title: Директива на Съвета от 27 юли 1990 година за изменение на приложение II към Директива 86/280/ЕИО относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на някои опасни вещества от списък I от приложението към Директива 76/464/ЕИО

text:
Важна правна забележка

|

31990L0415

Официален вестник n° L 219 , 14/08/1990 стр. 0049 - 0057 специално финландско издание: глава 15 том 9 стр. 0245  специално шведско издание: глава 15 том 9 стр. 0245  специално чешко издание глава 15 том 01 стр. 405  - 413 специално испанско издание глава 15 том 01 стр. 405  - 413 специално унгарско издание глава 15 том 01 стр. 405  - 413 специално литвийско издание глава 15 том 01 стр. 405  - 413 LV.ES глава 15 том 01 стр. 405  - 413 MT.ES глава 15 том 01 стр. 405  - 413 PL.ES глава 15 том 01 стр. 405  - 413 SK.ES глава 15 том 01 стр. 405  - 413 специално словенско издание глава 15 том 01 стр. 405  - 413

		19900727Директива на Съветаот 27 юли 1990 годиназа изменение на приложение II към Директива 86/280/ЕИО относно пределно допустимите стойности и целевите показатели за качество за заустванията на някои опасни вещества от списък I от приложението към Директива 76/464/ЕИО(90/415/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА EВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност, и по-специално член 130т от него,като взе предвид Директива 76/464/ЕИО на Съвета от 4 май 1976 г. относно замърсяването, причинено от заустване на някои опасни вещества във водната среда на Общността [1], и по-специално членове 6 и 12 от нея,като взе предвид предложението от Комисията [2],като взе предвид становището на Европейския парламент [3],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [4],като има предвид, че с оглед опазване на водната среда на Общността от замърсяване с някои опасни вещества член 3 от Директива 76/464/ЕИО въвежда режим на предварителни разрешителни за определяне на емисионните норми за заустванията на веществата от списък I от приложението към нея; като има предвид, че член 6 от посочената директива предвижда определянето на пределно допустими стойности на емисионните норми и определянето на целеви показатели за качество за водната среда, засегната от заустванията на тези вещества;като има предвид, че държавите-членки се задължават да прилагат пределно допустимите стойности, с изключение на случаите, в които те могат да прилагат целевите показатели за качество;като има предвид, че Директива 86/280/ЕИО [5], изменена с Директива 88/347/ЕИО [6], трябва да бъде изменена по предложение на Комисията, в светлината на развитието на научното знание предимно за токсичността, продължителността и натрупването на споменатите вещества в живите организми и утайките или в случай на подобрение на най-добрите налични технически средства; като има предвид, че има основание да се допълни споменатата директива с разпоредби за други опасни вещества и да се измени и допълни приложение II;като има предвид, че член 5 от Директива 86/280/ЕИО предвижда в случая на някои значителни източници на замърсяване с тези вещества, различни от веществата, предмет на общностните пределно допустими стойности или на националните емисионни норми, създаването на специални програми за премахване на това замърсяване;като има предвид, че е подходящо слабите зауствания, които се подчиняват на член 5 от Директива 86/280/ЕИО, да бъдат освободени от спазването на изискванията на член 3 от Директива 76/464/ЕИО;като има предвид, че въз основа на критериите, определени в Директива 76/464/ЕИО, 1-2-дихлороетан, трихлороетилен, перхлороетилен и трихлоробензен трябва да се включат в разпоредбите на Директива 86/280/ЕИО,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложение II към Директива 86/280/ЕИО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок до осемнадесет месеца считано от нейното нотифициране [7]. Те незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 юли 1990 година.За СъветаПредседателE. Rubbi[1] ОВ L 129, 18.5.1976 г., стр. 23.[2] ОВ С 253, 29.9.1988 г., стр. 4.[3] ОВ С 96, 17.4.1989 г., стр. 188.[4] ОВ С 23, 30.1.1989 г., стр. 4.[5] ОВ L 181, 4.7.1986 г., стр. 16.[6] ОВ L 158, 25.6.1988 г., стр. 35.[7] Настоящата директива е нотифицирана на държавите-членки на 31 юли 1990 г.--------------------------------------------------19900727ПРИЛОЖЕНИЕИЗМЕНЕНИЯ НА ПРИЛОЖЕНИЕ II КЪМ ДИРЕКТИВА 86/280/ЕИО1. Под заглавието се добавят следните точки:"8. Относно 1,2-дихлороетан (ЕDC)9. Относно трихлороетилен (TRI)10. Относно перхлороетилен (PER)11. Относно трихлоробензен (TCB)."2. Добавят се следните раздели:"VIII. Специални разпоредби относно 1,2-дихлороетан ((ЕDC) (№ 59) [*]CAS — № 107-06-2Рубрика А (59): Пределно допустими стойности на емисионните норми [2]Вид промишлено предприятие [3] [4] | Вид средна стойност | Пределно допустими стойности, изразени във | Да се спазва от |тегло (g/tonne) [5] | концентрация (mg/litre) [6] |а)Производство само на 1,2-дихлороетан (без преработка или употреба на същото място) | месечна | 4 | 2 | 1.1.1993 г. || 2,5 | 1,25 | 1.1.1995 г. || дневна | 8 | 4 | 1.1.1993 г. || 5 | 2,5 | 1.1.1995 г. |б)Производство на 1,2-дихлороетан, и преработка и/или употреба на същото място, с изключение на употребата, посочена в буква д) по-долу [7] [8] | месечна | 12 | 6 | 1.1.1993 г. || 5 | 2,5 | 1.1.1995 г. || дневна | 24 | 12 | 1.1.1993 г. || 10 | 5 | 1.1.1995 г. |в)Преработка на 1,2-дихлороетан в други вещества, различни от винил хлорид [9] | месечна | 2,5 | 1 | 1.1.1993 г. || дневна | 5 | 2 | 1.1.1993 г. |г)Употреба на EDC за обезмасляване на метали (извън мястото на промишленото предприятие, обхванато от буква б) [10] | месечна | - | 0,1 | 1.1.1993 г. || дневна | - | 0,2 | 1.1.1993 г |д)Употреба на EDC в производството на йонообменници [11] | месечна | - | - | - || дневна | - | - | - |Рубрика Б (59): Целеви показатели за качествоСреда | Целеви показатели за качество (мкг/l) | Да се спазва от |Вътрешни повърхностни води | 10 | 1.1.1993 г. |Води при устието |Вътрешни крайбрежни води, различни от водите при устието |Териториални морски води |Комисията ще сравни цифрите, получени в резултат от наблюдението, извършено в съответствие с член 13, параграф 1, трето тире, от Директива 76/464/ЕИО, с индикативна концентрация от 2,5 мкг/l.До 1998 г. Комисията ще преразгледа целевите показатели за качество въз основа на опита, придобит при прилагането на настоящите мерки.Рубрика В (59): Референтен метод на измерване1. Референтният метод на измерване за определяне на 1,2-дихлороетан в отпадните води и във водите е хроматография в газова фаза с детекция за улавяне на електрони след екстракцията чрез подходящ разтворител или хроматография в газова фаза след изолиране чрез процеса "прочистване и улавяне" и улавяне, използващ криогенно охладен капилярен уловител. Границата на определяне е 10 мкг/л за отпадните води и 1 мкг/л за водите.2. Точността и верността на метода трябва да е ± 50 % при концентрация, която представлява двуктратната стойност на границата на определяне.3. Държавите-членки могат да определят концентрациите на EDC с позоваване на количеството на АОХ, ЕОХ или VОХ, при условие че Комисията предварително се е убедила, че тези методи позволяват да се получат еквивалентни резултати и докато се приеме общата директива за разтворителите.Заинтересованите държави-членки установяват редовно съотношението между концентрациите на EDC и на използвания параметър.IХ. Специални разпоредби относно трихлороетилен (TRI) (№ 121) []CAS 79-01-6Рубрика А (121): Пределно допустими стойности на емисионните норми [13]Вип промишлено предприятие [14] | Вид средна стойност | Пределно допустими стойности, изразени във | Да се спазва от |тегло (g/тон) [15] | концентрация (mg/l) [16] |а)Производство на трихлороетилен (TRI) и на перхлороетилен (PER) | месечна | 10 | 2 | 1.1.1993 г. || 2,5 | 0,5 | 1.1.1995 г. || дневна | | | || | 20 | 4 | 1.1.1993 г. || | 5 | 1 | 1.1.1995 г. |б)Употреба на TRI за обезмасляване на метали [17] | месечна | | 0,1 | 1.1.1993 г. || дневна | | 0,2 | 1.1.1993 г. |Рубрика Б (121): Целеви показатели за качествоСреда | Целеви показатели за качество (мкг/l) | Да се спазва от |Вътрешни повърхностни води | 10 | 1.1.1993 г. |Води при устието |Вътрешни крайбрежни води, различни от водите при устието |Териториални морски води |Комисията ще сравни цифрите, получени в резултат от наблюдението, извършено в съответствие с член 13, параграф 1, трето тире, от Директива 76/464/ЕИО, с индикативна концентрация от 2,5 мкг/l.До 1998 г. Комисията ще преразгледа целевите показатели за качество въз основа на опита, придобит при прилагането на настоящите мерки.