title: Директива 2004/78/ЕО на Комисията от 29 април 2004 година за изменение на Директива 2001/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно отоплението на отделението за пътниците на моторните превозни средства и техните ремаркета и на Директива 70/156/ЕИО на Съвета, и за привеждането им в съответствие с техническия прогресТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32004L0078

Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0102 - 0111 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0104 - 0114 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0108 - 0118 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0100 - 0109 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0101 - 0111 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0103 - 0113 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0107 - 0116 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0099 - 0108 Официален вестник n° L 153 , 30/04/2004 стр. 0103 - 0113 специално чешко издание глава 13 том 34 стр. 758  - 762 специално испанско издание глава 13 том 34 стр. 758  - 762 специално унгарско издание глава 13 том 34 стр. 758  - 762 специално литвийско издание глава 13 том 34 стр. 758  - 762 LV.ES глава 13 том 34 стр. 758  - 762 MT.ES глава 13 том 34 стр. 758  - 762 PL.ES глава 13 том 34 стр. 758  - 762 SK.ES глава 13 том 34 стр. 758  - 762 специално словенско издание глава 13 том 34 стр. 758  - 762

		20040429Директива 2004/78/ЕО на Комисиятаот 29 април 2004 годиназа изменение на Директива 2001/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно отоплението на отделението за пътниците на моторните превозни средства и техните ремаркета и на Директива 70/156/ЕИО на Съвета, и за привеждането им в съответствие с техническия прогрес(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета [1] и по-специално член 13, параграф 2 от нея,като взе предвид Директива 2001/56/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 27 септември 2001 г. относно отоплението на отделението за пътниците на моторните превозни средства и техните ремаркета [2] и по-специално член 5 от нея,като има предвид, че:(1) Директивата 2001/56/ЕО е една от частните директиви от процедурата за типовото одобрение ЕО, създадена с Директива 70/156/ЕИО. Директивата 2001/56/ЕО посочва изискванията за типовото одобрение на превозните средства, съоръжени с отоплителни системи, работещи чрез изгаряне на гориво, както и на отоплители, работещи чрез изгаряне на гориво, като отделни технически възли.(2) Съгласно член 5 на Директива 2001/56/ЕО Комисията следва да проучи допълнителни изисквания към безопасността на отоплителните системи на моторните превозни средства, работещи с втечнени нефтени газове (LPG).(3) До сега държавите-членки прилагаха отделни национални изисквания към превозните средства, съоръжени с отоплителни системи, работещи с втечнени нефтени газове. За да се осигури един хармонизиран подход към техническите изисквания, приложими към отоплителите и отоплителните системи, работещи с втечнени нефтени газове, следва в рамките на системата за типово одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета да се включат вече съществуващите два европейски стандарта. В светлината на постигнатия технически прогрес се счете за необходимо в Директива 2001/56/ЕО да се въведат тези два европейски стандарта, както и основните елементи на Регламент № 67 на ИКЕ/ООН.(4) Следователно Директива 2001/56/ЕО следва да се измени съответно; в частност за по-голяма яснота следва да се замени приложение VIII.(5) След въвеждането на изискванията, приложими към отоплителните системи, работещи с втечнени нефтени газове, няма повече да е необходимо да се предвиждат изключения относно отоплението на превозните средства за специални цели и по-специално на автокараваните и караваните, които доста често са съоръжени с отоплителните системи, работещи с втечнени нефтени газове. Също хармонизираните предписания по отношение на безопасността, посочени в Директива 2001/56/ЕО следва да са приложими към всички превозни средства, включително превозните средства за специални цели, така както са посочени в приложение ХI към Директива 70/156/ЕИО.(6) Едновременно с това следва да се измени съответно Директива 70/156/ЕИО.(7) Мерките, предвидени в настоящата директива, съответстват на становището на Комитета по привеждането в съответствие с техническия прогрес, учреден на основание член 13 от Директива 70/156/ЕИО,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Изменение на Директива 2001/56/ЕОДиректива 2001/56/ЕО се изменя, както следва:1. приложения I и II се изменят в съответствие с част А на приложение I към настоящата директива;2. приложение VIII се заменя с текста, посочен в част В на приложение I към настоящата директива.Член 2Изменение на Директива 70/156/ЕИОДиректива 70/156/ЕИО се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.Член 3Преходни разпоредби1. Считано от 1 октомври 2004 г., държавите-членки не могат, на основания, свързани с отоплителните системи:а) да отказват типово одобрение ЕО или национално типово одобрение, нитоб) да забраняват регистрацията, продажбата или пускането в движение на един нов тип превозно средство, съоръжено с отоплителна система, работеща с втечнени нефтени газове, която съответства на изискванията, посочени в приложения I, II и от IV до VIII към Директива 2001/56/ЕО, така както е изменена с настоящата директива.2. Считано от 1 октомври 2004 г., държавите-членки не могат:а) да отказват типово одобрение ЕО или национално типово одобрение, нитоб) да забраняват регистрацията, продажбата или пускането в движение на един нов тип отоплител, работещ с втечнени нефтени газове, като отделен технически възел, който съответства на изискванията, посочени в приложения I, II и от IV до VIII към Директива 2001/56/ЕО, така както е изменена с настоящата директива.3. Считано от 1 януари 2006 г., държавите-членки отказват издаването на типово одобрение ЕО и могат да отказват национално типово одобрение на тип превозно средство, съоръжено с отоплителна система, работеща с втечнени нефтени газове, или на тип отоплител, работещ с втечнени нефтени газове, като отделен технически възел, които не съответстват на изискванията, посочени в приложения I, II и от IV до VIII към Директива 2001/56/ЕО, така както е изменена с настоящата директива.4. Считано от 1 януари 2007 г., държавите-членки:а) считат сертификатите за съответствие, придружаващи новите превозни средства в изпълнение на предписанията на Директива 70/156/ЕИО за невалидни за целите на член 7, параграф 1, на въпросната директива,б) могат да откажат регистрацията, продажбата или пускането в движение на нови превозни средствана основания, свързани с отоплителните системи, на превозни средства, съоръжени с отоплителни системи, работещи с втечнени нефтени газове, които не съответстват на изискванията, посочени в приложения I, II и от IV до VIII към Директива 2001/56/ЕО, така както е изменена с настоящата директива.5. Считано от 1 януари 2007 г., изискванията на приложения I, II и от IV до VIII към Директива 2001/56/ЕО, така както е изменена с настоящата директива, относно отоплителните системи, работещи с втечнени нефтени газове, в качеството им на съставни части, са приложими за целите на член 7, параграф 2 от Директива 70/156/ЕИО,.Член 4Транспониране1. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 30 септември 2004 г. Те незабавно уведомяват Комисията за текста на тези разпоредби, както и предоставят таблица за съответствието между въпросните разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваването се определят от държавата-членка.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, регулирана от настоящата директива.Член 5Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 6АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 29 април 2004 година.За КомисиятаErkki LiikanenЧлен на Комисията[1] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 807/2003 (ОВ L 122, 16.5.2003 г., стр. 36).[2] ОВ L 292, 9.11.2001 г., стр. 21. Директива, изменена с Акта за присъединяване от 2003 г.--------------------------------------------------20040429ПРИЛОЖЕНИЕ IИЗМЕНЕНИЯ НА ДИРЕКТИВА 2001/56/ЕОЧАСТ А1. Приложение I се изменя както следва:а) В допълнение 1 се въвеждат нови точки 9.10.5.3 и 9.10.5.3.1 със следния текст:"9.10.5.3. Кратко описание на типа на превозното средство по отношение на горивната отоплителна система и автоматичния контрол: …9.10.5.3.1. Чертежи на горивната отоплителна система, системата за постъпване на въздух, изпускателната система, резервоара за гориво, системата за захранване с гориво (включително клапаните) и електрическите съединения с посочване на тяхното разположение на превозното средство."Точка 9.10.5.3 става точка 9.10.5.4.б) В добавката към допълнение 2 се въвеждат нови точки 1.2.1 и 1.2.2 със следния текст:"1.2.1 Марка и тип: …1.2.2 Съставна част и номер на типовото одобрение, когато е приложимо: …"в) В допълнение 3 точка 1.2 се заменя с:"1.2 Подробно описание, чертежи и монтажна схема на горивната отоплителна система и на нейните съставни части:"г) В точка 1.1.2 от допълнение 5 на приложение I текстът "Директива 78/548/ЕИО" се заменя с текста "Директива 2001/56/ЕО".2. Точка 3.2.1 от приложение II се изменя както следва:а) В таблицата, в реда "Отопление с газово гориво", текстът "Виж забележки 2 и 3" се заменя с текста "Виж забележка 3";б) Забележка 2 се отменя.ЧАСТ БПриложение VIII се заменя със следния текст:"20040429ПРИЛОЖЕНИЕ VIIIИЗИСКВАНИЯ ЗА БЕЗОПАСНОСТ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ОТОПЛИТЕЛИТЕ С ИЗГАРЯНЕ НА ВТЕЧНЕНИ НЕФТЕНИ ГАЗОВЕ И НА ОТОПЛИТЕЛНИТЕ СИСТЕМИ, РАБОТЕЩИ С ВТЕЧНЕНИ НЕФТЕНИ ГАЗОВЕ1. ОТОПЛИТЕЛНИ СИСТЕМИ, РАБОТЕЩИ С ВТЕЧНЕНИ НЕФТЕНИ ГАЗОВЕ, ИЗПОЛЗВАНИ ПРИ ДВИЖЕНИЕ1.1. Ако отоплителната система на превозно средство, работеща с втечнени нефтени газове, може да се използва и когато превозното средство е в движение, отоплителната система, работеща с втечнени нефтени газове и нейната система за захранване следва да съответстват на следните изисквания:1.1.1. Отоплителната система, работеща с втечнени нефтени газове, следва да съответства на изискванията на хармонизирания стандарт "Изисквания към апаратите, работещи само с втечнени нефтени газове — Херметични отоплителни апарати, работещи с втечнени нефтени газове, за инсталиране в превозни средства и кораби" (EN 624:2000) [*].1.1.2. Когато резервоарът за втечнени нефтени газове е трайно закрепен, всички съставни части на системата, които са в контакт с втечнените нефтени газове в течната му фаза (т.е. комплектът от съставни части от гнездото за пълнене до изпарителя/разширителя), както и свързващата ги инсталация за "течната фаза" следва да съответстват на техническите изисквания на Регламент № 67 на ИКЕ/ООН, части I и II, както и на приложения от 3 до 10, 13 и от 15 до 17 [**].1.1.3. Инсталацията за "газовата фаза" на отоплителната система на превозно средство, работеща с втечнени нефтени газове, следва да съответства на изискванията на хармонизирания стандарт "Спецификации за инсталирането на системи за домакински нужди, работещи с втечнени нефтени газове, в обитаемите превозни средства и другите пътни превозни средства" (EN 1949:2002) [***].1.1.4. Системата за захранване с втечнени нефтени газове следва да е конструирана така, че захранването с втечнени нефтени газове да се извършва с изискваното налягане и в подходяща фаза за отоплителя, работещ с втечнени нефтени газове, който е инсталиран. Втечнените нефтени газове може да се извличат от трайно закрепения резервоар в газова или течна фаза.1.1.5. Мястото от трайно закрепения резервоар, от което втечнените нефтени газове се отвеждат за захранване на отоплителя, работещ с втечнени нефтени газове, следва да е съоръжено с дистанционно управляван затварящ клапан с ограничител на дебита, какъвто е предписан в точка 17.6.1.1 от Регламент № 67 на ИКЕ/ООН. Дистанционно управляваният затварящ клапан с ограничител на дебита следва да се управлява така, че да се затваря автоматично в рамките на пет секунди след спирането на двигателя на превозното средство, независимо от положението на контактния ключ. Ако по време на тези пет секунди превключвателят на отоплителната система или на системата за захранване с втечнени нефтени газове се постави в положение "работа", отоплителната система може да продължи да работи. Отоплението следва да може винаги да се пусне отново.1.1.6. Ако захранването с втечнени нефтени газове се извършва в газова фаза от трайно закрепен резервоар или от една или няколко отделни преносими бутилки, следва да се вземат подходящи мерки, за да се осигури:1.1.6.1. че никакви течни втечнени нефтени газове няма да могат да попаднат в разширителя или в отоплителя, работещ с втечнени нефтени газове. За целта може да се използва сепаратор; и1.1.6.2. че никакво неконтролирано изтичане няма да се появи в резултат на катастрофа. За целта може да се предвиди едно средство за прекъсване на потока втечнени нефтени газове като се инсталира едно устройство непосредствено след разширителя, монтиран върху цилиндъра или резервоара; ако разширителят не може да се монтира върху цилиндъра или резервоара, следва едно устройство да се инсталира непосредствено преди гъвкавия или твърдия тръбопровод, отвеждащ от цилиндъра или резервоара, и едно допълнително устройство следва да се инсталира след разширителя.1.1.7. Ако захранването с втечнени нефтени газове се извършва в течна фаза, комплектът от изпарителя и разширителя следва да се подгрява по подходящ начин от съответстващ източник на топлина.1.1.8. В моторните превозни средства, използващи в тяхната система за задвижване втечнени нефтени газове, отоплителят, работещ с втечнени нефтени газове може да се свърже със трайно закрепения резервоар за втечнени нефтени газове, от който двигателят се захранва с втечнени нефтени газове, при условие че са спазени изискванията към безопасността, приложими към системата за задвижване. Ако за отоплението се използва отделен резервоар за втечнени нефтени газове, той следва да е съоръжен с отделно гнездо за пълнене.2. ОТОПЛИТЕЛНИ СИСТЕМИ, РАБОТЕЩИ С ВТЕЧНЕНИ НЕФТЕНИ ГАЗОВЕ, ИЗПОЛЗВАНИ САМО ПРИ СТАЦИОНАРНИ УСЛОВИЯ2.1. Отоплителят, работещ с втечнени нефтени газове, и неговата система за захранване, които са част от отоплителната система, работеща с втечнени нефтени газове, предназначена да се използва само когато превозното средство не се движи, следва да отговарят на следните изисквания:2.1.1. Неразрушими етикети, посочващи, че отоплението, работещо с втечнени нефтени газове, не следва да работи и клапанът на преносимата бутилка за втечнени нефтени газове следва да е затворен, когато превозното средство се движи, следва да са закрепени в помещението за пътниците, където са поставени преносимите бутилки за втечнени нефтени газове, както и в непосредствена близост с устройството за управление на отоплителната система.2.1.2. Отоплителят, работещ с втечнени нефтени газове, следва да съответства на изискванията, изброени в точка 1.1.1.2.1.3. Инсталацията за "газовата фаза" на отоплителната система, работеща с втечнени нефтени газове, следва да съответства на изискванията, изброени в точка 1.1.3."[*] Съобщение на Комисията за въвеждането на Директива 90/396/ЕИО на Съвета от 29 юни 1990 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно апаратите, работещи с газ, (ОВ С 202, 18.7.2001 г., стр. 5).[**] Регламент № 67 на ИКЕ/ООН:Единни условия относно одобряването на:I.специалните компоненти за захранването на двигателите на превозните средства с втечнени нефтени газове;II.превозните средства, съоръжени със специално оборудване за захранването на двигателите с втечнени нефтени газове, по отношение на инсталирането на това оборудване[***] Стандартът EN 1949:2002 е разработен от Европейския комитет по стандартизация (CEN). Стандартът EN 624:2000 се позовава на EN 1949:2002 (виж точка 1.1.1).--------------------------------------------------20040429ПРИЛОЖЕНИЕ IIДиректива 70/156/ЕИО се изменя, както следва:1. В приложение I се въвеждат следните точки:"9.10.5.3. Кратко описание на типа на превозното средство по отношение на горивната отоплителна система и автоматичния контрол: …9.10.5.3.1. Чертежи на горивната отоплителна система, системата за постъпване на въздух, изпускателната система, резервоара за гориво, системата за захранване с гориво (включително клапаните) и електрическите съединения с посочване на тяхното разположение на превозното средство."Точка 9.10.5.3 става точка 9.10.5.4.2. Приложение ХI се изменя, както следва:а) В допълнение 1, точка 36 са заменя със следния текст:№ по ред | Обект | Директива № | М1 ≤ 2500(1)kg | М1 > 2500(1) kg | М2 | М3 |"36 | Отоплителни системи | 2001/56/ЕО | Х | Х | Х | Х" ||б) В допълнение 2, точка 36 са заменя със следния текст:№ по ред | Обект | Директива № | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"36 | Отоплителни системи | 2001/56/ЕО | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х" ||в) В допълнение 3 се добавя следната точка 36:№ по ред | Обект | Директива № | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"36 | Отоплителни системи | 2001/56/ЕО | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х | Х" ||г) В допълнение 4 се добавя следната точка 36:№ по ред | Обект | Директива № | Подвижен кран от категория N |"36 | Отоплителни системи | 2001/56/ЕО | Х" ||д) В раздела "Значение на буквите" се заличават следните букви:"I Ограничено приложение на отоплителни системи, които не са предвидени специално за целите на живеене.""Р Ограничено приложение на отоплителни системи, които не са предвидени специално за целите на живеене. Превозното средство следва да е съоръжено с подходяща система в предната част."--------------------------------------------------


