title: Директива на Комисията от 13 април 1981 година за изменение на Директива 79/490/ЕИО за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 70/221/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течни горива и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркета

text:
Важна правна забележка

|

31981L0333

Официален вестник n° L 131 , 18/05/1981 стр. 0004 - 0005 специално финландско издание: глава 13 том 11 стр. 0116  специално испанско издание: глава 13 том 11 стр. 0177  специално шведско издание: глава 13 том 11 стр. 0116  специално португалско издание глава 13 том 11 стр. 0177  специално чешко издание глава 13 том 006 стр. 130  - 131 специално испанско издание глава 13 том 006 стр. 130  - 131 специално унгарско издание глава 13 том 006 стр. 130  - 131 специално литвийско издание глава 13 том 006 стр. 130  - 131 LV.ES глава 13 том 006 стр. 130  - 131 MT.ES глава 13 том 006 стр. 130  - 131 PL.ES глава 13 том 006 стр. 130  - 131 SK.ES глава 13 том 006 стр. 130  - 131 специално словенско издание глава 13 том 006 стр. 130  - 131

		19810413Директива на Комисиятаот 13 април 1981 годиназа изменение на Директива 79/490/ЕИО за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 70/221/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течни горива и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркета(81/333/ЕИО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на превозни средства и техните ремаркета [1], последно изменена с Директива 80/1267/ЕИО [2], и по-специално член 13 от нея,като взе предвид Директива 70/221/ЕИО на Съвета от 20 март 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течни горива и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркета [3], последно изменена с Директива 79/490/ЕИО [4], и по-специално член 3 от нея,като има предвид, че опитът е показал, че сегашната формулировка на точка II.5.2 от приложението към Директива 79/490/ЕИО, отнасяща се за задно разположената защита срещу вклиняване на превозни средства от категории M1, M2, M3, N1, O1 и O2 е доста неясна по отношение на ширината във връзка, с която трябва да бъде удовлетворено изискването; като има предвид, че това може да доведе до различни изисквания от страна на различните стандартизационни служби, при което има опасност от противоречия с Директива 74/483/ЕИО на Съвета [5] относно издадените навън части на превозни средства от категория М1, а също и от създаване на технически бариери пред търговията,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 79/490/ЕИО се изменя, както следва:Текстът на точка II.5.2 от приложението се заменя със следния текст:"II.5.2. Всяко превозно средство от една от категориите M1, M2, M3, N1, O1 или O2 (категории по международната класификация, посочена в бележка б) на приложение I към Директива 70/156/ЕИО на Съвета) ще се счита, че удовлетворява определеното в точка II.5.1 условие:- ако отговаря на определените в точка II.5.3. условия, или- ако разстоянието между задната част на ненатовареното превозно средство и земята не надвишава 55 см по протежение на ширина, която е с не повече от 10 см по-къса от тази на задния мост от която и да е страна на превозното средство (с изключение на издатината на гумите близо до земята).При наличие на повече от един заден мост се взема предвид ширината на най-широкия от тях.Това изискване трябва да бъде удовлетворено най-малко по протежение на линия, коята се намира на разстояние от не повече от 45 см от най-крайната задна част на превозното средство."Член 2Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 октомври 1981 г. Те незабавно информират Комисията за това.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 13 април 1981 година.За КомисиятаKarl-Heinz NarjesЧлен на Комисията[1] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.[2] ОВ L 375, 31.12.1980 г., стр. 34.[3] ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 23 и ОВ L 65, 15.3.1979 г., стр. 42.[4] ОВ L 128, 26.5.1979 г., стр. 22.[5] ОВ L 266, 2.10.1974 г., стр. 4.--------------------------------------------------


title: Директива 2014/62/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година относно защитата по наказателноправен ред на еврото и на другите парични знаци срещу подправяне и за замяна на Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета

text:
               21.5.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 151/1

         ДИРЕКТИВА 2014/62/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 15 май 2014 година
   относно защитата по наказателноправен ред на еврото и на другите парични знаци срещу подправяне и за замяна на Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 83, параграф 1 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
   като имат предвид, че:

               (1)

               В качеството си на единна парична единица на държавите членки от еврозоната еврото се превърна във важен фактор в икономиката на Съюза и ежедневието на неговите граждани. Въпреки това от въвеждането му през 2002 г. подправянето на еврото доведе до имуществени вреди от най-малко 500 милиона евро, тъй като тези парични знаци са трайно обект на действия на групи на организираната престъпност, които се занимават с подправяне на пари. В интерес на Съюза като цяло е да се противопоставя и да наказва всяка дейност, която може да изложи на риск автентичността на еврото поради подправяне.

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Предмет
   С настоящата директива се установяват минималните правила във връзка с определянето на престъпленията и наказанията в областта на подправянето на еврото и на други парични знаци. С нея също така се въвеждат общи разпоредби за засилване на борбата с тези престъпления и за подобряване на разследването им, както и за гарантиране на по-добро сътрудничество срещу подправянето.
   Член 2
   Определения
   За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:

               а)

               „паричен знак“ означава банкноти и монети, чието обращение е разрешено със закон, включително евробанкноти и монети, чието обращение е разрешено съгласно Регламент (ЕО) № 974/98;

               б)

               „юридическо лице“ означава образувание, което има правосубектност съгласно приложимото право, с изключение на държави или публични органи, които упражняват държавна власт, и на публични международни организации.

         Член 3
   Престъпления
   1.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че когато са извършени умишлено, следните деяния се наказват като престъпления:

               а)

               всяко изработване или преправяне на парични знаци с цел измама, независимо от използваните средства;

               б)

               пускане на подправени парични знаци в обращение с цел измама;

               в)

               внос, износ, пренасяне, приемане или придобиване на подправени парични знаци с цел пускането им в обращение и със знанието, че са подправени;

               г)

               изработване, приемане, придобиване или притежаване с цел измама на:

                           i)

                           инструменти, предмети, компютърни програми и данни, както и всякакви други средства, които са специално предназначени за изработването на неистински парични знаци или преправянето на парични знаци; или

                           ii)

                           защитни елементи, като холограми, водни знаци или други елементи на парични знаци, които служат за защитата им срещу подправяне.

         2.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че деянията, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), са наказуеми и в случая на банкноти или монети, за чието изготвяне се използват или са били използвани законни съоръжения или материали в нарушение на правата или на условията, в съответствие с които компетентните органи могат да емитират банкноти или монети.
   3.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че деянията, посочени в параграфи 1 и 2, са наказуеми и в случая на банкноти и монети, които все още не са емитирани, но са предназначени за пускане в обращение като законно платежно средство.
   Член 4
   Подбудителство, помагачество и опит
   1.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че подбудителството или помагачеството за извършване на престъпление, посочено в член 3, се наказва като престъпление.
   2.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че опитът за извършване на престъпление, посочено в член 3, параграф 1, буква а), б) или в), член 3, параграф 2 или член 3, параграф 3 във връзка с деяния, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и в), се наказва като престъпление.
   Член 5
   Наказания за физически лица
   1.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че деянията, посочени в членове 3 и 4, се наказват с ефективни, пропорционални и възпиращи наказания.
   2.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че престъпленията, посочени в член 3, параграф 1, буква г), престъпленията, посочени в член 3, параграф 2, и престъпленията, посочени в член 3, параграф 3, във връзка с деяния, посочени в член 3, параграф 1, буква г), се наказват с максимално наказание, което включва лишаване от свобода.
   3.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че престъпленията, посочени в член 3, параграф 1, буква а) и в член 3, параграф 3 във връзка с деяния, посочени в член 3, параграф 1, буква а), се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко от осем години.
   4.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че престъпленията, посочени в член 3, параграф 1, букви б) и в) и в член 3, параграф 3 във връзка с деяния, посочени в член 3, параграф 1, букви б) и в), се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко от пет години.
   5.   По отношение на престъплението, посочено в член 3, параграф 1, буква б), държавите членки могат да предвидят ефективни, пропорционални и възпиращи наказания, различни от посочените в параграф 4 от настоящия член, включително глоби и лишаване от свобода, ако подправените парични знаци са получени без знанието, че са подправени, но са предадени другиму със знанието за това.
   Член 6
   Отговорност на юридическите лица
   1.   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че юридическите лица могат да бъдат подведени под отговорност за посочените в членове 3 и 4 престъпления, извършени в тяхна полза от лице, което действа самостоятелно или в качеството си на член на орган на юридическото лице и което заема ръководна длъжност в това юридическо лице въз основа на:

               а)

               пълномощие да представлява юридическото лице;

               б)

               право да взема решения от името на юридическото лице; или

               в)

               право да упражнява контрол в рамките на юридическото лице.

