеждане на техническо адаптиране вследствие на присъединяването на Испания и Португалия в Директиви 64/432/ЕИО, 64/433/ЕИО, 77/99/ЕИО, 77/504/ЕИО, 80/217/ЕИО и 80/1095/ЕИО, свързани с ветеринарната област(85/586/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Акта за присъединяване на Испания и Португалия, и по-специално член 396 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че, за да се отчете присъединяването на Испания и Португалия, е необходимо да се допълнят списъците с лабораториите, изготвени съгласно правилата на Общността, а именно Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине [1], последно изменена с Директива 85/320/ЕИО [2], и Директива 80/217/ЕИО на Съвета от 22 януари 1980 г. относно въвеждане на мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете [3], последно изменена с Директива 84/645/ЕИО [4];като има предвид, че е препоръчително да се адаптират сертификатите на Общността, които обхващат търговията с живи говеда и свине и здравната маркировка на прясно месо и месни продукти; като има предвид, че това адаптиране засяга Директива 64/432/ЕИО, Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно здравни проблеми, засягащи търговията в Общността с прясно месо [5], последно изменена с Директива 85/325/ЕИО [6], и Директива 77/99/ЕИО на Съвета от 21 декември 1976 г. относно здравните проблеми, засягащи търговията в Общността с прясно месо [7], последно изменена с Директива 85/328/ЕИО [8];като има предвид, че Директива 75/504/ЕИО на Съвета от 25 юли 1977 г. относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък [9], последно изменена с Акта за присъединяване на Гърция [10], следва да бъде изменена, за да се отчете дерогацията, предвидена по отношение на Португалия в член 343 от Акта за присъединяване от 1985 г.;като има предвид, че контролните мерки, които Португалия и Испания ще трябва да приложат с оглед ликвидиране на класическата чума по свинете, следва да бъдат определени в съответствие с процедура на Общността; като има предвид, че Директива 80/1095/ЕИО на Съвета от 11 ноември 1980 г. относно определяне на условията, предназначени за ликвидиране на класическата чума по свинете на територията на Общността и запазването на територията на Общността, свободна от болестта [11], последно изменена с Директива 81/47/ЕИО [12], следва да бъде адаптирана за тази цел;като има предвид, че понятието "регион", посочено в Директива 64/432/ЕИО, следва да бъде по-задълбочено определено, за да се отчете присъединяването на Испания и Португалия;като има предвид, че по силата на член 2, параграф 3 от Договора за присъединяване на Испания и Португалия, институциите на Общността могат да приемат преди присъединяването мерките, посочени в член 396 от Акта за присъединяване, които ще влязат в сила, при условие че Договорът влезе в сила и на датата, на която той влезе в сила,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 64/432/ЕИО се изменя, както следва:1. Към член 2, буква о) се добавят следните тирета:- "— Испания: Provincia,- — Португалия: континентална част: distrito, а за останалите части от територията на Португалия: região autónoma."2. В приложение Б към точка 12 се добавят следните букви:"к) Испания — Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Granada;л) Португалия — Laboratório Nacional de Investigação Veterinária — Lisboa."3. В приложение В, точка А.9 се добавя следния текст:"к) Испания — Centro Nacional de Brucelosis de Murcia;л) Португалия — Laboratório Nacional de Investigação Veterinária — Lisboa."4. В приложение Е, бележка под линия 4 към образец I се допълва със следния текст:"Испания: Inspector Veterinario;Португалия: Inspector veterinário."5. В приложение Е, бележка под линия 5 към образец II се допълва със следния текст:"в Испания: Inspector Veterinario;в Португалия: Inspector veterinário."6. В приложение Е, бележка под линия 4 към образец III се допълва със следния текст:"в Испания: Inspector Veterinario;в Португалия: Inspector veterinário."7. В Приложение Е, бележка под линия 5 към образец IV се допълва с:"в Испания: Inspector Veterinario;в Португалия: Inspector veterinário."8. В приложение Ж, към точка А.2 се добавя следното:"й) Испания: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Barcelona;к) Португалия: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária — Lisboa."Член 2В глава Х.49, буква а) от приложение I към Директива 64/433/ЕИО, първо тире се допълва с: "— ESP—P,".Член 3В глава VII, точка 33, буква а), първо тире от приложение А към Директива 77/99/ЕИО, след "Е" се вмъква "ESP — P".Член 4Член 2 от Директива 77/504/ЕИО се допълва със следния параграф:"Въпреки това, Португалия може да запази най-късно до 31 декември 1990 г. ограниченията, свързани с вноса на говеда , описани в първо тире на предходния параграф, когато въпросните породи не присъстват в списъка на породите, разрешени в Португалия. Португалия уведомява Комисията и държавите-членки за списъка на разрешени породи".Член 5Списъкът с национални лаборатории за чума по свинете в приложение II към Директива 80/217/ЕИО се допълва със следното:"Испания: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de BarcelonaПортугалия: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária — Lisboa."Член 6Директива 80/1095/ЕИО се изменя, както следва:1. Към член 3, параграф 2 се добавя следната алинея:"Статутът на Португалия и Испания ще бъде определен в съответствие със същата процедура преди 1 юли 1986 г. с оглед уточняване на такива контролни мерки, които могат да се окажат подходящи."2. Член 12, параграф 2 се допълва със следния текст:"и — за Португалия и Испания — до 1 юли 1992 г."Член 7При условие че Договорът за присъединяване на Испания и Португалия влезе в сила, държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок не по-късно от 1 юли 1981 г. Те информират незабавно Комисията за това.Член 8Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 декември 1985 година.За СъветаПредседателR. Steichen[1] ОВ 121, 29.7.1964 г., стр. 1977/64.[2] ОВ L 168, 28.6.1985 г., стр. 36.[3] ОВ L 47, 21.2.1980 г., стр. 11.[4] ОВ L 339, 27.12.1984 г., стр. 33.[5] ОВ 121, 29.7.1964 г., стр. 2012/64.[6] ОВ L 168, 28.6.1985 г., стр. 47.[7] ОВ L 26, 31.1.1977 г., стр. 85.[8] ОВ L 168, 28.6.1985 г., стр. 50.[9] ОВ L 206, 12.8.1977 г., стр. 8.[10] ОВ L 291, 19.11.1979 г., стр. 17.[11] ОВ L 325, 1.12.1980 г., стр. 5.[12] ОВ L 186, 8.7.1981 г., стр. 20.--------------------------------------------------