                  27.12.2017

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 345/96

            ДИРЕКТИВА (ЕС) 2017/2399 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
      от 12 декември 2017 година
      за изменение на Директива 2014/59/ЕС във връзка с реда на вземанията по необезпечени дългови инструменти при несъстоятелност
      ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
      като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
      като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
      след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
      като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
      като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
      в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
      като имат предвид, че:

                  (1)

                  На 9 ноември 2015 г. Съветът за финансова стабилност (СФС) публикува „Договорености относно общия капацитет за поемане на загуби (ОКПЗ)“ („стандарт за ОКПЗ“), одобрени от Г-20 през ноември 2015 г. Предназначението на стандарта за ОКПЗ е да се гарантира, че глобалните системно значими банки (Г-СЗБ), наричани „глобални системно значими институции“ (Г-СЗИ) в рамката на Съюза, разполагат с необходимия капацитет за поемане на загуби и рекапитализация, който да способства да се гарантира, че по време на преструктуриране и непосредствено след него може да продължи изпълнението на критичните функции без да се излагат на риск средствата на данъкоплатците (публични средства) или финансовата стабилност. В съобщението си от 24 ноември 2015 г., озаглавено „Към завършването на банковия съюз“, Комисията пое ангажимент до края на 2016 г. да изготви законодателно предложение, така че стандартът за ОКПЗ да може да бъде въведен в правото на Съюза в рамките на договорения на международно равнище краен срок през 2019 г.

                  (2)

                  Въвеждането на стандарта за ОКПЗ в правото на Съюза трябва да бъде съобразено със съществуващото специфично за всяка институция минимално изискване за собствен капитал и приемливи задължения (МИПЗ), приложимо за всички институции от Съюза, както е определено в Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4). Тъй като целта на ОКПЗ и МИПЗ е една и съща, а именно да се гарантира достатъчен капацитет на институциите от Съюза за поемане на загуби и рекапитализация, двете изисквания следва да бъдат взаимно допълващи се елементи на една обща рамка. По-конкретно, Комисията предложи хармонизираното минимално равнище на стандарта ОКПЗ за Г-СЗИ („минималното изискване за ОКПЗ“) и критериите за приемливост на задълженията, които се използват за спазване на този стандарт, да се въведат в правото на Съюза чрез изменения на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), докато специфичната за всяка Г-СЗИ надбавка и специфичното изискване за всяка институция, които не е Г-СЗИ, както и съответните критерии за приемливост да бъдат уредени чрез целенасочени изменения на Директива 2014/59/ЕС и Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6).
                  Настоящата директива относно реда на вземанията по необезпечени дългови инструменти при несъстоятелност допълва посочените по-горе законодателни актове в редакцията, която съответства на предложението за изменение, и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7).

                  (3)

                  С оглед на тези предложения и с цел да се осигури правна сигурност за пазарите и субектите, подлежащи на МИПЗ и ОКПЗ, е важно своевременно да се осигури яснота относно критериите за приемливост на задълженията, които се използват за спазване на МИПЗ и на правото на Съюза, с което се въвежда ОКПЗ, както и да се въведат подходящи разпоредби за унаследяване във връзка с приемливостта на задълженията, емитирани преди преразгледаните критерии за приемливост да влязат в сила.

                  (4)

                  Държавите членки следва да гарантират, че институциите разполагат с достатъчен капацитет за поемане на загуби и рекапитализация, за да се гарантира безпрепятствено и бързо поемане на загуби и рекапитализация при минимално въздействие върху финансовата стабилност, като целта е избягване на последици за данъкоплатците. Това следва да се постигне чрез постоянно спазване от страна на институциите на минимално изискване за ОКПЗ, което трябва да бъде въведено в правото на Съюза чрез изменение на Регламент (ЕС) № 575/2013, и на изискване за собствен капитал и приемливи задължения, както е предвидено в Директива 2014/59/ЕС.

                  (5)

                  Стандартът за ОКПЗ изисква Г-СЗИ да изпълняват минималното изискване за ОКПЗ, с някои изключения, посредством подчинени задължения, които при несъстоятелност са с по-нисък ред от задълженията, изключени от ОКПЗ („изискване за подчиненост“). Съгласно стандарта за ОКПЗ подчинеността трябва да бъде постигната посредством правното действие на договор („договорна подчиненост“), законите на дадена юрисдикция („законова подчиненост“) или определена корпоративна структура („структурна подчиненост“). Където Директива 2014/59/ЕС го изисква, институциите, попадащи в обхвата на посочената директива, следва да изпълнят специфичното за тях изискване посредством подчинени задължения, така че да се сведе до минимум рискът от правно оспорване от страна на кредиторите на основание, че техните загуби при преструктуриране са по-големи от загубите, които биха понесли при обичайно производство по несъстоятелност (принцип за справедливо третиране на кредиторите).

                  (6)

                  Редица държави членки са изменили или понастоящем изменят правилата за реда на вземанията при несъстоятелност по необезпечен първостепенен дълг съгласно тяхното национално право в областта на несъстоятелността, с цел да дадат възможност на своите институции да изпълнят изискването за подчиненост по-ефективно, като по този начин се улеснява преструктурирането.

                  (7)

                  Между приетите досега национални правила има значителни различия. Липсата на хармонизирани правила на Съюза създава несигурност както за емитиращите институции, така и за инвеститорите, и има вероятност да затрудни прилагането на инструмента за споделяне на загуби за трансграничните институции. Липсата на хармонизирани правила на Съюза има вероятност да доведе и до нарушаване на условията на конкуренция на вътрешния пазар, тъй като разходите на институциите за изпълнение на изискването за подчиненост и разходите, понасяни от инвеститорите при закупуване на дългови инструменти, емитирани от институциите, може да се различават значително в рамките на Съюза.

                  (8)

                  В своята резолюция от 10 март 2016 г. относно банковия съюз (8) Европейският парламент прикани Комисията да представи предложения с цел допълнително намаляване на правните рискове от претенции съгласно принципа за справедливо третиране на кредиторите, а в заключенията си от 17 юни 2016 г. Съветът призова Комисията да представи предложение за общ подход към реда на вземания на кредиторите на банките с оглед да се повиши правната сигурност в случай на преструктуриране.

                  (9)

                  Следователно е необходимо да се отстранят съществените пречки пред функционирането на вътрешния пазар и да се избегнат нарушенията на конкуренцията, предизвикани от липсата на хармонизирани правила на Съюза относно реда на вземанията на кредиторите на банките, и да се предотврати възникването на такива пречки и нарушения в бъдеще. Ето защо подходящото правно основание за настоящата директива е член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

                  (10)

                  За да се сведат до минимум разходите за спазване на изискването за подчиненост, както и евентуалните отрицателни последици за разходите за финансиране, настоящата директива следва да даде възможност на държавите членки да запазят, когато е приложимо, съществуващия клас обикновен необезпечен първостепенен дълг, който е свързан с по-малко разходи при емитиране от институциите в сравнение с всички други подчинени задължения. С цел да се повиши възможността за преструктуриране на институциите, с настоящата директива следва все пак да се изиска от държавите членки да създадат нов клас непривилегирован първостепенен дълг, чийто ред при несъстоятелност следва да е по-висок от реда на инструментите на собствения капитал и подчинените задължения, които не се включват в инструментите на собствения капитал, но да е с по-нисък ред от реда на другите първостепенни задължения. Институциите следва да запазят свободата си да емитират дълг както в първостепенния клас, така и в клас непривилегирован първостепенен дълг. От тези два класа и без да се засягат другите възможности и изключения, предвидени в стандарта за ОКПЗ, за спазване на изискването за подчиненост, само класът непривилегирован първостепенен дълг следва да бъде приемлив за целите на изискването за подчиненост. Това има за цел да даде възможност на институциите да използват за своето финансиране, или по каквито и да било други оперативни съображения, свързания с по-малко разходи обикновен първостепенен дълг, и да емитират дълг от новия непривилегирован първостепенен клас, за да получат финансиране при спазване на изискването за подчиненост. Държавите членки следва да имат право да създадат няколко класа за другите обикновени необезпечени задължения, при условие че направят необходимото, без да се засягат другите възможности и изключения, предвидени в стандарта за ОКПЗ, за да гарантират, че само непривилегирован клас първостепенни дългови инструменти е приемлив за целите на изискването за подчиненост.

                  (11)

                  За да се гарантира, че новият непривилегирован клас първостепенни дългови инструменти отговаря на критериите за приемливост, описани в стандарта за ОКПЗ и предвидени в Директива 2014/59/ЕС, като по този начин се повишава правната сигурност, държавите членки следва да гарантират, че първоначалният договорен падеж на тези дългови инструменти е най-малко една година, че те не съдържат вградени деривати и че самите те не са деривати, както и че в съответната договорна документация във връзка с емитирането им и, когато е приложимо, в проспекта изрично е посочен техният по-нисък ред при обичайно производство по несъстоятелност. Дълговите инструменти с променлива лихва, определена въз основа на широко използван референтен лихвен процент, например Euribor или Libor, и дълговите инструменти, които не са деноминирани в местната валута на емитента, при положение, че главницата, изплащанията и лихвите са деноминирани в същата валута, не следва да се считат за дългови инструменти, съдържащи вградени деривати, единствено поради тези свои характеристики. Настоящата директива не следва да засяга никое изискване на националното право за регистриране на дългови инструменти в дружествения регистър на за задълженията на емитента, за да отговарят задълженията на условията за непривилегирован клас първостепенни дългови инструменти, предвидени в настоящата директива.