         2.   Държавите членки гарантират, че юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на лице, посочено в параграф 1 от настоящия член, е позволила извършването от негов подчинен на някое от престъпленията, посочени в членове 3 и 4, в полза на това юридическо лице.
   3.   Отговорността на юридическото лице по параграфи 1 и 2 от настоящия член не изключва образуването на наказателно производство срещу физическите лица, които са извършители, подбудители или помагачи в престъпленията, посочени в членове 3 и 4.
   Член 7
   Санкции за юридическите лица
   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че всяко юридическо лице, подведено под отговорност съгласно член 6, подлежи на ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, които включват глоби от наказателен характер или друг вид глоби и могат да включват други санкции, като:

               а)

               лишаване от правото да се ползва от публични облаги или помощи;

               б)

               временно или постоянно лишаване от правото да извършва търговска дейност;

               в)

               поставяне под съдебен надзор;

               г)

               съдебна ликвидация;

               д)

               временно или постоянно закриване на предприятия, използвани за извършване на престъплението.

         Член 8
   Компетентност
   1.   Всяка държава членка предприема необходимите мерки за установяване на своята компетентност по отношение на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, когато:

               а)

               престъплението е извършено изцяло или отчасти на нейна територия; или

               б)

               извършителят на престъплението е неин гражданин.

         2.   Всяка държава членка, чиято парична единица е еврото, предприема необходимите мерки за установяване на своята компетентност по отношение на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, извършени извън нейната територия, най-малкото когато тези престъпления са свързани с еврото и когато:

               а)

               извършителят на престъплението се намира на територията на тази държава членка и не е екстрадиран; или

               б)

               подправени евробанкноти или монети, свързани с престъплението, са открити на територията на тази държава членка.

         За наказателното преследване на престъпленията, посочени в член 3, параграф 1, буква а) и в член 3, параграфи 2 и 3, когато те са свързани с член 3, параграф 1, буква а), както и в случай на подбудителство, помагачество и опит за извършване на тези престъпления, всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че нейната компетентност не зависи от условието деянията да съставляват престъпление на мястото на извършването им.
   Член 9
   Способи за разследване
   Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че лицата, звената или службите, отговарящи за разследването или наказателното преследване на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, разполагат с ефективни способи за разследване, като например използваните в случаи, свързани с организираната престъпност или с други тежки престъпления.
   Член 10
   Задължение за предаване на подправени евробанкноти и монети с цел анализ и откриване на подправени парични знаци
   Държавите членки гарантират, че по време на наказателни производства на националните центрове за анализ и националните центрове за анализ на монети без забавяне се разрешава да проверяват евробанкноти и монети, за които съществува съмнение, че са подправени, за целите на анализа, идентификацията и откриването на други подправени парични знаци. Компетентните органи предават необходимите образци незабавно и най-късно след като бъде постановено окончателно решение във връзка с наказателното производство.
   Член 11
   Статистика
   Най-малко на всеки две години държавите членки предават на Комисията данни за броя на престъпленията, предвидени членове 3 и 4, както и за броя на лицата, срещу които е възбудено наказателно преследване и които са осъдени за престъпленията, предвидени в членове 3 и 4.
   Член 12
   Представяне на доклад от Комисията и преглед
   До 23 май 2019 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящата директива. В доклада се прави оценка на степента, в която държавите членки са предприели необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива. Ако е необходимо, докладът се придружава от законодателно предложение.
   Член 13
   Замяна на Рамково решение 2000/383/ПВР
   Настоящата директива заменя Рамково решение 2000/383/ПВР по отношение на държавите членки, обвързани от настоящата директива, без да се засягат задълженията на тези държави членки по отношение на сроковете за транспониране на Рамково решение 2000/383/ПВР в националното право.
   За държавите членки, обвързани от настоящата директива, позоваванията на Рамково решение 2000/383/ПВР се считат за позовавания на настоящата директива.
   Член 14
   Транспониране
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 23 май 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 15
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 16
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите членки в съответствие с Договорите.

      Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         D. KOURKOULAS

      (1)  ОВ C 179, 25.6.2013 г., стр. 9.

      (2)  ОВ C 271, 19.9.2013 г., стр. 42.

      (3)  Позиция на Европейския парламент от 16 април 2014 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 6 май 2014 г.

      (4)  Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еврото (ОВ L 139, 11.5.1998 г., стр. 1).

      (5)  Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г. за определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране (ОВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 6).

      (6)  Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г. за разширяване на действието на Регламент (ЕО) № 1338/2001 относно определяне на необходимите мерки за защита на еврото срещу фалшифициране, към държавите членки, които не са приели еврото за своя единна валута (ОВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 11).

      (7)  № 2623, стр. 372, Сборник договори на Обществото на народите от 1931 г.

      (8)  Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета от 29 май 2000 г. за повишаване на защитата чрез наказателни и други санкции срещу подправянето във връзка с въвеждането на еврото (ОВ L 140, 14.6.2000 г., стр. 1).


title: Директива на Съвета от 14 юни 1966 година относно търговията със семена от фуражни култури

text:
Важна правна забележка

|

31966L0401

Официален вестник n° 125 , 11/07/1966 стр. 2298 - 2308 специално датско издание поредица I глава 1965-1966 стр. 0115  специално английско издание: поредица I глава 1965-1966 стр. 0132  специално гръцко издание: глава 03 том 1 стр. 0243  специално испанско издание: глава 03 том 1 стр. 0174  специално португалско издание глава 03 том 1 стр. 0174  специално финландско издание: глава 3 том 1 стр. 0131  специално шведско издание: глава 3 том 1 стр. 0131  специално чешко издание глава 3 том 01 стр. 55  - 65 специално испанско издание глава 3 том 01 стр. 55  - 65 специално унгарско издание глава 3 том 01 стр. 55  - 65 специално литвийско издание глава 3 том 01 стр. 55  - 65 LV.ES глава 3 том 01 стр. 55  - 65 MT.ES глава 3 том 01 стр. 55  - 65 PL.ES глава 3 том 01 стр. 55  - 65 SK.ES глава 3 том 01 стр. 55  - 65 специално словенско издание глава 3 том 01 стр. 55  - 65

