title: Директива 2009/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно защитните конструкции при преобръщане на колесните селскостопански или горски трактори (Текст от значение за ЕИП)

text:
               3.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 261/1

      ДИРЕКТИВА 2009/57/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 13 юли 2009 година
   относно защитните конструкции при преобръщане на колесните селскостопански или горски трактори
   (кодифицирана версия)
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 77/536/ЕИО на Съвета от 28 юни 1977 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно защитните конструкции при преобръщане на селскостопанските или горските колесни трактори (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.

               (2)

               Директива 77/536/ЕИО е една от отделните директиви от системата за ЕО одобрение на типа, предвидена в Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на колесните селскостопански или горски трактори, заменена с Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли (5) и установява техническите изисквания относно дизайна и конструкцията на селскостопанските или горските трактори по отношение на защитните конструкции при преобръщане. Тези технически изисквания целят сближаване на законодателството на държавите-членки по начин, който да позволи прилагането за всеки тип трактор на процедурата за ЕО одобряване на типа, предвидена в Директива 2003/37/ЕО. Следователно разпоредбите на Директива 2003/37/ЕО, отнасящи се до селскостопанските или горските трактори, техните ремаркета и теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли, се прилагат за настоящата директива.

               (3)

               Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение X, част Б,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Настоящата директива се прилага за тракторите, определени в член 2, буква й) от Директива 2003/37/ЕО, имащи следните характеристики:

               а)

               свободна зона под задната ос, максимум 1 000 mm;

               б)

               фиксирана или регулируема колея на една от задвижващите оси, 1 150 mm или повече;

               в)

               възможност за монтиране на многоточкова навесна система за съчленяване на машини и теглителна греда;

               г)

               маса между 1,5 и 6 тона, отговаряща на масата на трактор без товар, съгласно определението в приложение I, точка 2.1.1 към Директива 2003/37/ЕО, включително монтираната защитна конструкция в съответствие с настоящата директива и препоръчания от производителя за трактора максимален размер гуми.

         Член 2
   1.   Всяка държава-членка издава ЕО одобрение на типа компонент за всеки тип защитна конструкция при преобръщане и за нейното закрепване към трактора, които отговарят на изискванията за изработка и за изпитване, предвидени в приложения I—V.
   2.   Държавата-членка, издала ЕО одобрение на типа компонент, предприема необходимите мерки за контрол, доколкото това е необходимо, и ако се налага в сътрудничество с компетентните органи на останалите държави-членки, че произвежданите модели съответстват на одобрения тип. Този контрол се ограничава до извършването на случайни проверки.
   Член 3
   Държавите-членки издават на производителя на трактор или на производителя на защитна конструкция при преобръщане или на техните упълномощени представители маркировка за ЕО одобрение на типа в съответствие с образеца, посочен в приложение VI по отношение на всеки тип защитна конструкция при преобръщане, както и на нейното закрепване към трактора, които те одобряват съгласно член 2.
   Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да предотвратят използването на маркировки, които могат да доведат до объркване между защитни конструкции при преобръщане, които са били одобрени като тип компонент по силата на член 2, и други конструкции.
   Член 4
   1.   Никоя държава-членка не може да забрани пускането на пазара на защитни конструкции при преобръщане, както и на тяхното закрепване към трактора, на основания, свързани с тяхната изработка, ако същите носят маркировка за ЕО одобрение на типа компонент.
   2.   Въпреки това държава-членка може да забрани пускането на пазара на защитни конструкции при преобръщане с нанесена върху тях маркировка за ЕО одобрение на типа компонент, ако същите показват систематично несъответствие с одобрения тип.
   Въпросната държава информира незабавно останалите държави-членки и Комисията за предприетите мерки, като посочва мотивите за своето решение.
   Член 5
   Компетентните органи на всяка държава-членка в едномесечен срок изпращат на компетентните органи на останалите държави-членки копие от сертификатите за одобрение на типа компонент, чийто образец е даден в приложение VII, попълнени за всеки тип защитна конструкция при преобръщане, който те са одобрили или са отказали да одобрят.
   Член 6
   1.   Ако държавата-членка, която е издала ЕО одобрение на типа компонент установи, че голяма част от защитните конструкции при преобръщане, както и тяхното закрепване към трактора, носещи еднаква маркировка за ЕО одобрение на типа компонент, не съответстват на одобрения тип, тя взема необходимите мерки, за да се гарантира съответствието на произвежданите модели с одобрения тип. Компетентните органи на тази държава уведомяват тези на останалите държави-членки за взетите мерки, които в случаите, когато има сериозни и повтарящи се несъответствия, могат да достигнат до отнемане на ЕО одобрението на типа компонент. Посочените органи вземат същите мерки, ако са били уведомени от компетентните органи на друга държава-членка за такова несъответствие.
   2.   Компетентните органи на държавите-членки се уведомяват взаимно в едномесечен срок за всяко отнемане на ЕО одобрение на типа компонент и за основанията за всяка такава мярка.
   Член 7
   Всяко решение за отказ или за отнемане на одобрение на типа компонент за защитни конструкции при преобръщане, както и за тяхното закрепване към трактора, или за забрана за пускане на пазара или в употреба, взето по силата на разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива, съдържа подробни мотиви. То се съобщава на заинтересованата страна, като се посочват и процедурите за обжалване съгласно действащото в държавите-членки законодателство и сроковете за подаване на жалби.
   Член 8
   1.   Държавите-членки не може да отказват издаването на ЕО одобрение на типа, нито на документа, предвиден в член 2, буква ф) от Директива 2003/37/ЕО или на национално одобрение на типа по отношение на тип трактор, на основания, свързани със защитните конструкции при преобръщане, ако те отговарят на изискванията, установени в приложения I—IX.
   2.   Държавите-членки не може да издават документа, предвиден в член 2, буква ф) от Директива 2003/37/ЕО по отношение на тип трактор, който не отговаря на изискванията на настоящата директива.
   Държавите-членки може да откажат издаването на национално одобрение на типа по отношение на тип трактор, който не отговаря на изискванията на настоящата директива.
   Член 9
   Държавите-членки не може да отказват регистрацията, нито да забраняват продажбата, първоначалното пускане в употреба или употребата на трактори на основания, свързани със защитните конструкции при преобръщане, ако тези конструкции отговарят на изискванията в приложения I—IX.
   Член 10
   В рамките на ЕО одобрение на типа, всеки трактор, посочен в член 1, трябва да е оборудван със защитна конструкция при преобръщане, която отговаря на изискванията на приложения I—IV.
   Член 11
   Измененията, необходими за адаптиране към техническия прогрес на изискванията на приложения I—IХ, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 20, параграф 3 от Директива 2003/37/ЕО.
   Член 12
   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 13
   Директива 77/536/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение X, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение X, част Б.
   Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение XI.
   Член 14
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Прилага се от 1 януари 2010 г.
   Член 15
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         E. ERLANDSSON

      (1)  ОВ C 10, 15.1.2008 г., стр. 21.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 25 септември 2007 г. (ОВ C 219, 28.8.2008 г., стр. 68) и Решение на Съвета от 22 юни 2009 г.

      (3)  ОВ L 220, 29.8.1977 г., стр. 1.

      (4)  Вж. приложение X, част А.

      (5)  ОВ L 171, 9.7.2003 г., стр. 1.

      СПИСЪК НА ПРИЛОЖЕНИЯТА

                     ПРИЛОЖЕНИЕ I

               Условия за ЕО одобрение на типа компонент

                     ПРИЛОЖЕНИЕ II

               Условия за изпитване на якостните качества на защитните конструкции при преобръщане, както и на тяхното закрепване към трактора

                     ПРИЛОЖЕНИЕ III

               Процедури на изпитване

                     ПРИЛОЖЕНИЕ IV

               Фигури

                     ПРИЛОЖЕНИЕ V

               Протокол от изпитванията за ЕО одобрение на типа компонент по отношение на защитна конструкция при преобръщане (безопасна кабина или рама) относно нейните якостни качества, както и якостните качества на нейното закрепване към трактора

                     ПРИЛОЖЕНИЕ VI

               Маркировка

                     ПРИЛОЖЕНИЕ VII

               Образец на сертификат за ЕО одобрение на типа компонент

                     ПРИЛОЖЕНИЕ VIII

               Условия за ЕО одобрение на типа

                     ПРИЛОЖЕНИЕ IХ

               Образец на приложение към сертификат за ЕО одобрение на типа трактор по отношение на якостните качества на защитните конструкции при преобръщане (безопасна кабина или рама), както и на тяхното закрепване към трактора

                     ПРИЛОЖЕНИЕ Х

                  Част А: Отменена директива и последващите ѝ изменения
                  Част Б: Срокове за транспониране в националното право и за прилагане

                     ПРИЛОЖЕНИЕ ХI

               Таблица на съответствието

         ПРИЛОЖЕНИЕ I

            Условия за ЕО одобрение на типа компонент

         1.   ОПРЕДЕЛЕНИЕ

                     1.1.