title: Директива 93/116/ЕО на Комисията от 17 декември 1993 година за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 80/1268/ЕИО на Съвета относно разхода на гориво на моторните превозни средства

text:
               13/ 13

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               136

         31993L0116

               L 329/39

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 93/116/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 17 декември 1993 година
   за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 80/1268/ЕИО на Съвета относно разхода на гориво на моторните превозни средства
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета (1), последно изменена с Директива 93/81/ЕИО (2), и по-специално член 13, параграф 2 от нея,
   като взе предвид Директива 80/1268/ЕИО на Съвета от 16 декември 1980 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки в областта на разхода на гориво на моторните превозни средства (3), изменена с Директива 89/491/ЕИО (4), и по-специално член 3 от нея,
   като има предвид, че Директива 80/1268/ЕИО е една от специалните директиви на процедурата за типово одобрение на ЕО, въведена с Директива 70/156/ЕИО; като има предвид, че поради това разпоредбите на Директива 70/156/ЕИО относно системите, компонентите и отделните технически устройства на превозните средства се прилагат и за настоящата директива;
   като има предвид в частност, че член 3 параграф 4 и член 4, параграф 3 от Директива 70/156/ЕИО изискват всяка специална директива да е придружена от информационен документ, съдържащ съответните части от Приложение I към посочената Директива, както и от сертификат за типово одобрение съгласно Приложение VI към същата Директива с оглед компютъризирането на типовото одобрение;
   като има предвид, че трябва да се направи позоваване на Директива 70/220/ЕИО на Съвета (5) относно мерките, които трябва да се вземат срещу замърсяването на въздуха от емисиите на моторните превозни средства, последно изменена с Директива 93/59/ЕИО (6), относно мерките, които следва да се предприемат срещу замърсяването на въздуха от емисии от моторни превозни средства, тъй като тази директива постановява технически и административни разпоредби, които също се прилагат за настоящата директива;
   като има предвид, че поради нарастващото безпокойство относно последствията от емисиите на въглероден двуокис върху околната среда, Петата програма за действие на Европейските общности за опазване на околната среда, приета от Съвета на 16 декември 1992 г., поставя като цел стабилизиране на количеството на тези емисии; като има предвид, че е необходимо да се определят емисиите на въглероден двуокис от леките моторни превозни средства в рамките на типовото одобрение на ЕО; като има предвид, че е подходящо определянето на количествата въглероден двуокис да се основава на процедурата за изпитание, установена с Директива 70/220/ЕИО за измерване на емисиите от моторните превозни средства, които замърсяват въздуха, и впоследствие резултатите от тези измервания да се използват за изчисляване на разхода на гориво;
   като има предвид, че предвидените в настоящата директива разпоредби са съобразени със становището на Комитета за привеждане в съответствие с техническия прогрес, учреден с Директива 70/156/ЕИО,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 80/1268/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               Заглавието се заменя, както следва:

               2.

               Член 2 се заменя, както следва:
               „Член 2
               Държавите-членки не могат да отказват да издават типово одобрение на ЕО или национално типово одобрение на превозно средство, или да отказват или да забраняват продажбата, регистрирането, пускането в движение или употребата на превозно средство на основания, свързани с неговите емисии на въглероден двуокис или разхода му на гориво, ако стойностите на емисиите и на разхода са в съответствие с Приложение II и IIII и са записани в документ, връчен на собственика на превозното средство в момента на продажбата при условия и по ред, определени от всяка държава-членка.“;

               3.

               Приложенията се заменят с приложенията към настоящата директива.

         Член 2
   1.   Считано от 1 април 1994 г., държавите-членки не могат на основания, свързани с емисията на въглероден двуокис и с разхода на гориво:

               —

               да отказват на всеки даден тип моторно превозно средство типово одобрение ЕО или национално типово одобрение, или

               —

               да забраняват регистрирането, продажбата или пускането в движение на превозни средства,

         ако стойностите на емисиите и на разхода са били определени в съответствие с изискванията на Директива 80/1268/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   2.   Считано от 1 януари 1996 г., държавите-членки:

               —

               прекратяват да издават типово одобрение на ЕО, и

               —

               могат да отказват да издават национално типово одобрение,

         на тип превозно средство на основания, свързани с емисията на въглероден двуокис и с разхода на гориво, ако стойностите на емисиите и на разхода не са били определени в съответствие с изискванията на Директива 80/1268/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   3.   Считано от 1 януари 1997 г., държавите-членки:

               —

               считат сертификатите за съответствие, с които са снабдени новите превозни средства в съответствие с разпоредбите на Директива 70/156/ЕИО, като вече невалидни за целите на член 7, параграф 1 от посочената директива, и

               —

               могат да отказват регистрирането, продажбата и пускането в употреба на нови превозни средства, които не са снабдени със сертификат за съответствие в съответствие с Директива 70/156/ЕИО,

         на основания, свързани с емисиите на въглероден двуокис и с разхода на гориво, ако стойностите на емисиите и на разхода не са били определени в съответствие с изискванията на Директива 80/1268/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   Член 3
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 март 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на третия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

      Съставено в Брюксел на 17 декември 1993 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 264, 23.10.1993 г., стр. 49.