		19660614Директива на Съветаот 14 юни 1966 годинаотносно търговията със семена от фуражни култури(66/401/EИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,като има предвид, че производството на фуражните култури заема важно място в селското стопанство в Европейската икономическа общност;като има предвид, че задоволителните резултати при култивирането на фуражни култури зависят до голяма степен от употребата на подходящи семена; като има предвид, че за тази цел някои държави-членки за известно време са ограничили търговията със семена на фуражни култури като използват само висококачествени семена; като има предвид, че са могли да се възползват от систематична селекция на култури, извършвана повече от няколко десетилетия, което доведе до разработване на достатъчно стабилни и унифицирани сортове фуражни култури, които поради техните характеристики обещават да са от висока стойност за съответните цели;като има предвид, че по-голяма производителност ще бъде достигната в Общността относно отглеждането на фуражни култури, ако за избора от сортовете, разрешени да се търгуват, държавите-членки прилагат еднакви правила, които са възможно най-строги;като има предвид, че следователно е оправдано да се ограничи търговията до някои сортове само ако потребителят е сигурен, че ще получи семена от тези сортове;като има предвид, че някои държави-членки за тази цел прилагат сертификационни схеми, които са предназначени чрез официален контрол да осигурят идентичност и чисти сортове;като има предвид, че такава схема вече съществува на международно ниво; като има предвид, че Организацията за икономическо сътрудничество и развитие създаде схема за сертифициране на сортове семена на фуражни култури, които са в обращение на международния пазар;като има предвид, че е желателно да се създаде единна сертификационна схема за Общността, основана на получения опит при прилагане на тази схема и на националните схеми за този продукт;като има предвид, че схемата следва да се прилага към търговията, както в другите държави-членки, така и на вътрешните пазари;като има предвид, че, като общо правило, семената на фуражните култури за всякаква употреба следва да е позволено да се търгуват само ако официално са проучени и сертифицирани, в съответствие с правилата за сертифициране, като базови семена или сертифицирани семена, или в случаи на някои видове и родове, официално са проучени и одобрени като търговски семена; като има предвид, че изборът на техническите термини "базови семена" и "сертифицирани семена" се основава на вече съществуваща международна терминология;като има предвид, че трябва да има одобрение на търговско семе, за да се вземе предвид фактът, че не всички родове и видове на фуражни култури за получаване на реколта вече са създали желаните сортове или достатъчни количества от семена от съществуващите видове, за да отговорят на нуждите на Общността; като има предвид, че е необходимо следователно при някои родове и видове да се одобрят семената на фуражни култури, които не са от тези видове, но които отговарят на изискванията във всяко друго отношение;като има предвид, че семената от фуражни култури, които не са пуснати на пазара с оглед на тяхното по-малко икономическо значение, са предмет на общностни правила; като има предвид, че държавите-членки трябва да запазят правото такива семена да бъдат предмет на специални разпоредби;като има предвид, че общностните правила не следва да се прилагат към семена, предназначени за износ в трети страни;като има предвид, че за да се подобри не само родовото качество на общностните семена от фуражни култури, но също и външните характеристики, някои изисквания следва да се определят като аналитична чистота на отглеждане;като има предвид, че за да се осигури идентичност на семената трябва да се установят общностните правила за опаковане, подбор, запечатване и маркиране; като има предвид, че за тази цел етикетите следва да посочват необходимите данни, както за официалния контрол, така и за информация за потребителя и следва ясно да показват факта на сертифициране от Общността на сертифицираното семе от различните категории;като има предвид, че някои държави-членки се нуждаят от смески от семена от фуражни култури от няколко рода и вида за специална употреба; като има предвид, че за да се предвидят тези нужди, държавите-членки следва да имат право да одобряват смеските при определени условия;като има предвид, че, за да се осигури така че както изискванията за качеството на семената, така и разпоредбите за осигуряване на идентичност на семената са спазвани по време на търгуването, държавите-членки трябва да предвидят разпоредби за подходящ контрол;като има предвид, че, за да се изпълнят тези изисквания, без да се засяга член 36 от Договора, те не трябва да са предмет на търговски ограничения, различни от тези, предвидени от правилата на Общността;като има предвид, че през първата фаза, до създаване на общ каталог на сортовете, разрешените ограничения следва да включват правото на държавите-членки да ограничават търговията на сертифицирани семена до тези сортове, които са със стойност за отглеждане и употреба на тяхната собствена територия;като има предвид, че съгласно някои условия, семена, размножени в друга страна от базовите семена, сертифицирани в държава-членка, следва да се признаят като еквивалентни на семената, размножени в тази държава-членка;като има предвид, че, от друга страна, следва да се създаде разпоредба за разрешаване на търговия в рамките на Общността със семена от фуражни култури, събрани в трети страни, само ако такива семена отговарят на същите условия, както сертифицираните семена или официално одобрени като търговски семена в рамките на Общността и отговарящи на правилата на Общността;като има предвид, че през периоди, през които е трудно да се получи доставка на сертифицирани семена от различните категории или на търговски семена, семена, отговарящи на по-малко строги изисквания, следва временно да бъдат разрешени за търговия;като има предвид, че, за да се хармонизират техническите методи на сертифициране, използвани в различните държави-членки, и да може да се направят сравнения в бъдеще между семена, сертифицирани в рамките на Общността и тези от трети страни, следва да се създадат опитни полета в Общността в държавите-членки, за да се позволи годишен последващ контрол на семена от различните категории на "сертифицирано семе";като има предвид, че Комисията следва да бъде поверена задачата да приеме някои мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че, за да се улесни въвеждането на предложените мерки, следва да се предвиди процедура за създаване на тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянен комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива се прилага за семена от фуражни култури, търгувани в рамките на Общността, независимо от употребата, за която отглежданите семена са предназначени.Член 2За целите на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:А. Фуражни култури: култури от следните родове и видове:a)GramineaeЖитни тревиAgrostis spec. | – полевица |Alopecurus pratensis L. | – ливадна лисича опашка |Arrenatherum elatius (L.) J. и C. Presl. | — висок френски райграс |Dactylis glomerata L. | – ежова главица |Festuca arundinacea Schreb. | — власатка тръстиковидна |Festuca ovina L. | – власатка овча |Festuca pratensis Huds. | — власатка ливадна |Festuca rubra L. | – власатка червена |Lolium spec. | – райграс |Phleum pratense L. | – ливадна тимотейка |Poa spec. | – метлица |Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | – златна трева |б)Leguminosae— бобовиLotus corniculatus L. | – звездан (лотус) |Lupinus spec. с изключение на Lupinus perennis L. | — лупина с изключение на многогодишната лупина |Medicago lupulina L. | – люцерна хмелна |Medicago sativa L. | – люцерна обикновена |Medicago varia Martyn | – люцерна |Onobrychis sativa L. | — еспарзета |Pisum arvense L. (полски) | – грах фуражен |Trifolium hybridum L. | – детелина розова (шведска) |Trifolium incarnatum L. | — детелина |Trifolium pratense L. | – детелина ливадна (червена) |Trifolium repens L. | – детелина пълзяща (бяла) |Vicia spec. с изключение на Vicia faba major L. | – бакла с изключение на ситна бакла |Б. Базови семена:1. Семена от селекционирани сортове: семенаа) които са били произведени под отговорността на селекционера, според приетите практики за поддържане на сорта;б) които са предназначени за производство на семена от категорията "сертифицирани семена";в) които, при спазване на разпоредбите на член 4, отговарят задоволително на изискванията по приложения I и II за базови семена; иг) за които чрез официално изпитване е установено, че удовлетворяват гореспоменатите условия.2. Семена от местни сортове: семенаа) които са били произведени под официален контрол от материал официално приет като принадлежащ към местен сорт на едно или повече стопанства, разположени в рамките на ясно очертан регион на произход;б) които са предназначени за производство на семена от категорията "сертифицирани семена";в) които, при спазване на разпоредбите на член 4, отговарят на изискванията по приложения I и II за базови семена; иг) за които чрез официално изпитване е установено, че удовлетворяват гореспоменатите условия.В. Сертифицирани семена: семенаа) които са произведени директно от базови семена или сертифицирани семенаот даден сорт;б) които са предназначени за производството на семена от категорията "сертифицирани семена" или от растения;в) които, при спазване на разпоредбите на член 4, буква б), отговарят на изискванията по приложения I и II за сертифицирани семена; иг) за които е установено чрез официално изпитване, че удовлетворяват гореспоменатите условия.Г. Търговски семена: семенаа) които имат доказана идентичност към видовете;б) които, при спазване на разпоредбите на член 4, буква б) отговарят задоволително на условията, предвидени в приложение II за търговски семена; ив) за които е установено чрез официално изпитване, че отговарят на гореспоменатите условия;Д. Официални мерки: мерките, предприемани ота) държавни органи, илиб) всяко юридическо лице, регулирано от публичното или частното право, действащо под отговорността на държавата, илив) в случай на подпомагащи дейности, които са също предмет на държавен контрол, от всяко физическо лице, официално определено за тази цел,при условие че лицата, посочени в букви б) и в) не са лично облагодетелствани от подобни мерки.Член 31. Държавите-членки трябва да осигурят, че семената отDactylis glomerata L.— ежова главицаFestuca arundinacea Schreb. — власатка тръстиковиднаFestuca pratensis Huds. — власатка ливаднаFestuca rubra L.— власатка червенаLolium spec. — райграсPhleum pratense L. — ливадна тимотейкаMedicago sativa L.