title: Директива на Съвета от 28 март 1983 година за освобождаване от данъчно облагане в Общността при временен внос на някои превозни средства от една държава-членка в друга

text:
Важна правна забележка

|

31983L0182

Официален вестник n° L 105 , 23/04/1983 стр. 0059 - 0063 специално финландско издание: глава 9 том 1 стр. 0112  специално испанско издание: глава 09 том 1 стр. 0156  специално шведско издание: глава 9 том 1 стр. 0112  специално португалско издание глава 09 том 1 стр. 0156  специално чешко издание глава 09 том 01 стр. 112  - 116 специално испанско издание глава 09 том 01 стр. 112  - 116 специално унгарско издание глава 09 том 01 стр. 112  - 116 специално литвийско издание глава 09 том 01 стр. 112  - 116 LV.ES глава 09 том 01 стр. 112  - 116 MT.ES глава 09 том 01 стр. 112  - 116 PL.ES глава 09 том 01 стр. 112  - 116 SK.ES глава 09 том 01 стр. 112  - 116 специално словенско издание глава 09 том 01 стр. 112  - 116

		19830328Директива на Съветаот 28 март 1983 годиназа освобождаване от данъчно облагане в Общността при временен внос на някои превозни средства от една държава-членка в друга(83/182/EЕС)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 99 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че свободата на движение на местни лица на Общността в рамките на Общността е затруднена от правилата за данъчно облагане, които се прилагат при временен внос на някои превозни средства, използвани за лични или служебни цели,като има предвид, че отстраняването на пречките, произтичащи от тези правила за данъчно облагане, е особено необходимо с оглед на стремежа да се изгради икономически пазар с черти, близки до тези на един вътрешен пазар,като има предвид, че в някои случаи трябва да има възможност да се установи със сигурност дали едно лице е в действителност местно лице на определена държава-членка,като има предвид, че изглежда желателно на първо време обхватът на прилагане на настоящата директива относно някои превозни средства да се ограничи до тези от тях, които са придобити или внесени в съответствие с общите условия на данъчно облагане, действащи на вътрешния пазар на една от държавите-членки,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Обхват1. При спазване на условията, предвидени по-долу, държавите членки предоставят освобождаване при временен внос от други държави-членки по отношение на: задвижвани с помощта на двигател пътни превозни средства (включително техните ремаркета), кораби за развлечение, частни самолети, велосипеди, велосипеди на три колела и ездитни коне, от:- данък върху оборота, акцизни данъци и всеки друг вид данък върху потреблението;- данъците, посочени в приложението към настоящата директива.2. Освобождаването по парaграф 1 се предоставя също по отношение на обичайните резервни части, принадлежности и оборудване, внесени с тези превозни средства.3. Превозни средства, използвани за търговски цели, се изключват от освобождаването по парaграф 1.4. а) Обхватът на прилагане на настоящата директива не се разпростира към временен внос на използвани за лични цели: частни превозни средства, каравани, кораби за развлечение, частни самолети, велосипеди и велосипеди на три колела, които не са били придобити или внесени в съответствие с общите условия на данъчно облагане, действащи на вътрешния пазар на една от държавите-членки, и/или за които във връзка с техния износ се предоставя освобождаване от или възстановяване на данък върху оборота, акцизен данък или всеки друг вид данък върху потреблението.За целите на настоящата директива се смята, че превозни средства, придобити при посочените в член 15, параграф 10 от Директива 77/388/ЕИО [4] обстоятелства, удовлетворяват общите условия на данъчно облагане, действащи на вътрешния пазар на една от държавите-членки; държавите-членки могат обаче да приемат, че превозни средства, придобити при обстоятелствата, посочени в споменатия параграф 10, трето тире, не удовлетворяват горните условия.б) До 31 декември 1985 г. Съветът приема единодушно, по предложение на Комисията, правила на Общността за предоставяне на освобождаване по отношение на превозните средства по буква а), първо изречение по-горе, като взема предвид необходимостта да се избегне двойно данъчно облагане и необходимостта да се осигури обичайното пълно данъчно облагане на превозни средства, използвани за лични цели.Член 2ОпределенияПо смисъла на настоящата директива:а) "моторно превозно средство, използвано за търговски цели" означава всяко пътно превозно средство, което по своята конструкция или оборудване е пригодено и предназначено да превозва, срещу възнаграждение или не:- повече от девет лица, включително водача;- стоки,и всяко пътно превозно средство със специално предназначение, различно от превоза като такъв;б) "частно превозно средство" означава всяко пътно превозно средство, включително неговото ремарке, което не попада в обхвата на определението по буква а);в) "използване за служебни цели" на превозно средство означава неговото използване за прякото извършване на определена дейност срещу възнаграждение или финансова печалба;г) "използване за лични цели" означава всяко използване, различно от използването за служебни цели.Член 3Временен внос на някои превозни средства за използване за лични целиОсвобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на: частно превозно средство, каравана, кораб за развлечение, частен самолет, велосипед и велосипед на три колела, се предоставя на всеки 12 месеца за срок, не по дълъг от шест месеца, последователни или не, при условие че:а) лицето, внасящо такива стоки:аа) е с обичайно местоживеене в една от държавите-членки, различни от държавата-членка на временния внос;бб) използва даденото превозно средство за свои лични цели; иб) указаното превозно средство не се отчуждава или отдава под наем в държавата-членка на временния внос, или дава назаем на лице с местоживеене в тази държава. Частни превозни средства, принадлежащи на фирми за отдаване на коли под наем със седалище в Общността, обаче могат да бъдат преотдавани под наем на нямащи местоживеене в тази държава лица с намерение да бъдат реекспортирани, ако се намират в страната в резултат на договор за наем, чието действие се прекратява в тази страна. Те могат също да бъдат върнати в държавата-членка, където са били първоначално наети, от служител на фирмата за отдаване на коли под наем, даже ако този служител е с местоживеене в държавата-членка на временния внос.Член 4Временен внос на частни превозни средства за използване за служебни цели1. Предоставя се освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на частни превозни средства, използвани за служебни цели, при условие че:а) лицето, внасящо частното превозно средство:аа) е с обичайно местоживеене в една от държавите-членки, различна от държавата-членка на временния внос;бб) не използва превозното средство в държавата-членка на временния внос за превоз на пътници срещу наемно възнаграждение или материално възнаграждение от какъвто и да е вид или за промишлен и/или търговски превоз на стоки, възмездно или безвъзмездно;б) указаното превозно средство не се отчуждава, отдава под наем или дава назаем в държавата-членка на временния внос;в) превозното средство е било придобито или внесено в съответствие с общите условия на данъчно облагане, действащи на вътрешния пазар на държавата-членка, в която е обичайното местоживеене на ползвателя, и по отношение на него не се предоставя, във връзка с износа му, освобождаване от или възстановяване на данък върху оборота, акцизен данък или всеки друг вид данък върху потреблението.Смята се, че това условие е изпълнено, ако частното превозно средство носи обичайните регистрационни номера на държавата-членка на регистрацията, като при това се изключват всички видове временни номера.В случай обаче, че частните превозни средства са регистрирани в държава-членка, където издаването на обичайните регистрационни номера не е поставено в зависимост от изпълняването на общите условия на данъчно облагане, действащи на вътрешния пазар, ползвателите се задължават да представят всички необходими доказателства, че са платили данъците върху потреблението.2. Освобождаването от данъците, указани в параграф 1, се прилага, както следва:- в случаите на внос на частни превозни средства от един от търговските посредници по член 3 от Директива 64/224/ЕИО [5] — за срок от 7 месеца за всеки дванадесетмесечен период, последователен или не;- във всички останали случаи — за срок от 6 месеца за всеки дванадесетмесечен период, последователен или не.Член 5Особени случаи на временен внос на частни превозни средства1. Предоставя се освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на частни превозни средства в следните случаи:а) когато едно лице постоянно използва частно превозно средство, регистрирано в страната, в която е обичайното местоживеене на ползвателя, за пътувания от местоживеенето до местоработата си в предприятие на територията на друга държава-членка и обратно. За освобождавания по този член не се поставят никакви ограничения във времето;б) когато студент използва частно превозно средство, регистрирано в държавата-членка на обичайното му местоживеене, на територията на друга държава-членка, в която студентът пребивава единствено с цел да получи образованието си.2. Предоставянето на освобождаване по параграф 1 се поставя в зависимост единствено от условието за съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 1, букви а), б) и в).