      (3)  ОВ L 375, 31.12.1980 г., стр. 36.

      (4)  ОВ L 238, 15.8.1989 г., стр. 43.

      (5)  ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 1.

      (6)  ОВ L 186, 28.7.1993 г., стр. 21.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЕМИСИИТЕ НА CO2 И НА РАЗХОДА НА ГОРИВО
   1.   ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
   Настоящата директива се прилага за емисиите на въглероден двуокис (CO2) и за разхода на гориво на всички моторни превозни средства от категория М1.
   2.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
   2.1.   Заявлението за типово одобрение на ЕО, в съответствие с член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО за определен тип превозно средство по отношение на емисиите му на CO2 и разхода на гориво, се представя от производителя.
   2.2.   Образец на информационен документ е представен в приложение II към Директива 70/220/ЕИО. Ако вече има номер на типовото одобрение, той също се посочва. Ако е необходимо, се прилагат копията на типови одобрения на превозни средства със съответните данни, така че да е възможно да се продължи срокът на типовите одобрения в съответствие с точка 11. По искане на техническата служба, натоварена с извършването на изпитванията, или на производителя, биха могли да се вземат предвид допълнителни технически данни за специалните превозни средства, които са особено икономични в разхода на гориво.
   2.3.   За изпитване, описано в точка 6 от настоящото приложение, се предоставя представителен екземпляр на типа превозно средство, за което се иска типово одобрение, когато техническата служба, натоварена с провеждането на изпитванията за типовото одобрение, извършва сама изпитванията. По време на изпитване техническата служба проверява дали въпросното превозно средство отговаря на прилаганите гранични стойности за този тип превозно средство, описани в Директива 70/220/ЕИО съгласно последните ѝ изменения.
   3.   ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
   3.1.   Ако съответните изисквания са спазени, се издава типово одобрение на ЕО в съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 70/156/ЕИО.
   3.2.   Образец на сертификат за типово одобрение ЕО е представен в приложение II.
   3.3.   Номер за типово одобрение в съответствие с приложение VII към Директива 70/156/ЕИО се дава на всеки тип превозно средство, което е типово одобрено. Една и съща държава-членка не дава същия номер на друг тип превозно средство.
   4.   ОБЩИ ПРЕДПИСАНИЯ
   4.1.   Емисиите на CO2 се измерват по време на изпитателния цикъл, симулиращ градско и извънградско кормуване, така както са описани в допълнение 1 към приложение III към Директива 91/441/ЕИО на Съвета (1).
   4.2.   Резултатите от изпитване, които се отнасят до емисиите на въглероден двуокис, трябва да се отбелязват в грама на километър (g/km ), закръглени към най-близкото цяло число.
   4.3.   Разходът на гориво се изчислява в съответствие с точка 7 с помощта на метода на процентното съдържание на въглерод, който използва измерените емисии на CO2 и другите емисии, включващи въглерод (CO и HC). Резултатите се закръглят към най-близката десета.
   4.4.   Гориво, използвано за изпитванията
   Съответните референтни горива, определени в приложение VIII към Директива 91/441/ЕИО, трябва да се използват за изпитванията.
   За да се извърши изчислението, описано в точка 4.3, се вземат под внимание следните характеристики на горивото:

               а)

               плътност: измерена при гориво, използвано за изпитване в съответствие със стандарта ISO 3675 или съгласно равностоен метод;

               б)

               съотношение водород/въглерод: използваните фиксирани стойности са 1,85 за бензина, и 1,86 за дизелово гориво.

         5.   УСЛОВИЯ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНЕ
   5.1.   Превозно средство, използвано за изпитване
   5.1.1.   Превозното средство, използвано за изпитване, трябва да се представи в добро техническо състояние. То трябва да е разработено и да е изминало най-малко 3 000 километра, но не повече от 15 000 километра, преди изпитване.
   5.1.2.   Регулировките на двигателя и на устройствата за управление на превозното средство трябва да отговарят на предписанията на производителя. Това изискване се прилага също за регулирането на свободния ход, към устройството за пускане на студен двигател и към системата за контрол на вредните емисии на отработените газове.
   5.1.3.   Лабораторията може да провери дали експлоатационните характеристики на превозното средство съответстват на посочените от производителя и дали е възможно превозното средство да се използва при нормални условия на кормуване, в частност при пускане в ход на студен и топъл двигател.
   5.1.4.   Преди изпитване превозното средство трябва да престои в помещение, в което температурата е постоянна и е между 293 и 303 К (между 20 и 30 °С). Тази подготовка трябва да продължи най-малко шест часа и продължава, докато температурата на маслото на двигателя и на охлаждащата течност се изравнят и имат разлика от ± 2 К от температурата на помещението. Ако производителят поиска, изпитване се извършва след максимален период от време от 30 часа, след като превозното средство е работило при нормалната си температура.
   Ако производителят поиска, моторните превозни средства, работещи с бензин, могат да се подготвят в съответствие с процедурата, предписана в точка 5.1.11 от приложение VI към Директива 91/441/ЕИО; моторните превозни средства, използващи компресионно запалване, могат да се подготвят в съответствие с процедурите, описани в точка 5.3 от приложение III към същата директива.
   5.1.5.   Само оборудването, необходимо за работата на превозното средство по време на изпитване, се задейства. Ако входът на карбуратора е оборудван с устройство с ръчно задействане за затопляне на въздуха, то трябва да е в положение „лято“. По принцип допълнителното оборудване, необходимо за нормалното движение на превозното средство, трябва да е задействано.
   5.1.6.   Когато температурата на задействане на вентилатора на радиатора се регулира, вентилаторът трябва да работи при нормалните условия на движение на превозното средство. Нито системата за отопление на купето с пътниците, нито климатичната система не трябва да са включени, дори ако компресорът на последната трябва да функционира нормално.
   5.1.7.   Ако е инсталирано устройство за турбозахранване, то трябва да функционира като при нормални условия.
   5.2.   Смазочни продукти
   Всички смазочни продукти трябва да са препоръчаните от производителя на превозното средство и трябва да се отбележат в протокола за изпитване.
   5.3.   Гуми
   Гумите трябва да са от един от типовете, които производителят на превозното средство посочва като част от оригиналното оборудване и да са напомпани с налягането, препоръчвано за товара и скоростите по време на изпитване (ако е необходимо се регулират за работата на изпитателния стенд при условията на изпитване). Използваните стойности трябва да се отбележат в протокола за изпитване.
   6.   ИЗМЕРВАНИЯ НА CO2 И НА ВЪГЛЕРОДНИТЕ ЕМИСИИ
   6.1.   Изпитателен цикъл
   Изпитателният цикъл е описан в Допълнение 1 към приложение III към Директива 91/441/ЕИО и се състои от част първа (кормуване в градски условия) и част втора (извънградско кормуване). Всички предписания за кормуването, съдържащи се в това допълнение, се прилагат за измерването на CO2.
   6.2.   Определение
   6.2.1.   Референтна маса
   Масата на превозното средство в движение, без определената за водача маса от 75 килограма, увеличена с маса, определена на 100 килограма.
   6.3.   Регулировки на динамометъра
   6.3.1.   Регулировките на натоварването и на инерцията на динамометъра се определят в съответствие с приложение III към Директива 91/441/ЕИО, с изключение на точка 5.1 и на допълнение 2, точка 3.3.1.
   6.3.2.   За да се определят емисиите на CO2 и на съответния разход на гориво, инерционната маса, използвана за регулиране на динамометъра, се избира, както следва:

               Референтна маса на превозното средство
               RW (англ.)/ Pr (фр.)(kg)

               Мощност, абсорбирана от динамометъра Ра
               (kW)

               Еквивалентна инерция
               I
               (kg)

               Pr ≤ 480

               3,8

               455

               480 < Pr ≤ 540

               4,1

               510

               540 < Pr ≤ 595

               4,3

               570

               595 < Pr ≤ 650

               4,5

               625

               650 < Pr ≤ 710

               4,7

               680

               710 < Pr ≤ 765

               4,9

               740

               765 < Pr ≤ 850

               5,1

               800

               850 < Pr ≤ 965

               5,6

               910

               965 < Pr ≤ 1 080

               6,0

               1 020

               1 080 < Pr≤ 1 190

               6,3

               1 130

               1 190 < Pr ≤ 1 305

               6,7

               1 250

               1 305 < Pr ≤ 1 420

               7,0

               1 360

               1 420 < Pr ≤ 1 530

               7,3

               1 470

               1 530 < Pr ≤ 1 640

               7,5

               1 590

               1 640 < Pr ≤ 1 760

               7,8

               1 700

               1 760 < Pr ≤ 1 870

               8,1

               1 810

               1 870 < Pr ≤ 1 980

               8,4

               1 930

               1 980 < Pr ≤ 2 100

               8,6

               2 040

               2 100 < Pr ≤ 2 210

               8,8

               2 150

               2 210 < Pr ≤ 2 380

               9,0

               2 270

               2 380 < Pr ≤ 2 610

               9,4

               2 270

               2 610 < Pr

               9,8

               2 270

         Ако съответната еквивалентна инерция не се отчита на динамометъра, се приема най-високата стойност, която е най-близко до референтната маса на превозното средство.
   6.3.3.   Когато се използва алтернативен метод за регулиране на динамометъра, спирачката се регулира според стойностите на Pa, взети от посочената по-горе таблица.
   6.4.   Изчисляване на емисиите
   6.4.1.   Общи разпоредби
   6.4.1.1.   Емисиите на газовите замърсители се изчисляват с помощта на посоченото по-долу уравнение:

      (1)
   където:

               Mi

               =

               тегловна/маса емисия на замърсителя i в грамове на километър,

               Vmix

               =

               обем на разтворените отработени газове, изразен в литри за изпитание и сведен до нормалните условия (273,2 K и 101,33 kPa),

               Qi

               =

               обемна маса на замърсителя i в грамове на литър при нормална температура и налягане (273,2 K и 101,33 kPa),

               Ci

               =

               концентрация на замърсителя i в разтворените отработени газове, изразена в милионни части (ppm) и коригирана спрямо концентрацията на замърсителя i, налична в транспортиращия въздух. Ако Ci е изразено в тегловни %, факторът 10-6 се замества с 10-2,

               d

               =

               изминато разстояние по време на оперативния цикъл, изразено в километри.