Рубрика В (121): Референтен метод на измерване1. Референтният метод на измерване за определяне на трихлороетилен (TRI) в отпадните води и във водите е хроматография в газова фаза с детекция за улавяне на електрони след екстракцията чрез подходящ разтворителГраницата на определяне на TRI е 10 мкг/l за отпадните води и 0,1 мкг/l за водите.2. Точността и верността на метода трябва да е ± 50 % при концентрация, която представлява двукратната стойност на границата на определяне.3. Държавите-членки могат да определят концентрациите на TRI с позоваване на количеството АОХ, ЕОХ или VОХ, при условие че Комисията предварително се е убедила, че тези методи позволяват да се получат еквивалентни резултати и докато се приеме общата директива за разтворителите.Заинтересованите държави-членки установяват редовно съотношението между концентрациите на TRI и на използвания параметър.Х. Специални разпоредби относно перхлороетилен (PER) (№ 111) []CAS-127-18-4Рубрика А(111): Пределно допустими стойности на емисионните норми [19]Вид промишлено предприятие [20] | Вид средна стойност | Ппределно допустими стойности, изразени във | Да се спазва от |тегло (g/тон) [21] | концентрация (mg/l) [22] |а)Производство на трихлороетилен (TRI) и перхлороетилен (PER) (TRI-PER процеси) | месечна | 10 | 2 | 1.1.1993 г. || 2,5 | 0,5 | 1.1.1995 г. || дневна | 20 | 4 | 1.1.1993 г. || 5 | 1 | 1.1.1995 г. |б)Производство на въглероден тетрахлорид и перхлороетилен (TЕТRА-PER процеси) | месечна | 10 | 5 | 1.1.1993 г. || 2,5 | 1,25 | 1.1.1995 г. || дневна | 20 | 10 | 1.1.1993 г. || 5 | 2,5 | 1.1.1995 г. |в)Употреба на PER за обезмасляване на метали [23] | месечна | - | 0,1 | 1.1.1993 г. || дневна | - | 0,2 | 1.1.1993 г. |г)Производство на хлорофлуоровъглерод [24] | месечна | - | - | - || дневна | - | - | - |Рубрика Б (111): Целеви показатели за качествоСреда | Целеви показатели за качество (мкг/l) | Да се спазва от |Вътрешни повърхностни води | 10 | 1.1.1993 г. |Води при устието |Вътрешни крайбрежни води, различни от водите при устието |Териториални морски води |Комисията ще сравни цифрите, получени в резултат от наблюдението, извършено в съответствие с член 13, параграф 1, трето тире от Директива 76/464/ЕИО, с индикативна концентрация 2,5 мкг/l.До 1998 г. Комисията ще преразгледа целевите показатели за качество въз основа на опита, придобит при прилагането на настоящите мерки.Рубрика В (111): Референтен метод на измерване1. Референтният метод на измерване за определяне на перхлороетилен (PER) в отпадните води и във водната среда е хроматография в газова форма с детекция за улавяне на електрони след екстракцията чрез подходящ разтворител.Границата на определяне на PER е 10 мкг/l за отпадните води и 0,1 мкг/l за водите.2. Точността и верността на метода трябва да е ± 50 % при концентрация, която представлява двукратната стойност на границата на определяне.3. Държавите-членки могат да определят концентрациите на PER с позоваване на количеството АОХ, ЕОХ или VОХ, при условие че Комисията предварително се е убедила, че тези методи позволяват да се получат еквивалентни резултати и докато се приеме общата директива за разтворителите.Заинтересованите държави-членки установяват редовно съотношението между концентрациите на PER и на използвания параметър.ХI. Специални разпоредби относно трихлоробензен [] (TCB) (117, 118) []Рубрика А (117, 118): Пределно допустими стойности на емисионните нормиНеизменност: Не трябва да има значително, пряко или косвено, увеличение във времето на замърсяването, произтичащо от заустванията на ТСВ и засягащо концентрациите в утайките и/или черупчестите, и/или ракообразните, и/или рибите.Вид промишлено предприятие | Вид средна стойност | Пределно допустими стойности, изразени във | Да се спазва от |тегло (g/тон) [27] | концентрация (mg/l) [28] |а)Производство на TСВ чрез дехидрохлориране на НСН и/или преработка на ТСВ | месечна | 25 | 2,5 | 1.1.1993 г. || 10 | 1 | 1.1.1995 г. || дневна | 50 | 5 | 1.1.1993 г. || 20 | 2 | 1.1.1995 г. |б)Производство и/или преработка на хлоробензени чрез хлориране на бензен [29] | месечна | 5 | 0,5 | 1.1.1993 г. || 0,5 | 0,05 | 1.1.1995 г. || дневна | 10 | 1 | 1.1.1993 г. || 1 | 0,1 | 1.1.1995 г. |Рубрика Б (117, 118): Целеви показатели за качествоНеизменност: Не трябва да има значително, пряко или косвено, увеличение във времето на концентрацията на ТСВ в утайките и/или черупчестите, и/или ракообразните, и/или рибите.Среда | Целеви показатели за качество (мкг/л) | Да се спазва от |Вътрешни повърхностни води | 0,4 | 1.1.1993 г. |Води при устието |Вътрешни крайбрежни води, различни от водите при устието |Териториални морски води |Комисията ще сравни цифрите, получени в резултат от наблюдението, извършено в съответствие с член 13, параграф 1, трето тире, от Директива 76/464/ЕИО, с индикативна концентрация от 0,1 мкг/л.До 1998 г. Комисията ще преразгледа целевите показатели за качество въз основа на опита, придобит при прилагането на настоящите мерки.Рубрика В (117, 118): Референтен метод на измерване1. Референтният метод на измерване за определяне на трихлоробензен (ТСВ) в отпадните води и във водите е хроматография в газова фаза с детекция за улавяне на електрони след екстракцията чрез подходящ разтворител. Границата на определяне за всеки изомер поотделно е 1 мкг/л за отпадните води и 10 ng/l за водите.2. Референтният метод за определяне на ТСВ в утайките и организмите е хроматография в газова фаза с детекция за улавяне на електрони след подходяща подготовка на пробата. Границата на определяне за всеки изомер поотделно е 1 мкг/kg сухо вещество.3. Държавите-членки могат да определят концентрациите на ТСВ с позоваване на количеството АОХ или ЕОХ, при условие че Комисията предварително се е уверила, че тези методи позволяват да се получат еквивалентни резултати и докато се приеме общата директива за разтворителите.Заинтересованите държави-членки установяват редовно съотношението между концентрациите на ТСВ и на използвания параметър.4. Точността и верността на метода трябва да е ± 50 % при концентрация, която представлява двукратната стойност на границата на определяне.[*] Член 5 от Директива 86/280/ЕИО се прилага, в частност, за употребата на ЕDC като разтворител извън мястото на производство или на преработка в случая, когато годишните зауствания са под 30 кг годишно. Тези незначителни зауствания могат да бъдат изключени от прилагането на изискванията, предвидени в член 3 от Директива 76/464/ЕИО. По изключение от член 5, параграф 3 от Директива 86/280/ЕИО държавите-членки въвеждат в сила своите специални програми най-късно до 1 януари 1993 г. Едновременно с това те ги предоставят на Комисията."[2] Отчитайки летливостта на ЕDC и с цел да гарантират спазването на член 3, параграф 6 от Директива 86/280/ЕИО, в случая, когато се използва процес, включващ размесване на открито на отпадните води, съдържащи ЕDC, държавите-членки изискват да се спазват пределно допустимите стойности по горното течение на съответните съоръжения; те гарантират, че всички води, които могат да бъдат замърсени, са взети предвид.[3] Производственият капацитет за пречистен EDC включва тази фракция на EDC, която не е крекирана в производствената единица за винилхлорид (VC), свързана с производствената единица за EDC и която е рециклирана до секцията за пречистване на EDC в предприятието.Производственият или преработвателният капацитет е капацитетът, разрешен от административния орган, или, при липса, най-значителното годишно количество, произведено или преработено през четирите години, предхождащи предоставянето или преразглеждането на разрешителното. Капацитетът, разрешен от административния орган, не трябва да се различава съществено от действителното производство.[4] Опростена процедура за контрол може да се въведе, ако годишните зауствания не надхвърлят 30 kg/година.[5] Тези пределно допустими стойности се отнасят за:- производствения капацитет на пречистен EDC, изразен в тонове, за отраслите "а" и "б",- преработвателния капацитет на EDC, изразен в тонове, за отрасъла "в".Въпреки това по отношение на отрасъла "б", ако преработвателният и потребителският капацитет са по-големи от производствения капацитет, пределно допустимите стойности се прилагат по отношение на общия преработвателен и потребителски капацитет. Ако има повече предприятия на същото място, пределно допустимите стойности се прилагат за всички предприятия, взети заедно.[6] Без да се нарушават разпоредбите на приложение I, рубрика А, точка 4, тези пределни концентрации се отнасят за следните референтни обеми:а)2 м3/тон производствен капацитет за пречистен EDC;б)2,5 м3/тон производствен капацитет за пречистен EDC;в)2,5 м3/тон преработвателен капацитет за EDC.