                     Защитна конструкция при преобръщане (безопасна кабина или рама) са конструкциите, монтирани на трактор, чиято основна цел е да избегне или да ограничи рисковете за водача, вследствие на преобръщане на трактора при нормалната му употреба.

                     1.2.

                     Конструкциите, посочени в точка 1.1, се характеризират с факта, че в случай на преобръщане, те осигуряват свободно пространство вътре в тях с достатъчен обем, за да бъде защитен водачът.

               2.   ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ

                     2.1.

                     Всяка защитна конструкция при преобръщане, както и нейното закрепване към трактора, трябва да са проектирани и изработени така, че да изпълняват основната цел, посочена в точка 1.

                     2.2.

                     Това изискване трябва да се провери чрез един от двата метода за изпитване, описани в приложение III. Изборът на метода се прави съобразно масата на трактора, в зависимост от следните критерии:

                                 за трактори, чиято маса е в границите, определени в член 1 — методът, описан в приложение III, част Б,

                                 за трактори, чиято маса е по-голяма от 1,5 тона и по-малка от 3,5 тона — методът, описан в приложение III, част А.

                                 за трактори с реверсируемо положение на водача (т.е. с реверсируеми седалка и кормилно колело) или оборудвани с допълнителни седалки се прилага само методът на изпитване, описан в приложение III, част Б.

               3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ЕО ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА КОМПОНЕНТ

                     3.1.

                     Заявлението за ЕО одобрение на типа компонент по отношение на якостните качества на защитните конструкции при преобръщане, както и тяхното закрепване към трактора, се подава от производителя на трактора или от производителя на защитната конструкция при преобръщане, или от техните упълномощени представители.

                     3.2.

                     Заявлението за ЕО одобрение на типа компонент се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните данни:

                                 сборен чертеж с отбелязан мащаб или с указани основни размери на защитната конструкция при преобръщане. Този чертеж, в частност, трябва да показва подробно компонентите за закрепване,

                                 снимки отстрани и отзад, показващи подробности по закрепването,

                                 кратко описание на защитната конструкция при преобръщане, включващо типа конструкция, данни за закрепването към трактора и, при необходимост, детайлите на облицовката, начините на достъп и възможностите за евакуация, детайлите за вътрешната тапицерия и облицовка и конструктивни особености за предотвратяване на многократно преобръщане на кабината и детайлите на системата за отопление и вентилация,

                                 данни за материалите, използвани в основните части, включително закрепващите скоби и болтове (вж. приложение V).

                     3.3.

                     Трактор, представителен за типа трактор, за който е предназначена защитната конструкция, която трябва да бъде одобрена, се представя на техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията за одобрение на типа компонент. Този трактор е оборудван със защитната конструкция при преобръщане.

                     3.4.

                     Притежателят на ЕО одобрение на типа компонент може да поиска то да бъде разширено за други типове трактори. Компетентният орган, който е предоставил първоначалното ЕО одобрение на типа компонент, предоставя исканото разширение, ако одобрената защитна конструкция при преобръщане и типът или типовете трактори, за които е поискано разширение на първоначалното ЕО одобрение на типа компонент, отговарят на следните условия:

                                 масата на трактора без товар, определена в приложение II точка 1.3, не превишава с повече от 5 % базовата маса, използвана при изпитването,

                                 начинът на закрепване и компоненти на трактора, към които се прави закрепването, са идентични,

                                 всички компоненти като калници или предпазен кожух на двигателя, които могат да служат за опора на защитната конструкция при преобръщане, са идентични,

                                 местоположението на седалката не е променено.

               4.   ОБОЗНАЧЕНИЯ

                     4.1.

                     Всяка защитна конструкция при преобръщане, съответстваща на одобрения тип, трябва да носи следните обозначения:

                                 4.1.1.

                                 търговска марка или наименование;

                                 4.1.2.

                                 маркировка за одобрение на типа компонент, съответстващ на образеца в приложение VI;

                                 4.1.3.

                                 сериен номер на защитната конструкция;

                                 4.1.4.

                                 марка и тип(ове) трактор(и), за които е предназначена защитната конструкция.

                     4.2.

                     Всички тези обозначения трябва да са посочена на малка табела.

                     4.3.

                     Обозначенията трябва да са видими, четливи и незаличими.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II

            Условия за изпитване на якостните качества на защитните конструкции при преобръщане, както и на тяхното закрепване към трактора

         1.   ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ
         1.1.   Цел на изпитването
         Проведените с помощта на специални съоръжения изпитвания са предназначени да симулират натоварванията, на които е подложена защитната конструкция при преобръщане в случай на обръщане на трактора. Тези изпитвания, описани в приложение III, трябва да позволят да се оценят якостните качества на защитната конструкция при преобръщане, както и на свързващите я към трактора скоби.
         1.2.   Подготовка на изпитването

                     1.2.1.

                     Защитната конструкция при преобръщане трябва да бъде изпитана на типа трактор, за който е конструирана. Тя трябва да е закрепена към трактора в съответствие с инструкциите на производителя на трактора и/или тези на производителя на защитната конструкция при преобръщане.

                     1.2.2.

                     За изпитванията тракторът трябва да е оборудван с всички компоненти на серийното производство, които могат да повлияят на якостните качества на защитната конструкция при преобръщане или са необходими за провеждането на изпитването за якостните качества.
                     Компонентите, които могат да създадат риск в свободната зона, трябва също да са разположени по такъв начин, че да може да се провери дали условията на точка 4.1 от настоящото приложение са спазени.

                     1.2.3.

                     Изпитванията трябва да се провеждат при неподвижен трактор.

               1.3.   Маса на трактора
         Измерената маса W на трактора, използвана във формулите (вж. приложение III части А и Б) за пресмятане на височината на падане на махалото и силата на смачкване, трябва да бъде най-малко определената в приложение I, точка 2.1.1 към Директива 2003/37/ЕО (т.е. изключваща допълнително оборудване, но включваща охлаждащата течност, масла, гориво, инструменти и водач) плюс масата на защитната конструкция при преобръщане и минус 75 kg. Не се вземат предвид допълнителни предни и задни противотежести, баласта в гумите, съчленено оборудване, монтирано оборудване и всякакви специализирани компоненти.
         2.   АПАРАТУРА И ОБОРУДВАНЕ
         2.1.   Тегло на махалото

                     2.1.1.

                     Махалото е окачено на две вериги или стоманени въжета към точките на оста на въртене, отстоящи най-малко на 6 m от земната повърхност. Предвиждат се средства за независимо регулиране на височината на окачване на тежестта и на ъгъла между тежестта и веригите или стоманените въжета, на които е окачена.

                     2.1.2.

                     Тежестта е 2 000 ± 20 kg, без да се отчита масата на веригите или въжетата, която от своя страна не трябва да превишава 100 kg. Дължината на страните на повърхността на удара трябва да е 680 ± 20 mm (вж. приложение IV, фигура 4). Тежестта е запълнена по такъв начин, че местоположението на нейния център на тежестта да бъде постоянно.

                     2.1.3.

                     Предвиждат се средства за изтегляне на тежестта назад, като махало, до определената за всяко изпитване височина. Конструкция за бързо освобождаване трябва да позволи на тежестта да се залюлее надолу, без да се променя наклонът ѝ към веригите или стоманените въжета, които я държат.

               2.2.   Опори на махалото
         Точките на окачване на махалото трябва да се фиксират неподвижно, така че преместването им в която и да е посока да не превишава 1 % от височината на падане.
         2.3.   Анкерно закрепване

                     2.3.1.

                     Тракторът трябва да се фиксира към земната повърхност посредством ограничаване и обтягащи средства към релси, неподвижно закрепени към нееластична бетонова основа. Релсите са разположени на подходящо разстояние, за да се позволи анкерното закрепване на трактора в съответствие с приложение IV, фигура 5, 6 и 7. При всяко от изпитванията колелата на трактора и стойките, използвани за подпиране на осите, трябва да стъпват на нееластична основа.

                     2.3.2.

                     Отделно от обтягащите средства и закрепването към релсите, тракторът трябва да се фиксира със стоманено въже с точно определен размер.
                     Това стоманено въже може да е с всякакви съставни снопчета с кръгло сечение, състоящи се от отделни стоманени нишки и конструкция 6 × 19 в съответствие с ISO 2408. Номиналният диаметър на въжето е 13 mm.