— люцерна обикновенаMedicago varia Martyn — люцернаPisum arvense L. — грах фуражен (полски) иTrifolium repens L. — пълзяща детелина (бяла)не могат да бъдат търгувани, освен ако не са официално сертифицирани като "базови семена" или "сертифицирани семена" и освен ако не отговарят на изискванията, определени в приложение II.2. Държавите-членки предвиждат, че семената от фуражни култури, от родове и видове, различни от описаните в параграф 1, не могат да бъдат търгувани, освен ако не са официално сертифицирани като "базови семена", сертифицирани семена "или" търговски семена "и освен ако не отговарят на условията, определени в приложение II."3. Комисията може, съгласно процедурата, установена в член 21, да предвиди след определени дати, семената от фуражни родове и видове растения, различни от описаните в параграф 1, да не могат да бъдат търгувани, освен ако не са официално сертифицирани като "базови семена" или "сертифицирани семена".4. Държавите-членки гарантират, че официалните изпитвания са проведени в съответствие с настоящите международни методи, доколкото такива методи съществуват.5. Държавите-членки може да предвидят дерогации от разпоредбите на параграфи 1 и 2:а) за отгледани семена на размножения преди базовите семена;б) за тестове или научни цели;в) за селекция;г) за израснали семена, търгувани за преработка, при условие че идентичността на семената е гарантирана.Член 4Въпреки това, държавите-членки, чрез дерогация от член 3, могат:а) да разрешат официалното сертифициране и търговия на базови семена, които не отговарят на условията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта; подобна дерогация може също да се предостави по отношение на сертифицираните семена от Тrifolium pratense, когато тези семена са предназначени за по-нататъшно производство на сертифицирани семена.В случаите по-горе, всички необходими мерки трябва да се вземат така, че доставчикът да гарантира специфичната кълняемост на семената, като посочи на специален етикет, носещ името, адреса му и референтния номер на партидата семена;б) за да се предложат семената неотложно на пазара, независимо от факта, че официалното изпитване за спазване на условията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта, не е приключило, да разрешат официалното сертифициране или официалното допускане и търговията до първия купувач на семена от категориите "базови", "сертифицирани" или "търговски семена". Сертифицирането или допускането се предоставя само при представяне на предварителен доклад за анализ на семената, при условие че са дадени името и адреса на първия получател на семената; всички взети необходими мерки трябва да осигурят доставчикът да гарантира кълняемостта, установена във предварителния анализ; тази кълняемост за търговски цели трябва да бъде отразена върху специален етикет, носещ името, адреса на доставчика и референтен номер на партидата семена.Тези разпоредби не се прилагат за семената, внесени от трети страни, освен ако не е предвидено друго в член 15 по отношение на размножаване извън Общността.Член 5Държавите-членки могат, по отношение на условията, определени в приложения I и II, да налагат допълнителни или по-строги изисквания за сертифицирането на семена и изпитването на търговски семена, произведени на тяхна собствена територия.Член 61. Всяка държава-членка съставя списък със сортовете фуражни култури, официално приети за сертифициране на нейна територия; списъкът съдържа главните морфологични или физиологични характеристики, от които сортовете растения, пряко произхождащи от семена от категорията "сертифицирани семена", могат да се разграничават един от друг, както и официално установеният максимален брой размножения, приети за сертифициране, произлезли от базовите семена на всеки сорт. В случай на местни видове списъкът посочва региона на произход.2. В случай на хибридни и синтетични сортове органите, отговарящи за допускането и сертифицирането, се информират относно генеалогичните съставки. Държавите-членки гарантират, че резултатите от прегледа и описанието на генеалогичните съставки са поверителни, ако селекционерът поиска това.3. Даден сорт се приема за сертифициране, само ако е установено чрез официални или официално контролирани изпитвания, по-специално изпитвания при отглеждането, че сортът е достатъчно единен и стабилен.4. Приетите сортове се проверяват официално на редовни интервали. Ако някое от условията за приемане за сертифициране не е изпълнено, приемането се отменя, а сортът се заличава от списъка.5. Тези списъци и всички промени към тях се изпращат незабавно на Комисията, която ги съобщава на другите държави-членки.Член 71. Държавите-членки изискват за проверката на сортове, изпитването на семена за сертифициране и за изпитването на търговски семена, да се вземат проби по официален ред в съответствие с подходящи методи.2. За изпитването на семена за сертифициране и изпитването на търговски семена, пробите трябва да се вземат от хомогенни партиди; максималното тегло на партидите и минималното тегло на пробите са посочени в приложение III.Член 81. Държавите-членки изискват базовите семена, сертифицираните семена и търговски семена да бъдат търгувани само в задоволително хомогенни партиди и в запечатани контейнери, по отношение на описаните в членове 9 и 10 начини на запечатване и маркиране.2. Държавите-членки могат, за търговията на малки количества семена до крайния потребител, да предвидят дерогации от условията в параграф 1, по отношение на пакетиране, пломбиране и маркиране.Член 91. Държавите-членки изискват опаковките на базови, сертифицирани семена и търговски семена, да се запечатват официално или под официален надзор, по начин да не могат да бъдат отворени, без да се наруши целостта на печата и да не може да се прикрепи отново.2. Опаковките не се запечатват отново, освен по официален път. Ако опаковките са запечатани отново, фактът за повторното запечатване, датата на това запечатване и отговорните органи за това се отбелязват на етикета, съгласно член 10, параграф 1.Член 101. Държавите-членки изискват за опаковките на базови, сертифицирани семена и търговски семена:а) етикетирането да е от външната страна с официален етикет, на един от официалните езици на Общността, в съответствие с изискванията от приложение IV; цветът на етикета трябва да бъде бял за базовите семена, син за сертифицираните първо размножение след базовите семена, червен за сертифицираните семена от следващи размножения след базовите семена и тъмножълт за търговските семена; за търговия в други държави-членки етикетът съдържа датата, на която официалният печат е положен. В случаите по член 4, буква а), в които базовите семена или сертифицираните семена не отговарят на условията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта, този факт се отбелязва на етикета.б) да съдържат официален документ в същия като на етикета цвят, съдържащ същата информация, изисквана съгласно приложение IV. Същият документ не е необходим, ако информацията е отпечатана по незаличим начин на контейнера.2. Държавите-членки могат:а) да изискват при всички случаи датата, на която е прикрепен печатът, да бъде посочена на етикета.б) да предвиждат, при малки опаковки, дерогации от разпоредбите на параграф 1.Член 11Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да изискват, в случаи, различни от тези съгласно член 4, контейнери с базови семена, сертифицирани семена или търговски семена, независимо дали семената са произведени на тяхна територия или са внесени, ако семената се търгуват на тяхна територия, да носят етикет на доставчика.Член 12Държавите-членки изискват всяка химична обработка на базовите, сертифицирани семена или търговски семена да бъде посочена или на официалния етикет, или на етикета на доставчика, върху контейнера или вътре в него.Член 131. Държавите-членки може да разрешат търговия със семена на фуражни култури под формата на смески, съставени от различни родове и видове от семена от фуражни култури, или смески, съдържащи семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на настоящата директива, при условие че различните компоненти от смеските, преди смесване, съответстват на търговските разпоредби, приложими към тях.2. Разпоредбите на членове 8, 9 и 11 се прилагат, както и тези от член 10, освен това че за смесените семена използваният етикет е зелен.Член 141. Държавите-членки гарантират, че базовите семена и сертифицираните семена, които са официално сертифицирани и чиито контейнери са официално маркирани и запечатани, както е предвидено в настоящата директива, и търговските семена, чиито контейнери са официално маркирани и запечатани, както е предвидено в настоящата директива, не са предмет на никакви търговски ограничения по отношение на техните характеристики, условия на проверка, маркиране и запечатване, различни от тези, предвидени в настоящата директива.2. Държавите-членки могат:а) когато не са били взети мерки от Комисията съгласно член 3, параграф 3 и такива мерки не са влезли в сила, да предвидят след определени дати семена от родове и видове фуражни култури, различни от тези, включени в член 3, параграф 1, да не може да се търгуват, освен ако са официално сертифицирани като "базови семена" или "сертифицирани семена";б) да приемат разпоредби относно максимално съдържание на влага, прието за търговия;в) да ограничат търговията на сертифицирани семена от фуражни култури до тези от първо размножение след базови семена;г) до въвеждането на общ каталог на сортовете, което трябва да стане не по-късно от 1 януари 1970 г., да ограничат търговията със семена от фуражни култури до тези сортове, които са включени в национален списък, основан на значението им за отглеждане и използване на тяхна територия; условията за включване в този списък за сортовете, произхождащи от други държави-членки, са същите като тези за националните сортове.Член 15Държавите-членки предвиждат, че семената от фуражни култури, които са произведени директно от базови семена, сертифицирани в една държава-членка и събрани в друга държава-членка или в трета страна, трябва да се считат за еднакви със сертифицираните семена от първо размножение, произведени от базови семена, събрани в държавата, която е произвела базовите семена, ако тези семена са преминали през полева инспекция, отговаряща на условията, определени в приложение I и ако официалното изпитване е показало, че условията, установени в приложение II за сертифицирани семена, са изпълнени.Член 161. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, определя дали:а) в случая, предвиден в член 15, полевата инспекция в трета страна отговаря на условията, определени в приложение I;б) семена от фуражни култури, които са били събрани в трета страна и предлагат същите гаранции по отношение на техните характеристики и мерките за тяхното изпитване, за осигуряване на идентичността, за маркиране и за контрол, са еквивалентни в това отношение на базовите семена, сертифицираните семена или търговските семена, събрани в Общността и спазващи разпоредбите на настоящата директива.2. Докато Съветът вземе решение съгласно параграф 1, държавите-членки могат сами да вземат решение. Това право се погасява на 1 юли 1969 г.