                  (12)

                  За да се повиши правната сигурност за инвеститорите, държавите членки следва да гарантират, че обикновените необезпечени дългови инструменти и другите обикновени необезпечени задължения, които не са дългови инструменти, имат по-висок ред съгласно техните национални закони в областта на несъстоятелността, отколкото новия непривилегирован клас първостепенни дългови инструменти. Държавите членки следва също така да гарантират, че новият непривилегирован клас първостепенни дългови инструменти има по-висок ред в сравнение с реда на инструментите на собствения капитал и реда на подчинените задължения, които не се включват в собствения капитал.

                  (13)

                  Доколкото целите на настоящата директива, а именно установяването на хармонизирани правила за реда на вземанията по необезпечени дългови инструменти при несъстоятелност за целите на рамката на Съюза за възстановяване и преструктуриране, и по-специално повишаването на ефективността на режима за споделяне на загуби, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели. По-специално, настоящата директива не следва да засяга другите възможности и изключения, предвидени в стандарта за ОКПЗ, за спазване на изискването за подчиненост.

                  (14)

                  Целесъобразно е измененията на Директива 2014/59/ЕС, предвидени в настоящата директива, да бъдат прилагани за необезпечени вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани на или след датата на прилагане на настоящата директива. Въпреки това, за целите на правната сигурност и за намаляване на разходите през преходния период, доколкото е възможно, е необходимо да се въведат подходящи защитни механизми по отношение на реда при несъстоятелност на вземанията, произтичащи от дългови инструменти, емитирани преди тази дата. Следователно държавите членки следва да гарантират, че при несъстоятелност редът на вземанията по всички текущи необезпечени вземания, произтичащи от дългови инструменти, които институциите са емитирали преди тази дата, се урежда от законите на държавите членки, приети към 31 декември 2016 г. Доколкото в някои национални закони, приети към 31 декември 2016 г., вече е отчетена целта за осигуряване на възможност на институциите да емитират подчинени задължения, при несъстоятелност редът на вземанията по част от или по всички текущи необезпечени вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани преди датата на прилагане на настоящата директива, следва да може да бъде същият като при непривилегированите първостепенни дългови инструменти, емитирани съгласно условията на настоящата директива. Освен това, след 31 декември 2016 г. и преди датата на влизане в сила на настоящата директива държавите членки следва да могат да адаптират своите национални закони, уреждащи реда на необезпечените вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани след датата на прилагане на тези закони при обичайно производство по несъстоятелност, с цел да се спазят условията, предвидени в настоящата директива. В този случай единствено необезпечените вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани преди прилагането на тези нови национални закони, следва да продължат да бъдат уреждани от законите на държавите членки, които са приети към 31 декември 2016 г.

                  (15)

                  Настоящата директива не следва да възпрепятства държавите членки да предвидят изискването настоящата директива да продължи да се прилага, когато емитентите вече не са задължени да спазват рамката на Съюза за възстановяване и преструктуриране, по-специално поради продажба на своите кредитни или инвестиционни дейности на трета страна.

                  (16)

                  Настоящата директива хармонизира реда на вземанията при обичайно производство по несъстоятелност, по необезпечени вземания, произтичащи от дългови инструменти, но не обхваща реда на вземанията по депозити при несъстоятелност извън предвиденото в действащите приложими разпоредби на Директива 2014/59/ЕС. Ето защо настоящата директива не засяга съществуващите или бъдещи национални закони на държавите членки, които уреждат обичайното производство по несъстоятелност, обхващащо реда на вземанията по депозити при несъстоятелност, независимо от датата, на която са направени депозитите, доколкото този ред на вземанията не е хармонизиран с Директива 2014/59/ЕС. В срок до 29 декември 2020 г. Комисията следва да направи преглед на прилагането на Директива 2014/59/ЕС по отношение на реда на вземанията по депозити при несъстоятелност и да направи оценка по-специално на нуждата от евентуални допълнителни изменения на директивата.

                  (17)

                  За да се осигури правна сигурност за пазарите и отделните институции, както и за да се улесни ефективното прилагане на инструмента за споделяне на загуби, настоящата директива следва да влезе в сила в деня след публикуването ѝ,

            ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
      Член 1
      Изменения на Директива 2014/59/ЕС
      Директива 2014/59/ЕС се изменя, както следва:

                  1)

                  В член 2, параграф 1, точка 48 се заменя със следното:

                              „(48)

                              „дългови инструменти“:

                                          i)

                                          за целите на член 63, параграф 1, букви ж) и й), означава облигации и други форми на прехвърляем дълг, инструменти, с които се създава или признава дълг, и инструменти, пораждащи права за придобиване на дългови инструменти; както и

                                          ii)

                                          за целите на член 108, означава облигации и други форми на прехвърляем дълг и инструменти, с които се създава или признава дълг;“;

                  2)

                  Член 108 се заменя със следното:
                  „Член 108
                  Ред на вземанията при несъстоятелност
                  1.   Държавите членки гарантират, че в тяхното национално право, уреждащо обичайното производство по несъстоятелност:

                              а)

                              следните вземания са с еднакъв ред, като той е по-висок от реда, предвиден за вземанията на обикновените необезпечени кредитори:

                                          i)

                                          частта от отговарящите на условията депозити на физически лица и микро-, малки и средни предприятия, която надхвърля размера на гаранцията, предвиден в член 6 от Директива 2014/49/ЕС;

                                          ii)

                                          депозитите на физически лица и микро-, малки и средни предприятия, които биха били отговарящи на условията депозити, ако не бяха направени в намиращи се извън Съюза клонове на институции, установени в Съюза;

                              б)

                              следните вземания са с еднакъв ред, като той е по-висок от реда, предвиден в буква а):

                                          i)

                                          гарантираните депозити;

                                          ii)

                                          вземанията на схеми за гарантиране на депозити, които се суброгират в правата и задълженията на вложителите, чиито депозити са гарантирани при несъстоятелност.

                        2.   Държавите членки гарантират, че за субектите, посочени в член 1, параграф 1, първа алинея, букви а) — г), обикновените необезпечени вземания имат, съгласно тяхното национално право, уреждащо обичайното производство по несъстоятелност, по-висок ред от този на необезпечените вземания, произтичащи от дългови инструменти, които отговарят на следните условия:

                              а)

                              първоначалният договорен падеж на дълговите инструменти е поне една година;

                              б)

                              дълговите инструменти не съдържат вградени деривати и самите те не са деривати;

                              в)

                              в съответната договорна документация и, когато е приложимо, в проспекта във връзка с емитирането изрично е посочен по-ниският ред по настоящия параграф.

                        3.   Държавите членки гарантират, че необезпечените вземания, произтичащи от дълговите инструменти, които отговарят на условията, посочени в параграф 2, букви а), б) и в) от настоящия член, имат по-висок ред съгласно тяхното национално право, уреждащо обичайното производство по несъстоятелност, от реда на вземанията, произтичащи от инструментите, посочени в член 48, параграф 1, букви а)—г).
                  4.   Без да се засягат параграфи 5 и 7, държавите членки гарантират, че техните национални закони, уреждащи обичайното производство по несъстоятелност, в тяхната редакция към 31 декември 2016 г., се прилагат за реда при обичайно производство по несъстоятелност на необезпечени вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани от субектите, посочени в член 1, параграф 1, първа алинея, букви а) — г) от настоящата директива, преди датата на влизане в сила на мерките в националното право за транспониране на Директива (ЕС) 2017/2399 на Европейския парламент и на Съвета (*1).
                  5.   Когато след 31 декември 2016 г. и преди 28 декември 2017 г. държава членка е приела национален закон, уреждащ реда при обичайно производство по несъстоятелност на необезпечените вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани след датата на прилагане на този национален закон, параграф 4 от настоящия член не се прилага за вземанията, произтичащи от дългови инструменти, емитирани след датата на прилагане на националния закон, при условие че е изпълнено всяко от следните условия:

                              а)

                              съгласно съответния национален закон и по отношение на субектите, посочени в член 1, параграф 1, първа алинея, букви а) — г), обикновените необезпечени вземания при обичайно производство по несъстоятелност имат по-висок ред от този на необезпечените вземания, произтичащи от дългови инструменти, които отговарят на следните условия:

                                          i)

                                          първоначалният договорен падеж на дълговите инструменти е най-малко една година;

                                          ii)

                                          дълговите инструменти не съдържат вградени деривати и самите те не са деривати; и

                                          iii)

                                          в съответната договорна документация и, когато е приложимо, в проспекта във връзка с емитирането изрично е посочен по-ниският ред съгласно националния закон;

                              б)

                              съгласно съответния национален закон необезпечените вземания, произтичащи от дълговите инструменти, които отговарят на условията, посочени в буква а) от настоящата алинея, имат по-висок ред при обичайно производство по несъстоятелност от реда на вземанията, произтичащи от инструментите, посочени в член 48, параграф 1, букви а)—г).