[7] Пределно допустимите стойности отчитат всички дифузни вътрешни източници и/или употребата на EDC като разтворител в мястото на промишлено производство; те ще позволят да се намалят с повече от 99 % заустванията на EDC.Въпреки това е възможно да се постигне намаляване с повече от 99,9 % благодарение на прилагането на най-добрата налична технология и липсата на вътрешни дифузни източници.Въз основа на придобития опит при прилагането на настоящите мерки Комисията ще представи своевременно на Съвета предложения, насочени към прилагането на по-строги пределно допустими стойности от 1998 г.[8] Когато държава-членка прецени, че за даден производствен процес на EDC е невъзможно да се спазят тези пределно допустими стойности до крайния срок 1 януари 1993 г. поради факта, че това производство е интегрирано с производството на други хлорирани въглеводороди, тя трябва да уведоми за това Комисията преди 1 януари 1991 г. Най-късно до 31 декември 1993 г. на Комисията ще се представи програма за намаляване на заустванията на EDC, която позволява да се спазват тези пределно допустими стойности до крайния срок 1 януари 1997 г. Дотогава пределно допустимата стойност по-долу трябва да се спазва до 1 януари 1993 г.:- 40 g EDC/тон производствен капацитет за пречистен EDC (в средни месечни и дневни стойности).Пределно допустимата стойност, изразена като концентрация, се извежда като функция на обема заустена вода от съответното предприятие или предприятия.[9] Има се предвид, в частност, производството на етилен диамин, етиленполиамин, 1.1.1.-трихлороетан, трихлороетилен и перхлороетилен.[10] Тези пределно допустими стойности се прилагат само за предприятия, чиито годишни зауствания надхвърлят 30 kg/година.[11] Понастоящем не е възможно да се приемат пределно допустими стойности за този отрасъл; Съветът ще ги приеме впоследствие по предложение на Комисията. Дотогава държавите-членки ще прилагат националните емисионни норми в съответствие с приложение I, рубрика А, точка 3.[] Член 5 от Директива 86/280/ЕИО се прилага, в частност, за употребата на TRI като разтворител за химическото чистене, за екстракцията на мазнина или миризми и за обезмасляването на метали в случая, когато годишните зауствания са под 30 кг/година. Тези незначителни зауствания могат да бъдат изключени от прилагането на изискванията, предвидени в член 3 от Директива 76/464/ЕИО. По изключение от член 5, параграф 3 от Директива 86/280/ЕИО държавите-членки въвеждат в сила своите специални програми най-късно до 1 януари 1993 г. Едновременно с това те ги предоставят на Комисията.“[13] Отчитайки летливостта на трихлороетилена и с цел да гарантират спазването на член 3, параграф 6 от Директива 86/280/ЕИО, в случая, когато се използва процес, включващ размесване на открито на отпадните води, съдържащи трихлороетилен, държавите-членки изискват да се спазват пределно допустимите стойности по горното течението на съответните съоръжения; те гарантират, че всички води, които могат да бъдат замърсени, са взети предвид.[14] Опростена процедура за контрол може да се въведе, ако годишните зауствания не надхвърлят 30 кг/година.[15] За отрасъла "а" пределно допустимите стойности за зауствания на TRI се отнасят за общия производствен капацитет за TRI + PER.За съществуващите предприятия, използващи дехидрохлориране на тетрахлороетан, производственият капацитет е еквивалентен на производствения капацитет за TRI – PER, като съотношението за производство на TRI – PER представлява една трета.Производственият или преработвателният капацитет е капацитетът, разрешен от административния орган, или, при липса, най-значителното годишно количество, произведено или преработено през четирите години, предхождащи предоставянето или преразглеждането на разрешителното. Капацитетът, разрешен от административния орган, не трябва да се различава съществено от действителното производство.[16] Без да се нарушават разпоредбите на приложение I, рубрика А, точка 4, пределните концентрации за TRI се отнасят за следните референтни стойности:- отрасъл "а": 5 м3/тон производство TRI + PER.[17] Тези пределно допустими стойности се прилагат само за промишлените предприятия, чиито годишни зауствания надхвърлят 30 kg/година.[] Член 5 от Директива 86/280/ЕИО се прилага, в частност, за употребата на PER като разтворител за химическо чистене, за екстракцията на мазнина или миризми, за обезмасляване на метали, когато годишните зауствания представляват по-малко от 30 kg/година. Тези незначителни зауствания могат да бъдат изключени от прилагането на изискванията, предвидени в член 3 от Директива 76/464/ЕИО. По изключение от член 5, параграф 3 от Директива 86/280/ЕИО държавите-членки въвеждат в сила своите специални програми най-късно до 1 януари 1993 г. Едновременно с това те ги предоставят на Комисията.[19] Отчитайки летливостта на перхлороетилена и с цел да гарантират спазването на член 3, параграф 6 от Директива 86/289/ЕИО, в случая, когато се използва процес, включващ размесване на открито на отпадните води, съдържащи перхлороетилен, държавите-членки изискват да се спазват пределно допустимите стойности по горното течение на съответните съоръжения; те гарантират, че всички води, които могат да бъдат замърсени, са взети предвид.[20] Опростена процедура за контрол може да се въведе, ако годишните зауствания не надхвърлят 30 kg/година.[21] За отраслите "а" и "б" пределно допустимите стойности за зауствания на PER се отнасят или за общия производствен капацитет за TRI + PER или за общия производствен капацитет за TЕТRА + PER.Производственият или преработвателният капацитет е капацитетът, разрешен от административния орган или, при липса, най-значителното годишно количество, произведено или преработено през четирите години, предхождащи предоставянето или преразглеждането на разрешителното. Капацитетът, разрешен от административния орган, не трябва да се различава значително от действителното производство.[22] Без да се нарушават разпоредбите на приложение I, рубрика А, точка 4, пределните концентрации за PER се отнасят до следните референтни обеми:- отрасъл "а": 5 м3/тон производство на TRI + PER,- отрасъл "б": 2 м3/тон производство на TЕТRА + PER.[23] Пределно допустимите стойности се прилагат само за промишлените предприятия, чиито годишни зауствания надхвърлят 30 kg/година.[24] Понастоящем не е възможно да се приемат пределно допустими стойности за този отрасъл. Съветът ще ги приеме впоследствие по предложение на Комисията. Дотогава държавите-членки ще прилагат националните емисионни норми в съответствие с приложение I, рубрика А, точка 3.[] Член 5 от Директива 86/280/ЕИО се прилага, в частност, за употребата на TCB като разтворител или основа на оцветители в текстилната промишленост или като съставка на масла, използвани в трансформаторите, докато се приемат общностни разпоредби в тази област. По изключение от член 5, параграф 3 от Директива 86/280/ЕИО, държавите-членки въвеждат в сила своите специални програми най-късно до 1 януари 1993 г. Едновременно с това те ги предоставят на Комисията.[] TCB може да се представи под формата на един от следните три свои изомера:- 1, 2, 3-TCB — CAS 87/61-6,- 1, 2, 4-TCB — CAS 120-82-1 (№ 118 в списъка на ЕИО),- 1, 3, 5-TCB — CAS 180-70-3.Техническото TCB (№ 17 в списъка на ЕИО) е смес от три изомера, от които преди всичко 1, 2, 4-ТСВ може да съдържа и слаби количества от ди- и тетрахлоробензенПри всички случаи разпоредбите се прилагат общо за ТСВ (сумата от трите изомера).“[27] Граничните стойности за зауствания на ТСВ (сума от трите изомера) са дадени:- за отрасъла "а": по отношение на общия производствен капацитет на ТСВ,- за отрасъла "б": по отношение на общия производствен или преработвателен капацитет за моно- и дихлоробензени.Производственият или преработвателният капацитет е капацитетът, разрешен от административния орган или, при липса, най-значителното годишно количество, произведено или преработено през четирите години, предхождащи предоставянето или преразглеждането на разрешителното. Капацитетът, разрешен от административния орган, не трябва да се различава значително от действителното производство.[28] Без да се нарушават разпоредбите на приложение I, рубрика А, точка 4, пределните концентрации се отнасят до следните референтни обеми:- отрасъл "а": 10 м3/t произведен или преработен ТСВ,- отрасъл "б": 10 м3/t произведен или преработен моно- и дихлоробензен.[29] За съществуващите предприятия, заустващи под 50 kg/година към 1 януари 1995 г., пределно допустимите стойности, които трябва да се спазват към тази дата, са равни на половината от пределно допустимите стойности, които трябва да се спазват, считано от 1 януари 1993 г.--------------------------------------------------