         6.4.1.2.   Определяне на обема
   6.4.1.2.1.   Изчисляване на обема при система с променливо разреждане с измерване на постоянен дебит чрез устройство за създаване на вакуум. Записват се непрекъснато параметрите, позволяващи да се определи дебитния обем, и се изчислява общият обем по време на изпитване.
   6.4.1.2.2.   Изчисляване на обема при система с помпа за измерване на обем. Обемът на разтворените отработени газове, измерен в системите с помпа за измерване на обем, се изчислява по следната формула:

   където:

               V

               =

               обем на разтворените отработени газове, изразени в литри за изпитване (преди коригиране),

               V0

               =

               обем на преместения от помпата газ при условията на изпитване, изразен в литри на оборот,

               N

               =

               брой обороти на помпата по време на изпитване.

         6.4.1.2.3.   Изчисляване на обема на разтворените отработени газове, доведен до нормални условия. Обемът на разтворените отработени газове се свежда до нормални условия със следната формула:

      (2)
   в която

      (3)
   където:

               Pp

               =

               абсолютно налягане при входа на помпата за измерване на обем, изразено в кРа,

               Tp

               =

               средна температура на разтворените отработени газове, влизащи в помпата за измерване на обем по време на изпитване (К).

         6.4.1.3.   Изчисляване на коригираната концентрация на замърсители в улавящия филтър

      (4)
   където:

               Ci

               =

               концентрация на замърсителя i в разтворените отработени газове, изразена в ppm или в тегловни % и коригирана с концентрацията на i, налична в транспортиращия въздух,

               Ce

               =

               измерена концентрация на замърсителя i в разтворените отработени газове, изразена в ppm или в тегловни %,

               Cd

               =

               измерена концентрaция на замърсителя I в тpанспортиращия въздух, изразена в ppm или в тегловни %,

               DF

               =

               фактор на разтваряне.

         Факторът на разтваряне се изчислява, както следва:

      (5)
   където:

               CCO2

               =

               концентрация на CO2 в разтворените отработени газове, задържани в улавящия филтър, изразена в тегловни %,

               CHC

               =

               концентрация на HC в разтворените отработени газове, задържани в улавящия филтър, изразена в ppm въглероден еквивалент,

               CCO

               =

               концентрация на CO в разтворените отработени газове, задържани в улавящия филтър, изразена в ppm.

         6.4.1.4.   Пример
   6.4.1.4.1.   Данни
   6.4.1.4.1.1.   Условия на околната среда:
   налягане в мястото на провеждане на изпитване: 23 °C = 296,2 K,
   барометрично налягане: PB = 101,33 kPa.
   6.4.1.4.1.2.   Измерен и приведен до нормални условия обем:
   V = 51961 l
   6.4.1.4.1.3.   Стойности на измерените концентрации от анализаторите:

               Разтворени отработени газове

               Транспортиращ въздух

               HC (2)

               92 ppm

               3,0 ppm

               CO

               470 ppm

               0 ppm

               CO2

               1,6 тегловни %

               0,03 тегловни %

         6.4.1.4.2.   Изчисления
   6.4.1.4.2.1.   Фактор на разтваряне (DF) (виж формула 5)
   6.4.1.4.2.2.   Изчисляване на коригираната концентрация на замърсители в улавящия филтър:
   HC, тегловни емисии (виж формули 4 и 1)

      (4)

      (1)

   CO, тегловни емисии (виж формула 1)

      (1)

   CO2, тегловни емисии (виж формула 1)

      (4)

      (1)

   6.4.2.   Специални разпоредби за моторните превозни средства с компресионно запалване
   Измерване на HC при двигателите с компресионно запалване
   За да се определят тегловните емисии на HC при двигателите с компресионно запалване, се измерва средната концентрация на HC с помощта на следната формула:

   където

               =

               интеграл на записаната стойност от анализатора FID, загрят по време на изпитване t1 (t2 - t1),

               Ce

               =

               концентрация на HC в мострата от разтворените отработени газове, изчислена въз основа на вградения еталон на HC, изразена в ppm въглероден еквивалент.

         6.5.   Тълкуване на резултатите
   6.5.1.   Стойността на CO2, приета като стойност за типово одобрение на типа превозно средство, е стойността, обявена от производителя, когато стойността, измерена от техническата служба, не надвишава обявената стойност с повече от 4 %. Измерената стойност може да бъде по-ниска без никакво ограничение.
   6.5.2.   Ако измерената стойност на CO2 надвишава с повече от 4 % стойността на CO2, обявена от производителя, се извършва ново изпитание на същото превозно средство.
   Ако средната стойност от двете изпитания не надвишава с повече от 4 % стойността, обявена от производителя, стойността, обявена от производителя, се приема като стойност за типово одобрение на типа превозно средство.
   6.5.3.   Ако средната стойност продължава да надвишава с повече от 4 % обявената стойност, се извършва последно изпитание на същото превозно средство.
   Средната стойност от трите изпитания се приема като стойност за типово одобрение на типа превозно средство.
   7.   ИЗЧИСЛЕНИЕ НА РАЗХОДА НА ГОРИВО
   7.1.   Разходите на гориво се изчисляват въз основа на емисиите въглеводород, въглероден окис и въглероден двуокис, изчислени в съответствие с точка 6.
   7.2.   Разходите на гориво, изразени в литри на 100 км, се изчисляват с помощта на следните две формули:

               а)

               за превозните средства с бензинов двигател:

               б)

               за превозните средства с дизелов двигател:

         където:

               FC

               =

               разход на гориво в литри за 100 km

               HC

               =

               измерена емисия на въглеводороди в g/km

               CO

               =

               измерена емисия на въглероден окис в g/km

               CO2

               =

               измерена емисия на въглероден двуокис в g/km

               D

               =

               обемна маса на горивото, използвано по време на изпитване.

         8.   ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПОВИТЕ ОДОБРЕНИЯ
   8.1.   В случай на изменения я на типовите одобрения, издадени в съответствие с настоящата директива, се прилагат разпоредбите на член 5 от Директива 70/156/ЕИО.
   9.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЕМИСИИТЕ НА CO2

   По принцип измерванията, целящи да осигурят съответствие на производството по отношение на емисиите на CO2 на превозните средства, се проверяват въз основа на описанието, дадено във документа за типово одобрение, представен в приложение II към настоящата директива и в съответствие с разпоредбите на член 10 от Директива 70/156/ЕИО.
   Ако органът не е удовлетворен от процедурата по одита на производителя, се прилагат точки 2.4.2 и 2.4.3 от приложение X към Директива 70/156/ЕИО.
   Когато типовото одобрение на превозно средство е продължавано един или няколко пъти, изпитванията се извършват на превозното(ите) средство(а), описано(и) в информационното досие, приложено към първото заявление за типово одобрение.
   Съответствие на превозното средство въз основа на изпитване за CO2

   9.1.1.1.1.   Три превозни средства се вземат произволно от серията и се подлагат на изпитване, описано в точка 6 от настоящото приложение.
   9.1.1.1.2.   Ако органът е удовлетворен от стойността на фабричното типово отклонение, дадено от производителя съгласно приложение X към Директива 70/156/ЕИО, изпитванията се провеждат съгласно точка 9.2 от настоящото приложение.
   Ако органът не е удовлетворен от стойността на фабричното типово отклонение, дадено от производителя съгласно приложение X към Директива 70/156/ЕИО, изпитванията се провеждат съгласно точка 9.3 от настоящото приложение.
   9.1.1.1.3.   Производството на серия се приема за съответстващо или несъответстващо въз основа на изпитванията на трите мостри превозни средства, след като се постигне решение за приемане или за отхвърляне по отношение на CO2 в съответствие с критериите за изпитание, използвани в съответната таблица.
   Ако не се постигне решение за приемане и/или за отхвърляне по отношение на CO2, се извършва изпитание на допълнително превозно средство (виж фигура I/8).
   ФИГУРА I/8

   Чрез дерогиране от разпоредбите на точка 5.1.1 от настоящото приложение, изпитванията се извършват на превозни средства, които не са изминали никакво разстояние.
   9.1.1.2.1.   Въпреки това, по искане на производителя изпитванията могат да се проведат на превозни средства, които са разработени върху максимално разстояние от 15 000 km.
   В този случай разработването се извършва от производителя, който се задължава да не извършва никакво регулиране на тези превозни средства.
   9.1.1.2.2.   Когато производителят направи искане за извършване на разработване („х“ км, като х ≤ 15 000 км), се процедира, както следва:

               —

               емисиите на CO2 се измерват при 0 и при „х“ км на първото изпитвано превозно средство (което може да бъде типово одобреното превозно средство),

               —

               коефициентът на промяна (CE) на емисиите между 0 и „х“ км се изчислява, както следва:

               Стойността на коефициента може да бъде по-ниска от 1,

               —

               следните превозни средства не се подлагат на разработване, но техните емисии при 0 км се използват при изчисляване на коефициента на промяна CE.
               В този случай стойностите, които се вземат, са:

                           —

                           стойността при „х“ km за първото превозно средство,

                           —

                           стойностите при 0 km , умножени по коефициента на промяна за останалите превозни средства.

         9.1.1.2.3.   Като алтернатива на тази процедура производителят на превозното средство може да използва коефициент на промяна CE от 0,92 и да умножи по него всички стойности на CO2, измерени при 0 km .
   9.1.1.2.4.   Референтните горива, описани в приложение VIII към Директива 91/441/ЕИО, се използват за това изпитание.
   9.2.   Съответствие на производството при наличие на статистически данни от производителя
   9.2.1.   Следващите по-долу точки описват процедурата, която трябва да се следва, за проверка на изискванията за съответствие на производството, когато фабричното типово отклонение, обявено от производителя, е приемливо.
   9.2.2.   При минимална извадка в размер на 3, се прилага процедурата за определяне на представителна извадка с цел вероятността за допускане на партида да е 0,95 (риск на доставчика = 5 %), при дефектни 40 %, и с оглед вероятността за допускане на партида да е 0,1 (риск на клиента = 10 %), при дефектни65 %.
   9.2.3.   Прилага се следната процедура (виж фигура I/8).
   Нека L е натуралният логаритъм на стойността на CO2 на типово одобрения вид,

               xi

               =

               натуралният логаритъм на измерената стойност на i-номер превозно средство от извадката,

               s

               =

               оценка на фабричното типово отклонение (като се взема натуралният логаритъм на измерените стойности),

               n

               =

               размер на извадката.