                        На датата на влизане в сила на мерките съгласно националното право за транспониране на Директива (ЕС) 2017/2399 необезпечените вземания, произтичащи от дългови инструменти, посочени в буква б) от първа алинея, са със същия ред като на вземанията, посочени в параграф 2, букви а), б) и в) и параграф 3 от настоящия член.
                  6.   За целите на параграф 2, буква б) и параграф 5, първа алинея, буква а), подточка ii) дълговите инструменти с променлива лихва, определена въз основа на широко използван референтен лихвен процент и дълговите инструменти, които не са деноминирани в местната валута на емитента, при положение, че главницата, изплащанията и лихвите са деноминирани в същата валута, не се считат за дългови инструменти, съдържащи вградени деривати, единствено поради тези свои характеристики.
                  7.   Държавите членки, които преди 31 декември 2016 г. са приели национален закон, уреждащ обичайното производство по несъстоятелност, съгласно който обикновените необезпечени вземания, произтичащи от дългови инструменти, емитирани от субектите, посочени в член 1, параграф 1, първа алинея, букви а)—г), са разделени на два или повече отделни редове или съгласно който редът на обикновените необезпечени вземания, произтичащи от такива дългови инструменти, е променен по отношение на всички други обикновени необезпечени вземания от същия ред, може да предвидят дълговите инструменти с най-нисък ред на вземанията измежду обикновените необезпечени вземания да бъдат със същия ред като реда на вземанията, които отговарят на условията по параграф 2, букви а), б) и в) и параграф 3 от настоящия член.

                     (*1)  Директива (ЕС) 2017/2399 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2017 година за изменение на Директива 2014/59/ЕС във връзка с реда на вземанията по необезпечени дългови инструменти при несъстоятелност (ОВ L 345, 27.12.2017 г., стр. 96).“."

            Член 2
      Транспониране
      1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 29 декември 2018 г. Те незабавно информират Комисията за това.
      Държавите членки прилагат тези разпоредби от датата на влизането им в сила в националното право.
      2.   Когато държавите членки приемат разпоредбите, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
      3.   Параграф 2 не се прилага, когато националните мерки на държавите членки, които са в сила преди датата на влизане в сила на настоящата директива, са в съответствие с нейните разпоредби. В тези случаи държавите членки съответно уведомяват Комисията.
      4.   Държавите членки съобщават на Комисията и на Европейския банков орган текста на основните разпоредби от националното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
      Член 3
      Преглед
      До 29 декември 2020 г. Комисията прави преглед на прилагането на член 108, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС. Комисията прави оценка по-специално на необходимостта от допълнителни изменения по отношение на реда на депозитите при несъстоятелност. Комисията представя доклад за прегледа на Европейския парламент и на Съвета.
      Член 4
      Влизане в сила
      Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

      Член 5
      Адресати
      Адресати на настоящата директива са държавите членки.

         Съставено в Страсбург на 12 декември 2017 година.

               За Европейския парламент

               Председател

            A. TAJANI

               За Съвета

               Председател

            M. MAASIKAS

         (1)  ОВ C 132, 26.4.2017 г., стр. 1.

         (2)  ОВ C 173, 31.5.2017 г., стр. 41.

         (3)  Позиция на Европейския парламент от 30 ноември 2017 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 7 декември 2017 г.

         (4)  Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 12.6.2014 г., стр. 190).

         (5)  Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 1).

         (6)  Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 г. за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 30.7.2014 г., стр. 1).

         (7)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).

         (8)  Все още непубликувана в Официален вестник.


title: Директива (ЕС) 2018/217 на Комисията от 31 януари 2018 година за изменение на Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно вътрешния превоз на опасни товари, състоящо се в адаптиране на раздел I.1 от нейното приложение I към научно-техническия прогрес

text:
               15.2.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 42/52

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2018/217 НА КОМИСИЯТА
   от 31 януари 2018 година
   за изменение на Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно вътрешния превоз на опасни товари, състоящо се в адаптиране на раздел I.1 от нейното приложение I към научно-техническия прогрес
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2008/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно вътрешния превоз на опасни товари (1), и по-специално член 8, параграф 1 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               В раздел I.1 на приложение I към Директива 2008/68/ЕО е направено позоваване на международната спогодба относно превоза на опасни товари по шосе, дефинирана в член 2 от посочената директива.

               (2)

               Разпоредбите на тази международна спогодба следва редовно да се актуализират в съответствие с член 14 от Европейската спогодба за международен превоз на опасни товари по шосе (ADR). Последната изменена версия на международната спогодба започва да се прилага от 3 януари 2018 г.

               (3)

               Поради това раздел I.1 на приложение I към Директива 2008/68/ЕО следва да бъде съответно изменен.

               (4)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета по превоз на опасни товари,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В приложение I към Директива 2008/68/ЕО раздел I.1 се заменя със следното:

      „I.1   Европейска спогодба за международен превоз на опасни товари по шосе (ADR)
      Приложения А и Б към ADR, приложими от 3 януари 2018 г., като се разбира, че където е уместно „договаряща страна“ се заменя с „държава членка“.“

   Член 2
   1.   Най-късно до 3 юли 2018 г. държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   При приемането им от държавите членки тези разпоредби трябва да съдържат позоваване на настоящата директива, или то да бъде направено при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки трябва да съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 31 януари 2018 година.

            За Комисията

            Председател

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ОВ L 260, 30.9.2008 г., стр. 13.


title: Директива (EС) 2018/912 на Съвета от 22 юни 2018 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на задължението за спазване на минимален размер на стандартната данъчна ставка

text:
               27.6.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 162/1

         ДИРЕКТИВА (EС) 2018/912 НА СЪВЕТА
   от 22 юни 2018 година
   за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на задължението за спазване на минимален размер на стандартната данъчна ставка
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
   като взе предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
   като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   в съответствие със специална законодателна процедура,
   като има предвид, че:

               (1)

               В член 97 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета (3) се предвижда, че от 1 януари 2016 г. до 31 декември 2017 г. стандартната данъчна ставка не може да бъде по-ниска от 15 %.

               (2)

               Чрез прилагането на стандартна ставка на данъка върху добавената стойност (ДДС) се осигурява безпрепятственото функциониране на общата система на ДДС, поради което тя следва да бъде запазена.

               (3)

               Целесъобразно е сегашният минимален размер на стандартната ставка от 15 % да се запази и да стане постоянен.

               (4)

               Доколкото целта на настоящата директива, а именно определяне на минимален размер на стандартната данъчна ставка за ДДС не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, a поради обхвата или последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане тази цел.

               (5)

               Поради това Директива 2006/112/ЕО следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Член 97 от Директива 2006/112/ЕО се заменя със следното:

      „Член 97
      Стандартната данъчна ставка не може да бъде по-ниска от 15 %.“.

   Член 2
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 септември 2018 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила в двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Люксембург на 22 юни 2018 година.

            За Съвета

            Председател

         В. ГОРАНОВ

      (1)  Становище на Европейския парламент от 19 април 2018 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (2)  Становище на Европейския икономически и социален комитет от 23 май 2018 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

      (3)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 11.12.2006 г., стр. 1).


title: Директива (ЕС) 2018/958 на Европейския парламент и на Съвета от 28 юни 2018 година относно проверката за пропорционалност преди приемането на ново регулиране на професии

text:
               9.7.2018

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 173/25

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2018/958 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 28 юни 2018 година
   относно проверката за пропорционалност преди приемането на ново регулиране на професии
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 46, член 53, параграф 1 и член 62 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след консултация с Комитета на регионите,
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Свободата при избор на професия е основно право. Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-долу „Хартата“) гарантира свободата при избор на професия, както и свободата на стопанската инициатива. Свободното движение на работници, свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги са основни принципи на вътрешния пазар, залегнали в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Поради това националните правила, с които се урежда достъпът до регулирани професии, не следва да представляват необоснована или непропорционална пречка за упражняването на тези основни права.

               (2)

               При липсата на специални разпоредби в правото на Съюза, които да хармонизират изискванията за достъп до регулирана професия или нейното упражняване, правомощието да решават дали и как да регулират дадена професия при спазване на принципите на недискриминация и пропорционалност принадлежи на държавите членки.