                     2.3.3.

                     Централната ос на шарнирен трактор трябва да е подпряна и фиксирана към земната повърхност, както се изисква за преден, заден и страничен удар и за изпитванията за смачкване, и трябва да е допълнително подпряна от едната страна при страничния удар. Не е необходимо предните и задните колела да бъдат в една линия, ако това прави по-удобно закрепването на съответните стоманени въжета.

               2.4.   Подпора за колелото и греда

                     2.4.1.

                     За подпора на колелото по време на страничния удар се използва греда в съответствие с приложение IV, фигура 7.

                     2.4.2.

                     Греда от меко дърво със сечение 150 × 150 mm се закрепва към земната повърхност, за да подпре гумите от противоположната страна на удара в съответствие с приложение IV, фигура 5, 6 и 7.

               2.5.   Подпори и фиксиране на шарнирен трактор

                     2.5.1.

                     При шарнирните трактори се използват допълнителни подпори и фиксиране. Тяхната цел е да подсигурят секцията на трактора, върху която е монтирана защитната конструкция при преобръщане, да бъде така неподвижна, както при нешарнирните трактори.

                     2.5.2.

                     Допълнителни специфични подробности за изпитванията за удар и за смачкване са дадени в приложение III.

               2.6.   Конструкция за смачкване
         Конструкцията, както е показана в приложение IV, фигура 8, трябва да може да приложи низходяща сила към защитната конструкция при преобръщане посредством твърда греда с широчина приблизително 250 mm, свързана с механизъм за прилагане на натоварването посредством универсални шарнирни връзки. Осите трябва да са подпрени с подходящи стойки, така че гумите на трактора да не поемат силата на смачкване.
         2.7.   Измервателна апаратура

                     2.7.1.

                     За изпитванията, предвидени в приложение III, части А и Б, трябва да се използва устройство, в което на хоризонтален прът е здраво закрепена подвижна триеща втулка за измерване разликата между максималното моментно отклонение и остатъчната деформация по време на изпитването за страничен удар.

                     2.7.2.

                     За изпитванията, предвидени в приложение III, част А, измервания се правят след лабораторните изпитвания, за да се установи дали някоя част от защитната конструкция е навлязла в свободната зона, описана в приложение III, част А, точка 2.

                     2.7.3.

                     За изпитванията, описани в приложение III, част Б, трябва да се предвиди екипировка, която може да включва фотоапаратура, за да се установи дали след провеждането на изпитванията някоя част от защитната структура, през време на тези изпитвания, е проникнала или влязла в контакт със свободната зона, описана в приложение III, част Б, точка 2.

               2.8.   Допустими отклонения при измерванията
         За измерванията, провеждани по време на изпитванията, се прилагат следните допустими отклонения:

                     2.8.1.

                     линейни размери, измерени по време на изпитването (с изключение на точка 2.8.2); размери на защитната конструкция и на трактора, свободна зона и деформации на гумите при закрепването за земната повърхност при изпитванията за удар: ± 3 mm;

                     2.8.2.

                     височина на падане на махалото, установявана за изпитванията за удар: ± 6 mm;

                     2.8.3.

                     измерена маса на трактора: ± 20 kg;

                     2.8.4.

                     приложено натоварване при изпитванията за смачкване: ± 2 %;

                     2.8.5.

                     ъгъл на носещите вериги или въжета на тежестта в точката на удара: ± 2 °.

               3.   ИЗПИТВАНИЯ
         3.1.   Общи изисквания
         3.1.1.   Последователност на изпитванията

                     3.1.1.1.

                     Списъкът и последователността на изпитванията са, както следва (номерата на точките са тези от приложение III, части А и Б, в които са описани различни изпитвания):

                                             1.

                                             удар в задната част:

                                 1.1,

                                             2.

                                             изпитване за смачкване на задната част:

                                 1.4,

                                             3.

                                             удар в предната част:

                                 1.2,

                                             4.

                                             удар отстрани:

                                 1.3,

                                             5.

                                             изпитване за смачкване на предната част:

                                 1.5.

                     3.1.1.2.

                     Ако по време на изпитването една или повече части от закрепващото оборудване се преместят или счупят, изпитването трябва да започне отначало.

                     3.1.1.3.

                     По време на изпитването не се разрешават нито ремонти, нито регулирания на трактора или на защитната конструкция при преобръщане.

                     3.1.1.4.

                     По време на изпитването скоростната кутия на трактора трябва да е в неутрално положение, а спирачките не трябва да са задействани.

                     3.1.1.5.

                     В случай на трактор с реверсируемо положение на водача (т.е. реверсируеми седалка и кормилно колело) първият удар е в надлъжно направление и се прилага по най-тежкия край (с повече от 50 % от масата на трактора). Той е последван от изпитване на смачкване от същия край. Вторият удар се прилага по най-лекия край, а третият удар се нанася отстрани. Накрая се провежда второ изпитване на смачкване по най-лекия край.

               3.1.2.   Разстояние между колелата
         Разстоянието между задните колела трябва да е такова, че, доколкото е възможно по време на изпитването, гумите да не служат за опора на защитната конструкция при преобръщане.
         3.1.3.   Демонтиране на компоненти, които не създават риск
         Всички компоненти на трактора и на защитната конструкция при преобръщане, които като цели възли представляват защита за водача, включително защита от метеорологичните фактори, се доставят с трактора, който трябва да бъде подложен на изпитването. Допустимо е да се свалят предните, страничните и задните прозорци от безопасно стъкло или подобен материал и всички сваляеми панели, прибори и принадлежности, които нямат отношение към укрепването на конструкцията и които не могат да създадат риск при преобръщане.
         3.1.4.   Насочване на ударите
         Страната на трактора, която понася страничния удар, трябва да бъде тази, която може да даде най-голяма деформация. Ударът в задната част трябва да се нанесе по най-отдалечения от страничния удар ъгъл, а ударът в предната част — по най-близкия до страничния удар ъгъл.
         3.1.5.   Налягане и деформации на гумите
         Гумите трябва да са без воден баласт. Налягането и деформацията на гумите при фиксирането на трактора за различните изпитвания трябва да отговарят на следната таблица:

                     Налягане на гумите (bar)

                     Деформация (mm)

                     Радиални гуми

                     Диагонални гуми

                     предни

                     задни

                     предни

                     задни

                     предни

                     задни

                     Трактор с четири задвижващи колела, предни и задни колела с един и същ размер

                     1,20

                     1,20

                     1,00

                     1,00

                     25

                     25

                     Трактор с четири задвижващи колела, предни колела, по-малки от задните

                     1,80

                     1,20

                     1,50

                     1,00

                     20

                     25

                     Трактор с две задвижващи колела

                     2,40

                     1,20

                     2,00

                     1,00

                     15

                     25

               4.   ТЪЛКУВАНЕ НА РЕЗУЛТАТИТЕ

                     4.1.

                     Приема се, че защитна конструкция при преобръщане, която е представена за ЕО одобрение на типа компонент, удовлетворява изискванията, по отношение на якостните качества, ако са изпълнени следните условия:

                                 4.1.1.

                                 да няма пукнатини и счупвания като описаните в приложение III, части А и Б, точка 3.1;

                                 4.1.2.

                                 за изпитванията по приложение III, част А: никоя част от свободната зона не трябва да е извън защитната конструкция при преобръщане.
                                 За изпитванията по приложение III, част Б: защитната конструкция при преобръщане не трябва да навлиза в свободната зона по време на което и да е изпитване за удар или за смачкване и никоя част от свободната зона не трябва да е извън защитната конструкция при преобръщане съгласно приложение III, част Б, точка 3.2;

                                 4.1.3.

                                 за изпитванията по приложение III, част А: разликата между максималното моментно отклонение и остатъчната деформация, съгласно приложение III, част А, точка 3.3 не надвишава 15 cm;
                                 за изпитвания по приложение III, част Б: разликата при страничния удар между максималното моментно отклонение и остатъчната деформация съгласно приложение III, част Б, точка 3.3 не надвишава 25 cm.

                     4.2.

                     Не трябва да има друг компонент, представляващ особен риск за водача, например тип стъкло, разрушаващ се опасно, недостатъчна тапицерия на тавана или на мястото, където водачът може да нарани главата си.

               5.   ПРОТОКОЛ ОТ ИЗПИТВАНЕТО

                     5.1.

                     Протоколът за изпитването се прикрепва към сертификата за ЕО одобрение на типа компонент, посочен в приложение VII. Образец на протокола е даден в приложение V. Протоколът трябва да включва:

                                 5.1.1.