         9.2.4.   Изчисляват се статистическите данни от изпитването за съответната извадка, представляващи сумата на типовите отклонения от допустимата граница и определени от:

   9.2.5.   Тогава:

               —

               ако статистическият резултат от теста е по-висок от прага на допускане, предвиден за размера на извадката, изложен в таблицата I / — /9.2.5, се взема решение за допускане,

               —

               ако статистическият резултат от теста е по-нисък от прага на отхвърляне, предвиден за размера на извадката, изложен в таблицата I/ — /9.2.5, се взема решение за отхвърляне,

               —

               в противен случай се извършва изпитание на допълнително превозно средство в съответствие с точка 6 от настоящото приложение и процедурата се прилага върху извадката, увеличена с една единица.

         ТАБЛИЦА I/ — /9.2.5

               Размер на извадката
               (общ брой на превозните средства, подложени на изпитания)

               Праг на допускане

               Праг на отхвърляне

               (а)

               (б)

               (в)

               3

               3,327

               –4,724

               4

               3,261

               –4,790

               5

               3,195

               –4,856

               6

               3,129

               –4,922

               7

               3,063

               –4,988

               8

               2,997

               –5,054

               9

               2,931

               –5,120

               10

               2,865

               –5,185

               11

               2,799

               –5,251

               12

               2,733

               –5,317

               13

               2,667

               –5,383

               14

               2,601

               –5,449

               15

               2,535

               –5,515

               16

               2,469

               –5,581

               17

               2,403

               –5,647

               18

               2,337

               –5,713

               19

               2,271

               –5,779

               20

               2,205

               –5,845

               21

               2,139

               –5,911

               22

               2,073

               –5,977

               23

               2,007

               –6,043

               24

               1,941

               –6,109

               25

               1,875

               –6,175

               26

               1,809

               –6,241

               27

               1,743

               –6,307

               28

               1,677

               –6,373

               29

               1,611

               –6,439

               30

               1,545

               –6,505

               31

               1,479

               –6,571

               32

               –2,112

               –2,112

         9.3.   Съответствие на производството, когато липсват статистически данни на производителя или когато те не са приемливи.
   9.3.1.   Следващите по-долу точки описват процедурата, която трябва да се следва при проверка на изискванията за съответствие на производството по отношение на CO2, когато документите на производителя, имащи за цел да обосноват фабричното типово отклонение, не са приемливи или липсват.
   9.3.2.   При минимална извадка в размер на 3, се прилага процедурата за определяне на представителна извадка с цел вероятността за за допускане на партида да е 0,95 (риск на доставчика = 5 %), при дефектни 40 %, и с цел вероятността за допускане на партида да е 0,1 (риск на клиента = 10 %) при дефектни 65 %.
   9.3.3.   За измерените стойности на CO2 се приема, че се разпределят според нормален логаритмичен закон и трябва първо да бъдат трансформирани, като се взема техният натурален логаритъм. С m0 и m се отбелязват размерите на извадките, съответно минимум и максимум (m0 = 3 и m = 32), а с n размера на текущата извадка.
   9.3.4.   Ако натуралните логаритми на стойностите, измерени в серията, са x1, x2,…, xj, и L е натуралният логаритъм на стойността на CO2 на типово одобрената стойност, тогава се определя:

   и

   9.3.5.   Таблица I/ — /9.3.5 дава стойностите на допускане (An) и на отхвърляне (Bn) в зависимост от размера на извадката. Статистическият резултат от теста представлява отношението/Vn и трябва да се използва, за да се определи дали серията се допуска или се отхвърля, както следва:

               за m0 ≤ n ≤ m:

                           —

                           да се допусне серията, ако/Vn ≤ An,

                           —

                           да се отхвърли серията, ако/Vn ≥ Bn,

                           —

                           да се извърши изпитание на допълнително превозно средство, ако/Vn < Bn.

         9.3.6.   Забележки:
   Следните рекурентни формули са полезни за изчисляване на последователните стойности на статистическия резултат от теста:

   ТАБЛИЦА I/ — /9.3.5

               Размер на извадката
               (общ брой на превозните средства, подложени на изпитания)
               n

               Праг на допускане
               An

               Праг на отхвърляне
               Bn

               (а)

               (б)

               (в)

               3

               –0,80381

               16,64743

               4

               –0,76339

               7,68627

               5

               –0,72982

               4,67136

               6

               –0,69962

               3,25573

               7

               –0,67129

               2,45431

               8

               –0,64406

               1,94369

               9

               –0,6175

               1,59105

               10

               –0,59135

               1,33295

               11

               –0,56542

               1,13566

               12

               –0,5396

               0,9797

               13

               –0,51379

               0,85307

               14

               –0,48791

               0,74801

               15

               –0,46191

               0,65928

               16

               –0,43573

               0,58321

               17

               –0,40933

               0,51718

               18

               –0,38266

               0,45922

               19

               –0,3557

               0,40788

               20

               –0,3284

               0,36203

               21

               –0,30072

               0,32078

               22

               –0,27263

               0,28343

               23

               –0,2441

               0,24943

               24

               –0,21509

               0,21831

               25

               –0,18557

               0,1897

               26

               –0,1555

               0,16328

               27

               –0,12483

               0,1388

               28

               –0,09354

               0,11603

               29

               –0,06159

               0,0948

               30

               –0,02892

               0,07493

               31

               –0,00449

               0,05629

               32

               –0,03876

               0,03876

         10.   СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
   10.1.   В бъдеще би могло да се предложат превозни средства, оборудвани със специални технологии, предназначени за икономия на гориво, и да се подложат на допълнителни изпитателни програми. Тези програми ще се определят впоследствие и производителят може да ги поиска с цел да докаже предимствата на използваната технология.
   11.   РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО
   Типовото одобрение може да обхване превозни средства от същия тип или от различен тип с оглед следните характеристики от Приложение II, когато емисиите на CO2, измерени от техническата служба, не надвишават с повече от 4 % стойността на типово одобрената стойност.
   11.1.1.   Маса.
   11.1.2.   Максимално допустима маса.
   11.1.3.   Тип на каросерията: „седан“ с 4 врати, „комби“, „седан“ с две врати.
   11.1.4.   Обща стойност на понижаващите предавателни числа.
   11.1.5.   Оборудване на двигателя и аксесоари.

      (1)  ОВ L 242, 30.8.1991 г., стр. 1.

      (2)  В ppm въглероден еквивалент.
   ПРИЛОЖЕНИЕ II
   ОБРАЗЕЦ
   [максимален формат: A4 (210 × 297 mm)]
   СЕРТИФИКАТ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО


title: Директива 2008/53/ЕО на Комисията от 30 април 2008 година за изменение на приложение IV към Директива 2006/88/ЕО на Съвета по отношение на пролетната виремия по шараните (SVC) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               1.5.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 117/27

      ДИРЕКТИВА 2008/53/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 30 април 2008 година
   за изменение на приложение IV към Директива 2006/88/ЕО на Съвета по отношение на пролетната виремия по шараните (SVC)
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 година относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (1), и по-специално член 61, параграф 2 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Директива 2006/88/ЕО се установяват някои правила, свързани със здравето на животните, приложими спрямо аквакултурите и продуктите от тях. Тези правила държат сметка за списъка на екзотичните и неекзотичните болести, съдържащ се в част II на приложение IV към посочената директива, и възприемчивите видове.

               (2)

               Пролетната виремия по шараните (SVC) е включена в списъка на неекзотичните болести в част II от приложение IV към Директива 2006/88/ЕО.

               (3)

               В рамките на обсъжданията в Съвета, довели до приемането на Директива 2006/88/ЕО, Комисията излезе с декларация, в която се потвърждава изразената от няколко държави-членки, в които се отглеждат шарани, загриженост във връзка с последиците от подчиняването на SVC на хармонизирани разпоредби на Общността. Поради това Комисията заяви, че възнамерява, след влизането в сила на Директива 2006/88/ЕО, но преди началната дата за прилагането ѝ, при поискване и въз основа на представените пред нея аргументи, да преразгледа въпроса дали SVC следва да продължи да бъде включена в списъка в част II от приложение IV към посочената директива. Комисията получи от няколко държави-членки молби за повторна оценка.

               (4)

               В част I от приложение IV към Директива 2006/88/ЕО са установени приложимите критерии при вписването на болести в списъка на екзотичните и неекзотичните болести. Съгласно критериите за вписване в списъка на неекзотичните болести, следва да се обърне внимание дали с въвеждането си в незасегната от болестта държава-членка въпросната болест има потенциал за значително икономическо въздействие заради причинените производствени загуби, а също и заради ежегодните разходи, свързани с тази болест и борбата с нея, надвишаващи 5 % от производствената стойност на възприемчивите видове аквакултури в региона.

               (5)

               Според информация, предоставена от основните държави-членки, в които се отглеждат шарани, SVC вече е ендемична болест. През последните 20—25 години обаче SVC не е причинила съществени загуби на индустрията.

               (6)

               Освен това е целесъобразно да се обсъди въпросът дали борбата със SVC може да се води на ниво държави-членки и дали тази борба е икономически изгодна. Поради хидрографското положение и структурата на шарановата аквакултура в основните държави-членки шаранопроизводителки, разходите, свързани с мерките по ликвидиране на тази болест, би могло да се окажат несъразмерни с икономическите загуби, причинени от тази болест. На основата на наскоро получена информация е видимо, че SVC не покрива всички критерии за включване в списъка на неекзотичните болести в част II от приложение IV към Директива 2006/88/ЕО.

               (7)

               На това основание е целесъобразно SVC да бъде заличена от списъка на неекзотичните болести в част II от приложение IV към Директива 2006/88/ЕО.

               (8)

               В член 43 от Директива 2006/88/ЕО се предвижда възможност държавите-членки да предприемат мерки за предотвратяване на навлизането на болестите, които не са изброени в част II от приложение IV към нея или за борба с тях, когато тези болести представляват значителен риск за ситуацията със здравето на аквакултури или диви водни животни в тези държави-членки. Тези мерки няма да излизат извън ограниченията, които са подходящи и необходими, за да се предотврати внасянето на подобни болести или за да се води борба с тях.

               (9)

               Съгласно член 63 от Директива 2006/88/ЕО, Решение 2004/453/ЕО на Комисията от 29 април 2004 година относно изпълнение на Директива 91/67/ЕИО на Съвета по отношение на мерките за борба с някои болести по аквакултурите (2) ще продължи да се прилага за целите на Директива 2006/88/ЕО в очакване на приемането на необходимите разпоредби в съответствие с член 43 от посочената директива, които следва да бъдат приети не по-късно от 3 години след влизането в сила на директивата.

               (10)

               Съгласно Решение 2004/453/ЕО на Комисията цялата територия или части от нея в Дания, Ирландия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство са одобрени като свободни от SVC или включени в програми за контрол и ликвидиране на болестта. Тези държави-членки съответно могат да изискат допълнителни гаранции по отношение въвеждането на техни територии на възприемчиви към SVC видове.