               (3)

               Принципът на пропорционалност е един от общите принципи на правото на Съюза. От съдебната практика (3) следва, че националните мерки, които е възможно да възпрепятстват или да направят по-непривлекателно упражняването на основните свободи, гарантирани от ДФЕС, следва да изпълняват четири условия, а именно те следва: да бъдат прилагани по недискриминационен начин, да бъдат обосновани от цели от обществен интерес, да бъдат подходящи за постигане на преследваната с тях цел и да не надхвърлят необходимото за постигането ѝ.

               (4)

               Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) включва задължение за държавите членки да оценяват пропорционалността на своите изисквания, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, и да съобщават на Комисията резултатите от тази оценка, с което се слага началото на „процеса на взаимна оценка“. Този процес означава, че държавите членки е трябвало да извършат проверка на цялото си законодателство по отношение на всички професии, които са регулирани на тяхната територия.

               (5)

               Резултатите от процеса на взаимна оценка показаха липса на яснота по отношение на критериите, които следва да се използват от държавите членки при оценката на пропорционалността на изисквания, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, както и неравномерен контрол по отношение на тези изисквания на всички равнища на регулиране. Поради това, с цел да се избегне разпокъсаност на вътрешния пазар и да се премахнат пречките пред достъпа до и упражняването на определени дейности от наети или самостоятелно заети лица, следва да има общ подход на равнището на Съюза, с който да се предотврати приемането на непропорционални мерки.

               (6)

               В своето съобщение от 28 октомври 2015 г., озаглавено „Осъвременяване на единния пазар: повече възможности за гражданите и предприятията“, Комисията посочи необходимостта от въвеждане на рамка за анализ на пропорционалността, която държавите членки да използват при прегледа на действащите разпоредби във връзка с професиите или при предлагането на нови такива.

               (7)

               Настоящата директива има за цел да установи правила за оценките на пропорционалността, извършвани от държавите членки преди въвеждането на нови или изменението на действащи разпоредби във връзка с професиите, с цел да се осигури правилното функциониране на вътрешния пазар, като същевременно се гарантира прозрачност и високо равнище на защита на потребителите.

               (8)

               Обхванатите от настоящата директива дейности се отнасят до регулираните професии, попадащи в обхвата на Директива 2005/36/ЕО. Настоящата директива следва да се прилага по отношение на изискванията, с които се ограничава достъпът до или упражняването на съществуващи регулирани професии или нови професии, чието регулиране се обмисля от държавите членки. Настоящата директива следва да се прилага в допълнение към Директива 2005/36/ЕО и без да се засягат други разпоредби, предвидени в отделен акт на Съюза, относно достъпа до и упражняването на дадена регулирана професия.

               (9)

               Настоящата директива се прилага, без да се засяга правомощието на държавите членки да определят организацията и съдържанието на своите системи за образование и професионално обучение, и по-специално що се отнася до възможността да възлагат на професионални организации правомощието да организират или да контролират професионалното образование и обучение. Разпоредби, които не ограничават достъпа до или упражняването на регулирани професии, включително редакционни изменения, технически адаптации на съдържанието на курсове за обучение или осъвременяване на правилата за обучение, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива. Когато професионалното образование или обучение се състои от дейности, за които се получава възнаграждение, следва да се гарантират свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги.

               (10)

               Когато държавите членки транспонират специални изисквания относно регулирането на дадена професия, определени в отделен акт на Съюза, който не дава на държавите членки възможност за избор относно точния начин, по който те да бъдат транспонирани, не следва да се прилага оценката на пропорционалността, която се изисква съгласно специалните разпоредби на настоящата директива.

               (11)

               Държавите членки следва да бъдат в състояние да разчитат на обща регулаторна рамка, основана на ясно определени правни понятия по отношение на различните начини за регулиране на дадена професия в рамките на Съюза. Съществуват няколко начина за регулиране на професии, например чрез запазване на достъпа до или упражняването на конкретна дейност за притежателите на професионална квалификация. Държавите членки могат също така да регулират някой от начините за упражняване на дадена професия чрез определяне на условия за използването на професионални звания или чрез налагане на изисквания за квалификация само за самостоятелно заети лица, за наети специалисти или за ръководители или представители на предприятия, особено когато дейността се упражнява от юридическо лице, което е професионално предприятие.

               (12)

               Преди въвеждането на нови или изменението на действащи законови, подзаконови или административни разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, държавите членки следва да извършат оценка на пропорционалността на тези разпоредби. Обхватът на оценката следва да бъде пропорционален на естеството, съдържанието и въздействието на въвежданата разпоредба.

               (13)

               Тежестта на доказване на обосноваността и пропорционалността се носи от държавите членки. Поради това съображенията за регулиране, на които се позовава дадена държава членка като обосновка, следва да се придружават от анализ на целесъобразността и пропорционалността на въведената от тази държава членка мярка и от конкретни доказателства в подкрепа на нейните аргументи. Въпреки че държавата членка не е задължена непременно да представи конкретно изследване или конкретна форма на доказателства или материали, установяващи пропорционалността на такава мярка преди нейното приемане, тя следва да извърши обективен анализ, който отчита конкретните обстоятелства в съответната държава членка и който показва наличието на реални рискове за постигането на цели от обществен интерес.

               (14)

               Държавите членки следва да извършват оценки на пропорционалността по обективен и независим начин, включително когато дадена професия се регулира по непряк път, като на определен професионален орган се предоставят правомощия за регулирането ѝ. Тези оценки може да включват становище на независим орган — включително съществуващи органи, които са част от националния законодателен процес — на който съответната държава членка е възложила представянето на такова становище. Това е особено важно в случаите, в които оценката се извършва от местните органи, регулаторните органи или професионалните организации, чиято по-голяма близост до местните условия и чиито специализирани знания биха могли в определени случаи да им даде предимства при определянето на най-добрия начин за постигане на целите от обществен интерес, но чийто избор на политика би могъл да доведе до ползи за установените оператори за сметка на нови участници на пазара.

               (15)

               Целесъобразно е да се извършва мониторинг по отношение на пропорционалността на нови или изменени разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии след тяхното приемане. Прегледът на пропорционалността на ограничаваща национална мярка в областта на регулираните професии следва да се основава не само на целта на тази национална мярка към момента на приемането ѝ, но и на последиците от нея, които се оценяват след приемането ѝ. Оценката на пропорционалността на националната мярка следва да се основава на промените, които са настъпили в областта на регулираната професия след приемането на мярката.

               (16)

               Съгласно установената съдебна практика необоснованите ограничения, произтичащи от националното право, които ограничават свободата на установяване или свободното предоставяне на услуги, са забранени, включително всяка форма на дискриминация, основана на гражданството или мястото на пребиваване.

               (17)

               Когато достъпът до и упражняването на дейности от наети или самостоятелно заети лица зависи от спазването на някои изисквания, свързани с определени професионални квалификации, предвидени пряко или непряко от държавите членки, е необходимо да се гарантира, че тези изисквания са обосновани от цели от обществен интерес, като например целите по смисъла на ДФЕС, а именно обществен ред, обществена сигурност и обществено здраве, или от императивни съображения от обществен интерес, признати като такива в съдебната практика на Съда. Освен това трябва да се поясни, че признатите от Съда императивни съображения от обществен интерес включват запазването на финансовото равновесие на системата за социална сигурност; защитата на потребителите, на получателите на услуги, включително посредством обезпечаване на качеството на занаятчийската дейност, както и защитата на работниците; гарантирането на добро правораздаване; гарантирането на добросъвестността на търговските сделки; борбата с измамите, предотвратяването на отклонението от данъчно облагане и избягването на данъци, както и запазването на ефективността на фискалния надзор; безопасността на транспорта; опазването на околната и градската среда; здравето на животните; интелектуалната собственост; защитата и опазването на националното историческо и културно наследство; цели на социалната политика; както и цели на културната политика. Съгласно установената съдебна практика съображенията от изцяло икономически характер, а именно насърчаването на националната икономика в ущърб на основните свободи, както и изцяло административните съображения, като например извършване на проверки или събиране на статистически данни, не могат да съставляват императивни съображения от обществен интерес.

               (18)

               От компетентността на държавите членки е да определят нивото на защита на целите от обществен интерес, което искат да осигурят, и подходящото ниво на регулиране – в рамките на принципа на пропорционалност. Фактът, че дадена държава членка налага по-облекчени правила от друга, не означава, че правилата на втората са непропорционални и поради това несъвместими с правото на Съюза.

               (19)

               По отношение на закрилата на общественото здраве, съгласно член 168, параграф 1 ДФЕС при разработването и изпълнението на всички политики и дейности на Съюза се осигурява високо равнище на закрила на човешкото здраве. Настоящата директива е напълно съобразена с тази цел.

               (20)

               За да гарантират пропорционалността на приеманите от тях разпоредби и на внасяните от тях изменения в действащите разпоредби, държавите членки следва да вземат предвид критериите за оценяване на пропорционалността и допълнителните критерии, които са от значение за анализираната регулирана професия. Когато дадена държава членка възнамерява да регулира професия или да измени действащи правила, следва да се отчете естеството на рисковете, свързани с набелязаните цели от обществен интерес, и по-специално рисковете за получателите на услуги, включително за потребителите, специалистите или трети лица. Освен това следва да се има предвид, че в областта на професионалните услуги обикновено съществува асиметрия в наличието на информация сред потребителите и специалистите, тъй като специалистите имат високо равнище на технически знания, с каквито потребителите може да не разполагат.