title: Директива 97/26/ЕО на Съвета от 2 юни 1997 година за изменение на Директива 91/439/ЕИО относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства

text:
Важна правна забележка

|

31997L0026

Официален вестник n° L 150 , 07/06/1997 стр. 0041 - 0043 специално чешко издание глава 07 том 003 стр. 30  - 32 специално испанско издание глава 07 том 003 стр. 30  - 32 специално унгарско издание глава 07 том 003 стр. 30  - 32 специално литвийско издание глава 07 том 003 стр. 30  - 32 LV.ES глава 07 том 003 стр. 30  - 32 MT.ES глава 07 том 003 стр. 30  - 32 PL.ES глава 07 том 003 стр. 30  - 32 SK.ES глава 07 том 003 стр. 30  - 32 специално словенско издание глава 07 том 003 стр. 30  - 32

		19970602Директива 97/26/ЕО на Съветаот 2 юни 1997 годиназа изменение на Директива 91/439/ЕИО относно свидетелствата за управление на моторни превозни средстваСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурите, предвидени в член 189в от Договора [3],като има предвид, че:(1) Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 г. относно свидетелствата за управление на МПС [4] предвижда националните свидетелства за управление да се издават в съответствие с общностния модел, описан в приложения I или Ia към нея, и в тях да се посочват условията, при които водачът получава разрешение за управление.(2) Споменатите приложения I и Ia предвиждат посочването на всякаква допълнителна информация или ограничения да се извършва под формата на кодове.(3) Кодовете и подкодовете, които се прилагат за посочване на уредените от Директива 91/439/ЕИО условия за издаване на свидетелства за управление, са валидни за цялата територия на Общността.(4) В съответствие с принципа на субсидиарност, са необходими общностни действия, за да могат свидетелствата за управление на МПС да бъдат разбираеми и взаимно признавани и за да се улеснява свободното движение на лицата чрез избягване на практическите проблеми, с които биха се сблъскали водачите, транспортните фирми за сухопътен превоз, администрациите и проверяващите, ако държавите-членки използваха различни кодове.(5) Трябва да се предвиди опростена процедура за адаптиране към техническите аспекти на хармонизираните кодове на Общността, които са изброени в приложения I и Ia и за адаптиране на приложения II и III към Директива 91/439/ЕИО.(6) В интерес на яснотата и съответствието с Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобряване на двуколесни или триколесни моторни превозни средства [5], предлаганата от настоящите изменения възможност трябва да се използва за уеднаквяване на определението за термина "мотоциклет" по отношение на проектираната скорост,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 91/439/ЕИО се изменя, както следва:1. В член 3, параграф 3:а) във второ тире, "50 км/час" се заменя с "45 км/час";б) трето тире се заменя със следния текст:- "— "мотоциклет" означава всяко двуколесно превозно средство с или без кош, оборудвано с двигател с работен обем на цилиндъра повече от 50 см3, ако е от типа на двигател с вътрешно горене и/или с максимална проектирана скорост повече от 45 км/час."2. Добавят се следните членове:"Член 7а1. Определя се подразделение на хармонизираните кодове на Общността, посочени в приложения I и Ia, в съответствие с процедурата, предвидена в член 7б, в частност кодове 04, 05, 44 и 55.Тази процедура се следва при определяне, дали използването на някои подраздели на хармонизираните кодове на Общността трябва при необходимост да станат задължителни.2. Измененията, които са необходими за привеждане в съответствие на частите от приложения I и Ia, които се отнасят до хармонизираните кодове и приложения II и III към научно-техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурите, предвидени в член 7б.Член 7б1. Комисията се подпомага от комитет за свидетелствата за управление на МПС, оттук нататък наричан "комитет", който се състои от представители на държавите-членки и се председателства от представител на Комисията.2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за мерките, които следва да се предприемат. Комитетът представя становището си по проекта в определен от председателя срок, в зависимост от спешността на въпроса. Становището се представя чрез определеното в член 148, параграф 2 от Договора мнозинство в случай на решения, които Съветът трябва да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по определения в този член начин. Председателят не гласува.3. а) Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета;б) ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерките, които да се предприемат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.Ако при изтичане на тримесечния срок от датата на сезиране на Съвета, същият не е взел решение, предложените мерки се приемат от Комисията."3. В приложение I, параграф 2, страница 4 на свидетелството и в приложение Iа, параграф 2, страница 2 на свидетелството буква а), точка 12), първо тире се заменя със следното:- "— кодове от 01 до 99: хармонизирани основни кодове на Общността01.  Корекция на зрението02.  Слухов/комуникативен апарат03.  Протеза/Коригиращ апарат за крайници04.  Зависи от условие за притежаване на валидно медицинско свидетелство05.  Управление, подлежащо на ограничения по медицински причини10.  Модифицирана скоростна кутия15.  Модифициран съединител20.  Модифицирани спирачни системи25.  Модифицирани ускорителни системи30.  Модифицирани комбинирани спирачни и ускорителни системи35.  Модифицирани контролни табла40.  Модифицирано кормилно управление42.  Модифицирано/и огледало/а за обратно виждане43.  Модифицирано място на шофьора44.  Модификации на мотоциклети45.  Само комбинации на мотоциклети50.  С ограничена правоспособност за управление на точно определено превозно средство/номер на шаси51.  С ограничена правоспособност за управление на точно определено превозно средство/регистрационен номер55.  Комбинации от модификации на превозното средство70.  Подмяна на свидетелство за управление № …, издадено от … (отличителен знак на ЕИО/ООН в случай на трета страна)71.  Дубликат на свидетелство за управление № …, издадено от … (отличителен знак на ЕИО/ООН в случай на трета страна)72.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства от категория А с максимален работен обем на цилиндъра 125 см3 и максимална мощност 11 кВ (A1)73.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства от категория B от типа на моторна триколка и четириколка (В1)74.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства от категория С, чиято максимално разрешена маса не надвишава 7500 кг (С1)75.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства от категория D с не повече от 16 пътнически места, без мястото на шофьора (D1)76.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства от категория С, чиято максимално разрешена маса не надвишава 7500 кг (С1), с ремарке, чиято максимално разрешена маса не надвишава 750 кг, при условие че максимално разрешената маса на така образувания автовлак не надвишава 12000 kg и че максимално допустимата маса на ремаркето не надвишава масата без товар на влекача (C1 + E)77.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства от категория D с не повече от 16 пътнически места, без мястото на шофьора (D1), с ремарке, чиято максимално разрешена маса не надвишава 750 кг, при условие че: а) максимално разрешената маса на така образувания автовлак не надвишава 12000 кг и че максимално разрешената маса на ремаркето не надвишава масата без товар на влекача, и б) ремаркето не се използва за превоз на пътници (D1 + E)78.  С ограничена правоспособност за управление на превозни средства с автоматична скоростна кутия (приложение II, 8.1.1., втори параграф)79.  (…) С ограничена правоспособност за управление на превозни средства, които отговарят на посочените в скоби спецификации в контекста на прилагането на член 10, параграф 1 от директивата."Член 21. След консултации с Комисията, държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 1998 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или се придружават от такава позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националното законодателство, което приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила в деня след този на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 2 юни 1997 година.За СъветаПредседателH. Van Mierlo[1] ОВ С 110, 16.4.1996 г., стр. 7, иОВ С 31, 31.1.1997 г., стр. 3.[2] ОВ С 204, 15.7.1996 г., стр. 20.[3] Становище от 5 септември 1996 г. (ОВ С 277, 23.9.1996 г., стр. 15), Обща позиция на Съвета от 20 декември 1996 г. (ОВ С 69, 5.3.1997 г., стр. 7) и Решение на Европейския парламент от 9 април 1997 г. (ОВ С 132, 28.4.1997 г.).[4] ОВ L 237, 24.8.1991 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 96/47/ЕО (ОВ L 235, 17.9.1996 г., стр. 1).[5] ОВ L 225, 10.8.1992 г., стр. 72. Директива, изменена с Акта за присъединяване от 1994 г.--------------------------------------------------


title: Директива 2011/13/ЕС на Комисията от 8 февруари 2011 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване в приложение I към нея на нонановата киселина като активно вещество  Текст от значение за ЕИП

text:
               9.2.2011

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 34/52

         ДИРЕКТИВА 2011/13/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 8 февруари 2011 година
   за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета с цел включване в приложение I към нея на нонановата киселина като активно вещество
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               С Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2), се определя списък с активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на възможното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО. Този списък включва нонановата киселина.

               (2)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007 на веществото нонанова киселина бе направена оценка в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО с оглед на употребата му в продуктов тип 19 — репеленти и атрактанти, както тези продукти са дефинирани в приложение V към същата директива.

               (3)

               Австрия бе определена за докладваща държава-членка и на 10 октомври 2008 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.

               (4)

               Докладът на компетентния орган беше разгледан от държавите-членки и Комисията. В съответствие с член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 на заседанието на Постоянния комитет по биоцидите на 24 септември 2010 г. констатациите от прегледа бяха включени в доклад за оценка.

               (5)

               Изглежда, че направените оценки дават основание да се очаква, че биоцидите, които се използват като репеленти и които съдържат нонанова киселина, отговарят на изискванията на член 5 от Директива 98/8/ЕО. Поради това е уместно нонановата киселина да бъде включена в приложение I към същата директива.