Член 171. С цел избягване на временни затруднения в основното снабдяване с базови, сертифицирани или търговски семена, които се появяват в една или повече държави-членки и които по друг начин не могат да бъдат преодолени в Общността, Комисията като действа в съответствие с процедурата, определена в член 21, разрешава на една или повече държави-членки да приемат за търговия за период, определен от Комисията, семена от категории, удовлетворяващи по-малко строги изисквания.2. Категорията на семената от всеки даден сорт трябва да бъде изписана на официалния етикет; във всички останали случаи официалният етикет трябва да бъде този, предвиден за търговските семена. Етикетът на семената трябва винаги да посочва, когато въпросните семена отговарят на категория, отговаряща на по-занижени изисквания.Член 18Настоящата директива не се прилага за семена от фуражни култури, които са предназначени за износ за трети страни.Член 19Държавите-членки вземат подходящите мерки за извършването на официални проверки по време на търговията със семена от фуражни култури, най-малко чрез вземане на на проби, за да се провери спазването на условията на настоящата директива.Член 201. В рамките на Общността се определят сравнителни опитни полета, върху които всяка година се извършва последваща проверка на пробите от сертифицираните семена от фуражни култури, взети по време на контролно пробовземане; тези полета са предмет на инспекция от Комитета, посочен в член 21.2. Тези сравнителни изпитвания трябва, по време на първия етап, да бъдат използвани за хармонизиране на техническите методи за сертифициране, за да се получат еквивалентни резултати. Когато тази цел е постигната, за сравнителните изпитвания се изготвят годишни доклади, които се изпращат като поверителни на държавите-членки и Комисията. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 12, определя датата за първия доклад.3. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 21, създава необходимите разпоредби за провеждането на сравнителните изпитвания. Семената от фуражни култури, които са били събрани в трети страни, могат да бъдат включени в сравнителните изпитвания.Член 211. Когато трябва да се следва процедурата, определена в настоящия член, Постоянният комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство (оттук нататък наричан "Комитетът"), създаден с Решение на Съвета от 14 юни 1966 г. [2], се сезира от председателя по неговата инициатива или по молба на представителя на държава-членка.2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.3. Представителят на Комисията представя проект за мерките, които следва да бъдат приети. Комитетът трябва да представи своето становище по тези мерки в срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса. За становището е необходимо мнозинство от 12 гласа.4. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Въпреки това, ако тези мерки не съответстват на становището на Комитета, те се съобщават от Комисията на Съвета. В такъв случай Комисията може да отложи прилагането на приетите от нея мерки за не повече от един месец от датата на съобщението.Съветът с квалифицирано мнозинство може да вземе различно решение в рамките на един месец.Член 22Настоящата директива не засяга разпоредбите на националните законодателства, обосновани с оглед защитата на здравето и живота на хората и животните, защитата на растенията или закрилата на индустриалната и търговската собственост.Член 23Държавите-членки, не по-късно от 1 юли 1968 г., въвеждат в сила законовите, подзаконовите или административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на член 14, параграф 1 и не по-късно от 1 юли 1969 г.– тези, които са необходими, за да се съобразят с другите разпоредби от настоящата директива и нейните приложения. Те незабавно информират Комисията за това.Член 24Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 14 юни 1966 година.За СъветаПредседателP. Werner[1] ОВ 109, 9.7.1964 г. стр. 1751/64.[2] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2289/66.--------------------------------------------------19660614ПРИЛОЖЕНИЕ IУсловия за сертифициране на растителната култура1. Растителната култура трябва да има задоволителна сортова идентичност и чистота.2. Трябва да се осъществи поне една официална полева инспекция преди всяко събиране на семена.3. Полето следва така да бъде обработено и културата в такава фаза на развитие, за да позволи идентичност и чистота на сорта, за да се провери по подходящ начин.4. Полето не трябва да е било засято с предишна култура, която да не съответства с производството на семена от видовете и сортовете на съответната култура.5. За кръстосани наторявани видове минималното разстояние между съседни семена от други сортове от същия вид, от семена от същия сорт, които са показали отбелязано дегенериране и от сортове, свързани с видове, които може да се превърнат в нежелано външно замърсяване, е:| Поле за размножаване |до 2 хa | над 2 хa |a)Семена за размножаване | 200 m | 100 m |б)Семена за производство на фуражни култури | 100 m | 50 m |Тези разстояния могат да бъдат игнорирани, ако е осигурена задоволителна защита от нежелано чуждо опрашване.--------------------------------------------------19660614ПРИЛОЖЕНИЕ IIУсловия, на които трябва да отговарят семенатаI. СЕРТИФИЦИРАНИ СЕМЕНА1. Семената трябва да имат задоволителна сортова идентичност и чистота.2. Болести, които намаляват полезността на семената, трябва да са във възможно най-ограничена степен.3. Семената също така трябва да съответстват на следното:А. Стандарти:Видове | Mинимум аналитична чистота (% от теглото) | Максимално съдържание от семена на плевели (% от теглото) | Минимална кълняемост (% чисто семе) |a)GramineaeAgrostis alba | 90 | 1 | 80 |Agrostis al. ssp. | 90 | 1 | 75 |Alopecurus pratensis L. | 75 | 1,5 | 70 |Arrhenatherum elatius (L.) J. и C. Presl. | 90 | 1 | 80 |Dactylis glomerata L. | 90 | 1 | 80 |Festuca arundinacea Schreb. | 95 | 1 | 80 |Festuca ovina L. | 85 | 1 | 75 |Festuca pratensis Huds. | 95 | 1 | 80 |Festuca rubra L. | 90 | 1 | 75 |Lolium multiflorum spec. italicum | 96 | 1 | 75 |Lolium al. spec. | 96 | 1 | 80 |Phleum pratense L. | 95 | 0,5 | 80 |Poa spec. | 85 | 1 | 75 |Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | 75 | 1 | 75 |Видове | Mинимум аналитична чистота (% от теглото) | Максимално съдържание от семена на плевели (% от теглото) | Минимална кълняемост (% чисто семе) | Максимално съдържание на твърдо семе (% чисто семе) |б)LeguminosaeLotus corniculatus L. | 95 | 0,8 | 75 | 40 |Lupinus spec. | 98 | 0,1 | 80 | 20 |Medicago lupulina L. | 97 | 0,8 | 80 | 20 |Medicago sativa L. | 97 | 0,5 | 80 | 40 |Medicago varia Martyn | 97 | 0,5 | 80 | 40 |Onobrychis sativa L. | 95 | 1,5 | 75 | 20 |Pisum arvense L. | 97 | 0,1 | 80 | — |Trifolium hybridum L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 |Trifolium incarnatum L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 |Trifolium pratense L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 |Trifolium repens var. giganteum | 97 | 0,5 | 80 | 40 |Trifolium repens L. | 97 | 0,8 | 80 | 20 |Vicia faba | 97 | 0,1 | 85 | 20 |Vicia al. spec. | 97 | 0,5 | 85 | 20 |Б. Бележки:а) До максималното посочено количество твърдите семена се разглеждат като семена, годни за кълняемост.б) Всички свежи и здрави семена, които не са покълнали след предварително третиране, се считат за семена, които имат кълняемост.в) Семето е свободно от Avena fatua и Cuscuta; въпреки това, едно семе Avena fatua или Cuscuta в 100 г проба не се разглежда като нечиста, ако втора проба от 200 г няма Avena fatua и Cuscuta.г) Тегловният процент от Alopercurus myosuroides семена не надвишава 0,3.д) тегловният процент на семена от други отглеждани растения не надвишава 1; в случая с видове Poa, 1 % семена от други видове Роа не се разглеждат като нечисти.В. Специални условия за Lupinus spec.:а) Процентът по броя семена от друг цвят не надвишава 1.б) Процентът по брой на горчиви семена от различни видове сладка лупина не надвишава:3, за сертифицирано семе от първо размножение след базово семе;5, за сертифицирано семе от следващи размножения след базово семе.II. БАЗОВИ СЕМЕНАПри спазване на допълнителните разпоредби по-долу, условията, определени в раздел I на настоящото приложение, се прилагат към базовите семена:1. Тегловният процент на семена от други растения не надвишава 0,2, от които нито процентът от семена от други отглеждани растения, нито процентът от семена на плевели не надвишава 0,1.2. Броят от семена Alopecurus myosuroides не надвишава 5 в проба от 25 грама.3. Lupinus spec.: процентът по броя от горчиви семена от сортове на сладка лупина не надвишава 1.III. ТЪРГОВСКИ СЕМЕНАПри спазване на допълнителните разпоредби по-долу, условията, определени в параграфи 2 и 3 от раздел I се прилагат към търговските семена:1. Тегловният процент от семена от други отглеждани растения не надвишава 3.2. При Poa видове 3 % от семена, различни от други Poa, не се считат за нечисти.3. При Vicia spp. общо 6 % от теглото на семена от Vicia pannonica, Vicia villosa или други близки видове, не се счита за примес.4. При Lupinus spec.:а) броят семена от друг цвят не надвишава 2 %;б) броят от горчиви семена в сладка лупина не надвишава 5 %.--------------------------------------------------19660614ПРИЛОЖЕНИЕ III| Mаксимално тегло на партидата | Mинимално тегло на пробата |1.Семена с размер, не по-малък от този на житно зърно | 20 метрични тона | 500 грама |2.Семена с размер, по-малък от житно зърно | 10 метрични тона | 300 грама |--------------------------------------------------19660614ПРИЛОЖЕНИЕ IVЕтикетА. Изисквана информацияа) За базовите и сертифицирани семена:1. "Семена, сертифицирани в съответствие с правилата на Европейската икономическа общност"2. Сертифициращ орган и държава-членка3. Референтен номер на партидата4. Видове5. Сорт6. Категория7. Страна производител8. Декларирано нето или бруто тегло9. За сертифицирани семена второ размножение и последващи размножения след базови семена: брой на размноженията след базови семенаб) За търговски семена:1. "Търговски семена (които не са сертифицирани като сорт)"2. Изпитващ орган за контрол и държава-членка3. Референтен номер на партидата4. Сортове [1]5. Регион на производство6. Декларирано нето или бруто теглов) За смеските от семена:1. "Смески от семена за …"(предназначение)2. Орган, отговорен за запечатването и държава-членка;3. Референтен номер на партидата4. Видове, категория, сортове, страна на производство или, при търговските семена, регион на производство и пропорция по тегло на всяка съставка5. Декларирано нето и бруто теглоБ. Минимални размери110 мм × 67 мм[1] При лупина следва да се отбележи дали въпросната лупина е горчива или сладка.--------------------------------------------------