Член 6Предоставяне на освобождаване при временен внос на ездитни коне, използвани при екскурзии с яздене на конеПредоставя се за срок от три месеца освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на ездитни коне, при условие че:а) указаните коне се внасят от техните ездачи на територията на държавата-членка на временния внос за целите на и/или в хода на екскурзии с яздене на коне. Държавите-членки могат да изключат от това освобождаване вноса на коне на борда на превозни средства, извършван от лица с местоживеене в тези държави;б) освобождаването е поискано не по-късно от момента на влизането на територията на държавата-членка на временния внос. Ако освобождаването е поискано преди извършване на временния внос, ездачът може да бъде освободен от задължението да влезе на територията на държавата-членка на временния внос през граничен пункт;в) указаните коне не се отдават под наем, дават назаем или продават на трето лице в държавата-членка на временния внос, нито се използват за цели, различни от тези на екскурзията.Член 7Общи правила за определяне на местоживеенето1. По смисъла на настоящата директива "обичайно местоживеене" означава мястото, където едно лице обикновено, т.е. не по-малко от 185 дни през календарната година, живее поради своите лични и професионални връзки или, в случай на отсъствие на професионални връзки, поради своите лични връзки, които разкриват тясна обвързаност между лицето и мястото, където живее.Когато обаче професионалните връзки на едно лице са с място, различно от мястото, с което са личните му връзки, вследствие на което лицето живее последователно на различни места, разположени в две или повече държави-членки, смята се, че неговото обичайно местоживеене е мястото, с което то има лични връзки, при условие че указаното лице постоянно се връща там. Не е необходимо последното условие да бъде удовлетворено, ако лицето живее в една от държавите-членки с цел изпълнение на задача с определена продължителност. Посещаване на университет или училище не предполага смяна на обичайното местоживеене.2. Лицата представят всички подходящи доказателства за обичайното си местоживеене, като карти за самоличност или всякакви други действителни документи.3. Компетентните органи на държавата-членка на вноса могат да поискат да им бъдат предоставени допълнителни сведения или доказателства, когато имат съмнения относно достоверността на заявление по параграф 2 относно обичайното местоживеене, или за целите на определен вид контрол.Член 8Допълнителни правила за определяне на местоживеенето в случай на използване на частно превозно средство за служебни целиВ изключителни случаи, когато въпреки представянето пред компетентните органи на държавата-членка на вноса на допълнителните сведения по член 7, параграф 3 все още остават сериозни съмнения, извършването на временен внос на частно превозно средство за служебни цели може да бъде поставено в зависимост от плащане на обезпечение.Ако обаче ползвателят на превозното средство представи доказателства, че неговото обичайно местоживеене е в друга държава-членка, органите на държавата-членка на временния внос възстановяват сумата на обезпечението в двумесечен срок от представяне на доказателствата.Член 9Особени правила1. Държавите-членки имат право да запазят и/или въведат по-благоприятна уредба от предвидената с настоящата директива. В частност по искане на вносителя те могат да разрешат временен внос за срок, по-дълъг от посочените в член 3 и член 4, параграф 2. В последния случай за периоди, надхвърлящи установените с настоящата директива, държавите-членки могат да събират данъците, указани в приложението. Държавите-членки могат също да разрешават преотдаването под наем на частни превозни средства по член 3, буква б), второ изречение на лице с местоживеене в държавата-членка на вноса, с цел тяхното реекспортиране.2. Държавите-членки не могат при никакви обстоятелства, преследвайки целите на настоящата директива, да предоставят освобождавания от данъчно облагане в Общността, които са по-неблагоприятни от тези, които те биха предоставили по отношение на превозни средства, произхождащи от трета страна.3. Кралство Дания може да поддържа правилата, приложими в тази страна във връзка с обичайното местоживеене, съгласно които за всяко лице, включително студентите по член 5, параграф 1, буква б), което живее в Дания в продължение на една година или 365 дни в рамките на период от 24 месеца, се смята, че е с постоянно местоживеене там.За целите на избягване на двойното данъчно облагане обаче:- ако в резултат на прилагането на тези правила за едно лице се смята, че има местоживеене в две страни, неговото обичайно местоживеене е там, където живеят неговата съпруга (съпруг) и деца;- в подобни случаи Кралство Дания се съветва с другите заинтересовани държави-членки, за да се реши кое местоживеене ще бъде използвано за целите на данъчното облагане.Преди изтичането на период от три години Съветът, опирайки се на доклад на Комисията, преразглежда изключението по настоящия параграф и, ако е необходимо, по предложение на Комисията, основано на член 99 от Договора, приема мерки, с които се осигурява отмяната на изключението.4. Държавите-членки уведомяват Комисията за договореностите, посочени в параграф 1, като в същото време изпълняват задълженията по член 10. Впоследствие Комисията съобщава за тези договорености на другите държави-членки.Член 10Заключителни разпоредби1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най късно до 1 януари 1984 г. Те незабавно информират Комисията за това.2. Когато практическото прилагане на настоящата директива предизвиква трудности, компетентните органи на заинтересованите държави-членки приемат необходимите решения по взаимно съгласие, най-вече в светлината на конвенциите и директивите на Общността относно взаимопомощта.3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.4. На всеки две години след консултации с държавите-членки Комисията представя пред Съвета и пред Европейския парламент доклад относно прилагането на настоящата директива в държавите-членки, като обръща особено внимание на понятието "обичайно местоживеене", и прави предложение за въвеждане на разпоредби на Общността, необходими, за да се постигне установяването на еднообразна система във всички държави-членки.Член 11Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 28 март 1983 година.За СъветаПредседателJ. Ertl[1] ОВ C 267, 21.11.1975 г., стр. 8.[2] ОВ С 53, 8.3.1976 г., стр. 37.[3] ОВ С 131, 12.6.1976 г., стр. 50.[4] ОВ L 145, 13.6.1977 г., стр. 1.[5] ОВ L 56, 4. 4.1964 г., стр. 869/64.--------------------------------------------------19830328ПРИЛОЖЕНИЕСписък на данъците, посочени в член 1, параграф 1, второ тиреБЕЛГИЯ- Taxe de circulation sur les véhicules automobiles(Arrêté royal du 23 november 1965 portant codification des dispositions légales relatives aux taxes assimilées aux impôts sur les revenus — Moniteur belge du 18 janvier 1966)- Verkeersbelasting op de autovoertuigen(Koninklĳk Besluit van 23 november 1965 houdende codificatie van de wettelĳke bepalingen betreffende de met de inkomstenbelastingen gelĳkgestelde belastingen — Belgisch Staatsblad van 18 januari 1966)ДАНИЯ- Vægtafgift af motorkøretøjer mv. (Bekendtgøerelse Nr. 658 af 28 december 1977)ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ- Kraftfahrzeugsteuer (Kraftfahrzeugsteuergesetz — 1979)- Kraftfahrzeugsteuer (Durchführungsverordnung — 1979)ГЪРЦИЯ- Τέλη κυκλοφορίας (Ν. 2367/53 ως ισχύει σήμερα)ФРАНЦИЯ- Taxe différentielle sur les véhicules à moteur(Loi no 77-1467 du 30 décembre 1977)- Taxe sur les véhicules d'une puissance fiscale supérieure à 16 CV immatriculés dans la catégorie des voitures particulières(Loi de finances 1979 — Article 1007 du code général des impôts)ИРЛАНДИЯ- Motor vehicle excise duties(Finance (Excise Duties) (Vehicles) Act 1952 as amended, and Section 94, Finance Act, 1973 as amended)ИТАЛИЯ- Tassa sulla circolazione degli autoveicoli(TU delle leggi sulle tasse automobilistiche approvato con DPR n. 39 del 5 febbraio 1953 e successive modificazioni)ЛЮКСЕМБУРГ- Taxe sur les vehicules automoteursLoi allemande du 23 mars 1935 (Kraftfahrzeugsteuergesetz) maintenue en vigueur par l'arrêté grand-ducal du 26 octobre 1944, modifiée par la loi du 4 août 1975 et les réglements grand-ducaux du 15 septembre 1975 et du 31 octobre 1975НИДЕРЛАНДИЯ- Motorrĳtuigenbelasting (wet op de motorrĳtuigenbelasting 21 juli 1966, Stb 332 — wet van 18 december 1969/Stb 548)ОБЕДИНЕНО КРАЛСТВО- Vehicles excise duty (Vehicles (Excise) Act 1971).--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 20 февруари 1978 година относно отпадъци от производството на титанов диоксид

text:
Важна правна забележка

|

31978L0176

Официален вестник n° L 054 , 25/02/1978 стр. 0019 - 0024 специално финландско издание: глава 15 том 2 стр. 0079  специално гръцко издание: глава 15 том 1 стр. 0154  специално шведско издание: глава 15 том 2 стр. 0079  специално испанско издание: глава 15 том 1 стр. 0092  специално португалско издание глава 15 том 1 стр. 0092  специално чешко издание глава 15 том 01 стр. 71  - 76 специално испанско издание глава 15 том 01 стр. 71  - 76 специално унгарско издание глава 15 том 01 стр. 71  - 76 специално литвийско издание глава 15 том 01 стр. 71  - 76 LV.ES глава 15 том 01 стр. 71  - 76 MT.ES глава 15 том 01 стр. 71  - 76 PL.ES глава 15 том 01 стр. 71  - 76 SK.ES глава 15 том 01 стр. 71  - 76 специално словенско издание глава 15 том 01 стр. 71  - 76