               (21)

               Изискванията, свързани с професионални квалификации, следва да се считат за необходими само когато съществуващите мерки, например правото в областта на безопасността на продуктите или в областта на защитата на потребителите, не може да се считат за подходящи или наистина ефективни за постигане на набелязаната цел.

               (22)

               За да отговаря на изискването за пропорционалност, мярката следва да бъде подходяща за осигуряване на постигането на набелязаната цел. Дадена мярка следва да бъде счетена за подходяща за осигуряване на постигането на набелязаната цел единствено ако действително отговаря на изискването за нейното съгласувано и систематично постигане, например когато се предприемат съпоставими мерки по отношение на сходни рискове, свързани с определени дейности, и когато всички изключения от съответните ограничения се прилагат в съответствие с изтъкнатата цел. Освен това националната мярка следва ефективно да допринася за постигане на набелязаната цел и поради това, ако тя не оказва влияние върху съображението, с което тя се обосновава, тя не следва да се счита за подходяща.

               (23)

               Държавите членки следва надлежно да отчетат цялостното въздействие на мярката върху свободното движение на хора и услуги в Съюза, върху избора на потребителя и върху качеството на предоставяната услуга. На тази основа държавите членки следва да се уверят по-специално, че обхватът на ограничението на достъпа до или упражняването на регулирани професии е пропорционален на значението на набелязаните цели и очакваните ползи.

               (24)

               Държавите членки следва да направят съпоставка между съответната национална мярка и алтернативни, по-малко ограничаващи средства, които биха довели до постигането на същата цел, но с налагане на по-малко ограничения. Когато мерките са обосновани единствено от съображения за защита на потребителите и когато установените рискове са ограничени до отношенията между специалиста и потребителя и следователно не засягат по неблагоприятен начин трети лица, държавите членки следва да преценят дали тяхната цел би могла да се постигне с по-малко ограничаващи средства вместо определени дейности да се запазват за специалисти. Например когато потребителите могат по разумен начин да направят избор между това дали да ползват услугите на квалифицирани специалисти или не, следва да се използват по-малко ограничаващи средства, например защитени професионални звания или вписване в професионален регистър. Регулирането чрез запазени дейности и защитени професионални звания следва да се разглежда като възможност, когато мерките целят предотвратяване на риск от настъпването на значителна вреда във връзка с цели от обществен интерес, като общественото здраве.

               (25)

               Когато това е уместно с оглед на естеството и съдържанието на мярката, която се анализира, държавите членки следва също така да вземат предвид следните елементи: връзката между обхвата на професионалните дейности, обхванати от дадена професия, и изискваната професионална квалификация; сложността на задачите, по-специално по отношение на нивото, естеството и продължителността на изискваните обучение или опит; наличието на различни начини за придобиване на професионална квалификация; дали запазените за определени специалисти дейности могат да се споделят с други специалисти; и степента на самостоятелност при упражняването на регулираната професия, по-специално когато свързаните с регулираната професия дейности се упражняват под контрола и ръководството на надлежно квалифициран специалист.

               (26)

               Настоящата директива е съобразена с научно-технологичния прогрес и допринася за правилното функциониране на вътрешния пазар, включително в цифровата среда. Предвид скоростта на технологичните промени и развитието на науката актуализирането на изискванията за достъп може да бъде от особено значение за редица професии, особено за професионалните услуги, които се предоставят по електронен път. Когато дадена държава членка регулира определена професия, следва да се отчете фактът, че развитието на науката и технологиите може да намали или да увеличи асиметрията в наличието на информация сред специалистите и потребителите. Когато развитието на науката и технологиите е съпътствано от висок риск за целите от обществен интерес, държавите членки трябва, когато е необходимо, да насърчават специалистите да се запознават с това развитие.

               (27)

               Държавите членки следва да извършват всестранна оценка на обстоятелствата, при които се приема и прилага мярката, и по-специално да разгледат последиците от новите или изменените разпоредби, когато се съчетават с други изисквания, ограничаващи достъпа до професията или нейното упражняване. Достъпът до и упражняването на определена дейност могат да бъдат обвързани със спазването на повече от едно изисквания, например правила, свързани с организацията на професията, задължително членство в професионална организация или орган, професионална етика, надзор и отговорност. Поради това при оценката на последиците на новите или изменените мерки държавите членки следва да вземат предвид съществуващите изисквания, включително непрекъснато професионално развитие, задължително членство в професионална организация или орган, регистрационни или разрешителни режими, количествени ограничения, изисквания за конкретна правна форма и изисквания във връзка с дяловото участие, териториални ограничения, мултидисциплинарни ограничения и правила за несъвместимост, изисквания за застрахователно покритие, изисквания за владеене на езици до степента, която е необходима за упражняване на професията, изисквания за фиксирани минимални и/или максимални възнаграждения, както и изисквания относно рекламата.

               (28)

               Въвеждането на допълнителни изисквания може да бъде подходящо за постигане на целите от обществен интерес. Сам по себе си фактът, че самостоятелните или съвкупните им последици следва да бъдат оценени, не означава, че тези изисквания изглеждат непропорционални. Например задължението за непрекъснато професионално развитие може да бъде подходящо, за да се гарантира, че специалистите са запознати с последните развития в тяхната професионална област, но при условие че това задължение не налага дискриминационни и непропорционални условия в ущърб на новите участници. Също така задължителното членство в професионална организация или орган може да се счита подходящо за случаите, в които държавата е възложила на тези професионални организации или органи защитата на съответните цели от обществен интерес, например чрез надзора на законното упражняване на професията или организирането или надзора на продължаващото професионално обучение. Когато независимостта на определена професия не може да бъде гарантирана в достатъчна степен с други средства, държавите членки биха могли да предвидят прилагането на защитни мерки като ограничаване на дяловото участие на лица извън професията или поставянето на условие по-голямата част от правата на глас да бъдат притежавани от лица, които упражняват тази професия, доколкото подобни защитни мерки не надхвърлят необходимото за защитата на целта от обществен интерес. Държавите членки могат да предвидят установяването на изисквания за фиксирани минимални и/или максимални възнаграждения, които трябва да изпълняват доставчиците на услуги, по-специално за услугите, при които тези изисквания са необходими за ефективното прилагане на принципа за възстановяване на разходите, при условие че това ограничение е пропорционално и че — когато е необходимо — са предвидени дерогации от минималните и/или максималните възнаграждения. Когато въвеждането на допълнителни изисквания се припокрива с изискванията, които вече са въведени от държава членка в контекста на други правила или процедури, подобни изисквания не могат да се смятат за пропорционални за постигането на набелязаната цел.

               (29)

               Съгласно дял II от Директива 2005/36/ЕО държавите членки не могат да налагат на доставчиците на услуги, установени в друга държава членка, които предоставят професионални услуги на временен и случаен принцип, изисквания или ограничения, забранени в посочената директива, като например получаване на разрешение от, регистрация при или членство в професионална организация или орган или поддържането на представители на територията на приемащата държава членка с цел достъп до или упражняване на регулирана професия. Държавите членки могат, когато е необходимо, да изискват от доставчиците на услуги, желаещи да предоставят услуги на временен принцип, да предоставят информация под формата на писмена декларация, която се изготвя преди първото предоставяне на услуги, и да подновяват ежегодно тази декларация. Следователно, за да се улесни предоставянето на професионални услуги, е нужно — предвид временния или случаен характер на услугата — да се припомни, че изискванията например за автоматична временна регистрация или pro forma членство в професионална организация или орган, изискванията за предварителни декларации и документи, както и за заплащането на какъвто и да е вид такси следва да бъдат пропорционални. Тези изисквания не следва да водят до непропорционална тежест за доставчиците на услуги, нито да възпрепятстват или да намаляват привлекателността на свободното предоставяне на услуги. Държавите членки следва по-специално да извършват оценка на това дали изискването за предоставяне на определена информация и документи в съответствие с Директива 2005/36/ЕО и възможността за получаване на повече данни чрез административно сътрудничество между държавите членки посредством Информационната система за вътрешния пазар са пропорционални и достатъчни, за да се предотврати сериозната опасност доставчиците на услуги да заобиколят приложимите правила. Настоящата директива обаче не следва да се прилага за мерките, предназначени да осигурят спазването на приложимите ред и условия за заетост.