title: Директива 2006/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 година относно използването на превозни средства, наети без шофьори, за автомобилен превоз на товари (кодифицирана версия)Текст от значение за ЕИП.

text:
               07/ 15

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               106

         32006L0001

               L 033/82

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 2006/1/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 18 януари 2006 година
   относно използването на превозни средства, наети без шофьори, за автомобилен превоз на товари
   (кодифицирана версия)
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 71 от него,
   като взеха предвид предложението от Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   след като се консултираха с Комитета на регионите,
   в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 84/647/ЕИО на Съвета от 19 декември 1984 г. относно използването на превозни средства, наети без шофьори, за автомобилен превоз на товари (3) беше основно изменена (4). С цел внасяне на яснота и рационализъм посочената Директива следва да бъде кодифицирана.

               (2)

               От макроикономическа гледна точка използването на наети превозни средства позволява в определени случаи да се постигне оптимално разпределение на ресурсите чрез ограничаване на разточителното използване на фактори на продукцията.

               (3)

               От макроикономическа гледна точка тази възможност внася елемент на гъвкавост в организацията на транспорта и по този начин увеличава производителността на съответните предприятия.

               (4)

               Настоящата директива не следва да нарушава задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение I, част Б,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   За целите на настоящата директива:

               a)

               „превозно средство“ означава моторно превозно средство, ремарке, полуремарке или комбинация от превозни средства, предназначени изключително за превоз на товари.

               б)

               „наето превозно средство“ означава всяко превозно средство, което срещу възнаграждение и за определен период от време е предадено на разположение на предприятие, извършващо автомобилен превоз на товари, за чужда или за своя сметка, на базата на договор с предприятието, което осигурява превозните средства.

         Член 2
   1.   Всяка държава-членка разрешава използването на своя територия, за целите на трафика между държавите-членки, на превозни средства, наети от предприятия, установени на територията на друга държава-членка, при условие че:

               a)

               превозното средство е регистрирано или пуснато в движение в съответствие със законите във втората държава-членка;

               б)

               договорът се отнася единствено до наемането на превозно средство без шофьор и не е придружен от договор за услуги, сключен със същото предприятие и включващ шофьорски и придружаващ персонал;

               в)

               наетото превозно средство е единствено на разположение на предприятието, което го използва по време на периода на договора за наем;

               г)

               наетото превозно средство се управлява от персонал на предприятието, което го използва.

         2.   Доказателства за съответствие с условията, посочени в параграф 1, букви a)—г), трябва да бъдат представени чрез следните документи, които трябва да се намират в превозното средство:

               a)

               договора за наем или заверена част от този договор, в която са посочени по-специално името на наемодателя, името на наемателя, датата на сключване и срока на договора и идентификационни данни за превозното средство;

               б)

               трудовият договор на шофьора или заверена част от този договор, в която са посочени по-специално името на работодателя, името на работника, датата на сключване и срока на договора или информация за последното заплащане, в случай че шофьорът на превозното средство не е лицето, което наема превозното средство.