		19780220Директива на Съветаот 20 февруари 1978 годинаотносно отпадъци от производството на титанов диоксид(78/176/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по специално членове 100 и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Европейския парламент [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че отпадъците от производството на титанов диоксид могат да бъдат вредни за човешкото здраве и околната среда; като има предвид, че поради това е необходимо да се предотврати и постепенно да се намали замърсяването, причинено от тези отпадъци, с оглед неговото елиминиране;като има предвид, че Програмите за действие по околната среда на Европейските общности 1973 г. [3] и 1977 г. [4] посочват нуждата от предприемане на действия на Общността срещу отпадъците от производството на титанов диоксид;като има предвид, че всяко разминаване между разпоредбите относно отпадъците от производството на титанов диоксид, които се прилагат или изготвят в различните държави-членки, могат да създадат неравни условия на конкуренция и по този начин пряко да повлияят на функционирането на общия пазар; като има предвид, че поради това е необходимо да се сближат законодателствата в тази сфера, както е предвидено в член 100 от Договора;като има предвид, че изглежда е необходимо това сближаване на законодателствата да се придружава от действия на Общността, така че една от целите на Общността в сферата на защитата на околната среда и подобряването на качеството на живот може да се постигне чрез по-разширени правила; като има предвид, че поради това трябва да бъдат постановени някои специфични правила в тази връзка; като има предвид, че за тази цел трябва да се направи позоваване на член 235 от Договора, тъй като необходимите правомощия не са осигурени от Договора;като има предвид, че Директива 75/442/ЕИО [5] се отнася за обезвреждането на отпадъци по принцип; като има предвид, че е препоръчително да се постанови специална система за отпадъците от производството на титаниев диоксид, за да се осигури защитата на човешкото здраве и околната среда срещу вредните въздействия, причинени от неконтролираното обезвреждане, дъмпинга или разтоварването на такива отпадъци;като има предвид, че за да се постигнат тези цели, трябва да има система за предварително разрешаване по отношение на обезвреждането, дъмпинга, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци; като има предвид, че издаването на такова разрешение трябва да бъде предмет на специфични условия;като има предвид, че обезвреждането, дъмпингът, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци трябва да бъдат придружени от мониторинг на отпадъците и мониторинг на съответната околна среда;като има предвид, че държавите-членки трябва до 1 юли 1980 г. да разработят програми за постепенно намаляване на замърсяването, причинено от тези отпадъци, с оглед на неговото елиминиране за съществуващите промишлени предприятия; като има предвид, че тези програми трябва да фиксират целите на общото намаление, които трябва да се постигнат най-късно до 1 юли 1987 г. и да посочат мерките, които трябва да вземе всяко предприятие;като има предвид, че държавите-членки трябва да издават предварително разрешение за новите промишлени предприятия; като има предвид, че това разрешение трябва да се предхожда от проучване на влиянието върху околната среда и може да се предостави само на фирми, които се задължават да използват само тези материали, процеси и технологии, предлагани на пазара, които най-малко увреждат околната среда,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. Целта на настоящата директива е предотвратяването и постепенното намаляване на замърсяването, причинено от отпадъци от производството на титанов диоксид, с оглед на неговото елиминиране.2. За целите на настоящата директива:а) "замърсяване" означава пряко или косвено обезвреждане от човека на всякакви остатъци от процесите на производство на титанов диоксид в околната среда, резултатите от което са такива, че причиняват опасност за човешкото здраве, увреждане на живите ресурси и екосистеми, влошаване на местата за отдих или затрудняване на други форми на законосъобразно използване на съответната околна среда;б) "отпадъци" означава:- всеки остатък от процеса на производство на титанов диоксид, който производителят обезврежда или е задължен да обезвреди по действащото национално законодателство;- всеки остатък от процес на обработка на остатъци, упоменати в първо тире;в) "обезвреждане" означава:- събирането, сортирането и обработката на отпадъци, както и тяхното складиране и разтоварване над земята или под нея и тяхното впръскване в земята;- тяхното обезвреждане в повърхностната вода, подпочвената вода и морето и дъмпинг в морето;- операциите за трансформиране, необходими за повторна употреба, регенериране или рециклиране;г) "съществуващи промишлени предприятия" означава тези промишлени предприятия, които са създадени към датата на уведомяването за настоящата директива;д) "нови промишлени предприятия" означава тези промишлени предприятия, които са в процес на създаване към датата на влизане в сила на настоящата директива или които са създадени след тази дата. Разширенията на съществуващи промишлени предприятия, които водят до увеличение на годишния производствен капацитет на титанов диоксид на производствената площадка на въпросното предприятие с 15000 тона или повече, се третират като нови промишлени предприятия.Член 2Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че отпадъците се обезвреждат, без това да застрашава човешкото здраве и без да уврежда околната среда, и по-специално:- без опасност за водата, въздуха, почвата, растенията и животните;- без вредно въздействие върху красиви местности или селски райони.Член 3Държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да насърчават предотвратяването, рециклирането и обработката на отпадъците, извличането на суровини и всеки друг процес за повторно използване на отпадъците.Член 41. Обезвреждането, дъмпингът, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци са забранени освен при издадено предварително разрешение от компетентен орган на държавата-членка, на чиято територия се произвежда отпадъкът. Предварително разрешение трябва да бъде издадено също от компетентния орган на държавата-членка:- на чиято територия отпадъците се обезвреждат, складират, разтоварват или впръскват;- от чиято територия се обезврежда или изхвърлят.2. Разрешението може да се даде само за ограничен срок от време. То може да бъде подновявано.Член 5При обезвреждане или изхвърляне компетентният орган може в съответствие с разпоредбите на член 2 и на основание на информацията, предоставена в съответствие с приложение I, да даде разрешението, упоменато в член 4, при условие че:а) отпадъкът не може да бъде обезвредeн по по-подходящ начин;б) оценката, извършена в светлината на наличните научни и технически познания, показва, че няма да има вреден ефект, веднага или по-късно, върху водната околна среда;в) няма вреден ефект върху дейности, свързани с каране на лодки, риболов, отдих, добиване на суровини, обезсоляване, отглеждане на риби и черупкови морски животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води.Член 6При складиране, разтоварване или впръскване компетентният орган може в съответствие с разпоредбите на член 2 и на основание на информацията, предоставена в съответствие с приложение I, да даде разрешението, посочено в член 4, при условие чеа) отпадъкът не може да бъде обезвреден по по-подходящ начин;б) оценката, извършена в светлината на наличните научни и технически познания, показва, че няма да има вреден ефект, веднага или по-късно, върху подпочвените води, почвата или атмосферата;в) няма вреден ефект върху дейности, свързани с отдих, добиване на суровини, растения, животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води.Член 71. Независимо от метода и степента на обработка на въпросните отпадъци тяхното обезвреждане, изхвърляне, складиране, разтоварване и впръскване се придружава от мониторинга на отпадъците и на съответната околна среда по отношение на техните физически, химически, биологически и екологични аспекти, посочен в приложение II.2. Операциите по мониторинг се извършват периодично от един или повече органи, определени от държавата-членка, компетентният орган на която е издал разрешението, предвидено в член 4. При трансгранично замърсяване между държави-членки въпросният орган се определя съвместно от заинтересуваните страни.3. В срок една година от уведомяването за настоящата директива Комисията представя на Съвета предложение по процедурите за наблюдение и мониторинг на засегнатата околна среда. Съветът взема решение по предложението в срок шест месеца от публикуването на становището на Европейския парламент и това на Икономическия и социален комитет в Официален вестник на Европейските общности.Член 81. Компетентният орган в съответната държава-членка предприема подходящите стъпки, за да поправи една от следните ситуации и, ако е необходимо, изисква суспендиране на операциите по обезвреждането, изхвърлянето, складирането, разтоварването или впръскването:а) ако резултатите от предвидения в приложение II, буква А, точка 1 мониторинг покаже, че условията за предварително разрешение, посочени в членове 4, 5 и 6, не са били изпълнени, илиб) ако резултатите от тестовете за остра токсичност, посочени в приложение II, буква А, точка 2, покажат, че са превишени постановените в тази директива лимити, илив) ако резултатите, предвидени в приложение II, буква Б, разкриват влошаване в съответната околна среда в разглежданата област, илиг) ако обезвреждането или дъмпингът води до вреден ефект върху движението на плавателни съдове, риболова, дейностите, свързани с отдиха, добиването на суровини, обезсоляване, отглеждане на риби и миди, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води;д) ако складирането, разтоварването или впръскването има вреден ефект върху дейности, свързани с отдиха, добиването на суровини, растения, животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросната околна среда.2. Ако са засегнати няколко държави-членки, мерките се вземат след консултации.