                                 общо описание на формата и конструкцията на защитната конструкция при преобръщане, включващо материали и закрепвания, габаритни размери на трактора с монтирана защитна конструкция, основни вътрешни размери, минимално свободно разстояние около кормилното колело, отстояние на кормилното колело от страните на защитната конструкция в напречната равнина, височина на тавана на защитната конструкция над седалката или базовата точка на седалката и височина над стъпенките за краката, ако има такива, данни относно нормалния начин на влизане и излизане и на възможностите за евакуация, както са определени от частите на защитната конструкция; накрая и подробности относно отоплителната система и, при необходимост, на вентилационната система;

                                 5.1.2.

                                 данни относно всякакви специфични конструктивни особености като средства за предотвратяване на многократно преобръщане на трактора;

                                 5.1.3.

                                 кратко описание на всяка вътрешна изолация или тапицерия, предназначена да сведе до минимум нараняванията по главата и рамената или да намали шума;

                                 5.1.4.

                                 описание на типа монтирано предно стъкло и на друго остъкляване.

                     5.2.

                     Протоколът трябва ясно да идентифицира типа трактор (марка, тип, търговско наименование и т.н.), използван при изпитването и типовете трактори, за които е предназначена защитната конструкция при преобръщане.

                     5.3.

                     При разширение на ЕО одобрение на типа компонент за други типове трактори, протоколът трябва да съдържа точно позоваване на първоначалния протокол от ЕО одобрение на типа компонент и точни указания относно изискванията, установени в приложение I, точка 3.4.

         ПРИЛОЖЕНИЕ III

            ПРОЦЕДУРИ НА ИЗПИТВАНЕ

            А.   Метод на изпитване I

         1.   ИЗПИТВАНИЯ ЗА УДАР И ЗА СМАЧКВАНЕ
         1.1.   Удар в задната част

                     1.1.1.

                     Тракторът трябва да е така разположен спрямо тежестта, че тежестта да удари защитната конструкция при преобръщане в момента, в който ударната страна на тежестта и окачващите вериги или въжета сключват ъгъл 20 ° с вертикалата, освен ако в точката на контакт при отклоняването на махалото защитната конструкция при преобръщане сключва по-голям ъгъл с вертикалата. В този случай ударната страна на тежестта и защитната конструкция при преобръщане в точката на контакт в момента на максимално отклонение, с помощта на допълнително окачване, трябва да са доведени в успоредно положение, като окачващите вериги или въжета и в този случай сключват ъгъл 20 ° с вертикалата. Трябва да се вземат мерки, за да се намали възможността от завъртане на тежестта около точката на контакт. Височината на окачване на тежестта трябва да е така регулирана, че траекторията на центъра и на тежестта да минава през точката на контакт.
                     Точката на контакт трябва да е върху тази част от защитната конструкция при преобръщане, която при произшествие или при преобръщане на трактора може първа да се удари в земната повърхност, обикновено това е горният ръб. Позицията на центъра на тежест на тежестта трябва е разположена на една шеста от широчината на горната част на защитната конструкция при преобръщане навътре във вертикалната равнина, минаваща през най-крайната горна част на върха на защитната конструкция и успоредна на надлъжната равнина на симетрия на трактора.
                     Въпреки това, ако извивката в задната част на защитната конструкция при преобръщане започва на по-голямо разстояние от тази във вертикалната равнина, ударът трябва да се проведе в началото на извивката, т.е. в точката, където извивката се допира до линия, перпендикулярна на надлъжната равнина на симетрия на трактора (вж. приложение IV, фигура 9).
                     При наличието на изпъкнала част, която не предоставя достатъчно площ за тежестта, към тази част се закрепва стоманена плочка с подходяща дебелина и ширина и дължина около 300 mm по такъв начин, че закрепването да не променя якостните качества на защитната конструкция при преобръщане.

                     1.1.2.

                     Нешарнирният трактор трябва да се закрепи за земната повърхност посредством стоманени въжета. Точките на закрепване на стоманените въжета трябва да са приблизително на 2 m зад задната ос и на 1,5 m пред предната ос. Точките на закрепване са разположени във вертикалната равнина, в която се премества центърът на тежестта на махалото или повече от едно анкерно закрепване създава резултатна сила в тази равнина, в съответствие с приложение IV, фигура 5.
                     Стоманените въжета трябва да са толкова опънати, че деформацията на предните и задни гуми да съответства на указанията на приложение II, точка 3.1.5. След натягането на стоманените въжета, дървена греда със сечение 150 × 150 mm трябва да се набие плътно към предната част на задните колела и да се фиксира.

                     1.1.3.

                     При шарнирни трактори двете оси трябва да се закрепят за земната повърхност. Оста на секцията на трактора, към която е монтирана защитната конструкция при преобръщане, се приема за задната ос в приложение IV, фигура 5. Шарнирната точка тогава се подпира с греда със сечение 100 × 100 mm и се закрепва здраво за земната повърхност с помощта на стоманени въжета, свързани с релсите върху земната повърхност.

                     1.1.4.

                     Тежестта е изтеглена назад така, че височината на центъра на тежестта да е над точката на контакт със стойност, определена с формулата:
                     Н = 125 + 0,020 W
                     където Н е височината на падане на махалото в mm, а W е масата на трактора, съгласно определението в приложение II, точка 1.3.
                     След това се освобождава тежестта, която удря защитната конструкция при преобръщане.

               1.2.   Удар в предната част

                     1.2.1.

                     Тракторът трябва да е така разположен спрямо тежестта, че тежестта да удари защитната конструкция при преобръщане в момента, в който ударната страна на тежестта и окачващите вериги или стоманени въжета сключват ъгъл от 20 ° с вертикалата, освен ако в точката на контакт при отклоняването на махалото защитната конструкция при преобръщане сключва по-голям ъгъл с вертикалата. В този случай ударната страна на тежестта и защитната конструкция при преобръщане в точката на контакт в момента на максимално отклонение, с помощта на допълнително окачване, трябва да са доведени в успоредно положение, като окачващите вериги или стоманени въжета и в този случай сключват ъгъл от 20 ° с вертикалата. Трябва да се вземат мерки, за да се намали възможността от завъртане на тежестта около точката на контакт. Височината на окачване на тежестта трябва е така регулирана, че траекторията на центъра и на тежестта да минава през точката на контакт.
                     Точката на контакт трябва да е върху тази част от защитната конструкция при преобръщане, която при странично обръщане на трактора при движение напред може първа да се удари в земната повърхност, т.е. обикновено това е горният преден ъгъл. Позицията на центъра на тежест на тежестта не трябва да е на повече от 80 mm от вертикалната равнина, успоредна на надлъжната равнина на симетрия, минаваща през най-горния край на горната част на защитната конструкция.
                     Въпреки това, ако извивката в предната част на защитната конструкция при преобръщане започва на разстояние, по-голямо от 80 mm навътре във вертикалната равнина, ударът трябва да се проведе в началото на извивката, т.е. в точката, където извивката се допира до линия, перпендикулярна на надлъжната равнина на симетрия на трактора (вж. приложение IV, фигура 9).

                     1.2.2.

                     Нешарнирният трактор се закрепва за земната повърхност в съответствие с приложение IV, фигура 6. Точките на закрепване на стоманените въжета са разположени приблизително на 2 m зад задната ос и на 1,5 m пред предната ос.
                     Стоманените въжета трябва да са толкова опънати, че деформацията на предните и задни гуми да съответства на указанията в приложение II, точка 3.1.5. След натягането на стоманените въжета дървена греда със сечение 150 × 150 mm трябва да се набие плътно към задната част на задните колела и да се фиксира.

                     1.2.3.

                     При шарнирни трактори двете оси трябва да се закрепят за земната повърхност. Оста на секцията на трактора, към която е монтирана защитната конструкция при преобръщане, се приема за предната ос в приложение IV, фигура 6. Шарнирната точка тогава се подпира с греда със сечение 100 × 100 mm и се закрепва здраво за земната повърхност с помощта на стоманени въжета, свързани с релсите върху земната повърхност.

                     1.2.4.

                     Тежестта е изтеглена назад така, че височината на центъра на тежестта да е над точката на контакт със стойност, определена с формулата:
                     Н = 125 + 0,020 W.

               1.3.   Удар в страничната част

                     1.3.1.