               (11)

               На държавите-членки, които могат да изискват допълнителни гаранции в съответствие с Решение 2004/453/ЕО, следва да се разреши да продължат прилагането на мерките в съответствие с член 43 от Директива 2006/88/ЕО, включително ограниченията за пускане на пазара и внос, с цел борба със SVC и запазване на статута им на зони, свободни от болестта.

               (12)

               Поради това приложение IV към Директива № 2006/88/ЕО следва да бъде съответно изменено.

               (13)

               В Директива 2006/88/ЕО се предвижда държавите-членки да приемат национални мерки, съобразени с изискванията на посочената директива, не по-късно от 1 май 2008 г. и да са започнали да прилагат националните разпоредби не по-късно от 1 август 2008 г. За да се даде достатъчно време на държавите-членки, националните мерки, които трябва да бъдат съобразени с Директива 2006/88/ЕО, изменена с настоящата директива, следва да бъдат приети не по-късно от 1 август 2008 г., като националните мерки следва да започнат да се прилагат, считано от 1 август 2008 г.

               (14)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение IV към Директива 2006/88/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 1 август 2008 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 август 2008 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваването се определят от държавите- членки.
   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след датата на нейното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 30 април 2008 година.

            За Комисията

         Androulla VASSILIOU

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 328, 24.11.2006 г., стр. 14.

      (2)  ОВ L 156, 30.4.2004 г., стр. 5. Решение, последно изменена с Решение 2006/272/ЕО (ОВ L 99, 7.4.2006 г., стр. 31).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Част II от приложение IV се заменя със следното:

         „ЧАСТ II
         Болести, изброени в списък

                     ЕКЗОТИЧНИ БОЛЕСТИ

                     БОЛЕСТ

                     ВЪЗПРИЕМЧИВ ВИД

                     РИБИ

                     Епизоотична хематопоиетична некроза

                     Дъгова пъстърва (Oncorhynchus mykiss) и костур (Perca fluviatilis)

                     Епизоотичен синдром (Epizootic ulcerative syndrome)

                     Видове: Catla, Channa, Labeo, Mastacembelus, Mugil, Puntius и Trichogaster

                     МЕКОТЕЛИ

                     Инфекция с Bonamia exitiosa

                     Австралийска кална стрида (Ostrea angasi) и чилийска плоска стрида (O. chilensis)

                     Инфекция с Perkinsus marinus

                     Тихоокеанска стрида (Crassostrea gigas) и източна стрида (C. virginica)

                     Инфекция с Microcytos mackini

                     Тихоокеанска стрида (Crassostrea gigas), източна стрида (C. virginica), Olympia плоска стрида (Ostrea conchaphila) и европейска плоска стрида (O. edulis)

                     РАКООБРАЗНИ

                     Синдром Taura

                     Бяла заливна скарида (Penaeus setiferus), тихоокеанска синя скарида (P. stylirostris) и тихоокеанска бяла скарида (P. vannamei)

                     Болестта Yellowhead

                     Кафява заливна скарида (Penaeus aztecus), розова заливна скарида (P. duorarum), голяма скарида Kuruma (P. japonicus), черна тигрова скарида (P. monodon), бяла заливна скарида (P. setiferus), тихоокеанска синя скарида (P. stylirostris) и тихоокеанска бяла скарида (P. vannamei)

                     НЕЕКЗОТИЧНИ БОЛЕСТИ

                     БОЛЕСТИ

                     ВЪЗПРИЕМЧИВ ВИД

                     РИБИ

                     Вирусна хеморагична септицемия (VHS)

                     Херинги (Clupea spp.), бяла риба (Coregonussp.), щука (Esox lucius), моруна (Gadusaeglefinus), тихоокеанска моруна (G. macrocephalus), атлантическа моруна (G. morhua), тихоокеански сьомги (Oncorhynchus spp.) дъгова пъстърва (O. mykiss), (Onos mustelus), кафява пъстърва (Salmo trutta), калкан (Scophthalmus maximus), хамсия (Sprattussprattus) и липан (Thymallus thymallus)

                     Инфекциозна хемопоиетична некроза (IHN)

                     „Куча“ сьомга (Oncorhynchus keta), вид сьомга (O. kisutch), сьомга Masou (O. masou), дъгова или steelhead пъстърва (O. mykiss), сьомга Sockeye (O. nerka), розова сьомга (O. rhodurus), chinook salmon (O. tshawytscha) и атлантическа сьомга (Salmo salar)

                     Болестта вирусна инфекция с Koi herpes (KHV)

                     Шаран Сommon carp и Koi carp (Cyprinus carpio)

                     Инфекциозна анемия по сьомгата (ISA)

                     Дъгова пъстърва (Oncorhynchus mykiss), атлантическа сьомга (Salmo salar) и кафява и морска пъстърва (S. trutta).

                     МЕКОТЕЛИ

                     Инфекция с Marteilia refringens

                     Австралийска кална стрида (Ostrea angasi), чилийска плоска стрида (O. chilensis), европейска плоска стрида (O. edulis), аржентинска стрида (O. puelchana), синя мида (Mytilus edulis) и средиземноморска мида (M. galloprovincialis)

                     Инфекция с Bonamia ostreae

                     Австралийска кална стрида (Ostrea angasi), чилийска плоска стрида (O. chilensis), Olympia плоска стрида (O. conchaphila), азиатска стрида (O. denselammellosa), европейска плоска стрида (O. edulis) и аржентинска стрида (O. puelchana)

                     РАКООБРАЗНИ

                     Ихтиофтириус

                     Всички ракообразни с десет крака (Decapoda)“


title: Директива на Комисията от 22 юни 1988 година за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 74/152/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателството на държавите-членки, свързани с максималната конструктивна скорост и товарни платформи за колесни селскостопански и горски трактори

text:
               13/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               248

         31988L0412

               L 200/31

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА

   от 22 юни 1988 година
   за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 74/152/ЕИО на Съвета относно сближаването на законодателството на държавите-членки, свързани с максималната конструктивна скорост и товарни платформи за колесни селскостопански и горски трактори
   (88/412/ЕИО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 за сближаването на законодателството на държавите-членки относно одобряване на типа колесни селскостопански и горски трактори (1), последно изменена с Директива 88/297/ЕИО (2), и по-специално член 11 от нея,
   като има предвид, че с оглед натрупания опит и давайки си сметка за съвременното развитие на техниката сега е възможно да се направят определени разпоредби от Директива на Съвета 74/152/ЕИО (3), изменена с Директива 82/890/ЕИО (4) по-точни и по-пълни,
   като има предвид, че мерките предвидени в тази директива са в унисон със становището на Комитета по привеждане в съответствие с техническия прогрес, на директивите, насочени към премахване на техническите бариери да се търгува в сектора на селскостопанските и горски трактори,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В приложението към Директива 74/152/ЕИО точка 1.3 се изменя със следното:

      1.3.   По време на изпитването тракторът да бъде снабден с нови пневматични гуми, имащи най-големият размер, предвиден от производителя.“

   Член 2
   1.   От 1 октомври 1988 г. държава-членка не може:

               —

               да отказва да предостави типово одобрение на ЕИО, да издаде документ съобразно член 10, параграф 1, последно тире на Директива 74/150/ЕИО или национално типово одобрение, или

               —

               да забрани пускането в употреба на трактори,

         ако максималната конструктивна скорост и товарните платформи на такъв вид трактори, се придържат към разпоредбите на тази директива.
   2.   От 1 октомври 1989 г. държавите-членки:

               —

               прекратяват да издават документ, посочен в член 10, параграф 1, последно тире от Директива 74/150/ЕИО за тип трактор, чиято максималната конструктивна скорост и товарна платформа не отговарят на разпоредбите от тази директива,

               —

               могат да откажат национално одобрение на типа трактор, чиято максимална конструктивна скорост и товарна платформа не отговарят на разпоредбите от тази директива.

         Член 3
   Държавите-членки въвеждат в действие разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива, преди 30 септември 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 22 юни 1988 година.

            За Комисията

            COCKFIELD

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр. 10.

      (2)  ОВ L 126, 20.5.1988 г., стр. 52.

      (3)  ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр. 33.

      (4)  ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 45.


title: Директива на Съвета от 6 февруари 1970 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно допустимото ниво на шума и изпускателната уредба на моторни превозни средства

text:
Важна правна забележка

|

31970L0157

Официален вестник n° L 042 , 23/02/1970 стр. 0016 - 0020 специално финландско издание: глава 15 том 1 стр. 0117  специално датско издание поредица I глава 1970(I) стр. 0095  специално шведско издание: глава 15 том 1 стр. 0117  специално английско издание: поредица I глава 1970(I) стр. 0111  - 0116 специално гръцко издание: глава 13 том 1 стр. 0061  специално испанско издание: глава 13 том 1 стр. 0189  специално португалско издание глава 13 том 1 стр. 0189  специално чешко издание глава 13 том 001 стр. 59  - 63 специално испанско издание глава 13 том 001 стр. 59  - 63 специално унгарско издание глава 13 том 001 стр. 59  - 63 специално литвийско издание глава 13 том 001 стр. 59  - 63 LV.ES глава 13 том 001 стр. 59  - 63 MT.ES глава 13 том 001 стр. 59  - 63 PL.ES глава 13 том 001 стр. 59  - 63 SK.ES глава 13 том 001 стр. 59  - 63 специално словенско издание глава 13 том 001 стр. 59  - 63