Член 91. Държавите-членки разработват програми за постепенно намаляване и евентуално елиминиране на замърсяване, причинено от отпадъците от съществуващите промишлени предприятия.2. Програмите, упоменати в параграф 1, поставят общите цели за намаляване на замърсяването от течни, твърди или газообразни отпадъци, които трябва да се постигнат най-късно до 1 юли 1987 г. Програмите съдържат също междинни цели. Те съдържат освен това информация за състоянието на съответната околна среда, за мерките за намаляване на замърсяването и за методите за обработка на отпадъците, пряко причинени от производствените процеси.3. Програмите, упоменати в параграф 1, се изпращат на Комисията най-късно до 1 юли 1980 г., така че тя да може в срок шест месеца след получаване на всички национални програми да представи подходящи предложения на Съвета за хармонизиране на тези програми по отношение на намаляването и евентуалното елиминиране на замърсяването и на подобряването на условията за конкуренция при производството на титанов диоксид. Съветът взема решение по тези предложения в срок шест месеца от публикуването на становищата на Европейския парламент и на Икономическата и социална комисия в Официален вестник на Европейските общности.4. Държавите-членки въвеждат програмата най-късно до 1 януари 1982 г.Член 101. Програмите, упоменати в член 9, параграф 1, трябва да обхващат всички съществуващи промишлени предприятия и трябва да определят мерките, които се вземат по отношение на всяко от тях.2. Когато при особени обстоятелства държава-членка счита, че при отделно предприятие не са необходими мерки за изпълнение на изискванията на настоящата директива, то в срок шест месеца от уведомяването за настоящата директива предоставя на Комисията доказателството, което е довело до това заключение.3. След провеждане на необходимата независима проверка на доказателството Комисията може да се съгласи с държавата-членка, че не е необходимо да се вземат допълнителни мерки по отношение на съответното предприятие. Комисията трябва да даде своето съгласие с основанията за това в срок шест месеца.4. Ако Комисията не се съгласи с държавата-членка, в програмата на въпросната държава-членка се включват допълнителни мерки по отношение на това предприятие.5. Ако Комисията се съгласи, нейното съгласие се преразглежда периодично в светлината на резултатите от мониторинга, извършван съгласно настоящата директива, и в светлината на всяка значителна промяна в производствените процеси или в целите на политиката по опазване на околната среда.Член 11Нови промишлени предприятия са задължени да поискат предварително разрешително, издадено от компетентните власти на държавите-членки, на чиято територия се очаква изграждането на предприятията. Такива разрешителни трябва да се предшестват от проучване на влиянието върху околната среда. Те могат да бъдат предоставени само на дружества, които гарантират, че ще използват само такива материали, технологии и техника, предлагани на пазара, които в най-малка степен нанасят вреда на околната среда.Член 12Без да се засягат разпоредбите на настоящата директива, държавите-членки могат да приемат по-строги разпоредби.Член 131. За целите на настоящата директива държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, свързана със:- издадените съгласно членове 4, 5 и 6 разрешения,- резултатите от мониторинга на съответната околна среда, извършен съгласно член 7,- мерките, предприети съгласно член 8.Те предоставят на Комисията обща информация относно материалите, процесите и технологиите, за които са уведомени съгласно разпоредбите на член 11.2. Информацията, придобита в резултат на прилагането на този член, може да се използва само за целите на настоящата директива.3. Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техните служители и друг персонал не разкриват информация, получена от тях съгласно настоящата директива и която поради естеството си попада под задължението за служебна тайна.4. Параграфи 2 и 3 не препятстват публикуването на обща информация или проучвания, които не съдържат информация, свързана с отделни предприятия или сдружения на предприятия.Член 14На всеки три години държавите-членки изготвят доклад за предотвратяването и постепенното намаляване на замърсяването, причинено от отпадъци от производството на титанов диоксид, и го изпращат на Комисията, която го съобщава на другите държави-членки.Комисията докладва на всеки три години на Съвета и на Европейския парламент по прилагането на настоящата директива.Член 151. Държавите-членки въвеждат в сила мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок 12 месеца след нейното нотифициране и информират Комисията за това.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 16Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 февруари 1978 година.За СъветаПредседателPer Hækkerup[1] ОВ С 28, 9.2.1976 г., стр. 16.[2] ОВ С 131, 12.6.1976 г., стр. 18.[3] ОВ С 112, 20.12.1973 г., стр. 3.[4] ОВ С 139, 13.6.1977 г., стр. 3.[5] ОВ L 194, 25.7.1975 г., стр. 39.--------------------------------------------------19780220ПРИЛОЖЕНИЕ IДАННИ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЕ ПРЕДСТАВЯТ ЗА ПОЛУЧАВАНЕ НА ПРЕДВАРИТЕЛНОТО РАЗРЕШЕНИЕ, ПОСОЧЕНО В ЧЛЕНОВЕ 4, 5 И 6А. Характеристики и състав на материалите:1. количество и средни състави на дъмпираните материали (напр. годишно);2. форма (напр. твърда, утайка, течна или газообразна);3. свойства: физически (напр. разтворимост и гъстота), химически и биохимически (напр. кислородна необходимост), биологични;4. токсичност;5. устойчивост: физическа, химическа и биологична;6. натрупване и биотрансформация в биологични материали или седименти;7. податливост на физически, химически и биологични изменения и взаимодействие в съответната околна среда с други органични и неорганични материали;8. вероятност от заразяване или други изменения, които биха намалили пазарните качества на ресурсите (риба, черупкови морски животни и т.н.).Б. Характеристики на местата за дъмпинг или обезвреждане и методите за обезвреждане:1. местоположение (напр. координати на местата за дъмпинг или обезвреждане, дълбочина и разстояние от брега), местоположение по отношение на други райони (напр. места за отдих, места за хвърляне на хайвера, развъдници и риболовни райони, и ескплоатируеми ресурси);2. темпове на обезвреждане за специфичен срок (напр. количество за ден, за седмица, за месец);3. методи за опаковане и херметизация, ако се използват;4. начално разреждане, постигано с предложените методи на освобождаване, в частност скоростта на кораба;5. характеристики на диспергиране (напр. влияние на течения, приливи и вятъра върху хоризонталния транспорт и вертикалното смесване);6. хидроложки характеристики (напр. температура, pH, соленост, напластяване, кислородни показатели на замърсяване — разтворен кислород, химична кислородна необходимост (ХКН), биологична кислородна необходимост (БКН), присъствие на азот в органична и неорганична форма, включително амоняк, суспензионен материал, други хранителни вещества и продуктивност);7. характеристики на дъното (напр. топография, геохимични и геологични характеристики и биоложка продуктивност);8. случаи и последствия от други дъмпинг или обезвреждания, които са направени в съответния район (напр. показания на фон на тежки метали и съдържание на органичен въглерод).В. Характеристики на районите на разтоварване, складиране или впръскване и методи на обезвреждане:1. географско разположение;2. характеристики на съседните райони;3. методи на опаковане и херметизиране, ако са използвани;4. характеристики на методите на разтоварване, складиране и впръскване, включително оценка на взетите предпазни мерки за избягване на замърсяване на води, почва и атмосфера.--------------------------------------------------19780220ПРИЛОЖЕНИЕ IIКОНТРОЛ И МОНИТОРИНГ НА ОБЕЗВРЕЖДАНЕТОА. Мониторинг на отпадъцитеОперациите по обезвреждането ще се придружават от:1. проверки на количеството, състава и токсичността на отпадъците, за да се осигури спазването на условията на предварителното разрешение, упоменато в членове 4, 5 и 6;2. тестове за остра токсичност на някои видове молюски, раковидни, риби и планктон, за предпочитане видове, които често се срещат в районите на обезвреждане. В допълнение се извършват тестове върху проби от разновидности на морски скариди (Artemia salina).За срок 36 часа и при разреждане на отпадъчния флуид 1/5000 тези тестове не трябва да показват:- повече от 20 % смъртност за възрастни екземпляри на тестваните видове,- и за лаврови форми смъртност, превишаваща тази на контролната група.Б. Контрол и мониторинг на съответната околна средаI. При обезвреждане в прясна вода или в морето или при дъмпинг тези проверки се отнасят за следните три позиции: водна колона, живи същества и седименти. Периодичните проверки на състоянието на района, засегнат от обезвреждането, правят възможно проследяването на развитието на съответната околна среда.Мониторингът включва определянето на:1. pH;2. разтворен кислород;3. мътност;4. хидратирани железни оксиди и хидроксиди в суспензия;5. токсични метали във водата, суспензирани твърди тела, седименти и в натрупвания в избрани бентични и пелагични организми;6. разнообразие и относително и абсолютно изобилие на флора и фауна.II. При складиране, разтоварване или впръскване мониторингът включва:1. тестове, за да се удостовери, че повърхностните води и подпочвените води не са замърсени. Тези тестове включват измерване на:- киселинност,- съдържание на желязо (разтворимо и на малки частички);- съдържание на калций,- съдържание на токсични метали (разтворими и на малки частички), ако има такива;2. когато е необходимо, тестове за определяне на вредните последици на структурата на подпочвите;3. обща оценка на екологията на района в близост до точките на разтоварването, складирането или впръскването.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property