                     Тракторът трябва да е така разположен спрямо тежестта, че тежестта да удари защитната конструкция при преобръщане, когато ударната страна и окачващите вериги или стоманените въжета са отвесни, освен ако в точката на контакт при отклоняване на махалото защитната конструкция при преобръщане не е вертикална. В този случай ударната страна на тежестта и защитната конструкция при преобръщане в точката на контакт в момента на максимално отклонение, с помощта на допълнително окачване, трябва да са доведени в успоредно положение, като окачващите вериги или стоманени въжета и в този случай остават отвесни. Височината на окачване на тежестта трябва да е така регулирана, че траекторията на центъра на тежестта да минава през точката на контакт.
                     Точката на контакт трябва да е върху тази част от защитната конструкция при преобръщане, която при странично обръщане на трактора може първа да се удари в земната повърхност, обикновено това е горният ръб. Освен в случаите, когато е сигурно, че друга част от този ръб първа ще удари земната повърхност, точката на удара трябва да се намира в равнина, перпендикулярна на средната равнина на трактора, минаваща през средата на седалката, регулирана в средно хоризонтално положение. Трябва да се вземат мерки, за да се намали възможността от завъртане на тежестта около точката на контакт.

                     1.3.2.

                     При нешарнирните трактори оста, която е неподвижна спрямо защитната конструкция при преобръщане, се закрепва откъм страната, която ще понесе удара. В случая на трактор с две водещи колела това обикновено е задната ос; това разположение е показано в приложение IV, фигура 7. Двете стоманени въжета за закрепване минават върху оста в началото на точките, които се намират точно под него, едното към точката на закрепване, намираща се приблизително на разстояние 1,5 m пред оста, и другото към точката на закрепване, намираща се приблизително на разстояние 1,5 m зад оста. Стоманените въжета са толкова опънати, че деформацията на гумата, граничеща с въжето в съответствие с изискванията на приложение II, точка 3.1.5. След натягането на стоманените въжета като подпора се поставя дървена греда срещу колелото, противоположно на тежестта и се фиксира към земната повърхност, така че да бъде плътно върху джантата на колелото по време на удара съгласно приложение IV, фигура 7. Дължината на гредата трябва да е така избрана, че след поставянето ѝ срещу колелото да сключва ъгъл от 30 ° ± 3 ° спрямо хоризонталата. Гредата трябва да е с дължина от 20 до 25 пъти дебелината ѝ, а ширината — 2 или 3 пъти дебелината ѝ. Двете оси трябва да се осигурят против странично преместване с помощта на греда, прикрепена към земната повърхност до външната част на колелата, срещуположни на страната, по която ще се проведе ударът.

                     1.3.3.

                     При шарнирни трактори привързването трябва да е такова, че да фиксира неподвижно към пода секцията, носеща защитната конструкция както в случая на нешарниран трактор.
                     Двете оси на шарнирния трактор се закрепват за земната повърхност. Оста и колелата на секцията, върху която е монтирана защитната конструкция, се закрепват и подпират в съответствие с приложение IV, фигура 7. Шарнирната точка се подпира с греда с квадратно сечение със страна 100 mm и се закрепва здраво към релсите върху земната повърхност. Шарнирната точка трябва да се подпре странично със закрепена към земната повърхност греда, така че да се получи същия ефект като при подпирането на задното колело и да се подсигури подпиране, подобно на постигнатото при нешарнирен трактор.

                     1.3.4.

                     Тежестта е изтеглена назад така, че височината на центъра на тежестта над точката на контакт със стойност, е определена с формулата:
                     Н = 125 + 0,150 W.

               1.4.   Смачкване в задната част
         Тракторът трябва да е така разположен в съоръжението, описано в приложение II, точка 2.6, и показано в приложение IV, фигури 8 и 10, че задният ръб на гредата да е над най-задната горна част от защитната конструкция и надлъжната равнина на симетрия на трактора да се намира на половината разстояние между точките на прилагане на сила към гредата.
         Под осите трябва да се поставят носещи подпори по такъв начин, че гумите да не понасят силата на смачкване. Прилаганата сила отговаря на удвоената маса на трактора съгласно определението в приложение II, точка 1.3. Може да се наложи да се закрепи предната част на трактора.
         1.5.   Смачкване в предната част

                     1.5.1.

                     Извършва се изпитване, аналогично на изпитването за смачкване в задната част, с изключение на това, че предният ръб на гредата трябва да е върху най-предната горна част от защитната конструкция при преобръщане.

                     1.5.2.

                     В случаите, когато предната част от тавана на защитната конструкция не издържи пълната сила на смачкване, силата трябва да се прилага до момента, в който таванът претърпи деформация, в резултат на която той съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция при преобръщане с разположената пред трактора част, способна да издържи масата на трактора при преобръщане. Тогава силата се премахва и тракторът се поставя на място, така че гредата да е върху тази част от тавана на защитната конструкция, която тогава ще може да издържи задната част на напълно преобърнат трактор в съответствие с приложение IV, фигура 10, и тогава отново се прилага пълната сила.

               2.   СВОБОДНА ЗОНА

                     2.1.

                     За трактор, поставен върху хоризонтална повърхност, „свободната зона“ се определя от следните равнини:

                                 хоризонтална равнина, разположена на 95 cm над натоварената седалка;

                                 вертикална равнина, перпендикулярна на средната равнина на трактора и разположена на 10 cm зад облегалката на седалката;

                                 вертикална равнина, успоредна на средната равнина на трактора и минаваща на 25 cm вляво от центъра на седалката;

                                 вертикална равнина, успоредна на средната равнина на трактора и минаваща на 25 cm вдясно от центъра на седалката;

                                 наклонена равнина, в която лежи хоризонтална линия, перпендикулярна на средната равнина на трактора, минаваща на 95 cm над натоварена седалка и на 45 cm (плюс възможното преместване на седалката напред и назад) пред облегалката на седалката. Тази наклонена равнина минава пред кормилното колело и нейната най-близка точка отстои на 4 cm от кръга на кормилното колело.

                     2.2.

                     Облегалката на седалката се определя, без да се взема предвид наличието на тапицерия. Седалката трябва да е регулирана в крайно задно положение за нормално седящо управление на трактора и в най-високо положение, ако е възможна такава независима регулировка. Ако еластичното окачване на седалката е регулируемо, то трябва да е в средно положение и товарът върху него трябва да е 75 kg.

               3.   ИЗМЕРВАНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЕ НАПРАВЯТ
         3.1.   Счупвания и пукнатини
         След всяко изпитване всички конструктивни елементи и присъединяващи и закрепващи скоби към трактора трябва да се проверяват визуално за счупвания и пукнатини, като малките пукнатини по значимите части не се отчитат.
         3.2.   Свободна зона

                     3.2.1.

                     След всяко изпитване се проверява дали някоя част от защитната конструкция при преобръщане не е навлязла в свободната зона около седалката на водача съгласно определението в точка 2.

                     3.2.2.

                     Освен това се проверява дали някоя част от свободната зона излиза извън защитата на защитната конструкция. За тази цел се приема, че е извън защитата на конструкцията всяка част от това пространство, която би влязла в контакт с хоризонталната земна повърхност при преобръщане на трактора на страната, от която е дошъл ударът. В случая трябва да се приеме, че са използвани най-малкият размер гуми и най-тясната регулировка на колеята, препоръчвани от производителя.

               3.3.   Максимална моментна деформация
         При изпитването на страничен удар се отчита разликата между максималната моментна деформация и остатъчната деформация на височина 950 mm над натоварената седалка. Единият край на пръта, описан в приложение II, точка 2.7.1, трябва да се закрепи към горната част на защитната конструкция при преобръщане, а другият край да минава през отвора на вертикална стойка. Местоположението на фрикционната втулка на пръта след провеждането на удара показва максималната моментна деформация.
         3.4.   Трайна деформация
         След последното изпитване за смачкване се отчита трайната деформация на защитната конструкция. За тази цел, преди да започне изпитването, трябва да се отчете положението на основните елементи на защитната конструкция спрямо седалката.

            Б.   Метод на изпитване II

         1.   ИЗПИТВАНИЯ ЗА УДАР И ЗА СМАЧКВАНЕ
         1.1.   Удар в задната част

                     1.1.1.