         Ако е необходимо, документите, посочени в букви a) и б), могат да бъдат заменени с еквивалентни документи, издадени от компетентните власти в държавата-членка.
   Член 3
   1.   Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят, че техните предприятия могат да използват наети превозни средства за автомобилен превоз на товари при същите условия, които се прилагат за собствените им превозни средства; наетите превозни средства трябва да бъдат регистрирани или пуснати в движение в съответствие със законите в държавите-членки, при условие че са спазени условията, установени в член 2.
   2.   Държавите-членки могат да изключат от разпоредбите на параграф 1 транспортните операции за собствена сметка, извършвани с превозни средства с общо разрешено товарно тегло, по-голямо от 6 тона.
   Член 4
   Настоящата директива не оказва влияние върху регламентите на дадена държава-членка, в които са постановени по-малко рестриктивни условия за използването на наети превозни средства, отколкото са посочени в членове 2 и 3.
   Член 5
   Без да се нарушават членове 2 и 3, настоящата директива не засяга прилагането на правилата относно:

               a)

               организацията на пазара за автомобилен превоз на товари за чужда или за своя сметка, както и на собствена сметка, и по-специално достъп до пазара и ограничения на квотите във връзка с пропускателната способност на пътищата;

               б)

               цените и условията за автомобилен превоз на товари;

               в)

               формирането на цените за наем;

               г)

               вноса на превозни средства;

               д)

               условията, управляващи достъпа до дейността или занятието на наемодателя на превозното средство.

         Член 6
   Директива 84/647/ЕИО се отменя, без да се накърняват задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за транспонирането в националното право на директивите, посочени в приложение I, част Б.
   Препратките, направени към отменената директива, се тълкуват като направени към настоящата директива и трябва да бъдат четени в съответствие с таблицата за съответствие, дадена в приложение II.
   Член 7
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 8
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 18 януари 2006 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         J. BORRELL FONTELLES

            За Съвета

            Председател

         H. WINKLER

      (1)  ОВ C 108, 30.4.2004 г., стр. 56.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 10 февруари 2004 г. (ОВ C 97 E, 22.4.2004 г., стр. 66) и Решение на Съвета от 8 декември 2005 г.

      (3)  ОВ L 335, 22.12.1984 г., стр. 72. Директива, изменена с Директива 90/398/ЕИО (ОВ L 202, 31.7.1990 г., стр. 46).

      (4)  Виж приложение I, част A.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   Част A
   Отменената директива с нейното изменение
   (посочена в член 6)

               Директива на Съвета 84/647/ЕИО

               (ОВ L 335, 12.12.1984 г., стр. 72)

               Директива на Съвета 90/398/ЕИО

               (ОВ L 202, 31.7.1990 г., стр. 46)

         Част Б
   Списък със сроковете за въвеждане в националното законодателство
   (посочен в член 6)

               Директива

               Срокове за въвеждане

               Директива 84/647/ЕИО на Съвета

               30 юни 1986 г.

               Директива 90/398/ЕИО на Съвета

               31 декември 1990 г.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
   Таблица за съответствие

               Решение 84/64/ЕИО

               Настоящата директива

               член 1, въвеждащо изречение

               член 1, въвеждащо изречение

               член 1, първо тире

               член 1, буква а)

               член 1, второ тире

               член 1, буква б)

               член 2, въвеждащо изречение

               член 2, параграф 1, въвеждащо изречение

               член 2, точки 1—4

               член 2, параграф 1, букви a)—г)

               член 2, точка 5, първа алинея, въвеждащо изречение

               член 2, параграф 2 първа алинея, въвеждащо изречение

               член 2, точка 5, първа алинея, букви a) и б)

               член 2, параграф 2, първа алинея, букви a) и б)

               член 2, точка 5, втора алинея

               член 2, параграф 2, втора алинея

               член 3

               член 3

               член 4, параграф 1

               член 4

               член 5, въвеждащо изречение

               член 5, въвеждащо изречение

               член 5, първо тире

               член 5, буква а)

               член 5, второ тире

               член 5, буква б)

               член 5, трето тире

               член 5, буква в)

               член 5, четвърто тире

               член 5, буква г)

               член 5, пето тире

               член 5, буква д)

               член 6

               —

               член 7

               —

               член 8

               —

               —

               Член 6

               —

               Член 7

               член 9

               Член 8

               —

               приложение I

               —

               приложение II


title: Директива на Съвета от 18 март 1991 година относно батериите и акумулаторите, съдържащи някои опасни вещества

text:
               13/ 10

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               54

         31991L0157

               L 078/38

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 18 март 1991 година
   относно батериите и акумулаторите, съдържащи някои опасни вещества
   (91/157/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   в сътрудничество с Европейския парламент (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че всяко несъответствие между законодателните разпоредби или административните мерки, приети от държавите-членки, относно унищожаването на батерии и акумулатори би могло да доведе до търговски бариери и да наруши конкуренцията в Общността, като по този начин може да има пряко влияние върху установяването и функционирането на вътрешния пазар; като има предвид, че поради тези причини съществува необходимост да се сближат законодателствата в тази област;
   като има предвид, че член 2, параграф 2 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците (4), изменена от Директива 91/156/ЕИО (5), предвижда да се постановят чрез отделни директиви специфични разпоредби за особени случаи или в допълнение на тези в посочената директива, за да се регламентира управлението на определени категории отпадъци;
   като има предвид, че целите и принципите на политиката на Общността за околната среда така, както е залегнала в програмите за действие на Европейската общност за околната среда, основани на принципите, изложени в член 130с, параграфи 1 и 2 от Договора за ЕИО, е насочена най-вече към предотвратяване, намаляване и доколкото е възможно премахване на замърсяването на околната среда и осигуряване на твърдо управление на ресурсите от суровини на основата също на принципа „замърсителят плаща“;
   като има предвид, че за да постигне тези цели, продажбата на определени батерии и акумулатори трябва да се забрани с оглед на количеството опасни вещества, които съдържат;
   като има предвид, че за да се гарантира използваните батерии и акумулатори да се регенерират и унищожават под контрол, държавите-членки трябва да предприемат мерки с цел тяхното маркиране и разделно събиране;
   като има предвид, че събирането и рециклирането на използвани батерии и акумулатори може да спести ненужното използване на суровини;
   като има предвид, че уреди, които съдържат вградени батерии и акумулатори, могат да представляват опасност за околната среда при унищожаване; като има предвид, че държавите-членки трябва по тази причина да предприемат подходящи мерки;
   като има предвид, че трябва да се създадат програми в държавите–членки за постигане на различните цели, посочени по-горе; като има предвид, че Комисията трябва да бъде информирана за тези програми и за предприетите специфични мерки;
   като има предвид, че прибягването до икономически инструменти като създаването на система за депозит може да поощри отделното събиране и рециклиране на използвани батерии и акумулатори;
   като има предвид, че трябва да има разпоредба за информиране на потребителите в тази област;
   като има предвид, че трябва да се предвидят подходящи процедури за прилагане на разпоредбите на настоящата директива, в частност система за маркиране, и за да улесни привеждането на директивата в съответствие с научно-техническия прогрес; като има предвид, че Комитетът, посочен в член 18 от Директива 75/442/ЕИО, трябва да бъде инструктиран да подпомага Комисията в тези задачи,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Целта на настоящата директива е да сближи законодателствата на държавите-членки относно регенерирането и контролираното унищожаване на онези използвани батерии и акумулатори, които съдържат опасни вещества в съответствие с приложение I.
   Член 2
   За целите на настоящата директива:

               а)

               „батерия или акумулатор“ означава източник на електрическа енергия, генерирана чрез пряко преобразуване на химическа енергия, и състоящ се от една или повече еднократни (които не се презареждат) батерии или такива с клетки, които могат да се използват повторно (зареждащи се), както са изброени в приложение I;

               б)

               „използвани батерии или акумулатори“ означава батерия или акумулатор, които не могат да се използват отново, и са предназначени за регенериране или унищожаване;

               в)

               „унищожаване“ означава всяка операция, при условие че е приложима за батерии и акумулатори, включена в приложение II към Директива 75/442/ЕИО;

               г)

               „регенериране“ означава всяка операция, при условие че се прилага за батерии и акумулатори, включена в приложение II към Директива 75/442/ЕИО;

               д)

               „събиране“ означава събиране, сортиране и/или групиране на използвани батерии и акумулатори;

               е)

               „депозитна система“ означава онази система, според която купувачът при закупуване на батерии или акумулатори плаща на продавача сума, която му се възстановява при връщане на използваните батерии и акумулатори.