text:
Важна правна забележка

|

31992L0100

Официален вестник n° L 346 , 27/11/1992 стр. 0061 - 0066 специално чешко издание глава 17 том 01 стр. 120  - 125 специално испанско издание глава 17 том 01 стр. 120  - 125 специално унгарско издание глава 17 том 01 стр. 120  - 125 специално литвийско издание глава 17 том 01 стр. 120  - 125 LV.ES глава 17 том 01 стр. 120  - 125 MT.ES глава 17 том 01 стр. 120  - 125 PL.ES глава 17 том 01 стр. 120  - 125 SK.ES глава 17 том 01 стр. 120  - 125 специално словенско издание глава 17 том 01 стр. 120  - 125

		19921119Директива 92/100/ЕИО на Съветаот 19 ноември 1992 годинаотносно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, сродни на авторското право в областта на интелектуалната собственостСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 57, параграф 2, член 66 и член 100а от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],в сътрудничество с Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че съществуват разлики в правната закрила, предоставена чрез законите и практиката на държавите-членки на произведенията на авторското право и обектите на сродни права във връзка с отдаването под наем и в заем; като има предвид, че тези разлики са източник на пречки за търговията и водят до опорочаване на конкуренцията, като така се възпрепятства изграждането и правилното функциониране на вътрешния пазар;като има предвид, че тези разлики в правната закрила могат да се увеличат, тъй като държавите-членки приемат нови и различни нормативни актове, а националната съдебна практика, чрез която се тълкуват тези нормативни актове, се развива по различен начин;като има предвид, че поради това разликите трябва да бъдат премахнати в съответствие с целта за създаване на пространство без вътрешни граници, установена в член 8а от Договора, така че, съгласно член 3, буква е) от Договора, да бъде изградена система, която гарантира неопорочена конкуренция в общия пазар;като има предвид, че отдаването под наем и в заем на произведенията – обект на авторското право, и на обектите на сродни права имат все по-голямо значение за авторите, артистите-изпълнители и продуцентите на звукозаписи и филми; като има предвид, че пиратството се превръща във все по-голяма заплаха;като има предвид, че надлежната закрила на произведенията – обект на авторското право, и на обектите на сродни права чрез правото на отдаването под наем и правото на отдаването в заем, както и защитата на обектите на сродни права чрез правото на фиксиране, правото на възпроизвеждане, правото на разпространение, правото на излъчване и съобщаване на обществото, може да бъде определена като елемент с основно значение за икономическото и културното развитие на Общността;като има предвид, че закрилата на авторското право и сродните му права трябва да се приспособи към новите икономически тенденции, например новите форми на ползване;като има предвид, че творческата и художествената работа на авторите и артистите-изпълнители има нужда от адекватен доход като основа за по-нататъшна творческа и художествена работа, а инвестициите, нужни за производството на звукозаписи и филми, са твърде високи и рискови; като има предвид, че възможността за осигуряване на този доход и възвръщане на инвестициите може да бъде гарантирана ефикасно чрез адекватна правна закрила на съответните носители на права;като има предвид, че творческата, художествената и предприемаческата дейност до голяма степен е дейност на лица със самостоятелна заетост; като има предвид, че извършването на тази дейност се улеснява чрез предоставянето на хармонизирана правна закрила в Общността;като има предвид, че доколкото тази дейност се изразява главно в услуги, тяхното предоставяне трябва да бъде еднакво улеснено чрез създаването на хармонизирана правна рамка в Общността;като има предвид, че законодателството на държавите-членки трябва да бъде сближено така че да не противоречи на международните конвенции, върху които се основават законите за авторското право и сродните му права в много от държавите-членки;като има предвид, че правната уредба на Общността във връзка с правото на отдаването под наем, правото на отдаването в заем и някои права, сродни на авторското право, може да бъде ограничена до това държавите-членки да предвидят права във връзка с отдаването под наем и в заем за определени групи носители на права, а след това да предвидят право на фиксиране, възпроизвеждане, разпространение, излъчване и съобщаване на обществото за определени групи носители на права във връзка със закрилата на сродните права;като има предвид, че е нужно да бъдат дадени определения на понятията използване и заемане по смисъла на настоящата директива;като има предвид, че за яснота е желателно от отдаването под наем и в заем по смисъла на тази директива да бъдат изключени някои форми на предоставяне, например предоставянето на звукозаписи или филми (кинематографични или аудиовизуални произведения или движещи се образи, независимо от това дали са придружени със звук) с цел публично изпълнение или излъчване, предоставяне с цел показване, или предоставяне с цел използване за справка на място; като има предвид, че заемането по смисъла на тази директива не включва предоставянето между институции, достъпни за публиката;като има предвид, че ако отдаването в заем от институция, достъпна за публиката, е свързано с плащане, чийто размер не надхвърля нужното за покриване на оперативните разходи на тази институция, не е налице пряка или непряка икономическа изгода по смисъла на тази директива;като има предвид, че е нужно да се въведе уредба, чрез която се гарантира, че авторите и артистите-изпълнители получават неотменимо справедливо възнаграждение, като запазват възможността да поверяват управлението на това право на колективни дружества, които ги представляват;като има предвид, че справедливото възнаграждение трябва да се извършва чрез едно или няколко плащания при сключването на договора или след това;като има предвид, че при справедливото възнаграждение трябва да се отчита значението на приноса на съответните автори и артисти-изпълнители за звукозаписа или филма;като има предвид, че също така е нужно да бъдат защитени поне правата на авторите по отношение на публичното заемане, като се предвидят специални правила; като има предвид, че всички мерки на основата на член 5 от тази директива трябва да съответстват на правото на Общността, и по-конкретно на член 7 от Договора;като има предвид, че разпоредбите на глава II не съставляват пречка държавите-членки да разпрострат презумпцията по член 2, параграф 5 към изключителните права, уредени в тази глава; като има предвид, че наред с това разпоредбите на глава II не съставляват пречка държавите-членки да установят оборима презумпция за разрешение за ползване по отношение на изключителните права на артистите-изпълнители, предвидени в тези разпоредби, доколкото подобна презумпция съответства на Международната конвенция за закрила на артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации (наричана по-долу "Римска конвенция");като има предвид, че държавите-членки могат да предвидят по-обширна закрила за носителите на права, сродни на авторското право, отколкото изисква член 8 от настоящата директива;като има предвид, че хармонизираните права на отдаване под наем и в заем, и хармонизираната закрила на правата, сродни на авторското право, не трябва да се упражняват по начин, който съставлява прикрито ограничение на търговията между държавите-членки или по начин, който противоречи на правилото за хронология при използването от медиите, признато в решението по делото Société Cinéthèque v. FNCF [4],ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВАГЛАВА IПРАВО НА ОТДАВАНЕ ПОД НАЕМ И В ЗАЕМЧлен 1Предмет на хармонизация1. В съответствие с разпоредбите на настоящата глава и като спазват условията на член 5, държавите-членки са длъжни да предвидят право да се разрешава или забранява отдаването под наем и в заем на оригинали и екземпляри от произведения на авторското право, и на други обекти, посочени в член 2, параграф 1.2. По смисъла на тази директива "отдаване под наем" означава предоставянето за използване за ограничен срок и с пряка или непряка икономическа или търговска изгода.3. По смисъла на тази директива "отдаване в заем" означава предоставянето за използване за ограничен срок и без пряка или непряка икономическа или търговска изгода, когато се извършва чрез институции, достъпни за публиката.4. Правата, посочени в параграф 1, не се изчерпват чрез продажба или чрез друг акт на разпространение на оригиналите и екземплярите от произведения на авторското право и други обекти, посочени в член 2, параграф 1.Член 2Носители и обекти на правата на отдаване под наем и в заем1. Изключителното право да се разрешава или забранява отдаването под наем и в заем принадлежи:- на автора, по отношение на оригинала и екземплярите от неговото произведение,- на артиста-изпълнител, по отношение фиксирането на неговото изпълнение,- на продуцента на звукозаписи, по отношение на неговите звукозаписи, и- на продуцента на първото фиксиране на филм по отношение на оригинала и копията на филма. По смисъла на тази директива терминът "филм" означава кинематографично или аудиовизуално произведение, или движещи се образи, независимо от това дали са придружени със звук.2. По смисъла на тази директива главният режисьор на кинематографично или аудиовизуално произведение се смята за негов автор или за един от авторите му. Държавите-членки могат да предвидят, че и други лица се смятат за съавтори на филма.3. Настоящата директива не регулира правата на отдаването под наем и в заем във връзка със сгради и произведения на приложното изкуство.4. Правата, посочени в параграф 1, могат да бъдат прехвърляни, предоставяни или отстъпвани чрез договорна лицензия.5. Без да се засяга прилагането на параграф 7, когато се сключва договор за филмопроизводство между артист-изпълнител и филмов продуцент, самостоятелно или колективно, се предполага, че артистът-изпълнител, страна по този договор, е прехвърлил правото си на отдаване под наем по член 4, освен ако договорът предвижда друго.6. Държавите-членки могат да предвидят презумпция, подобна на тази по параграф 5, и по отношение на авторите.7. Държавите-членки могат да предвидят, че подписването на договор, сключен между артист-изпълнител и филмов продуцент за производството на филм, има действието на разрешение за отдаване под наем, при условие че договорът предвижда справедливо възнаграждение по смисъла на член 4. Държавите-членки също могат да предвидят, че настоящия параграф се прилага mutatis mutandis към правата по глава II.