                     Тракторът трябва да е така разположен спрямо тежестта, че тежестта да удари защитната конструкция при преобръщане, когато ударната ѝ страна и окачващите вериги или въжета сключват ъгъл от 20 ° с вертикалата, освен ако в точката на контакт при отклоняването на махалото защитната конструкция при преобръщане сключва по-голям ъгъл с вертикалата. В този случай ударната страна на тежестта и защитната конструкция при преобръщане в точката на контакт в момента на максимално отклонение с помощта на допълнително окачване трябва да са доведени в успоредно положение, като окачващите вериги или стоманени въжета и в този случай сключват ъгъл от 20 ° с вертикалата. Трябва да се вземат мерки, за да се намали възможността от завъртане на тежестта около точката на контакт. Височината на окачване на тежестта трябва е така регулирана, че траекторията на центъра и на тежестта да минава през точката на нанасяне на удара.
                     Точката на контакт трябва да е върху тази част от защитната конструкция при преобръщане, която при обръщане назад първа удря земята, обикновено това е горният ръб. Позицията на центъра на тежест на тежестта трябва е разположена на една шеста от ширината на горната част на защитната конструкция при преобръщане навътре от вертикалната равнина, успоредна на средната равнина на трактора, минаваща през най-крайната част на горния ръб на защитната конструкция при преобръщане.
                     Въпреки това, ако извивката в задната част на защитната конструкция при преобръщане започва на по-голямо разстояние навътре от вертикалната равнина, ударът трябва да се проведе в началото на извивката т.е. в точката, където извивката се допира до линия, перпендикулярна на средната равнина на трактора (вж. приложение IV, фигура 9).
                     При наличието на изпъкнала част, която не предоставя достатъчно площ за тежестта, към тази част трябва да се закрепи стоманена плоча с подходяща дебелина и ширина и дължина около 300 mm по такъв начин, че закрепването да не променя якостните качества на защитната конструкция при преобръщане.

                     1.1.2.

                     Шасито на нешарнирен трактор се закрепва за земната повърхност. Точките на закрепване на стоманените въжета са разположени приблизително на 2 m зад задната ос и на 1,5 m пред предната ос. Точките на закрепване са разположени във вертикалната равнина, в която се премества центърът на тежестта на махалото при люлеенето му, или повече от едно закрепване дават резултатна сила в тази равнина в съответствие с приложение IV, фигура 5.
                     Стоманените въжета трябва да са толкова опънати, че деформацията на предните и задни гуми да бъде, както е посочено в приложение II, точка 3.1.5. След натягането на стоманените въжета дървена греда със сечение 150 × 150 mm трябва да се набие плътно към предната част на задните колела и да се фиксира.

                     1.1.3.

                     При шарнирни трактори двете оси трябва да се закрепят за земната повърхност. Оста на секцията на трактора, към която е монтирана защитната конструкция при преобръщане, се приема за задната ос в приложение IV, фигура 5. Шарнирната точка се подпира с греда със сечение 100 × 100 mm и се закрепва здраво за земната повърхност с помощта на стоманени въжета, свързани с релсите върху земната повърхност.

                     1.1.4.

                     Тежестта е изтеглена назад, така че височината на нейния център на тежест да бъде над точката на удар със стойност, определена с формулата:
                     Н = 2,165 ×10–8 × WL2 или Н = 5,73 ×10–2 × I
                     където:

                                 Н

                                 =

                                 височината на падане в милиметри,

                                 W

                                 =

                                 масата на трактора, съгласно определението в приложение II, точка 1.3,

                                 L

                                 =

                                 максимална надлъжна база на трактора в милиметри,

                                 I

                                 =

                                 инерционният момент на задната ос при свалени колела, в килограми за квадратен метър (kg/m2).

                           След това тежестта трябва да се освободи и да удари защитната конструкция при преобръщане.

                     1.1.5.

                     Не се извършва удар в задната част в случай на трактор, при който най-малко 50 % от неговата маса по смисъла на приложение II, точка 1.3, се поема от предната ос.

               1.2.   Удар в предната част

                     1.2.1.

                     Тракторът трябва да е така разположен спрямо тежестта, че тежестта да удари защитната конструкция при преобръщане, когато ударната ѝ страна и окачващите вериги или въжета сключват ъгъл от 20 ° с вертикалата, освен ако в точката на контакт при отклоняването на махалото защитната конструкция при преобръщане сключва по-голям ъгъл с вертикалата. В този случай ударната страна на тежестта и защитната конструкция при преобръщане в точката на контакт в момента на максимално отклонение с помощта на допълнително окачване трябва да са доведени в успоредно положение, като окачващите вериги или стоманени въжета сключват ъгъл от 20 ° с вертикалата. Трябва да се вземат мерки, за да се намали възможността от завъртане на тежестта около точката на контакт. Височината на окачване на тежестта трябва е така регулирана, че траекторията на центъра на тежестта да минава през точката на контакт.
                     Точката на контакт трябва да е върху тази част от защитната конструкция при преобръщане, която при странично обръщане при движение на трактора напред може първа да се удари в земната повърхност, обикновено това е горният преден ъгъл. Позицията на центъра на тежест на тежестта не трябва да е на повече от 80 mm от вертикалната равнина, успоредна на средната равнина, минаваща през най-горния край в горната част на защитнатао конструкция.
                     Въпреки това, ако извивката в предната част на защитната конструкция при преобръщане започва на разстояние, по-голямо от 80 mm навътре във вертикалната равнина, ударът трябва да се проведе в началото на извивката, т.е. в точката, където извивката се допира до линия, перпендикулярна на средната равнина на трактора (вж. приложение IV, фигура 9).

                     1.2.2.

                     Шасито на нешарнирен трактор трябва да се привърже към пода, както е посочено в приложение IV, фигура 6. Точките на закрепване на привързващите средства трябва да са около 2 m след задната ос и 1,5 m пред предната ос.
                     Привързващите средства трябва да са толкова натегнати, че деформацията на предните и задни гуми да бъде, както е посочено в приложение II, точка 3.1.5. След натягането на стоманените въжета дървена греда със сечение 150 × 150 mm трябва да се набие плътно към задната част на задните колела и да се фиксира.

                     1.2.3.

                     При шарнирни трактори двете оси трябва да се закрепят за земната повърхност. Оста на секцията на трактора, към която е монтирана защитната конструкция при преобръщане, се приема за предната ос в приложение IV, фигура 6. Шарнирната точка се подпира с греда със сечение 100 × 100 mm и се закрепва здраво за земната повърхност с помощта на стоманени въжета, свързани с релсите върху земната повърхност.

                     1.2.4.

                     Тежестта е изтеглена назад, така че височината на центъра и на тежестта да е над точката на контакт със стойност, определена с формулата:
                     Н = 125 + 0,020 W.

               1.3.   Удар в страничната част

                     1.3.1.

                     Тракторът трябва да е така разположен спрямо тежестта, че тежестта да удари защитната конструкция при преобръщане, когато ударната ѝ страна и окачващите вериги или стоманени въжена са отвесни, освен ако в точката на контакт при отклоняване на махалото защитната конструкция при преобръщане не е вертикална. В този случай ударната страна на тежестта и защитната конструкция при преобръщане в точката на контакт в момента на максимално отклонение с помощта на допълнително окачване трябва да са доведени в успоредно положение, като окачващите вериги или стоманени въжета и в този случай остават отвесни. Височината на окачване на тежестта трябва да е така регулирана, че траекторията на центъра ѝ на тежест да минава през точката на контакт.
                     Точката на контакт трябва да е върху тази част от защитната конструкция при преобръщане, която при странично обръщане може първа да се удари в земната повърхност, обикновено това е горният ръб. Освен в случаите, когато е сигурно, че друга част от този ръб първа ще удари земната повърхност, точката на удара трябва да се намира в равнина, перпендикулярна на средната равнина на трактора, минаваща през средата на седалката, регулирана в средно хоризонтално положение. Трябва да се вземат мерки, за да се намали възможността от завъртане на тежестта около точката на контакт. В случая на трактор с реверсируемо положение на водача (т.е. с реверсируеми седалка и кормилно колело) точката на контакт се определя спрямо пресичането на средната равнина с перпендикулярната на нея равнина, според права, минаваща през точка, равноотдалечена от двете базови точки на седалката.

                     1.3.2.

                     При нешарнирни трактори оста, която е неподвижна спрямо защитната конструкция при преобръщане, трябва да се закрепи откъм страната на удара. В случая на трактор с две водещи колела това нормално е задната ос; този случай е показан в приложение IV, фигура 7. Двете закрепващи въжета минават над оста в началото на точки, разположени директно под нея, едното към точка на закрепване, разположена приблизително на разстояние 1,5 m пред оста, и другото към точка на закрепване, разположена приблизително на разстояние 1,5 m зад оста. Стоманените въжета са опънати, за да се получи деформация на гумата в съседство с въжето, в съответствие с указанията в приложение II, точка 3.1.5. След опъването като опора се поставя дървена греда срещу колелото, противоположно на тежестта, и се фиксира за земната повърхност, така че да бъде плътно върху джантата на колелото по време на удара, както е показано в приложение IV, фигура 7. Дължината на гредата е избрана така, че след поставянето срещу колелото да сключва ъгъл от 30 ° ± 3 ° спрямо хоризонталата. Гредата има дължина от 20 до 25 пъти дебелината ѝ и е широка 2 или 3 пъти нейната дебелина. Двете оси се осигуряват против странично преместване с помощта на греда, прикрепена към земната повърхност до външната част на колелата, срещуположни на страната, по която ще се проведе удара.