               (6)

               Оценката на равнището на Европейския съюз не включва всички потенциални видове употреба. Ето защо е целесъобразно държавите-членки да оценят различните видове употреба или вероятностите за излагане на въздействието на продукта и рисковете за елементите на околната среда и населението, които не са били разгледани по представителен начин в направената на равнището на Европейския съюз оценка на риска, и при издаване на разрешителни за продукта да гарантират, че са предприети подходящи мерки или са наложени специални условия, за да се намалят установените рискове до приемливи равнища.

               (7)

               Важно е разпоредбите на настоящата директива да се прилагат едновременно във всички държави-членки, за да се осигури еднаквото третиране на пазара на биоцидите, съдържащи активното вещество нонанова киселина, както и да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.

               (8)

               Следва да се предвиди разумен период от време, преди дадено активно вещество да бъде включено в приложение I към Директива 98/8/ЕО, с цел да се позволи на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за изпълнението на наложените нови изисквания и да се осигури възможност кандидатите, подготвили досиета, напълно да се възползват от 10-годишния период за защита на данните, който в съответствие с член 12, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 98/8/ЕО започва да тече от датата на включване.

               (9)

               След включването на веществото на държавите-членки следва да бъде предоставен подходящ период от време за прилагане на член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО.

               (10)

               Директива 98/8/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (11)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 98/8/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Транспониране
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 януари 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съблюдаване на настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 февруари 2013 г.
   При приемането им от държавите-членки тези разпоредби съдържат позоваване на настоящата директива или са съпроводени от такова позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, приети от тях в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 8 февруари 2011 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 123, 24.4.1998 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 325, 11.12.2007 г., стр. 3.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложение I към Директива 98/8/ЕО се добавя следното:

                     №

                     Общоприето наименование

                     Наименование по IUPAC
                     Идентификационни номера

                     Минимална чистота на активното вещество в биоцидния продукт, както е пуснат на пазара

                     Дата на включването

                     Краен срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 (с изключение на продукти, съдържащи повече от едно активно вещество, за които крайният срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 е указаният в последното от решенията за включване относно тези активни вещества)

                     Дата на изтичане на периода на включването

                     Продуктов тип

                     Специфични разпоредби (1)

                     „41

                     Нонанова киселина, пеларгонова киселина

                                 Наименование по IUPAC: Nonanoic acid

                                 ЕО №: 203-931-2

                                 CAS №: 112-05-0

                     896 g/kg

                     1 февруари 2013 г.

                     31 януари 2015 г.

                     31 януари 2023 г.

                     19

                     В съответствие с член 5 и приложение VI при оценяването на заявление за издаване на разрешително за продукт, когато това е уместно за конкретния продукт, държавите-членки оценяват видовете употреба или вероятностите за излагане на въздействието на продукта и рисковете за елементите на околната среда и за населението, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнището на Европейския съюз.“

         (1)  Във връзка с прилагането на общите принципи от приложение VI съдържанието и заключенията на докладите за оценка са на разположение на уебсайта на Комисията: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Директива 2004/57/ЕО на Комисията от 23 април 2004 година относно идентификацията на пиротехнически изделия и някои боеприпаси по смисъла на Директива 93/15/ЕИО на Съвета относно хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначениеТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32004L0057

Официален вестник n° L 127 , 29/04/2004 стр. 0073 - 0080 специално чешко издание глава 13 том 34 стр. 141  - 148 специално испанско издание глава 13 том 34 стр. 141  - 148 специално унгарско издание глава 13 том 34 стр. 141  - 148 специално литвийско издание глава 13 том 34 стр. 141  - 148 LV.ES глава 13 том 34 стр. 141  - 148 MT.ES глава 13 том 34 стр. 141  - 148 PL.ES глава 13 том 34 стр. 141  - 148 SK.ES глава 13 том 34 стр. 141  - 148 специално словенско издание глава 13 том 34 стр. 141  - 148