Член 3Отдаване под наем на компютърни програмиТази директива не засяга прилагането на член 4, буква в) от Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 г. относно правната защита на компютърните програми [5].Член 4Неотменимо право на справедливо възнаграждение1. Когато авторът или артистът-изпълнител прехвърли или предостави своето право на отдаване под наем по отношение на звукозапис, оригинал или копие от филм на продуцент на звукозаписи или филми, този автор или артист-изпълнител запазва правото да получи справедливо възнаграждение за отдаването под наем.2. Авторите или артистите-изпълнители не могат да се отказват от правото да получат справедливо възнаграждение за отдаването под наем.3. Управлението на правото да се получи справедливо възнаграждение може да бъде поверено на колективни дружества, които представляват авторите или артистите-изпълнители.4. Държавите-членки могат да регулират степента, до която управлението на правото да се получи справедливо възнаграждение от страна на колективни дружества е задължително, както и въпроса кой може да претендира или събира това възнаграждение.Член 5Дерогиране на изключителното право на публично отдаване в заем1. Държавите-членки могат да дерогират изключителното право по член 1 по отношение на публичното отдаване в заем при условие че авторите поне получават възнаграждение за такова отдаване в заем. Държавите-членки са свободни да определят това възнаграждение, като вземат пред вид своя стремеж да насърчават културата.2. Когато държавите-членки не прилагат изключителното право на заемане по член 1 по отношение на звукозаписи, филми и компютърни програми, те са длъжни да въведат възнаграждение поне за авторите.3. Държавите-членки могат да освободят някои категории институции от заплащане на възнаграждението, посочено в параграфи 1 и 2.4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, съставя преди 1 юли 1997 г. доклад за публичното отдаване в заем в Общността. Тя предоставя този доклад на Европейския парламент и на Съвета.ГЛАВА IIПРАВА, СРОДНИ НА АВТОРСКОТО ПРАВОЧлен 6Право на фиксиране1. Държавите-членки са длъжни да предвидят за артистите-изпълнители изключително право да разрешават или забраняват фиксирането на техните изпълнения.2. Държавите-членки са длъжни да предвидят за излъчващите организации изключително право да разрешават или забраняват фиксирането на техните предавания, независимо от това дали тези предавания се излъчват по проводников път или в ефир, включително чрез кабел или сателит.3. Кабелният разпространител няма правото, предвидено в параграф 2, когато той само препредава чрез кабел предаванията на излъчващите организации.Член 7Право на възпроизвеждане1. Държавите-членки са длъжни да предвидят изключително право да се разрешава или забранява прякото или непрякото възпроизвеждане:- за артистите-изпълнители, по отношение на фиксирането на техните изпълнения,- за продуцентите на звукозаписи, по отношение на техните звукозаписи,- за продуцентите на първо фиксиране на филми, по отношение на оригинала и копията на техните филми, и- за излъчващите организации, по отношение на фиксирането на техните предавания, в съответствие с член 6, параграф 2.2. Правото на възпроизвеждане, посочено в параграф 1, може да бъде прехвърляно, предоставяно или отстъпвано чрез договорна лицензия.Член 8Излъчване и предаване на публиката1. Държавите-членки са длъжни да предвидят за артистите-изпълнители изключително право да разрешават или забраняват излъчването по безжичен път и съобщаването на публиката на техните изпълнения, освен ако самото изпълнение вече представлява излъчено изпълнение или е създадено чрез фиксиране.2. Държавите-членки са длъжни да предвидят право, чрез което се гарантира, че ползвателят заплаща еднократно справедливо възнаграждение, ако звукозаписът се публикува с търговска цел или ако възпроизвеждане на този звукозапис се използва за излъчване по безжичен път или за какъвто и да е вид съобщаване на публиката, и да гарантират, че това възнаграждение се поделя между съответните артисти-изпълнители и продуценти на звукозаписи. При липса на съгласие между артистите-изпълнители и продуцентите на звукозаписи, държавите-членки могат да установят условията за поделяне на възнаграждението помежду им.3. Държавите-членки са длъжни да предвидят за излъчващите организации изключително право да разрешават или забраняват преизлъчването на техните предавания по безжичен път, както и съобщаването на техните програми на публиката, ако това съобщаване се извършва на места, достъпни за публиката срещу заплащане на входна такса.Член 9Право на разпространение1. Държавите-членки са длъжни да предвидят:- за артистите-изпълнители, по отношение на фиксирането на техните изпълнения,- за продуцентите на звукозаписи, по отношение на техните звукозаписи,- за продуцентите на първо фиксиране на филми, по отношение на оригинала и копията на техните филми,- за излъчващите организации, по отношение на фиксирането на техните предавания в съответствие с член 6, параграф 2,изключително право да предоставят тези обекти, включително и екземпляри от тях, на публиката чрез продажба или по друг начин, по-нататък наричано "право на разпространение".2. Правото на разпространение по отношение на обект измежду посочените в параграф 1 се изчерпва в Общността само ако първата продажба на този обект в Общността е извършена от носителя на правото или с негово съгласие.3. Правото на разпространение не засяга специалните разпоредби на глава I и по-конкретно член 1, параграф 4.4. Правото на разпространение може да бъде прехвърляно, предоставяно или отстъпвано чрез договорна лицензия.Член 10Ограничаване на правата1. Държавите-членки могат да предвидят ограничения на правата, посочени в глава II по отношение на:а) личното използване;б) използването на кратки откъси във връзка с отразяването на текущи събития;в) краткотрайното фиксиране от излъчваща организация с нейно собствено оборудване и за собствените ѝ предавания;г) използването единствено с цел обучение или научни изследвания.2. Независимо от разпоредбата на параграф 1, всяка държава-членка може да предвиди за закрилата на артисти-изпълнители, продуценти на звукозаписи, излъчващи организации и продуценти на първо фиксиране на филми същите ограничения, каквито предвижда за закрилата на авторското право върху произведения на литературата и изкуството. Независимо от това, принудителни лицензии могат да се предвиждат само доколкото съответстват на Римската конвенция.3. Параграф 1, буква а) не засяга действащите или бъдещите нормативни актове относно възнаграждението за възпроизвеждане за лични цели.ГЛАВА IIIВРЕМЕТРАЕНЕЧлен 11Времетраене на правата на авторитеБез да се засяга по-нататъшната хармонизация, правата на авторите по тази директива не могат да се погасяват преди изтичането на срока, установен в Бернската конвенция за закрила на литературните и художествените произведения.Член 12Времетраене на сродните праваБез да се засяга по-нататъшната хармонизация, посочените в тази директива права на артистите-изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации не могат да се погасяват преди изтичането на съответните срокове, предвидени в Римската конвенция. Посочените в тази директива права на продуцентите на първо фиксиране на филми не могат да се погасяват преди изтичането на срок от двадесет години, който се изчислява от края на годината, през която е извършено фиксирането.ГЛАВА IVОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯЧлен 13Действие по време1. Тази директива се прилага по отношение на всички произведения – обект на авторско право, изпълнения, звукозаписи, предавания и първо фиксиране на филми, посочени в нея, които към 1 юли 1994 г. все още се ползват със закрила според законодателството на държавите-членки в областта на авторското право и сродните му права, или към тази дата отговарят на критериите за закрила според правилата на тази директива.2. Тази директива се прилага, без да засяга действията на ползване, извършени преди 1 юли 1994 г.3. Държавите-членки могат да предвидят презумпция, че носителите на права са дали разрешение за отдаването под наем или в заем на обект измежду посочените в член 2, параграф 1, който е бил предоставен на трети лица за тази цел или е бил придобит преди 1 юли 1994 г. Независимо от това и особено когато този обект е дигитален запис, държавите-членки могат да предвидят, че носителите на права имат право да получат адекватно възнаграждение за отдаването под наем или в заем на обекта.4. Държавите-членки не са длъжни да прилагат разпоредбата на член 2, параграф 2 към кинематографичните или аудиовизуалните произведения, създадени преди 1 юли 1994 г.5. Държавите-членки могат да определят датата, след която се прилага член 2, параграф 2, при условие че тази дата не е по-късна от 1 юли 1997 г.6. Без да се засяга параграф 3 и при спазване на параграфи 8 и 9, настоящата директива не засяга договорите, сключени преди датата на приемането ѝ.7. При спазване на параграфи 8 и 9, държавите-членки могат да предвидят презумпция, според която ако носителите на права, които придобиват нови права според националните правила, приети в изпълнение на настоящата директива, са дали съгласие за ползване преди 1 юли 1994 г., те са прехвърлили новите изключителни права.8. Държавите-членки могат да определят датата, от която се поражда неотменимото право на справедливо възнаграждение, посочено в член 4, при условие че тази дата не е по-късна от 1 юли 1997 година.9. При договори, сключени преди 1 юли 1994 г., неотменимото право на справедливо възнаграждение по член 4 се прилага само ако авторите или артистите-изпълнители, или техните представители, са подали заявка в този смисъл преди 1 януари 1997 г. При липса на съгласие между носителите на права относно размера на възнаграждението, държавите-членки могат да фиксират размера на справедливото възнаграждение.Член 14Връзка между авторското право и сродните му праваЗакрилата на права, сродни на авторското право, по настоящата директива не променя и по никакъв начин не засяга закрилата на авторското право.Член 15Заключителни разпоредби1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1994 година. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 16Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 19 ноември 1992 година.За СъветаПредседателЕ. Leigh[1] ОВ C 53, 28.2.1991 г., стр. 35 иОВ C 128, 20.5.1992 г., стр. 8.[2] ОВ C 67, 16.3.1992 г., стр. 92 и Решение от 28 октомври 1992 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[3] ОВ C 269, 14.10.1991 г., стр. 54.[4] Дела 60/84 и 61/84, ECR 1985 г., стр. 2605.[5] ОВ L 122, 17.5.1991 г., стр. 42.--------------------------------------------------