               (30)

               Съгласно установената съдебна практика животът и здравето на хората се нареждат на първо място сред интересите, защитавани от ДФЕС. Следователно държавите членки следва надлежно да вземат предвид целта да се осигури високо равнище на закрила на човешкото здраве при оценката на изискванията за здравните професии, като например запазени дейности, защитено професионално звание, непрекъснато професионално развитие или правила относно организацията на професията, професионална етика и надзор, при спазване на минималните квалификационни изисквания, определени в Директива 2005/36/ЕО. Държавите членки следва по-специално да гарантират, че регулирането на здравните професии, което оказва влияние върху общественото здраве и безопасността на пациентите, е пропорционално и допринася за гарантирането на достъпа до здравеопазване, признат като основно право в Хартата, както и до безопасно, висококачествено и ефикасно здравно обслужване за гражданите на тяхната територия. При установяването на политики относно здравните услуги следва да се отчитат необходимостта да се осигури достъпност, високо качество на услугите и подходящо и безопасно снабдяване с лекарствени продукти в съответствие с потребностите за обществено здравеопазване на територията на съответната държава членка, както и да се осигури професионалната независимост на здравните специалисти. Що се отнася до съображенията за регулирането на здравните професии, държавите членки следва да вземат предвид целта за гарантиране на високо равнище на закрила на човешкото здраве, включително достъпност и високо качество на здравеопазването за гражданите, както и подходящо и безопасно снабдяване с лекарствени продукти, като вземат под внимание свободата на преценка, предвидена в член 1 от настоящата директива.

               (31)

               За правилното функциониране на вътрешния пазар е изключително важно да се гарантира, че преди въвеждането на нови или изменението на съществуващите изисквания, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, държавите членки предоставят информация на гражданите, представителните сдружения и други съответни заинтересовани страни, включително на социалните партньори. Държавите членки следва да осигурят участието на всички заинтересовани лица и да им дадат възможност да изразят своето мнение. Когато е приложимо и целесъобразно, държавите членки следва да провеждат обществени консултации в съответствие с националните си процедури.

               (32)

               Държавите членки следва също така да вземат изцяло предвид правото на гражданите на достъп до правосъдие, гарантирано в член 47 от Хартата и член 19, параграф 1 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). От това следва, че в съответствие с процедурите, предвидени в националното право и конституционните принципи, националните съдилища следва да могат да направят оценка на пропорционалността на изискванията, които попадат в обхвата на настоящата директива, с цел да се осигури на всяко физическо или юридическо лице правото на ефективни правни средства за защита срещу ограниченията на свободата на избор на професия, свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги.

               (33)

               За целите на обмена на информация относно най-добрите практики държавите членки следва да предприемат необходимите мерки, за да насърчават споделянето с другите държави членки на подходяща и редовно актуализирана информация относно регулирането на професиите, а така също и относно последиците на такова регулиране. Комисията следва да улеснява този обмен.

               (34)

               С цел да се повиши прозрачността и да се насърчат оценките на пропорционалността, основани на съпоставими критерии, и без да се засяга член 346 ДФЕС, предоставяната от държавите членки информация следва да бъде лесно достъпна в базата данни на регулираните професии, за да се позволи на други държави членки и заинтересовани лица да отправят коментари до Комисията и до съответната държава членка. Тези коментари следва да бъдат надлежно взети под внимание от Комисията в нейния обобщен доклад, изготвен в съответствие с Директива 2005/36/ЕО.

               (35)

               Тъй като целите на настоящата директива, а именно осигуряване на правилното функциониране на вътрешния пазар и избягване на непропорционалните ограничения на достъпа до или упражняването на регулирани професии, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Предмет
   В настоящата директива се установяват правила за обща рамка за извършване на оценки на пропорционалността преди въвеждането на нови или изменението на действащи законови, подзаконови или административни разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, с цел да се гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар, като същевременно се осигурява високо равнище на защита на потребителите. Тя не засяга правомощието на държавите членки при липса на хармонизация, нито тяхната свобода на преценка да решават дали и как да регулират дадена професия при спазване на принципите на недискриминация и на пропорционалност.
   Член 2
   Приложно поле
   1.   Настоящата директива се прилага спрямо законовите, подзаконовите или административните разпоредби на държавите членки, с които се ограничава достъпът до дадена регулирана професия или нейното упражняване, или един от начините на упражняване, включително използването на професионално звание и разрешените професионални дейности във връзка с такова звание, които попадат в обхвата на Директива 2005/36/ЕО.
   2.   Когато в отделен акт на Съюза са установени специални изисквания относно регулирането на дадена професия и в този акт не е предвидена възможност на държавите членки за избор относно точния начин, по който те да бъдат транспонирани, съответните разпоредби от настоящата директива не се прилагат.
   Член 3
   Определения
   За целите на настоящата директива се прилагат определенията от Директива 2005/36/ЕО.
   Освен това се прилагат следните определения:

               а)

               „защитено професионално звание“ означава форма на регулиране на професия, при която използването на звание във връзка с професионална дейност или съвкупност от професионални дейности пряко или непряко е обвързано съгласно законови, подзаконови или административни разпоредби с притежаването на определена професионална квалификация и когато неправомерното използване на това звание подлежи на санкции;

               б)

               „запазени дейности“ означава форма на регулиране на професия, при която достъпът до професионална дейност или съвкупност от професионални дейности пряко или непряко е запазен съгласно законови, подзаконови или административни разпоредби за упражняващите регулирана професия лица, които притежават определена професионална квалификация, включително когато дейността се споделя с други регулирана професии.

         Член 4
   Предварителна оценка на нови мерки и мониторинг
   1.   Преди въвеждането на нови или изменението на действащи законови, подзаконови или административни разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, държавите членки извършват оценка на пропорционалността в съответствие с правилата, предвидени в настоящата директива.
   2.   Обхватът на оценката, посочена в параграф 1, е пропорционален на естеството, съдържанието и въздействието на разпоредбите.
   3.   Всяка от разпоредбите, посочени в параграф 1, се придружава от обяснение, което е достатъчно подробно, така че да позволява да се оцени спазването на принципа на пропорционалност.
   4.   Съображенията, поради които дадена разпоредба, посочена в параграф 1, се счита за обоснована и пропорционална, се подкрепят с качествени и — когато е възможно и целесъобразно — количествени елементи.
   5.   Държавите членки осигуряват извършването на посочената в параграф 1 оценка по обективен и независим начин.
   6.   След приемането на новите или изменените законови, подзаконови или административни разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, държавите членки извършват мониторинг по отношение на съответствието им с принципа на пропорционалност, при който надлежно отчитат всички нови обстоятелства, настъпили след приемането на съответните разпоредби.
   Член 5
   Недискриминация
   При приемането на нови или изменението на действащи законови, подзаконови или административни разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, държавите членки гарантират, че тези разпоредби не въвеждат пряка или непряка дискриминация, основана на гражданство или място на пребиваване.
   Член 6
   Обосновка с цели от обществен интерес
   1.   Държавите членки гарантират, че законовите, подзаконовите или административните разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, които възнамеряват да въведат, както и измененията, които възнамеряват да внесат в действащите разпоредби, са обосновани от цели от обществен интерес.
   2.   Държавите членки проучват по-специално дали разпоредбите, посочени в параграф 1, са обективно обосновани от съображения, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве, или от императивни съображения от обществен интерес, като например запазването на финансовото равновесие на системата за социална сигурност; защитата на потребителите, на получателите на услуги и на работниците; гарантирането на добро правораздаване; гарантирането на добросъвестността на търговските сделки; борбата с измамите и предотвратяването на отклонението от данъчно облагане и избягването на данъци, както и запазването на ефективността на фискалния надзор; безопасността на транспорта; опазването на околната и градската среда; здравето на животните; интелектуалната собственост; защитата и опазването на националното историческо и културно наследство; цели на социалната политика, както и цели на културната политика.
   3.   Съображенията от чисто икономически характер или чисто административните съображения не съставляват императивни съображения от обществен интерес, обосноваващи ограничаване на достъпа до или упражняването на регулирани професии.
   Член 7
   Пропорционалност
   1.   Държавите членки гарантират, че законовите, подзаконовите или административните разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии, които те въвеждат, както и че измененията, които внасят в действащите разпоредби, са подходящи за гарантиране на постигането на набелязаната цел и не надхвърлят необходимото за постигането на тази цел.
   2.   За тази цел преди приемането на разпоредбите, посочени в параграф 1, държавите членки разглеждат:

               а)

               естеството на рисковете, свързани с набелязаните цели от обществен интерес, и по-специално рисковете за получателите на услуги, включително потребителите, за специалистите или за трети лица;

               б)

               дали съществуващите правила от специален или по-общ характер, като например съдържащите се в правото в областта на безопасността на продуктите или на защитата на потребителите, са недостатъчни за постигането на набелязаната цел;

               в)

               целесъобразността на разпоредбата, що се отнася до това доколко е подходяща за постигането на набелязаната цел и доколко в действителност отразява тази цел по последователен и систематичен начин и съответно дали отстранява установените рискове по сходен начин като при съпоставими дейности;

               г)

               въздействието върху свободното движение на хора и услуги в Съюза, върху избора на потребителите и върху качеството на предоставяната услуга;

               д)

               възможността за използване на по-малко ограничаващи средства за постигане на целта от обществен интерес; за целите на настоящата буква, когато разпоредбите са обосновани единствено от съображения за защита на потребителите и когато установените рискове са ограничени до отношенията между специалиста и потребителя и по тази причина не засягат по неблагоприятен начин трети лица, държавите членки оценяват по-специално дали целта може да се постигне чрез мерки, които са по-малко ограничаващи отколкото запазването на определени дейности за специалисти;

               е)

               последиците на новите или изменените разпоредби, когато се съчетават с други разпоредби, ограничаващи достъпа до професията или упражняването ѝ, и по-специално как новите или изменените разпоредби, съчетани с другите изисквания, допринасят за постигането на същата цел от обществен интерес и дали са необходими за постигането ѝ.