		20040423Директива 2004/57/ЕО на Комисиятаот 23 април 2004 годинаотносно идентификацията на пиротехнически изделия и някои боеприпаси по смисъла на Директива 93/15/ЕИО на Съвета относно хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначение(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 93/15/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. относно хармонизиране на разпоредбите, свързани с пускането на пазара и надзора на взривни вещества с гражданско предназначение [1], и по-специално член 13, параграф 3 от нея,като има предвид, че:(1) Директива 93/15/ЕИО се прилага за взривни вещества и изделия, които се считат за такива в Препоръките на Обединените нации относно превоза на опасни товари и които спадат към категория 1 от тези препоръки. Въпреки това пиротехническите изделия са изрично изключени от обхвата на тази директива.(2) Вследствие на това, за да се гарантира еднаквото прилагане на Директива 93/15/ЕИО на цялата територия на Общността, е необходимо чрез позоваване на съответните препоръки на Обединените нации да се определят изделията, които следва да се считат за пиротехнически.(3) Някои изделия, които спадат към категория 1 от препоръките на Обединените нации, имат двойна функция, тъй като могат да се използват или като взривни вещества, или като пиротехнически изделия. Поради това в интерес на последователното прилагане на Директива 93/15/ЕИО следва да се предвиди тези изделия да бъдат определени в зависимост от преобладаващите им характеристики, тоест като взривни вещества или като пиротехнически изделия.(4) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 13 от Директива 93/15/ЕИО,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1С цел прилагане на разпоредбите на член 1, параграф 3, второто и отчасти третото тире от Директива 93/15/ЕИО, в приложение I към настоящата директива са изброени изделията, които в съответните препоръки на Обединените нации се считат за пиротехнически изделия или за боеприпаси.Член 2С цел прилагане разпоредбите на член 1, параграф 3, второто тире от Директива 93/15/ЕИО, в приложение II към настоящата директива са изброени изделията, които е необходимо да бъдат определени по отношение на това дали са пиротехнически изделия или взривни вещества.Член 31. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 декември 2004 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текстовете на тези разпоредби и таблица на съответствие между тези разпоредби и настоящата директива.Те прилагат тези разпоредби от 31 януари 2005 г.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националното си право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 4Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членкиСъставено в Брюксел на 23 април 2004 година.За КомисиятаErkki LiikanenЧлен на Комисията[1] ОВ L 121, 15.5.1993 г., стр. 20.--------------------------------------------------20040423ПРИЛОЖЕНИЕ IИзделия, които в съответните препоръки на Обединените нации се считат за пиротехнически изделия или за боеприпасиООН № | НАИМЕНОВАНИЕ и ОПИСАНИЕ | КАТЕГОРИЯ/РАЗРЯД | РЕЧНИК (следва да се използва само като насока за информация) |Група G0009 | Запалителни боеприпаси с или без разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.2 G | Боеприпаси Общ термин, който се отнася главно за изделия с военно приложение, състоящи се от всички видове бомби, гранати, ракети, мини, снаряди и други подобни устройства. Запалителни боеприпаси Боеприпаси, които съдържат запалително вещество. Освен когато съставът им сам по себе си е експлозивен, те съдържат и един или повече от следните елементи: метателен заряд с иницииращо взривно вещество и възпламенителен заряд; детонатор с разпръскващ или изтласкващ заряд. |0010 | Запалителни боеприпаси с или без разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0009 |0015 | Димни боеприпаси с или без разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.2 G | Димни боеприпаси Боеприпаси, съдържащи вещество, което произвежда дим. Освен когато веществото е само по себе си експлозивно, боеприпасите съдържат и един или повече от следните елементи: метателен заряд с иницииращо взривно вещество и възпламенителен заряд; детонатор с разпръскващ или изтласкващ заряд. |0016 | Димни боеприпаси с или без разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0015 |0018 | Сълзотворни боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.2 G | Сълзотворни боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд Боеприпаси, които съдържат сълзотворно вещество. Те съдържат и един или повече от следните елементи: пиротехническо вещество; метателен заряд с иницииращо взривно вещество и възпламенителен заряд; детонатор с разпръскващ или изтласкващ заряд. |0019 | Сълзотворни боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0018 |0039 | Фотоосветителни бомби | 1.2 G | Бомби Взривни вещества, които се пускат от самолет. Те могат да съдържат запалима течност с разпръскващ заряд, фотоосветителна смес или разпръскващ заряд. Терминът включва: фотоосветителни бомби. |0049 | Осветителни патрони | 1.1 G | Осветителни патрони Изделия, състоящи се от капсул, иницииращо взривно вещество и осветителен прах, всичко монтирано в един елемент, който е готов за изстрелване. |0050 | Осветителни патрони | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0049 |0054 | Сигнални патрони | 1.3 G | Сигнални патрони Изделия, предназначени да изстрелват цветни сигнални ракети или други сигнали от сигнални пистолети и др. |0066 | Възпламенителен шнур | 1.4 G | Възпламенителен шнур Изделие, което се състои от текстилни влакна, покрити с черен барут или друга бързо горяща пиротехническа смес и гъвкаво защитно покритие, или което се състои от сърцевина от черен барут, обградена от гъвкаво тъкано платно. То гори прогресивно по дължината си с външен пламък и се използва за предаване на горенето от устройство на заряд. |0092 | Наземни сигнални ракети | 1.3 G | Наземни сигнални ракети Изделия, съдържащи пиротехнически вещества, които са предназначени да се използват за осветяване, идентификация, сигнализиране или предупреждение. |0093 | Въздушни сигнални ракети | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0092 |0101 | Недетониращ взривател | 1.3 G | Взривател/Детонатор Въпреки че тези две думи имат общ произход (на френски fusée, fusil) и понякога се смятат за два различни правописа, е полезно да се запази установената практика, че терминът взривател се отнася за шнуроподобно устройство, докато терминът детонатор се отнася за устройство, което се използва в боеприпаси и включва механични, електрически, химически или хидростатични компоненти за възбуждане на поредица от взривове чрез мигновено изгаряне или детонация. Моментален недетониращ взривател (с мигновено действие) Изделие, което се състои от памучни влакна, импрегнирани с фин черен барут (с мигновено действие). Той гори с външен пламък и се използва за запалване на поредици от взривове за фойерверки и др. |0103 | Запалителен цилиндричен взривател с метална обшивка | 1.4 G | Запалителен цилиндричен взривател с метална обшивка Изделие, което се състои от метална тръба със сърцевина от мигновено изгарящ експлозив. |0171 | Светещи боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.2 G | Светещи боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд Боеприпаси, които са предназначени да произвеждат един-единствен източник на силна светлина за осветяването на пространство. Терминът включва светещи патрони, гранати и снаряди, както и светещи и определящи целта бомби. |0191 | Ръчни сигнални устройства | 1.4 G | Изделия, които са предназначени да произвеждат сигнали. |0192 | Железопътни петарди | 1.1 G | Виж вписването за ООН № 0191 |0194 | Сигнали за опасност при кораби | 1.1 G | Виж вписването за ООН № 0191 |0195 | Сигнали за опасност при кораби | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0191 |0196 | Димни сигнали | 1.1 G | Виж вписването за ООН № 0191 |0197 | Димни сигнали | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0191 |0212 | Трасиращи снаряди за боеприпаси | 1.3 G | Трасиращи снаряди за боеприпаси Пломбирани изделия, съдържащи пиротехнически вещества, които са предназначени да показват траекторията на снаряд. |0254 | Осветителни боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0171 |0297 | Осветителни боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0254 |0299 | Фотоосветителни бомби | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0039 |0300 | Запалителни боеприпаси с или без разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0009 |0301 | Сълзотворни боеприпаси с разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0018 |0303 | Димни боеприпаси с или без разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0015 |0306 | Трасиращи снаряди за боеприпаси | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0212 |0312 | Сигнални патрони | 1.4 G | Сигнални патрони Изделия, които са предназначени да изстрелват цветни сигнални ракети или други сигнали от сигнални пистолети. |0313 | Димни сигнали | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0195 |0318 | Тренировъчни ръчни или фугасни гранати | 1.3 G | Ръчни или фугасни гранати Изделия, които са предназначени да се хвърлят с ръка или да се изстрелват с пушка. Терминът включва тренировъчни ръчни или фугасни гранати. |0319 | Капсула цилиндрична | 1.3 G | Капсула цилиндрична Изделия, състоящи се от иницииращо взривно вещество за запалване и спомагателен заряд от мигновено изгарящ експлозив, напр. черен барут, които се използват за запалване на метателен заряд в патронен капсул, напр. за оръдие. |0320 | Капсула цилиндрична | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0319 |0333 | Фойерверки | 1.1 G | Фойерверки Пиротехнически средства, които са предназначени за развлекателни цели. |0334 | Фойерверки | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0333 |0335 | Фойерверки | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0333 |0336 | Фойерверки | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0333 |0362 | Тренировъчни боеприпаси | 1.4 G | Тренировъчни боеприпаси Боеприпаси без главен разпръскващ заряд, съдържащи разпръскващ или изтласкващ заряд. Обикновено съдържат детонатор и метателен заряд. |0363 | Изпитателни боеприпаси | 1.4 G | Изпитателни боеприпаси Боеприпаси, съдържащи пиротехнически вещества, които се използват за изпитване на експлоатационните характеристики или здравината на нови боеприпаси, оръжейни компоненти или механизми. |0372 | Тренировъчни ръчни или фугасни гранати | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0318 |0373 | Ръчни сигнални устройства | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0191 |0403 | Въздушни сигнални ракети | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0092 |0418 | Наземни сигнални ракети | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0092 |0419 | Наземни сигнални ракети | 1.1 G | Виж вписването за ООН № 0092 |0420 | Въздушни сигнални ракети | 1.1 G | Виж вписването за ООН № 0092 |0421 | Въздушни сигнални ракети | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0092 |0424 | Инертни снаряди с трасиращ заряд | 1.3 G | Снаряди Изделия като гилза или куршум, които се изстрелват от оръдие или друго артилерийско оръдие, пушка или друг вид малко оръжие. Те могат да бъдат инертни, с или без трасиращ заряд, или могат да съдържат разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд. Терминът включва: инертни снаряди с трасиращ заряд; снаряди с разпръскващ или изтласкващ заряд; снаряди с метателен заряд. |0425 | Инертни снаряди с трасиращ заряд | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0424 |0428 | Пиротехнически средства за технически цели | 1.1 G | Пиротехнически средства за технически цели Изделия, които съдържат пиротехнически вещества и се използват за технически цели като производство на топлина, производство на газ, сценични ефекти и др. Терминът не включва следните изделия, които са изброени отделно: всички видове боеприпаси; сигнални патрони; режещи инструменти за експлозивни кабели; фойерверки; въздушни сигнални ракети; наземни сигнални ракети; експлозивни устройства за разединяване; експлозивни нитове; ръчни сигнални устройства; сигнали за опасност; железопътни петарди; димни сигнали. |0429 | Пиротехнически изделия за технически цели | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0428 |0430 | Пиротехнически изделия за технически цели | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0428 |0431 | Пиротехнически изделия за технически цели | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0428 |0434 | Снаряди с разпръскващ или изтласкващ заряд | 1.2 G | Снаряди Изделия като гилза или куршум, които се изстрелват от оръдие или друго артилерийско оръдие, пушка или друг вид малко оръжие. Те могат да бъдат инертни, с или без трасиращ заряд, или могат да съдържат разпръскващ, изтласкващ или метателен заряд. Терминът включва: инертни снаряди с трасиращ заряд; снаряди с разпръскващ или изтласкващ заряд; снаряди с метателен заряд. |0435 | Снаряди с разпръскващ или изтласкващ заряд | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0434 |0452 | Тренировъчни ръчни или фугасни гранати | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0372 |0487 | Димни сигнали | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0194 |0488 | Тренировъчни боеприпаси | 1.3 G | Тренировъчни боеприпаси Боеприпаси без главен разпръскващ заряд, съдържащи разпръскващ или изтласкващ заряд. Обикновено съдържат детонатор и метателен заряд. Терминът не включва следните изделия, които са изброени отделно: тренировъчни гранати. |0492 | Железопътни петарди | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0194 |0493 | Железопътни петарди | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0194 |0503 | Нагнетателни помпи за въздушни възглавници или за модули на въздушни възглавници, или за устройства за предварително опъване на предпазни колани | 1.4 G | |ООН № | НАИМЕНОВАНИЕ и ОПИСАНИЕ | КАТЕГОРИЯ/РАЗРЯД | РЕЧНИК (следва да се използва само като насока за информация) |Група S0110 | Тренировъчни ръчни или фугасни гранати | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0318 |0193 | Железопътни петарди | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0194 |0337 | Фойерверки | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0334 |0345 | Инертни снаряди с трасиращ заряд | 1.4 S | Снаряди Изделия като гилза или куршум, които се изстрелват от оръдие или друго артилерийско оръдие, пушка или друг вид малко оръжие. Те могат да бъдат инертни, с или без трасиращ заряд, или могат да съдържат разпръскващ, изтласкващ или метален заряд. |0376 | Капсула цилиндрична | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0319 |0404 | Въздушни сигнални ракети | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0092 |0405 | Сигнални патрони | 1.4 S | Сигнални патрони Изделия, предназначени да изстрелват цветни сигнални ракети или други сигнали от сигнални пистолети и др. |0432 | Пиротехнически изделия за технически цели | 1.4 S | |--------------------------------------------------20040423ПРИЛОЖЕНИЕ IIИзделия, по отношение на които е необходимо определение относно това дали са пиротехнически изделия или взривни веществаООН № | НАИМЕНОВАНИЕ и ОПИСАНИЕ | КАТЕГОРИЯ/РАЗРЯД | РЕЧНИК (следва да се използва само като насока за информация) |Група G0121 | Възпламенители | 1.1 G | Възпламенители Изделия, съдържащи едно или повече взривни вещества, които се използват за започване на мигновено изгаряне в експлозивна поредица. Те могат да се задействат химически, електрически или механично. |0314 | Възпламенители | 1.2 G | Виж вписването за ООН № 0121 |0315 | Възпламенители | 1.3 G | Виж вписването за ООН № 0121 |0316 | Запалителни детонатори | 1.3 G | |0317 | Запалителни детонатори | 1.4 G | |0325 | Възпламенители | 1.4 G | Виж вписването за ООН № 0121 |0353 | Взривни вещества, които не са уточнени по друг начин | 1.4 G | |0454 | Възпламенители | 1.4 S | Виж вписването за ООН № 0121 |ООН № | НАИМЕНОВАНИЕ и ОПИСАНИЕ | КАТЕГОРИЯ/РАЗРЯД | РЕЧНИК (следва да се използва само като насока за информация) |Група S0131 | Запалки за предпазители | 1.4 S | Запалки за предпазители Изделия с различна форма, които се задействат чрез триене, удар или електрически, и се използват за запалване на предпазител. |0349 | Взривни вещества, които не са уточнени по друг начин | 1.4 S | |0368 | Запалителни детонатори | 1.4 S | |--------------------------------------------------