                     1.3.3.

                     Нешарнирните трактори трябва да се закрепят за земната повърхност, така че секцията, носеща защитната конструкция, да бъде здраво закрепена за земната повърхност като в случая на нешарниран трактор.
                     Двете оси на трактора трябва да се закрепят за земната повърхност. Оста и колелата на секцията, върху която е монтирана защитната конструкция, трябва да се привържат и подпрат, както е описано в приложение IV, фигура 7. Шарнирната точка се подпира с греда със сечение 100 × 100 mm и се привързва здраво за земната повърхност с помощта на стоманени въжета, свързани към релсите на земната повърхност. Шарнирната точка се подпира странично с греда, закрепена към земната повърхност, така че да се получи същият ефект като при подпирането на задното колело и да се подсигури подпиране като при нешарнирен трактор.

                     1.3.4.

                     Тежестта е изтеглена назад, така че височината на центъра на тежестта да е над точката на нанасяне на удара със стойност, определена с формулата:
                     Н = 125 + 0,150 W.

               1.4.   Смачкване в задната част
         Тракторът е разположен в съоръжението, описано в приложение II, точка 2.6 и показано в приложение IV, фигури 8 и 10, така че задният ръб на гредата да е върху най-задната горна част от защитната конструкция, носеща натоварване, и точките на прилагане на силите към гредата да са симетрично разположени спрямо надлъжната равнина на симетрия на трактора.
         Под осите се поставят носещи подпори по такъв начин, че гумите да не се натоварват от натиска. Прилаганата сила трябва да е равна на удвоената маса на трактора съгласно определението в приложение II, точка 1.3. Може да се наложи предната част на трактора да се закрепи към пода.
         1.5.   Смачкване в предната част

                     1.5.1.

                     Извършва се аналогично на изпитването за смачкване в задната част, с изключение на това, че предният ръб на гредата трябва да е върху най-предната горна част от защитната конструкция.

                     1.5.2.

                     В случаите, когато предната част от тавана на защитната конструкция не издържа пълната сила на смачкване, силата трябва да се прилага до момента, в който деформираната част от тавана съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция с предната част на трактора, способна да издържи масата на преобърнат трактор. Натоварването се премахва и тракторът се поставя отново така че гредата да е върху тази част от тавана на защитната конструкция, която ще може да поддържа задната част на напълно преобърнат трактор в съответствие с приложение IV, фигура 10, и тогава отново се прилага пълната сила.

               2.   СВОБОДНА ЗОНА

                     2.1.

                     Свободната зона е показана в приложение IV, фигура 3 и е определена спрямо вертикална базова равнина, обикновено надлъжна на трактора и минаваща през базовата точка на седалката, описана в точка 2.3, и центъра на кормилното колело. Приема се, че базовата равнина се движи хоризонтално заедно със седалката и кормилното колело по време на ударите, но остава перпендикулярна на пода на трактора или на защитната конструкция при преобръщане, ако тя е монтирана към трактора през еластични тампони.
                     В случай на регулируемо положение на кормилното колело неговата позиция трябва да бъде тази при нормално седящо управление.

                     2.2.

                     Границите на зоната се определят, както следва:

                                 2.2.1.

                                 вертикални равнини, разположени на 250 mm от двете страни на базовата равнина и простиращи се на 300 mm над базовата точка на седалката;

                                 2.2.2.

                                 успоредни равнини, простиращи се от горния ръб на равнините от точка 2.2.1 до максимална височина 900 mm над базовата точка на седалката и наклонени по такъв начин, че горният ръб на равнината от страната, по която е нанесен ударът, да е на не по-малко от 100 mm от базовата равнина;

                                 2.2.3.

                                 хоризонтална равнина, разположена на 900 mm над базовата точка на седалката;

                                 2.2.4.

                                 наклонена равнина, перпендикулярна на базовата равнина и включваща точка на 900 mm над базовата точка на седалката и най-задната точка на седалката, включително окачването ѝ;

                                 2.2.5.

                                 вертикална равнина, перпендикулярна на базовата равнина, простираща се надолу от най-задната точка на седалката;

                                 2.2.6.

                                 криволинейна повърхност, перпендикулярна на базовата равнина, с радиус 120 mm, допирателен към равнините, посочени в точка 2.2.3 и точка 2.2.4;

                                 2.2.7.

                                 криволинейна повърхност, перпендикулярна на базовата равнина, с радиус 900 mm и простираща се напред на 400 mm от равнината, посочена в точка 2.2.3, на която е допирателна в точка, разположена 150 mm пред базовата точка на седалката;

                                 2.2.8.

                                 наклонена равнина, перпендикулярна на базовата равнина и пресичаща равнината, посочена в точка 2.2.7, в предната ѝ точка, минавайки на 40 mm от кормилното колело. В случай на високо разположно кормилно колело тази равнина се замества от равнина, допирателна към цилиндричната повърхност, посочена в точка 2.2.7;

                                 2.2.9.

                                 вертикална равнина, перпендикулярна на базовата равнина и отстояща на 40 mm напред от кормилното колело;

                                 2.2.10.

                                 хоризонтална равнина, минаваща през базовата точка на седалката;

                                 2.2.11.

                                 в случая на трактор с реверсиуемо положение на водача (т.е. реверсируеми седалка и кормилно колело) свободната зона е комбинацията от двете свободни зони, определени при двете положения на кормилното колело и седалката;

                                 2.2.12.

                                 в случая на трактор, който може да е оборудван с допълнителни седалки, по време на изпитванията се използва комбинираната свободна зона, получена от базовите точки на седалката от всички налични варианти за поставяне на седалка. Защитната структура не трябва да навлиза в комбинираната свободна зона, която отговаря на тези различни базови точки на седалката;

                                 2.2.13.

                                 в случая, когато след провеждане на изпитването се предлага нов вариант за седалката, се прави изчисление, за да се определи дали свободната зона около новата базова точка на седалката е разположена изцяло в установената преди това комбинирана свободна зона. Ако това не е така, трябва да се проведе ново изпитване.

                     2.3.

                     Местоположение на седалката и базова точка на седалката

                     2.3.1.

                     За определянето на свободната зона в точка 2.1 седалката се разполага в най-задното положение на хоризонталния диапазон на регулировка. Тя се постави в средно положение на вертикалния диапазон на регулировка, когато това е независимо от хоризонталната регулировка.
                     Базовата точка се установява с помощта на уреда, описан в приложение IV, фигури 1 и 2, и симулира натоварването, създавано от седящ човек. Уредът се състои от плоча, представляваща седалката, и плочи за облегалката. Долната плоча за облегалката е шарнирно свързана на нивото на седалищната кост (А) и кръста (В), като височината на шарнирната връзка (В) е регулируема.

                     2.3.2.

                     Базовата точка се определя като точка от надлъжна равнина на симетрия ня седалката, където се пресичат равнината, допирателна към долната част на облегалката и хоризонталната равнина. Тази хоризонтална равнина пресича долната повърхност на плочата за седалката на 150 mm пред горепосочената допирателна.

                     2.3.3.

                     В случай на регулируемо окачване на седалката в зависимост от теглото на водача, регулировката трябва да се постави в средно положение на динамичното регулиране.
                     Уредът се поставя върху седалката. След това се натоварва със сила от 550 N в точка, намираща се на 50 mm пред шарнирната връзка (А), а двете части на плочата за облегалка трябва да се притискат леко, за да се допрат до облегалката.

                     2.3.4.

                     Ако не е възможно да се определят ясно допирателните към всяка от зоните на облегалката (над и под лумбалната зона), трябва да се вземат следните мерки:

                                 2.3.4.1.

                                 когато не може да се определи ясно допирателната към долната зона: долната част от плочата за облегалката се притиска към облегалката вертикално;

                                 2.3.4.2.

                                 когато не може да се определи ясно допирателната към горната зона: шарнирната връзка (В) се установява на височина 230 mm над базовата точка на седалката при вертикална долна плоча за облегалката. След това двете плочи за облегалката се притискат леко, за да се допрат до облегалката.

               3.   ИЗМЕРВАНИЯ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЕ НАПРАВЯТ
         3.1.   Счупвания и пукнатини
         След всяко изпитване всички конструктивни елементи и присъединяващи и закрепващи скоби към трактора трябва да се проверяват за счупвания и пукнатини, като малките пукнатини по значимите части не се отчитат.
         3.2.   Свободна зона

                     3.2.1.

                     След всяко изпитване се проверява дали някоя част от защитната конструкция при преобръщанене е навлязла в свободната зона около седалката на водача, съгласно определението в точки 2.1 и 2.2.