		19700206Директива на Съветаот 6 февруари 1970 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно допустимото ниво на шума и изпускателната уредба на моторни превозни средства(70/157/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че техническите изисквания, които моторните превозни средства трябва да удовлетворяват в съответствие с националните законодателства, се отнасят, inter alia, до допустимото ниво на шума и изпускателната уредба;като има предвид, че тези изисквания са различни в различните държави-членки; като има предвид че следователно е необходимо всички държави-членки да приемат еднакви изисквания или в допълнение, или чрез замяна на съществуващите при тях правила, за да може, в частност, процедурата за типово одобрение на ЕИО, която бе предмет на Директива на Съвета [3] от 6 февруари 1970 за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета, да бъде прилагана по отношение на всеки тип превозни средства,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1По смисъла на настоящата директива "превозно средство" означава всяко моторно превозно средство, предназначено за движение в пътната мрежа, с или без каросерия, имащо най-малко четири колела и проектирано за максимална скорост, по-голяма от 25 километра в час, с изключение на превозните средства, които се движат по релси, селскостопанските трактори и машини и строителните машини.Член 2Никоя държава-членка не може да отказва предоставянето на типово одобрение на ЕИО или прилаганото на национално равнище типово одобрение за превозно средство на основания, свързани с допустимото ниво на шума или изпускателната уредба, ако нивото на шума и изпускателната уредба на превозното средство удовлетворяват съдържащите се в приложението изисквания.Член 3Необходимите изменения, за привеждане в съответствие на приложението с техническия прогрес, с изключение на изискванията, съдържащи се в точки 1.1 и 1.4.1.4, се приемат в съответствие с процедурата по член 13 от Директивата на Съвета относно типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета.Член 41. Държавите-членки въвеждат в действие разпоредбите, съдържащи необходимите изисквания, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от осемнадесет месеца от нотификацията ѝ, и незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки следят Комисията да бъде уведомявана за текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 6 февруари 1970 година.За СъветаПредседателP. Harmel[1] ОВ С 160, 18.12.1969 г., стр. 7.[2] ОВ С 48, 16.4.1969 г., стр. 16.[3] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.--------------------------------------------------19700206ПРИЛОЖЕНИЕI. ДОПУСТИМИ НИВА НА ШУМАI.1. Пределно допустими стойностиНивото на шума на посочените в член 1 от настоящата директива превозни средства, измерено при предвидените в настоящото приложение условия, не може да превишава следните стойности:| Категория превозни средства | Стойност, изразена в дб (A) (децибели (А) |I.1.1. | Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с не повече от девет седящи места, включително мястото на водача. | 82 |I.1.2. | Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с повече от девет седящи места, включително мястото на водача, и с допустимо максимално тегло, не по-голямо от 3,5 метрични тона. | 84 |I.1.3. | Превозни средства, предназначени за превоз на товари с допустимо максимално тегло, не по-голямо от 3,5 метрични тона. | 84 |I.1.4. | Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с повече от девет седящи места, включително мястото на водача, и с допустимо максимално тегло, по-голямо от 3,5 метрични тона. | 89 |I.1.5. | Превозни средства, предназначени за превоз на товари с допустимо максимално тегло, по-голямо от 3,5 метрични тона. | 89 |I.1.6. | Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с повече от девет седящи места, включително мястото на водача, и с мощност на двигателя, равна на или по-голяма от 200 к.с. DIN. | 91 |I.1.7. | Превозни средства, предназначени за превоз на товари или продукти, с мощност на двигателя, равна на или по-голяма от 200 к.с. DIN и допустимо максимално тегло, по-голямо от 12 метрични тона. | 91 |I.2. Измервателни уредиЕмитираният от превозните средства шум се измерва с помощта на шумомер от описания в публикация 179 на Международната комисия по електротехника, I издание (1965), тип.I.3. Условия при провеждане на измерваниятаИзмерванията се извършват върху ненатоварени превозни средства в задоволително тих и открит участък (нивата на фоновия шум и шума от вятъра трябва да бъдат най-малко с 10 дб (А) по-ниски от нивото на измервания шум).Изпитвателният участък може да представлява например открито свободно пространство с радиус 50 метра, чийто среден участък, с радиус не по-малък от 20 метра, е практически хоризонтален, с покритие от бетон, асфалт или сходен материал, и лишен от сняг, високи треви, рохкава пръст или прах.Повърхността на изпитвателната писта не трябва да предразполага към възникване на прекомерен шум от търкалянето на гумите. Това условие се отнася само до измерванията на шума на движещи се превозни средства.Измерванията се извършват при ясно време и слаб вятър. В близост до превозното средство или микрофона не трябва да има каквито и да било лица, с изключение на снемащия показанията на уреда, тъй като присъствието на наблюдатели в съседство с превозното средство или микрофона може да повлияе съществено на показанията на уреда. При извършването на измерванията не се вземат под внимание всички резки отклонения на стрелката, които са очевидно несвързани с характеристиките на общото шумово ниво.I.4. Метод за измерванеI.4.1. Измерване на шума на превозни средства в движение (за типово одобрение)Извършват се най-малко две измервания от всяка страна на превозното средство. За целите на настройката на прибора може да се извършват пробни измервания, които не трябва да бъдат вземани под внимание.Микрофонът се разполага на височина 1—2 метра над нивото на изпитвателния участък на разстояние 7,5 метра от траекторията на оста на движение на превозното средство CC, измерено по перпендикуляра PP′ спрямо тази линия (Фигура 1).Върху изпитвателната писта се прекарват две линии, АА′ и ВВ′, успоредни на линията РР′ и отстоящи на 10 метра пред и 10 метра зад тази линия. Превозното средство се приближава към линията АА′ с постоянна скорост, както това е посочено по-долу. В този момент дроселовата клапа се отваря докрай по възможно най-бързия начин и остава в напълно отворено положение, докато задната част на превозното средство [1] пресече линията ВВ′; накрая дроселовата клапа се затваря отново по възможно най-бързия начин.За резултат от измерването се приема максималното регистрирано ниво на шума.I.4.1.1. Превозни средства без предавателна кутияПревозното средство се движи към линията АА′ с постоянна скорост, равна на най-ниската от следните три скорости:- скорост, съответстваща на три четвърти от оборотите на двигателя, при които двигателят развива максималната си мощност;- скорост, съответстваща на три четвърти от ограничаваните от регулатора максимални обороти на двигателя;- 50 километра в час.I.4.1.2. Превозни средства с предавателна кутия с ръчно управлениеI.4.1.2.1. Превозните средства, които имат предавателна кутия с две, три или четири предавки, се изпитват на втора предавка;I.4.1.2.2. Превозните средства, които имат предавателна кутия с повече от четири предавки, се изпитват на трета предавка;I.4.1.2.3. Ако трансмисията има преходна предавателна кутия или заден мост с двустепенно предаване, предавателната кутия се включва за предавателното отношение, осигуряващо най-висока скорост на движение на превозното средство.Превозното средство се движи към линията АА′ с постоянна скорост, равна на най-ниската от следните три скорости:- скорост, съответстваща на три четвърти от оборотите на двигателя, при които двигателят развива максималната си мощност;- скорост, съответстваща на три четвърти от ограничаваните от регулатора максимални обороти на двигателя;- 50 километра в час.I.4.1.3. Превозни средства с автоматична предавателна кутияПревозното средство се движи към линията АА′ с постоянна скорост, равна на по-ниската от следните две скорости:- 50 километра в час;- три четвърти от максималната скорост.При възможност за избор се работи при онова положение на избирателния механизъм, което съответства на "нормалните" условия за градско движение.I.4.1.4. Тълкуване на резултатитеI.4.1.4.1. За отчитане на грешките на измерителните уреди получените в хода на измерванията стойности трябва да се намалят с 1 дб (A).I.4.1.4.2. Измерванията се считат за действителни, ако разликата в резултатите от две последователни измервания от една и съща страна на превозното средство не е по-голяма от 2 дб (A).I.4.1.4.3. За окончателен резултат от измерванията се приема най-високото измерено ниво на шума. Ако този резултат е по-голям с 1 дб (A) от максимално допустимото ниво на шума за категорията на изпитваното превозно средство, се извършват две допълнителни измервания. Три от четирите, получени по такъв начин резултата, трябва да попадат в предписаните граници.+++++ TIFF +++++I.4.2. Измерване на шума на превозните средства при работа на мястоI.4.2.1. Положение на шумомераИзмерванията се извършват в точка Х (показана на фигура 2) на разстояние 7 метра от най-близката повърхност на транспортното средство.Микрофонът се разполага на височина 1—2 метра над нивото на пистата.I.4.2.2. Брой на измерваниятаИзвършват се най-малко две измервания.I.4.2.3. Условия при извършване на изпитванията на превозните средстваПревозно средство без регулатор на скоростта се изпитва при три четвърти от оборотите на двигателя, при които по данни на производителя на превозното средство двигателят развива максималната си мощност. Оборотите на двигателя се измерват с независим уред, например въртящ барабан и тахометър. Ако двигателят има регулатор, който не позволява на оборотите да превишават стойността, при която двигателят развива максималната си мощност, превозното средство се изпитва при максималните допустими от регулатора обороти.Преди извършване на измерването двигателят се довежда до нормалната си работна температура.I.4.2.4. Тълкуване на резултатитеВ протокола се вписват всички регистрирани стойности за нивото на шума.Освен това, когато е възможно, се извършва описание на метода за изчисляване на мощността на двигателя. Посочва се и степента на натовареност на превозното средство.Измерванията се считат за действителни, ако разликата в резултатите от две последователни измервания от една и съща страна на превозното средство не е по-голяма от 2 дб (A).За окончателен резултат от измерванията се приема най-високото измерено ниво на шума.+++++ TIFF +++++II. ИЗПУСКАТЕЛНА УРЕДБА (ШУМОЗАГЛУШИТЕЛ)II.1. Ако превозното средство е снабдено с приспособление за ограничаване на шума от изпускането на отработилите газове (шумозаглушител), се прилагат изискванията от точка II. Ако входът на двигателя е снабден с въздушен филтър, необходим за осигуряване на съответствие с допустимото ниво на шума, филтърът се счита за част от шумозаглушителя, като по отношение на този филтър се прилагат също изискванията от точка II.II.2. Към удостоверението за типово одобрение на превозното средство се прилага чертеж на изпускателната уредба.II.3. Шумозаглушителят трябва да притежава задоволително четливо и незаличимо обозначение, идентифициращо неговия модел и тип.II.4. Употребата на влакнести поглъщащи материали при изработката на шумозаглушителите е разрешена, само ако са изпълнени следните условия:II.4.1. Влакнестият поглъщащ материал не може да бъде поместван в онези части на шумозаглушителя, през които преминават газовете.II.4.2. Чрез подходящи приспособления трябва да бъде гарантирано запазването на целостта на влакнестия поглъщащ материал за цялото времетраене на експлоатация на шумозаглушителя.II.4.3. Влакнестият поглъщащ материал трябва да бъде устойчив на температури, най-малко с 20 % по-високи от работната температура, възникваща в участъка от шумозаглушителя, предназначен за поместване на влакнести поглъщащи материали.[1] Ако превозното средство притежава ремарке или полуремарке, те не трябва да се вземат под внимание за определянето на момента на пресичане на линията ВВ′.--------------------------------------------------


title: Директива 93/34/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно регламентираните обозначения на двуколесните или триколесните моторни превозни средства

text:
Важна правна забележка

|

31993L0034

Официален вестник n° L 188 , 29/07/1993 стр. 0038 - 0043 специално финландско издание: глава 7 том 4 стр. 0244  специално шведско издание: глава 7 том 4 стр. 0244  специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 86  - 91 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 86  - 91 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 86  - 91 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 86  - 91 LV.ES глава 07 том 002 стр. 86  - 91 MT.ES глава 07 том 002 стр. 86  - 91 PL.ES глава 07 том 002 стр. 86  - 91 SK.ES глава 07 том 002 стр. 86  - 91 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 86  - 91