title: Директива 2003/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 март 2003 година за изменение на Директива 83/477/ЕИО на Съвета относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на азбест по време на работа (текст от значение за ЕИП)

text:
Важна правна забележка

|

32003L0018

Официален вестник n° L 097 , 15/04/2003 стр. 0048 - 0052 специално чешко издание глава 05 том 04 стр. 312  - 316 специално испанско издание глава 05 том 04 стр. 312  - 316 специално унгарско издание глава 05 том 04 стр. 312  - 316 специално литвийско издание глава 05 том 04 стр. 312  - 316 LV.ES глава 05 том 04 стр. 312  - 316 MT.ES глава 05 том 04 стр. 312  - 316 PL.ES глава 05 том 04 стр. 312  - 316 SK.ES глава 05 том 04 стр. 312  - 316 специално словенско издание глава 05 том 04 стр. 312  - 316

		20030327Директива 2003/18/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 27 март 2003 годиназа изменение на Директива 83/477/ЕИО на Съвета относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на азбест по време на работа(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 137, параграф 2 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1], изготвено след консултации със социалните партньори и Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],след допитване до Комитета на регионите,като спазват процедурата, посочена в член 251 от Договора [3],като имат предвид, че:(1) В своите заключения от 7 април 1998 г. относно защитата на работниците срещу рискове от експозиция на азбест [4], Съветът покани Комисията да представи предложения за изменение на Директива 83/477/ЕИО [5], разглеждайки в частност основанията за пренасочването и адаптирането на защитните мерки за тези, които сега са изложени на най-голям риск, особено работници, които отстраняват азбест и работници, които случайно попадат на азбест по време на работа при дейности за сервизно обслужване и поддръжка.(2) В тези заключения, Комисията също бе поканена да представи предложения за изменение на Директива 83/477/ЕИО в светлината на по-подробното проучване на границите за експозиция на хризотил и на методите за измерване на намиращия се във въздуха азбест, прилагани на базата на метода, възприет от Световната здравна организация (СЗО). Подобни стъпки следва да бъдат предприети по отношение на заместителите на влакна.(3) Икономическият и социален комитет, в своето становище относно азбеста [6] покани Комисията да предприеме нови мерки за намаляване риска за работниците.(4) Забраната за маркетинг и използване на хризотил азбест, наложена с Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на страните-членки във връзка с ограниченията за маркетинга и използването на някои вредни вещества и продукти [7] в сила от 1 януари 2005 г., ще допринесе за значителното намаляване на експозицията на работниците на азбест.(5) Всички работници следва да бъдат защитени срещу рисковете, свързани с експозицията на азбест и следователно дерогациите, приложими за секторите на мореплаването и въздухоплаването следва да се премахнат.(6) За да се осигури яснота при дефиницията на влакната, те следва да бъдат предефинирани или по отношение на минералогичните термини или по отношение на техния номер от Регистъра на химическите вещества (CAS).(7) Без да се засягат други разпоредби на Общността относно маркетинга и използването на азбест, ограничаването на дейностите, обхващащи експозиция на азбест, следва да играе много важна роля за предотвратяването на заболявания, свързани с подобна експозиция.(8) Системата на уведомяване за дейностите, обхващащи експозиция на азбест, следва да бъде адаптирана към новите положения на работа.(9) Важно е да се премахнат дейности, които излагат работниците на азбестови влакна по време на извличането на азбест или на производството и обработката на азбестови продукти, съдържащи нарочно добавени азбестови влакна, с оглед на тяхното високо и непредсказуемо ниво на експозиция.(10) Необходимо е да се уточни по-прецизно методологията за вземане на проби, използвана за измерване нивото на съдържание на азбест във въздуха и методиката за преброяване на влакната, като се вземат предвид най-новите технически знания и опит.(11) Въпреки че все още не е възможно да се идентифицира праг на експозиция на въздействие, под който азбестът не представлява риск за заболяване от рак, граничната стойност за професионална експозиция на азбест следва да бъде намалена.(12) Следва да се изисква от работодателите, преди да започнат даден проект за отстраняване на азбест, да запишат наличието или предполагаемото наличие на азбест в сгради или инсталации и да съобщят тази информация на други, които могат да бъдат експонирани на азбест в резултат на неговото използване, на дейности по поддръжката или други дейности в или по сградата.(13) Следва да се гарантира, че работите по унищожаването или отстраняването на азбеста се извършват от предприятия, които са запознати с всички предпазни мерки, които трябва да бъдат взети, за да бъдат защитени работниците.(14) За работниците, експонирани или които е вероятно да бъдат експонирани на азбест, следва да бъде предоставено специално обучение, с оглед значително да се допринесе за намаляване рисковете, свързани с подобна експозиция.(15) Съдържанието на регистъра за експозиция и медицински записи, предвиден в Директива 83/477/ЕИО следва да бъде приведено в съответствие със записите, посочени в Директива 90/394/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. относно защитата на работници от рисковете, свързани с експозиция на канцерогени по време на работа (шеста специална Директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО [8].(16) Практическата препоръка за клиничното наблюдение на изложените на въздействие работници следва да бъде актуализирана в светлината на последните медицински знания и опит, с оглед на ранното откриване на патологии, свързани с азбест.(17) Тъй като целта на предложеното действие, а именно подобряването на защитата на работниците от рисковете, свързани с експозицията на азбест по време на работа не може да бъде постигната от държавите-членки в достатъчна степен и затова поради мащаба и ефективността на действието може да бъде постигната по-добре на ниво Общност; Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, както е предвидено в член 5 от Договора. В съответствие с принципа за пропорционалност, както е предвидено в този член, настоящата директива не излиза извън рамките, необходими за постигането на тази цел.(18) Измененията, съдържащи се в настоящата директива, представляват конкретен принос към изграждането на социално измерение на вътрешния пазар.(19) Тези изменения се ограничават до минимум, за да не се налага ненужно бреме върху създаването и развитието на малките и средни предприятия.(20) В тази връзка Директива 83/477/ЕИО следва да бъде съответно изменена,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1С настоящото, Директива 83/477/ЕИО се изменя, както следва:1. Параграф 2 от член 1 се заличава;2. Член 2 се заменя със следния текст:"Член 2За целите на настоящата директива "азбест" означава следните влакнести силикати:- азбестов актинолит, CAS № 77536-66-4 [],- азбестов грунерит (амозит), CAS № 12172-73-5 [],- азбестов антофилит, CAS № 77536-67-5 [],- хризотил, CAS № 12001-29-5 [],- крокидолит, CAS № 12001-28-4 [],- азбестов тремолит, CAS № 77536-68-6 [],3. В Член 3:а) параграф 3 се заменя със следния текст:"3. При условие, че експозицията на работниците на вредно въздействие е спорадична и с ниска интензивност и, когато е ясно от резултатите от оценката на риска, предвидена в параграф 2, че границите на експозиция на азбест няма да бъдат превишавани във въздуха в зоната на работа. Членове 4, 15 и 16 могат да не се прилагат, когато работата е свързана с:а) къси, непродължителни дейности по поддръжка, при които се манипулират само нечупливи материали;б) премахване без повреждане на неразпаднали се материали, в които азбестовите влакна са твърдо свързани в една матрица;в) капсуловани или уплътнени материали, съдържащи материали, които са в добро състояние;г) мониторинг и контрол на въздуха и вземане на проби за проверяване на това дали конкретен материал съдържа азбест."б) добавя се следният параграф:"3а. Държавите-членки, след консултация със социалните партньори, в съответствие с националните закони и практика, предвиждат практически насоки за определянето на спорадичната експозиция на въздействие с ниска интензивност, както е предвидено в параграф 3.";4. Член 4 се изменя както следва:а) точка 2 се заменя със следното:"2. Уведомлението се предоставя от работодателя на отговорния орган на държавата-членка преди започване на работата, в съответствие с националните закони, подзаконови и административни разпоредби.