                     3.2.2.

                     Освен това се проверява дали някоя част от свободната зона излиза извън защитата на защитната конструкция. За тази цел се счита, че е извън защитата на защитната конструкция всяка част от това пространство, която би влязла в контакт с хоризонтална земна повърхност при преобръщане на трактора на страната, от която е дошъл ударът. За целта се приема, че са използвани най-малкият размер гуми и най-тясната регулировка на колеята, препоръчвани от производителя.

               3.3.   Максимална моментна деформация
         При изпитването на страничен удар се регистрира разликата между максималната моментна деформация и остатъчната деформация на височина 900 mm над и на 150 mm пред базовата точка на седалката. Единият край на пръта, описан в приложение II, точка 2.7.1, трябва да се закрепи към горната част на защитната конструкция при преобръщане, а другият край да минава през отвора на вертикална стойка. Местоположението на фрикционната втулка на пръта след провеждането на удара показва максималната моментна деформация.
         3.4.   Трайна деформация
         След последното изпитване за смачкване се регистрира трайната деформация на защитната конструкция. За тази цел, преди започване на изпитването, трябва да се регистрира положението на основните елементи на защитната конструкция при преобръщане спрямо базовата точка на седалката.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IV
         ФИГУРИ

         ПРИЛОЖЕНИЕ V

         ПРИЛОЖЕНИЕ VI

            МАРКИРОВКА

         Маркировка за ЕО одобрение на типа компонент се състои от правоъгълник, обграждащ буквата „е“, следвана от отличителния номер на държавата-членка, издала одобрение на типа компонент:
         1. за Германия,
         2. за Франция,
         3. за Италия,
         4. за Нидерландия,
         5. за Швеция,
         6. за Белгия,
         7. за Унгария,
         8. за Чешката република,
         9. за Испания,
         11. за Обединеното кралство,
         12. за Австрия,
         13. за Люксембург,
         17. за Финландия,
         18. за Дания,
         19. за Румъния,
         20. за Полша,
         21. за Португалия,
         23. за Гърция,
         24. за Ирландия,
         26. за Словения,
         27. за Словакия,
         29. за Естония,
         32. за Латвия,
         34. за България,
         36. за Литва,
         49. за Кипър,
         50. за Малта.
         Може също да включи, в близост до правоъгълника и номерът на ЕО одобрение на типа компонент, който отговаря на номера на сертификата за ЕО одобрение на типа компонент, издаден за типа защитна конструкция при преобръщане по отношение на нейните якостни качества, както и якостните качества на нейното закрепване към трактора.

            Образец на маркировка за ЕО одобрение на типа компонент

         ПРИЛОЖЕНИЕ VII

         ПРИЛОЖЕНИЕ VIII

            Образец за условия за ЕО одобрение на типа

                     1.

                     Заявлението за ЕО одобрение на типа трактор по отношение на якостните качества на защитната конструкция при преобръщане, както и на нейното закрепване към трактора, се подава от производителя на трактора или от неговия упълномощен представител.

                     2.

                     На техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията за одобрение на типа, трябва да бъде предоставен трактор, представителен за типа за одобрение, на който са монтирани защитна конструкция, както и нейното закрепване, надлежно одобрени.

                     3.

                     Техническата служба, която отговаря за провеждането на изпитванията за одобрение на типа, проверява дали одобреният тип защитна конструкция е предназначен за монтиране на типа трактор, за който е поискано одобрение на типа. По-специално, тя трябва да се увери, че закрепването на защитната конструкция отговаря на това, което е било изпитвано по време на ЕО одобряване на типа компонент.

                     4.

                     Притежателят на ЕО одобрение на типа може да поиска то да бъде разширено за други типове защитни конструкции.

                     5.

                     Компетентните органи издават такова разширение при следните условия:

                                 5.1.

                                 новият тип защитна конструкция при преобръщане и нейното закрепване към трактора са били предмет на ЕО одобрение на типа компонент;

                                 5.2.

                                 той е конструиран за монтиране на типа трактор, за който е поискано разширение на ЕО одобрение на типа;

                                 5.3.

                                 закрепването на защитната конструкция към трактора отговаря на това, което е било изпитвано по време на ЕО одобрение на типа.

                     6.

                     Документ, съответстващ на образеца, даден в приложение IX, се прилага към сертификата за ЕО одобрение на типа, при всяко одобряване или разширение на одобрението, предоставено или отказано.

                     7.

                     Ако заявлението за ЕО одобрение на типа трактор е подадено по същото време, в което е подадено заявлението за ЕО одобрение на типа компонент за защитна конструкция при преобръщане, предназначена да бъде монтирана на типа трактор, за който е поискано ЕО одобрение на типа, проверките, предвидени в точка 2 и 3, не се извършват.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IХ

         ПРИЛОЖЕНИЕ Х
         ЧАСТ А

            Отменената директива и последващите ѝ изменения

         (посочени в член 13)

                     Директива 77/536/ЕИО на Съвета
                     (ОВ L 220, 29.8.1977 г., стр. 1)

                     Приложение I, част X от Акта за присъединяване от 1979 г.
                     (ОВ L 291, 19.11.1979 г., стр. 108)

                     Приложение I, част IX от Акта за присъединяване от 1985 г.
                     (ОВ L 302, 15.11.1985 г., стр. 209)

                     Директива 87/354/ЕИО на Съвета
                     (ОВ L 192, 11.7.1987 г., стр. 43)

                     Единствено по отношение на позоваванията на Директива 77/536/ЕИО в точка 9, буква а) от приложението

                     Директива 89/680/ЕИО на Съвета
                     (ОВ L 398, 30.12.1989 г., стр. 26)

                     Точка XI.C.II.2 от приложение I към Акта за присъединяване от 1994 г.
                     (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 205)

                     Директива 1999/55/ЕО на Комисията
                     (ОВ L 146, 11.6.1999 г., стр. 28)

                     Точка I.A.21 от приложение II към Акта за присъединяване от 2003 г.
                     (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 53)

                     Директива 2006/96/ЕО на Съвета
                     (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 81)

                     Единствено по отношение на позоваванията в член 1 на Директива 77/536/ЕИО и по отношение на точка 20 от приложението

               ЧАСТ Б

            Срокове за транспониране в националното право и за прилагане

         (посочени в член 13)

                     Директива

                     Срок за транспониране

                     Дата на прилагане

                     Директива 77/536/ЕИО

                     29 декември 1978 г.

                     —

                     Директива 87/354/ЕИО

                     31 декември 1987 г.

                     —

                     Директива 89/680/ЕИО

                     3 януари 1990 г.

                     —

                     Директива 1999/55/ЕО

                     30 юни 2000 г. (1)

                     —

                     Директива 2006/96/ЕО

                     1 януари 2007 г.

                     —

            (1)  В съответствие с член 2 на Директива 1999/55/ЕО:

            „1.   Считано от 1 юли 2000 г., държавите-членки не може:

                        —

                        да отказват предоставянето на ЕО одобрение на типа или издаването на документа, посочен в член 10, параграф 1, трето тире от Директива 74/150/ЕИО, или на национално одобрение на типа за даден тип трактор,

                        —

                        нито да забраняват първоначалното пускане в употреба на трактори,

                  ако тези трактори отговарят на изискванията на Директива 77/536/ЕИО, изменена с настоящата директива.
            2.   Считано от 1 януари 2001 г., държавите-членки:

                        —

                        не може повече да издават документа, посочен в член 10, параграф 1, трето тире от Директива 74/150/ЕИО, за даден тип трактор, ако той не отговаря на изискванията на Директива 77/536/ЕИО, изменена с настоящата директива,

                        —

                        може да отказват предоставянето на национално одобрение на типа за даден тип трактор, ако той не отговаря на изискванията на Директива 77/536/ЕИО, изменена с настоящата директива.“

         ПРИЛОЖЕНИЕ ХI

            ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО

                     Директива 77/536/ЕИО

                     Директива 1999/55/ЕО

                     Настоящата директива

                     Член 9

                     Член 1

                     Член 1

                     Член 2

                     Член 2

                     Член 3

                     Член 3

                     Член 4

                     Член 4

                     Член 5

                     Член 5

                     Член 6

                     Член 6

                     Член 7

                     Член 7

                     —

                     Член 2

                     Член 8

                     Член 8

                     Член 9

                     Членове 10 и 11

                     Членове 10 и 11

                     Член 12, параграф 1

                     —

                     Член 12, параграф 2

                     Член 12

                     —

                     Член 13

                     —

                     Член 14

                     Член 13

                     Член 15

                     Приложения I—IХ

                     Приложения I—IХ

                     —

                     Приложение X

                     —

                     Приложение XI