title: Директива 93/45/ЕИО на Комисията от 17 юни 1993 година относно производството на нектари без прибавяне на захари или мед

text:
               13/ 11

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               243

         31993L0045

               L 159/133

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 93/45/ЕИО НА КОМИСИЯТА

   от 17 юни 1993 година
   относно производството на нектари без прибавяне на захари или мед
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 75/726/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1975 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно плодовите сокове и някои подобни продукти (1), последно изменена с Директива 89/394/ЕИО (2), и по-специално член 1, параграф 7, буква б) от нея, която определя, че от някои плодове, чийто сок е с високо съдържание на естествена захар, може да се произвежда нектар без прибавяне на захари,
   като има предвид, че плодовете, изброени в точки II и III от приложението към Директива 75/726/ЕИО, и кайсиите могат да имат високо съдържание на естествена захар и съответно попадат във въпросната категория;
   като има предвид, че следователно, когато условията са спазени, може да се разреши производството на нектари без прибавяне на захари или мед;
   като има предвид, че с оглед обхвата и ефектите на предвидените действия мерките на Общността, установени с настоящата директива, са не само необходими, но и задължителни за постигането на поставените цели; като има предвид, че тези цели не могат да бъдат постигнати самостоятелно от държавите-членки; като има предвид освен това, че такива цели на общностно равнище вече са определени в Директива 75/726/ЕИО;
   като има предвид, че списъкът в настоящата директива е в съответствие със становището на Постоянния комитет по храните,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Плодовете, изброени в точки II и III от приложението към Директива 75/726/ЕИО, и кайсиите, могат да се използват поотделно или смесени заедно за производството на нектари без прибавяне на захари или мед, когато високото съдържание на естествена захар в тях дава основания за това.
   Член 2
   1.   Държавите-членки предприемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 31 декември 1993 г.
   Те незабавно уведомяват Комисията за това.
   2.   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 17 юни 1993 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 311, 1.12.1975 г., стр. 40.

      (2)  ОВ L 186, 30.6.1989 г., стр. 14.


title: Директива 94/1/ЕО на Комисията от 6 януари 1994 година относно уеднаквяването на някои технически въпроси, предвидени в Директива 75/324/ЕИО на Съвета относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с аерозолни опаковки

text:
               13/ 13

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               272

         31994L0001

               L 023/28

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 94/1/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 6 януари 1994 година
   относно уеднаквяването на някои технически въпроси, предвидени в Директива 75/324/ЕИО на Съвета относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с аерозолни опаковки
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 75/324/ЕИО на Съвета от 20 май 1975 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с аерозолни опаковки (1), последно изменена с Акта за присъединяване на Испания и Португалия, и по-специално член 10, параграф 3 от него,
   като има предвид, че защитната клауза, предвидена в член 10 от Директива 75/324/ЕИО, е била приложена от една държава-членка;
   като има предвид, че приетите защитни мерки са оправдани с оглед рисковете, свързани с увеличената употреба на аерозолни опаковки, съдържащи изключително запалими пропеланти като заместители на хлорофлуоровъглероди (CFCs);
   като има предвид, че някои вещества и/или препарати, съдържащи се в аерозолните опаковки, са изключително запалими;
   като има предвид, че действащите в момента разпоредби не са в състояние да предотвратят изцяло риска за безопасността на употреба при аерозолните опаковки; като има предвид, че поради това тези разпоредби следва да се адаптират;
   като има предвид, че някои аерозолни опаковки, макар и съдържащи запалими вещества и/или препарати, не създават риск от запалване; като има предвид, че във връзка с това трябва да се предвидят изключения от изискванията за етикетиране;
   като има предвид, че съдържащите се в тази директива разпоредби, са в съответствие със становището на Комитета по адаптиране към постиженията на техническия прогрес,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 75/324/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               Член 8, параграф 1, буква г) се заменя със следното:

                           „г)

                           подробните данни, посочени в точки 2.2 и 2.3 от приложението;“

               2.

               След член 9 се добавя следният член:
               „Член 9a
               В случаите, когато лицето, отговарящо за предлагането на пазара на аерозолни опаковки, разполага с резултати от изследване или други данни, които доказват, че независимо от запалимото им съдържание, аерозолните опаковки не представляват опасност от запалване при нормални или основателно предвидими условия на употреба, то има право да не приложи разпоредбите по точка 2.2, буква б) и точка 2.3, буква б) от приложението.
               Лицето предоставя копие от документите на разположение на държавите-членки.
               В този случай на етикета се обозначава ясно количеството на запалимите материали, съдържащи се в аерозолния флакон, под формата на следния четлив и незаличим текст:
               „X % от масата на съдържанието е запалимо“.“

               3.

               Приложението се изменя съгласно текстовете, залегнали в настоящото приложение.

         Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива до 1 октомври 1994 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
   При приемането им от държавите-членки, тези разпоредби съдържат позоваване на настоящата директива или се придружават от такова по време на официалното им публикуване. Процедурата за подобно позоваване се приема от държавите-членки.
   Държавите-членки прилагат разпоредбите, считано от 1 април 1995 г.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство, които приемат в приложното поле на настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден от публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

      Съставено в Брюксел на 6 януари 1994 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 147, 9.6.1975 г., стр. 40.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   Приложението към Директива 75/324/ЕИО се изменя, както следва:

               a)

               точка 1.8 се заменя със следното:
               „1.8.   Запалимо съдържание
               „Запалимо съдържание“ са веществата и препаратите, отговарящи на критериите, предвидени за категориите „Изключително запалими“, „Силно запалими“ и „Запалими“, изброени в приложение VI към Директива 67/548/ЕИО на Съвета.
               Запалимостта и температурата на запалване на съдържанието на опаковките се определят съгласно специфичните методи, описани в част A от приложение V към горепосочената директива.“

               б)

               точка 2.2 се заменя със следното:
               „2.2.   Етикетиране
               Без да се засягат директивите за класификацията, опаковането и етикетирането на опасните вещества и препарати, по-специално по отношение опасността за здравето и/или околната среда, на видимо място на аерозолните опаковки трябва да се постави следната четлива и незаличима информация:

                           a)

                           независимо от съдържанието на флаконите:
                           „Опаковката е под налягане: да не се излага на слънчева светлина и температури над 50 °C. Да не се пробива и да не се гори, дори и след употреба.“

                           б)

                           в случаите когато съдържанието на флаконите е запалимо по смисъла на точка 1.8: знакът за запалимост, по целесъобразност; обозначение, че веществата и/или препаратите, съдържащи се в аерозолния флакон, включително и пропеланта, са запалими и съответната рискова фраза, установена съгласно критериите, предвидени в точки 2.2.3, 2.2.4 или 2.2.5 от приложение VI към Директива 67/548/ЕИО; и по отношение на знака за запалимост и обозначението за опасност — съгласно разпоредбите по приложение II към горепосочената директива.

                     2.3.   Специална информация относно употребата
               Без да се засягат директивите за класификация, опаковане и етикетиране на опасните вещества и препарати, по специално по отношение опасността за здравето и/или околната среда, на видимо място на аерозолните флакони трябва да се постави следния четлив и незаличим текст:

                           a)

                           независимо от съдържанието на флаконите: допълнителни предпазни инструкции за употреба, които да алармират потребителите за специфичната опасност от използването на продукта;

                           б)

                           в случай че съдържанието на флаконите е запалимо — да се изпишат следните предупреждения:

                                       —

                                       „Не пръскай директно срещу пламък или горящи материали.“;

                                       —

                                       „Пазете от запалими източници. Не пушете в близост.“;