		19930614Директива 93/34/ЕИО на Съветаот 14 юни 1993 годинаотносно регламентираните обозначения на двуколесните или триколесните моторни превозни средстваСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,като взе предвид Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобрение на двуколесните или триколесните превозни средства [1],като взе предвид предложението на Комисията [2],в сътрудничество с Европейския парламент [3],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [4],като има предвид, че вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки, лица, услуги и капитали; като има предвид, че би следвало да се вземат необходимите за целта мерки;като има предвид, че във всяка държава-членка двуколесните или триколесните моторни превозни средства, по отношение на регламентираните обозначения, трябва да удовлетворяват някои технически характеристики, установени със задължителни изисквания, които се различават в отделните държави-членки; като има предвид, че с тези различия те пречат на търговията в рамките на Общността;като има предвид, че тези препятствия пред функционирането на вътрешния пазар могат да бъдат премахнати, ако държавите-членки приемат едни и същи изисквания на мястото на техните национални законодателства;като има предвид, че установяването на хармонизирани изисквания към регламентираната информация за двуколесните или триколесните моторни превозни средства е необходимо, за да позволи въвеждането за споменатите превозни средства на предвидените в Директива 92/61/ЕИО процедури за типово одобрение и типово одобрение на компонент;като има предвид, че с оглед на мащаба и въздействието на предлаганото действие във въпросния сектор, предвидените в настоящата директива общностни мерки са необходими, дори неотложни за постигането на поставените цели, в частност, общностното типово одобрение на превозното средство; като има предвид, че отделните държавите-членки сами не могат задоволително да постигнат тази цел;като има предвид, че по отношение на регламентираните обозначения за двуколесните или триколесните превозни средства, настоящата директива не пречи на някои държави-членки да поддържат, на недискриминационна основа, специални задължителни разпоредби за целите на прилагането на правилата за движение, доколкото тези специални разпоредби засягат употребата на тези превозни средства и не водят до изменения в тяхната конструкция, които могат да бъдат пречка за общностното типово одобрение на този тип превозни средства,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива се прилага за регламентираните обозначения за всички типове превозни средства, определени в Директива 92/61/ЕИО, член 1.Член 2Процедурата за издаване на типово одобрение на компонент относно регламентираните обозначения за тип двуколесно или триколесно моторно превозно средство, както и условията относно свободното движение на тези превозни средства, са установени в Директива 92/61/ЕИО, глави II и III.Член 3Необходимите изменения за привеждане на изискванията на приложенията в съответствие с техническия прогрес се извършват в съответствие с процедурата, предвидена в Директива 70/156/ЕИО, член 13 [5].Член 41. Държавите-членки приемат и публикуват преди 14 декември 1994 г необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Считано от датата, предвидена в първа алинея, държавите-членки, по причини, свързани с регламентираната информация, не могат да отказват първоначалното пускане в експлоатация на превозните средства, които са в съответствие с настоящата директива.Те прилагат разпоредбите, посочени в първа алинея, от 14 юни 1995 г.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 14 юни 1993 година.За СъветаПредседателJ. Trøjborg[1] ОВ L 225, 10.8.1992 г., стр. 72.[2] ОВ С 293, 9.11.1992 г., стр. 43.[3] ОВ С 337, 21.12.1992 г., стр. 103, иОВ С 176, 28.6.1993 г.[4] ОВ С 73, 15.3.1993 г., стр. 22.[5] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 92/53/ЕИО (ОВ L 225, 10.8.1992 г., стр. 1).--------------------------------------------------19930614ПРИЛОЖЕНИЕИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО РЕГЛАМЕНТИРАНИТЕ ОБОЗНАЧЕНИЯ ЗА ДВУКОЛЕСНИТЕ ИЛИ ТРИКОЛЕСНИТЕ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ1.1. Всяко превозно средство трябва да получи табелка и обозначения, както е описано по-долу. Тази табелка и тези обозначения трябва да са поставени от производителя или от неговия представител.2. ТАБЕЛКА НА ПРОИЗВОДИТЕЛЯ2.1. Табелката на производителя, образец на която е показан в допълнение 1, трябва да е закрепена здраво на леснодостъпно място върху част, която обикновено не може да бъде заменяна по време на експлоатация; тя трябва да е лесночетлива и по незаличим начин да съдържа следните обозначения, подредени в следния ред:2.1.1. име на производителя;2.1.2. маркировка за типово одобрение, както е описана в член 8 от Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобрение на двуколесните или триколесните моторни превозни средства;2.1.3. идентификационен номер на превозното средство (VIN);2.1.4. равнище на шума при работа на място: … dB(A) при … об/мин.2.2. Маркировката за типово одобрение, изисквана в точка 2.1.2., равнището на шума при работа на място, както и честотата на въртене на двигателя в обороти за минута, изисквани в точка 2.1.4., не са включени в типовото одобрение на компонент относно регламентираните обозначения. Въпреки това, тези елементи ще трябва да се поставят върху всяко превозно средство, произведено в съответствие с одобрения тип.2.3. Производителят може да постави допълнителна информация под или встрани от предписаната информация, навън от ясно обозначения правоъгълник, включващ само информацията, изисквана в точки от 2.1.1. до 2.1.4. (виж допълнение 1).3. ИДЕНТИФИКАЦИОНЕН НОМЕР НА ПРЕВОЗНОТО СРЕДСТВОИдентификационният номер на превозното средство се състои от една подредена комбинация от знаци, присвоена на всяко превозно средство от неговия производител. Той има за цел да позволи, без да е необходима друга информация, еднозначното идентифициране на всяко превозно средство от този производител в продължение на период от 30 години. Идентификационният номер трябва да отговаря на следните изисквания:3.1. Идентификационният номер на превозното средство трябва да е обозначен върху табелката на производителя. Той също трябва да е нанесен чрез изчукване или щемпеловане, така че да не може да се изтрие или промени, върху шасито или рамата, на леснодостъпно място, разположено от дясната страна на превозното средство.3.1.1. Идентификационният номер на превозното средство трябва да се състои от следните три части:3.1.1.1. първата част представлява код, присвоен на производителя на превозното средство, за да може да се идентифицира този производител. Този код се състои от три знака (букви или цифри), присвоени от компетентните органи на държавата, в която е регистриран производителят, съвместно с международната агенция, упълномощена от Международната организация по стандартизация (ISO). Първият знак означава географската област, вторият знак означава държава в тази географска област, третият знак означава определен производител. Когато производителят произвежда по-малко от 500 превозни средства годишно, третият знак винаги е цифрата 9. За идентифицирането на този производител, горепосочените органи присвояват също третия, четвъртия и шестия знаци от третата част;3.1.1.2. втората част се състои от шест знака (букви или цифри),които имат за цел да посочат основните характеристики на превозното средство (тип, вариант и версия), като всяка характеристика се представя от два знака. Ако производителят не използва един или няколко от тези знаци, неизползваните пространства трябва да се запълнят с избрани от производителя букви или цифри;3.1.1.3. третата част се състои от осем знака, последните четири от които са задължително цифри и позволяват съвместно с другите две части да се идентифицира еднозначно определено превозно средство. Във всяка свободна позиция трябва да е поставена цифрата 0, за да се получи изискваният общ брой на знаците.3.1.2. Идентификационният номер на превозното средство трябва, доколкото е възможно, да е нанесен на един ред. По изключение, поради технически причини, той също може да е на два реда. В този случай обаче, не е разрешено разделянето да се извършва вътре в някоя от частите му.Началото и краят на всеки ред трябва да са ограничени със символ, който не е нито арабска цифра, нито главна латинска буква и който не може да бъде сбъркан с тези знаци. Допуска се това изискване да не се изпълнява, когато номерът е нанесен на един ред върху табелката на производителя. Също е разрешено въвеждането на такъв символ в рамките на един ред между трите части (точка 3.1.1.).Между знаците не трябва да има разстояние.4. ЗНАЦИ4.1. За всички надписи, предвидени в точки 2 и 3, трябва да се използват латински букви и арабски цифри. Латинските букви обаче, използвани за обозначенията, предвидени в точки 2.1.1., 2.1.3. и 3., трябва да са главни букви.4.2. За обозначаване на идентификационния номер на превозното средство:4.2.1. не се допуска използването на буквите I, O и Q, както и на тирета, звездички и други специални знаци;4.2.2. буквите и цифрите трябва да са със следните минимални височини:4.2.2.1. 4 мм за знаците, нанасяни непосредствено върху шасито, рамката или друга аналогична структура на превозното средство;4.2.2.2. 3 мм за знаците, нанасяни върху табелката на производителя.--------------------------------------------------19930614Допълнение 1Пример за табелка на производителяДолупосоченият пример по никакъв начин не влияе на информацията, която реално фигурира върху табелката на производителя, нито размерите на самата табелка, на цифрите и на буквите. Той е приведен само като пример.Допълнителната информация, посочена в точка 2.3., може да постави под или встрани от следния правоъгълник с необходимата информация.STELLA FABBRICA MOTOCICLIe3 53643 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 080 dB(A) — 3750 t/mЛегендаB горепосочената примерна табелка, съответното превозно средство е произведено от "Stella Fabbrica Motocicli" с типово одобрение в Италия (е3) под номер 5364.Идентификационният номер (3GSKLM3AC8B120000) има следното значение:- първа част (3GS):3 : географска област (Европа),G : държава в тази географска област (Германия),S : производител (Stella Fabbrica Motocicli),- втора част (KLM3AC):KL : тип превозно средство,M3 : вариант (каросерия на превозното средство),АС : версия (двигател на превозното средство),- трета част (8B120000):8B12 : идентификация на превозното средство съвместно с двете други части на идентификационния номер,0000 : неизползвани позиции, запълнени с цифрата 0, за да се получи изискваният общ брой на знаците.Равнището на шума при работа на място е 80 dB(A) при 3750 об/мин.--------------------------------------------------19930614Допълнение 2Информационен документ относно регламентираните обозначения за тип двуколесно или триколесно моторно превозно средство(прилага се към заявлението за типово одобрение, когато то е представено отделно от заявлението за типово одобрение на превозното средство)Пореден номер на заявлението (присвоява се от заявителя) …Заявлението за типово одобрение относно регламентираните обозначения за тип двуколесно или триколесно моторно превозно средство трябва да съдържа данните, фигуриращи в следните точки на приложение II на Директива 92/61/ЕИО, част А:- 0.1- 0.2- от 0.4 до 0.6- от 9.3.1 до 9.3.3.--------------------------------------------------19930614Допълнение 3Наименование на административния органСертификат за типово одобрение относно регламентираните обозначения за тип двуколесно или триколесно моторно превозно средствоОБРАЗЕЦПротокол № … на техническа служба … от …№ на типовото одобрение: … № на разширението: …1. Производствена или търговска марка на превозното средство: …2. Тип превозно средство: …3. Име и адрес на производителя: ……4. Име и адрес на представителя на производителя (ако е необходимо) ……5. Дата на представяне на превозното средство за изпитване: …6. Типовото одобрение е предоставено/отказано [1]7. Място: …8. Дата: …9. Подпис: …[1] Ненужното се зачерква.--------------------------------------------------