         Държавите членки разглеждат и следните елементи, когато те са от значение за естеството и съдържанието на разпоредбата, която се въвежда или изменя:

               а)

               връзката между обхвата на дейностите, които включва дадена професия или които са запазени за нея, и изискваната професионална квалификация;

               б)

               връзката между сложността на съответните задачи и необходимостта тези, които ги извършват, да притежават определени професионални квалификации, по-специално по отношение на нивото, естеството и продължителността на изискваното обучение или опит;

               в)

               възможността за получаване на професионална квалификация по други начини;

               г)

               дали и защо запазените за определени професии дейности могат или не могат да се споделят с други професии;

               д)

               степента на самостоятелност при упражняването на регулираната професия и въздействието на правилата относно организацията и надзора по отношение на постигането на набелязаната цел, по-специално когато свързаните с регулираната професия дейности се упражняват под надзора на надлежно квалифициран специалист, който запазва своята отговорност;

               е)

               развитието на науката и технологиите, което може ефективно да намали или увеличи асиметрията в наличието на информация сред специалистите и потребителите;

         3.   За целите на параграф 2, първа алинея, буква e) държавите членки оценяват последиците на новата или изменената разпоредба при съчетаването ѝ с едно или повече изисквания, като имат предвид факта, че тези последици може да бъдат както положителни, така и отрицателни, и по-специално оценяват следните елементи:

               а)

               запазени дейности, защитено професионално звание или всяка друга форма на регулиране по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2005/36/ЕО;

               б)

               задължения за изпълняване на изисквания за непрекъснато професионално развитие;

               в)

               правила, свързани с организацията на професията, професионална етика и надзор;

               г)

               задължително членство в професионална организация или орган, регистрационни или разрешителни режими, по-специално когато тези изисквания предполагат притежаването на определена професионална квалификация;

               д)

               количествени ограничения, по-специално изисквания, с които се ограничава броят на разрешенията за упражняване на професията или се определя минимален или максимален брой служители, ръководители или представители, притежаващи определени професионални квалификации;

               е)

               изисквания за конкретна правна форма или изисквания, свързани с дялово участие или управление на дружество, до степента, до която тези изисквания са пряко свързани с упражняването на регулираната професия;

               ж)

               териториални ограничения, включително когато професията се регулира в части от територията на дадена държава членка по начин, различен от начина, по който се регулира в други части;

               з)

               изисквания, с които се ограничава упражняването на регулирана професия съвместно или в рамките на партньорство, както и правила за несъвместимост;

               и)

               изисквания за застрахователно покритие или други средства за индивидуална или колективна защита в областта на професионална отговорност;

               й)

               изисквания за владеене на езици до степента, която е необходима за упражняване на професията;

               к)

               изисквания за фиксирани минимални и/или максимални възнаграждения;

               л)

               изисквания по отношение на рекламата.

         4.   Преди въвеждането на нови или изменението на действащи разпоредби държавите членки също така гарантират спазването на принципа на пропорционалност на специалните изисквания, свързани с предоставянето на услуги на временен и случаен принцип, предвидени в дял II от Директива 2005/36/ЕО, включително:

               а)

               автоматична временна регистрация при или pro forma членство в професионална организация или орган, посочени в член 6, първа алинея, буква а) от Директива 2005/36/ЕО;

               б)

               декларация, която се представя предварително съгласно член 7, параграф 1 от Директива 2005/36/ЕО, документи, които се изискват съгласно параграф 2 от същия член, или друго равностойно изискване;

               в)

               заплащането на каквито и да е такси, необходими за административните процедури, свързани с достъпа до или упражняването на регулирани професии, които доставчикът на услуги дължи.

         Настоящият параграф не се прилага по отношение на мерките, предназначени да гарантират спазването на приложимите ред и условия на заетост, които държавите членки прилагат в съответствие с правото на Съюза.
   5.   Когато посочените в настоящия член разпоредби се отнасят до регулирането на здравните професии и оказват влияние върху безопасността на пациентите, държавите членки вземат предвид целта за осигуряване на високо равнище на закрила на човешкото здраве.
   Член 8
   Информиране и участие на заинтересованите страни
   1.   Държавите членки предоставят чрез подходящи средства достъп до информация на гражданите, получателите на услуги и други заинтересовани страни, включително тези, които не са упражняват професията, преди въвеждането на нови или изменението на действащи законови, подзаконови или административни разпоредби, с които се ограничава достъпът до или упражняването на регулирани професии.
   2.   Държавите членки осигуряват по подходящ начин участието на всички съответни заинтересовани страни и им предоставят възможност да изразят своите мнения. Когато е приложимо и целесъобразно, държавите членки провеждат обществени консултации в съответствие с националните си процедури.
   Член 9
   Ефективни правни средства за защита
   Държавите членки осигуряват ефективни правни средства за защита във връзка с въпросите, обхванати от настоящата директива, в съответствие с процедурите, предвидени в националното право.
   Член 10
   Обмен на информация между държавите членки
   1.   За целите на ефективното прилагане на настоящата директива държавите членки предприемат необходимите мерки, за да насърчават взаимния обмен на информация относно въпроси, обхванати от настоящата директива, и относно конкретния начин, по който регулират дадена професия, или относно последиците от такова регулиране. Комисията улеснява този обмен на информация.
   2.   Държавите членки информират Комисията относно публичните органи, които отговарят за предаването и получаването на информация за целите на прилагането на параграф 1.
   Член 11
   Прозрачност
   1.   Съображенията, поради които се счита, че разпоредби, които са оценени съгласно настоящата директива, са обосновани и пропорционални, и които трябва да бъдат съобщени заедно с разпоредбите на Комисията съгласно член 59, параграф 5 от Директива 2005/36/ЕО, се вписват от държавите членки в базата данни на регулираните професии, посочена в член 59, параграф 1 от Директива 2005/36/ЕО, и се оповестяват публично от Комисията.
   2.   Държавите членки и други заинтересовани страни могат да представят коментари на Комисията или на държавата членка, която е съобщила разпоредбите и съображенията, поради които те се считат за обосновани и пропорционални. Тези коментари се вземат надлежно под внимание от Комисията в нейния обобщен доклад, който се представя съгласно член 59, параграф 8 от Директива 2005/36/ЕО.
   Член 12
   Преглед
   1.   До 18 януари 2024 г. и на всеки пет години след това Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането и резултатите от настоящата директива, включително, наред с други аспекти, относно нейния обхват и ефективност.
   2.   Когато е целесъобразно, докладът, посочен в параграф 1, се придружава от съответни предложения.
   Член 13
   Транспониране
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 юли 2020 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 14
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 15
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Брюксел на 28 юни 2018 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         A. TAJANI

            За Съвета

            Председател

         L. PAVLOVA

      (1)  ОВ C 288, 31.8.2017 г., стр. 43.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 14 юни 2018 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 21 юни 2018 г.

      (3)  Решение на Съда от 30 ноември 1995 г., Gebhard, C-55/94, ECLI:EU:C:1995:411, т. 37.

      (4)  Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, 30.9.2005 г., стр. 22).


title: Директива (ЕС) 2017/2102 на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2017 година за изменение на Директива 2011/65/ЕС относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (Текст от значение за ЕИП. )

text:
               21.11.2017

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 305/8

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2017/2102 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 15 ноември 2017 година
   за изменение на Директива 2011/65/ЕС относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след консултация с Комитета на регионите,
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               В Директива 2011/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3) относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (ЕЕО) се съдържа изискване Комисията да разгледа необходимостта от изменение на обхвата на посочената директива по отношение на ЕЕО, което тя обхваща, и ако е целесъобразно, да внесе законодателно предложение за допълнителни изключения, свързани с него.