                                       —

                                       „Съхранявайте на недостъпни за деца места“.“


title: Директива 93/91/ЕИО на Комисията от 29 октомври 1993 година за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 78/316/ЕИО на Съвета относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (разпознаване на устройствата за управление, на контролните сигнални устройства и индикаторите)

text:
               13/ 13

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               101

         31993L0091

               L 284/25

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 93/91/ЕИО НА КОМИСИЯТА

   от 29 октомври 1993 година
   за привеждане в съответствие с техническия прогрес на Директива 78/316/ЕИО на Съвета относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (разпознаване на устройствата за управление, на контролните сигнални устройства и индикаторите)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (1), последно изменена с Директива 92/53/ЕИО (2), и по-специално член 13, параграф 2 от нея,
   като взе предвид Директива 78/316/ЕИО на Съвета от 21 декември 1977 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешните инсталации на моторните превозни средства (разпознаване на устройствата за управление, на контролните сигнални устройства и индикаторите) (3), и по-специално член 4 от нея,
   като има предвид, че Директива 78/316/ЕИО е една от специалните директиви за процедурата за типово одобрение на ЕИО, която е установена с Директива 70/156/ЕИО на Съвета; като има предвид, че следователно разпоредбите, определени в Директива 70/156/ЕИО относно системите, компонентите и обособените технически възли на превозното средство, се прилагат за настоящата директива;
   като има предвид, че по-специално член 3, параграф 4 и член 4, параграф 3 от Директива 70/156/ЕИО изискват към всяка специална директива да се приложи информационен документ, който съдържа съответните точки на приложение I към същата директива, както и сертификат за типово одобрение, изготвен въз основа на приложение VI към нея, за да може типовото одобрение да се компютъризира;
   като има предвид, че Директива 76/756/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно инсталирането на светлинни и светлинно-сигнални устройства на моторни превозни средства и на техните ремаркета (4), последно изменена с Директива 91/663/ЕИО (5), определя символа, който се използва за разпознаване на устройствата за управление на ръчното регулиране на предните светлини, и че този символ се запазва;
   като има предвид, че практическият опит показа, че някои изисквания трябва да бъдат изменени или уточнени, в частност като се въвеждат нови символи, които са понастоящем международно признати и са стандартизирани от Международната организация по стандартизация (ISO), както и като се заличат някои символи, които не се използват повече; като има предвид, че трябва да се отчитат новите техники за разпознаване, които би трябвало да се използват широко, състоящи се в използването на думи или съкращения вместо символи за устройствата за управление, контролните сигнални устройства или индикаторите; като има предвид, че ще трябва да се въведат специфични изисквания, когато се получат по-подробни данни, които да позволят проектирането на модели, основаващи се на тези нови техники за разпознаване;
   като има предвид, че разпоредбите на настоящата директива са в съответствие със становището на Комитета по привеждане в съответствие с техническия прогрес, създаден с Директива 70/156/ЕИО,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Член 1 от Директива 78/316/ЕИО се изменя, както следва:
   2.   Списъкът на приложенията и приложения I, II, III и IV към Директива 78/316/ЕИО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   1.   Считано от 1 април 1994 г., държавите-членки не могат на основания, свързани с вътрешните инсталации на превозното средство (разпознаване на устройствата за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите):

               —

               да отказват издаването на типово одобрение на ЕИО или издаването на национално одобрение за определен тип моторно превозно средство
               или

               —

               да забраняват регистрацията, продажбата или въвеждането в експлоатация на превозни средства,

         ако вътрешните инсталации (разпознаването на устройствата за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите) отговарят на изискванията на Директива 78/316/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   2.   Считано от 1 октомври 1995 г., държавите-членки:

               —

               не могат повече да издават типово одобрение на ЕИО за тип превозно средство,

               —

               могат да отказват да издават национално типово одобрение за тип превозно средство и

               —

               могат да отказват регистрацията, продажбата и въвеждането в експлоатация на нови превозни средства, които не се придружават от сертификат за съответствие съгласно Директива 70/156/ЕИО

         на основания, свързани с вътрешните инсталации (разпознаване на устройствата за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите), ако изискванията на Директива 78/316/ЕИО, изменена с настоящата директива, не са спазени.
   Член 3
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 март 1994 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
   2.   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
   3.   Държавите-членки уведомяват Комисията за текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена от настоящата директива.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 29 октомври 1993 година.

            За Комисията

         Martin BANGEMANN

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 225, 10.8.1992 г., стр. 1.

      (3)  ОВ L 81, 28.3.1978 г., стр. 3.

      (4)  ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 366, 31.12.1991 г., стр. 17.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   В списъка с приложения:

               —

               звездичките след заглавията на приложения I—IV и съответните бележки под линия се заличават,

               —

               заглавието на приложение V се изменя, както следва: „Информационен документ“ и

               —

               в края на списъка се добавя ново приложение VI със следното заглавие: „Сертификат за типово одобрение на ЕИО“.

         Приложение I се изменя, както следва:
   Точка 2.1 се заличава.
   Точки 2.2 и 2.3 се преномерират на 2.1 и 2.2.
   Точки 2.4 до 2.6 се заличават.
   Точки 2.7 до 2.9 се преномерират на 2.3 до 2.5.
   Следната нова точка 2.6 се добавя след точка 2.5:

      2.6.   Устройство за визуализация на информация.
      „Устройство за визуализация на информация“ означава устройство за визуализация, което може да показва повече от един тип информация или съобщение.“

   Точки 2.10 до 2.20 се заличават.
   Точка 3.1 се изменя и гласи:

                  „3.1.

                  Заявлението за типово одобрение на ЕИО за тип превозно средство по отношение разпознаване на устройствата му за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите се подава от производителя в съответствие с член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО.“

   Точка 3.2 се изменя и гласи:

                  „3.2.

                  Образец на информационния документ фигурира в приложение V.“

   Точка 3.2.1 се заличава.
   Точка 4 се изменя, както следва:

      „4.   ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО

                  4.1.

                  Ако съответните изисквания са спазени, се издава типово одобрение на ЕИО в съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 70/156/ЕИО.

                  4.2.

                  Образец на сертификата за типово одобрение на ЕИО фигурира в приложение VI.

                  4.3.

                  За всеки одобрен тип превозно средство се определя номер на одобрение в съответствие с приложение VII към Директива 70/156/ЕИО. Една и съща държава-членка не може да определя същия номер за друг тип превозно средство.“

   Точка 5.1.1: Първото изречение гласи:

      „Когато са монтирани, устройствата за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите, изброени в приложение II, трябва да се разпознават посредством символи.“

   Точка 5.1.2 се изменя, както следва:

                  „5.1.2.

                  Ако се използват символи за разпознаване на устройствата за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите, изброени в приложение III, тези символи трябва да съответстват на символите, които са посочени в споменатото приложение.“

   Точка 5.1.3 се изменя, както следва:

                  „5.1.3.

                  Символите, които са различни от тези, показани в приложения II и III, могат да се използват за разпознаване на устройствата за управление, контролните сигнални устройства и индикаторите, които са различни от тези, изброени в настоящата директива, при условие че няма опасност да бъдат объркани с тези, които са посочени в споменатите приложения.“

   След точка 5.1.4 се добавят следните нови точки:

                  „5.1.5.

                  Може да се използва устройство за визуализация на информацията, за да показва съобщения от всеки източник, което отговаря на следните изисквания:

                              5.1.5.1.

                              контролните сигнални устройства на спирачката, фаровете за дълги светлини и пътепоказателите не трябва да се показват на едно и също устройство за визуализация на информация;

                              5.1.5.2.

                              контролните сигнални устройства и индикаторите в устройството за визуализация на информация трябва да осигуряват необходимата информация, винаги когато възникне ситуация, която предизвиква функционирането им;

                              5.1.5.3.

                              ако има две или повече съобщения, те трябва автоматично да се повтарят последователно, или да се представят едновременно по начин, по който да се виждат и разпознават от водача;

                              5.1.5.4.

                              изискванията на приложение III относно цвета не се прилагат за контролните сигнални устройства и индикатори, които се появяват върху устройството за визуализация на информацията.“

   Точка 5.2.3 се изменя, както следва:

                  „5.2.3.

                  Символите трябва ясно да изпъкват на фона.“

   Точка 5.2.4 се изменя, както следва:

                  „5.2.4.

                  Цветовете, които се използват при контролните сигнални устройства, трябва да са тези, които са указани в приложения II и III.“

   Следната нова точка 5.2.5 се добавя след точка 5.2.4:

                  „5.2.5.

                  Когато устройството за управление, индикаторът или контролното сигнално устройство са комбинирани, може да се използва общ символ за такава комбинация.“

   Точки (6) и (7) в скоби се изменят, както следва:

      „6.   ИЗМЕНЕНИЯ НА ОДОБРЕНИЯТА

                  6.1.

                  В случай на изменения на одобренията, издадени в съответствие с настоящата директива, се прилагат разпоредбите на член 5 от Директива 70/156/ЕИО.

            7.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

                  7.1.

                  Вземат се мерки за осигуряване съответствие на производството съгласно изискванията, посочени в член 10 от Директива 70/156/ЕИО.“

   Точки (8) и (9) в скоби се заличават.
   Приложение II се изменя, както следва:
   Забележките в а) до д) се заличават.
   Следното ново изречение се добавя след заглавието:

      „(Символите са в съответствие с Международния стандарт ISO 2575, четвърто издание —1982 г.-11-15.)“

   Символите, които се появяват във фигури 1—29 се заменят с тези, които се появяват във фигури 1—23, както следва:
   „

         “
   Приложение III се изменя както следва:
   Забележката се заличава.
   Следното ново изречениеседобавя под заглавието:

      „(Символите са в съответствие с Международния стандарт ISO 2575, четвърто издание 1982-11-15).“

   Символите, представени във фигури 1 и 2 се заменят с тези, представени във фигури 1—11 по-долу:

      „

      “

   Приложение V се заличава и се заменя със следното приложение V. След това се добавя ново приложение VI.

         ПРИЛОЖЕНИЕ V

         ПРИЛОЖЕНИЕ VI