         Член 3
   1.   Държавите-членки забраняват от 1 януари 1993 г. продажбата на:

               —

               алкални манганови батерии за продължителна употреба в екстремни условия (например температури под 0 градуса по Целзий или над 50 градуса по Целзий, излагане на удари и т.н.), които съдържат повече от 0,05 % живак от теглото си,

               —

               всички алкални манганови батерии, които съдържат над 0,025 % живак от теглото си.

         Алкалните магнезиеви затворени клетки и батерии, съставени от затворени клетки, се освобождават от тази забрана.
   2.   Параграф 1 се добавя към приложение I към Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, отнасящи се до ограничаването на продажбата и използването на определени опасни вещества и съединения (6) заедно с последните изменения, внесени от Директива 85/610/ЕИО (7).
   Член 4
   1.   В контекста на програмите, посочени в член 6, държавите-членки предприемат подходящи мерки за да гарантират, че използваните батерии и акумулатори ще се събират отделно с оглед на регенерирането или унищожаването им.
   2.   За тази цел държавите-членки следят батериите и акумулаторите и където е уместно уредите, в които те са вградени, да се маркират по подходящ начин.
   Маркирането трябва да включва указания за следното:

               —

               да се събират отделно,

               —

               където е възможно, да се регенерират,

               —

               съдържанието на тежки метали.

         3.   Комисията съставя в съответствие с процедурата, посочена в член 10, подробните мерки за системата за маркиране. Тези мерки се публикуват в Официален вестник на Европейските общности.

   Член 5
   Държавите-членки предприемат мерки, за да гарантират, че в уредите не могат да се вграждат батерии и акумулатори, освен ако те могат да бъдат изцяло отстранени от потребителя след изтощаване.
   Тези мерки влизат в сила на 1 януари 1994 г.
   Настоящият член не се прилага за категориите уреди, включени в приложение II.
   Член 6
   Държавите-членки създават програми за постигането на следните цели:

               —

               намаляване на състава на тежки метали в батериите и акумулаторите,

               —

               поощряване на продажбата на батерии и акумулатори, съдържащи по-малки количества опасни вещества и/или по-малко замърсяващи околната среда,

               —

               постепенно намаляване в отпадъците на домакинствата на използвани батерии и акумулатори, включени в приложение I,

               —

               поощряване на научни изследвания, насочени към намаляване на състава на опасни вещества и благоприятстващи използването за батериите и акумулаторите на заместители, по-малко замърсяващи околната среда, на и научни изследвания върху начините за рециклиране,

               —

               отделно унищожаване на специални места на изхабени батерии и акумулатори, включени в приложение I.

         Първите програми включват срок от четири години, който започва на 18 март 1993 г. Те трябва да бъдат съобщени на Комисията най-късно до 17 септември 1992 г.
   Програмите редовно се преразглеждат и актуализират най-малко на всеки четири години в светлината на определени технически постижения и състоянието на икономиката и околната среда. Изменените програми се съобщават своевременно на Комисията.
   Член 7
   1.   Държавите-членки осигуряват ефикасно организиране на отделното събиране и където е подходящо създават депозитна система. Държавите-членки могат допълнително да въведат мерки като други икономически инструменти за поощряване на рециклирането. Тези мерки трябва да се въвеждат след консултации със заинтересованите страни, да се основават на валидни екологични и икономически критерии и да не причиняват нарушаване на конкуренцията.
   2.   Когато съобщават програмите, за които се отнася член 6, държавите-членки информират Комисията за мерките, взети съгласно параграф 1.
   Член 8
   В контекста на програмите, посочени в член 6, държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране добрата информираност на потребителите за:

               а)

               опасностите от неконтролираното унищожаване на използвани батерии и акумулатори;

               б)

               маркирането на батериите и акумулаторите и уредите, в които има вградени батерии и акумулатори, без да могат да се вадят;

               в)

               начина на изваждане на батериите и акумулаторите, които са вградени в уредите, и няма как да бъдат отстранени.

         Член 9
   Държавите-членки не могат да препятстват, забраняват или ограничават продажбата на батерии и акумулатори, обхванати от настоящата директива, и в съответствие с разпоредбите, предвидени в нея.
   Член 10
   Комисията привежда в съответствие към техническия прогрес членове 3, 4 и 5 и приложения I и II съгласно процедурата, посочена в член 18 на Директива 75/442/ЕИО.
   Член 11
   1.   Държавите-членки предприемат мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата Директива преди 18 септември 1992 г. Те незабавно информират Комисията за това.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива. Комисията информира останалите държави-членки за тях.
   Член 12
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 18 март 1991 година.

            За Съвета

            Председател

         A. BODRY

      (1)  ОВ С 6, 7.1.1989 г., стр. 3 и

      ОВ С 11, 17.1.1990 г., стр. 6.

      (2)  ОВ С 158, 26.6.1989 г., стр. 209 и

      ОВ С 19, 28.1.1991 г.

      (3)  ОВ С 194, 31.7.1989 г., стр. 21.

      (4)  ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 47.

      (5)  ОВ L 78, 26.3.1991 г., стр. 32.

      (6)  ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201.

      (7)  ОВ L 375, 31.12.1985 г., стр. 1.
   ПРИЛОЖЕНИЕ I
   БАТЕРИИ И АКУМУЛАТОРИ, ОБХВАНАТИ ОТ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА

               1.

               Батериите и акумулаторите, продавани от датата, посочена в член 11, параграф 1 и съдържащи:

                           —

                           най-много 25 mg живак в клетка, с изключение на алкалните манганови батерии,

                           —

                           най-много 0,025 % кадмий от теглото си,

                           —

                           най-много 0,4 % олово от теглото си.

               2.

               Алкалните манганови батерии, съдържащи най-много 0,025 % живак от теглото си и продавани от датата, посочена в член 11, параграф 1.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II
   СПИСЪК НА КАТЕГОРИИТЕ УРЕДИ, КОИТО СЕ ИЗКЛЮЧВАТ ОТ ОБХВАТА НА ЧЛЕН 5

               1.

               Уредите, чиито батерии са запоени, заварени или по друг начин постоянно прикрепени към накрайници, за да се осигури непрекъснат достъп на електричество при необходимо промишлено използване и за да се запазят функциите им да помнят и пазят данни при информационните технологии и стопанско и търговско оборудване, където използването на батерии и акумулатори, посочени в приложение I, е технически необходимо.

               2.

               Клетките за опити от научно и професионално оборудване, батерии и акумулатори, поставени в медицински уреди, предназначени за поддържане на жизненоважни функции и пейсмейкъри за сърца, където функционирането без прекъсване е особено важно и отстраняването на батерии и акумулатори може да се прави само от квалифициран персонал.

               3.

               Портативни уреди, когато подмяната на батерии от неквалифицирани лица може да представлява опасност за притежателя или може да се отрази на работата на уреда, както и професионално оборудване, предназначено за употреба в много чувствителна среда като например в среда на летливи вещества.

         В съответствие с настоящото приложение уреди, чиито батерии и акумулатори не могат да се подменят цели от потребителя, се придружават от указания, които информират потребителя за съдържанието на опасните за околната среда батерии и акумулатори, и дават инструкции как те безопасно да се отстраняват.