               (2)

               Операциите на вторичния пазар за ЕЕО, които включват ремонт, замяна на резервни части, обновяване и повторна употреба, както и модернизиране, следва да бъдат улеснени с цел насърчаване на кръговата икономика в Съюза. Следва да се осигури висока степен на защита на здравето на човека и на околната среда, включително чрез екологосъобразното оползотворяване и обезвреждане на отпадъчното ЕЕО. Следва да се избягва всяка ненужна административна тежест за участниците на пазара. Директива 2011/65/ЕС допуска ЕЕО, което е било извън обхвата на предходната Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), но което не би съответствало на Директива 2011/65/ЕС, да продължи да се предоставя на пазара до 22 юли 2019 г. След тази дата обаче са забранени както първото пускане на пазара, така и операциите на вторичния пазар на несъответстващо ЕЕО. Подобна забрана за операции на вторичния пазар противоречи на общите принципи, залегнали в мерките на Съюза за сближаването на законовите разпоредби относно продуктите, поради което следва да бъде премахната.

               (3)

               Някои нишови продуктови групи следва да бъдат изключени от обхвата на Директива 2011/65/ЕС, тъй като включването им би довело до незначителни екологични или здравни ползи, но би предизвикало неразрешими проблеми със съответствието или нарушения на пазара, които не биха могли да се преодолеят ефективно чрез механизма за освобождаване, предвиден в същата директива.

               (4)

               За производството на тръбите за органи се използва специфична сплав на основата на олово, за която до момента няма алтернатива. Повечето тръбни органи остават на едно и също място в продължение на векове и темповете им на замяна са много бавни. Ето защо тръбните органи следва да бъдат изключени от обхвата на Директива 2011/65/ЕС, тъй като включването им би довело до незначителни ползи по отношение на замяната на оловото.

               (5)

               Директива 2011/65/ЕС не се прилага за мобилни устройства с вграден източник на енергия, непредназначени за движение по път, предоставени изключително за професионална употреба. За определени видове мобилни устройства, непредназначени за движение по път, обаче се произвеждат две версии на една и съща производствена линия, като разликата е единствено в източника на захранване (вграден или външен). Тези версии следва да бъдат третирани по еднакъв начин съгласно посочената директива. Поради това мобилните устройства с тягово задвижване, непредназначени за движение по път и захранвани от външен източник на енергия, също следва да бъдат изключени от обхвата на Директива 2011/65/ЕС.

               (6)

               За всички съответни категории ЕЕО, определени в приложение I към Директива 2011/65/ЕС, следва да бъдат ясно определени условията за освобождаване по отношение на повторно употребявани резервни части, възстановени от ЕЕО. По същия начин, тъй като освобождаванията от ограничението за употреба на определени опасни вещества следва да се прилагат за ограничен срок, максималният срок на валидност на съществуващите освобождавания също следва да бъде ясно определен за всички съответни категории ЕЕО, включително за категория 11.

               (7)

               Когато бъде подадено заявление за подновяване на освобождаване, от Комисията се изисква да вземе решение не по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на съществуващото освобождаване, освен ако конкретни обстоятелства не налагат друг срок. Не е определен краен срок, в рамките на който Комисията да вземе решение по заявленията за нови освобождавания. Според доклада на Комисията до Европейския парламент и до Съвета от 18 април 2016 г. относно упражняването на правомощието за приемане на делегирани актове, предоставено на Комисията съгласно Директива 2011/65/ЕС, този срок се оказва неприложим на практика поради необходимостта да се следват няколко задължителни процедурни стъпки за оценка на заявлението за подновяване на освобождаване. Този срок не носи никаква добавена стойност към съществуващата процедура за оценка на заявленията за подновяване, но за сметка на това създава несигурност за предприятията и други заинтересовани страни поради неприложимостта си. От друга страна, непрекъснатостта на стопанската дейност е осигурена, тъй като пазарните оператори могат да разчитат, че съществуващото освобождаване ще запази валидността си до вземането на решение по заявлението за подновяване. Поради това разпоредбата, свързана с крайния срок, следва да бъде заличена. Въпреки това Комисията следва да предоставя на заявителя, държавите членки и Европейския парламент, скоро след получаване на заявление, график за приемането на решение относно заявлението. Освен това в общия преглед на Директива 2011/65/EС, който трябва да бъде извършен от Комисията най-късно до 22 юли 2021 г., следва да се включи определянето на реалистичен срок за вземане на решение от Комисията по заявления за подновяване на освобождаване, преди да изтече срокът на съответното освобождаване.

               (8)

               Доколкото целите на настоящата директива, които са да се спомогне за защитата на здравето на човека и за екологосъобразно оползотворяване и обезвреждане на отпадъчното ЕЕО посредством ограничаване на употребата на опасни вещества в ЕЕО, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, защото несъответствията в нормативните уредби или административните мерки, приети от държавите членки, могат да създадат пречки за търговията и да изменят условията на конкуренцията в Съюза и поради това могат да окажат пряко въздействие върху вътрешния пазар, а поради мащаба на проблема и отражението му върху други законодателни актове на Съюза относно оползотворяването и обезвреждането на отпадъци и върху области от общ интерес, например защитата на здравето на човека, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 2011/65/ЕС се изменя, както следва:

               1)

               Член 2 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 2 се заличава;

                           б)

                           в параграф 4 се добавя следната буква:

                                       „к)

                                       тръбни органи.“

               2)

               В член 3 точка 28 се заменя със следното:

                           „28.

                           „мобилни устройства, непредназначени за движение по път, предоставени изключително за професионална употреба“ означава машини с бордови източник на енергия или с тягово задвижване, захранвани от външен източник на енергия, чието функциониране налага придвижване или непрекъснато или периодично преместване между няколко фиксирани работни места по време на работа и които се предоставят изключително за професионална употреба.“

               3)

               Член 4 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 3 се заменя със следното:
                           „3.   Параграф 1 се прилага за медицинските изделия и за приборите за контрол и управление, които се пускат на пазара от 22 юли 2014 г., за медицинските изделия за инвитро диагностика, които се пускат на пазара от 22 юли 2016 г., за промишлените прибори за контрол и управление, които се пускат на пазара от 22 юли 2017 г., и за всяко друго ЕЕО, което е било извън обхвата на Директива 2002/95/ЕО и което се пуска на пазара от 22 юли 2019 г.“

                           б)

                           в параграф 4 се вмъква следната буква:

                                       „да)

                                       всяко друго ЕЕО, което е било извън обхвата на Директива 2002/95/ЕО и което се пуска на пазара преди 22 юли 2019 г.;“

                           в)

                           параграф 5 се заменя със следното:
                           „5.   Ако повторната употреба се извършва в подлежащи на одит затворени свързани стопански системи за връщане и тази повторна употреба на резервни части е съобщена на потребителя, параграф 1 не се прилага по отношение на повторно употребявани резервни части:

                                       а)

                                       възстановени от ЕЕО, пуснато на пазара преди 1 юли 2006 г., и използвани в ЕЕО, пуснато на пазара преди 1 юли 2016 г.;

                                       б)

                                       възстановени от медицински изделия или прибори за контрол и управление, пуснати на пазара преди 22 юли 2014 г., и използвани в ЕЕО, пуснато на пазара преди 22 юли 2024 г.;

                                       в)

                                       възстановени от медицински изделия за инвитро диагностика, пуснати на пазара преди 22 юли 2016 г., и използвани в ЕЕО, пуснато на пазара преди 22 юли 2026 г.;

                                       г)

                                       възстановени от промишлени прибори за контрол и управление, пуснати на пазара преди 22 юли 2017 г., и използвани в ЕЕО, пуснато на пазара преди 22 юли 2027 г.;

                                       д)

                                       възстановени от други вид ЕЕО, намиращо се извън обхвата на Директива 2002/95/ЕО, пуснато на пазара преди 22 юли 2019 г., и използвани в ЕЕО, пуснато на пазара преди 22 юли 2029 г.“

               4)

               Член 5 се изменя, както следва:

                           а)

                           в параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
                           „Освен ако не е определен по-кратък срок, считано от 21 юли 2011 г., максималният срок на валидност, за който могат да бъдат подновени изброените в приложение III освобождавания, е:

                                       а)

                                       за категории 1 — 7 и категория 10 от приложение I — пет години, считано от 21 юли 2011 г.;

                                       б)

                                       за категории 8 и 9 от приложение I — седем години, считано от съответните дати, определени в член 4, параграф 3; и

                                       в)

                                       за категория 11 от приложение I — пет години, считано от 22 юли 2019 г.“

                           б)

                           в параграф 4 се вмъква следната буква:

                                       „ба)

                                       в срок от един месец от получаването на заявление представя на заявителя, на държавите членки и на Европейския парламент график за приемането на своето решение по заявлението;“

                           в)

                           в параграф 5 първото изречение от втора алинея се заличава.

         Член 2
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 12 юни 2019 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Страсбург на 15 ноември 2017 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         A. TAJANI

            За Съвета

            Председател

         M. MAASIKAS

      (1)  ОВ C 345, 13.10.2017 г., стр. 110.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 3 октомври 2017 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 23 октомври 2017 г.

      (3)  Директива 2011/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (ОВ L 174, 1.7.2011 г., стр. 88).

      (4)  Директива 2002/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 г. относно ограничението за употребата на определени опасни вещества в електрическото и електронното оборудване (ОВ L 37, 13.2.2003 г., стр. 19).