Уведомлението следва да включва най-малкото кратко описание на:а) местонахождението на работната площадка;б) вида и количествата на използвания или обработен азбест;в) извършваните дейности и процеси;г) броя на участващите работници;д) началната дата и продължителност на работата;е) мерки, взети за ограничаване на експозицията на работниците на азбест.";б) точка 4 се заменя със следното:"4. Всеки път, когато промяната в условията на работа е вероятно да доведе до значително увеличаване на експозицията на прах от азбест или материали, съдържащи азбест, следва да бъде представено ново уведомление.";5. В член 5 трябва да бъде добавен следният параграф:"Без да се засяга прилагането на други разпоредби на Общността относно маркетинга и използването на азбест, дейностите, при които работниците са експонирани на азбестови влакна по време на процеса на извличането на азбест или на производството и обработката на азбестови продукти или производството и обработката на продукти, съдържащи нарочно добавен азбест, се забраняват, с изключение на обработката и изхвърлянето на продукти, получени в резултат на унищожаване или отстраняване на азбест.";6. Член 6 се заменя със следното:"Член 6За всички дейности, посочени в член 3, параграф 1, експозицията на работниците на въздействието на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест на мястото на работа, следва да бъде намалена до минимум и във всеки случай под граничната стойност, предвидена в член 8, по-конкретно чрез следните мерки:1. Броят на работниците, които са експонирани или е вероятно да бъдат експонирани на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест, трябва да бъде намален до възможно най-малката цифра;2. Работните процеси трябва да бъдат разработени така че да не се получава азбестов прах или, ако се окаже невъзможно, да се избягва изпускането на азбестов прах във въздуха;3. Всички помещения и оборудване, в които се извършва обработката на азбест, трябва да могат да бъдат редовно и ефективно почиствани и поддържани;4. Азбестовите материали или материалите, съдържащи азбест, които генерират прах, трябва да бъдат съхранявани и транспортирани в подходящи, уплътнени опаковки;5. Отпадъкът трябва да се събира и отстранява от работното място, веднага когато стане възможно, в подходящи уплътнени опаковки с етикети, показващи че същите съдържат азбест. Тази мярка няма да се прилага за дейностите в минното производство. Подобен отпадък след това трябва да се третира в съответствие с Директива 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. относно опасните отпадъци [].7. Член 7 се заменя със следното:"Член 71. В зависимост от резултатите на първоначалната оценка на риска и за да се осигури спазването на граничната стойност, предвидена в член 8, измерването на съдържанието на азбестови влакна във въздуха на работното място се извършва редовно.2. Вземането на проби трябва да бъде представително за персоналната експозиция на работника на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест.3. Вземането на проби се извършва след консултации с работниците и/или техните представители в предприятията.4. Вземането на проби се извършва от персонал с подходяща квалификация. Взетите проби трябва да бъдат впоследствие анализирани в съответствие с параграф 6 в лаборатории, оборудвани за преброяване на влакна.5. Продължителността на вземането на проби трябва да бъде такава, че да бъде установена представителната експозиция за осемчасов референтен период (една смяна) посредством измервания или средно претеглени за време изчисления.6. Преброяването на влакната се извършва, където е възможно, посредством PCM (фазов контрастен микроскоп) в съответствие с метода, препоръчан през 1997 г. от СЗО (Световната здравна организация) [] или някой друг метод, даващ равностойни резултати.За целите на измерването на съдържанието на азбест във въздуха, както се посочва в първата алинея, само влакна с дължина по-голяма от пет микрометра, ширина по-малка от три микрометра и съотношение между дължината/ширината по-голямо от 3:1 се вземат предвид.8. Член 8 се заменя със следното:"Член 8Работодателите гарантират, че нито един работник няма да не бъде експониран на концентрация на азбест във въздуха, превишаваща 0,1 влакна на см3, като средно претеглено време за осем часа (средно претеглено време).";9. Параграф 1 от член 9 се заличава;10. Член 10 се изменя, както следва:а) в параграф 1, първа алинея се заменя със следното:"Където граничната стойност, предвидена в член 8 е превишена, причините за превишаването на граничната стойност следва да се определят, както и да бъдат взети подходящи мерки за подобряване на ситуацията, колкото е възможно по-скоро.";б) параграф 3 се заменя със следното:"3. Където експозицията не може да бъде намалена с други средства и където спазването на граничната стойност налага носенето на индивидуални защитни средства за дишане, това не може да продължава постоянно и се свежда до един строг минимум за всеки работник. През периодите на работа, които налагат използването на такова оборудване, се предвиждат почивки, подходящи за физическите и климатични условия и когато е подходящо, при консултации с работниците и/или техните представители, в съответствие с националните закони и практика.";11. Добавя се следният член:"Член 10аПреди започването на работите по унищожаването или поддръжката, работодателите предприемат всички необходими стъпки, ако е подходящо чрез получаване на информация от собствениците на помещенията, за да установят предполагаемите материали, съдържащи азбест.Ако има някакво съмнение за наличието на азбест в даден материал или конструкция, се спазват приложимите разпоредби по настоящата директива.";12. Параграф 1 от член 11 се замества със следното:"1. В случай на определени дейности, като например унищожаване, отстраняване, ремонт и поддръжка, по отношение на които се предвижда, че граничната стойност, предвидена в член 8, ще бъде превишена, въпреки използването на технически превантивни мерки за ограничаването на концентрацията на азбест във въздуха, работодателят трябва да определи мерките, предназначени за осигуряването на защитата на работниците, когато те се занимават с подобни дейности, по-конкретно, както следва:а) на работниците се раздава подходящо дихателно и друго персонално защитно оборудване, което трябва да бъде носено от тях; иб) поставят се предупредителни знаци, указващи, че се предвижда граничната стойност, предвидена в член 8 да бъде превишена; ив) предотвратява се разпространяването на прах, получен от азбест или от материали, съдържащи азбест, извън помещенията или площадката за действие.";13. В член 12, параграф 2, първите две алинеи се заменят със следното:"2. Планът, посочен в параграф 1 трябва да предписва мерките, необходими за осигуряване на безопасността и здравето на работниците на работното място.Планът трябва по-конкретно да уточнява, че:- азбестът и/или продуктите, съдържащи азбест, следва да се отстранят преди да се приложат техниките за унищожаване, освен когато това би причинило по-голям риск за работниците, отколкото ако азбестът и/или продуктите, съдържащи азбест бъдат оставени на място,- където е необходимо, се предоставят персоналните защитни средства, посочени в член 11, параграф 1, буква а),- когато работата по унищожаването или отстраняването е завършена, отсъствието на рискове за експозиция на азбест на работното място се проверяват в съответствие с националното законодателство и практики.";14. Добавят се следните членове:"Член 12а1. Работодателите предоставят подходящо обучение за всички работници, които са или е вероятно да бъдат експонирани на въздействието на прах, съдържащ азбест. Подобно обучение трябва да бъде предоставяно на редовни интервали и без разходи за работниците.2. Съдържанието на обучението трябва да бъде лесно разбираемо за работниците. То трябва да им даде възможност да придобият необходимите знания и умения по отношение на профилактиката и безопасността, особено във връзка с:а) свойствата на азбеста и неговото въздействие върху здравето, включително синергичния ефект с тютюнопушенето;б) видовете продукти или материали, които е вероятно да съдържат азбест;в) операциите, които могат да доведат до експозиция на азбест и важността на профилактичния контрол за минимизиране на експозицията;г) практики за безопасна работа, контрол и защитни средства;д) подходящата роля, избор, подбор, ограничения и правилно използване на дихателното оборудване;е) аварийни процедури;ж) процедури за очистване;з) процедури за изхвърляне на отпадъците;и) изисквания за медицински прегледи.3. На общностно ниво се разработват практически насоки за обучение на работниците, занимаващи се с отстраняване на азбест.Член 12бПреди извършването на работи по унищожаването или отстраняването на азбест, фирмите трябва да предоставят доказателства за техните възможности в тази област. Доказателствата трябва да бъдат изготвени в съответствие с националните закони и/или практика.";15. В член 14, параграф 2, буква б) се заменя със следното:"б) ако резултатите превишават граничната стойност, предвидена в член 8, съответните работници и техните представители в предприятието или учреждението се уведомяват, колкото е възможно по-бързо, за факта и причините за това и се провеждат консултации с работниците и/или техните представители в предприятието или учреждението относно мерките, които следва да се вземат или в случай на авария, те биват уведомявани за мерките, които са били взети.";16. В член 15, точка 3 се заменя със следното:"3. На работниците трябва да бъде дадена информация и съвет във връзка с всякаква оценка на тяхното здраве, на която те могат да се подложат след края на експозицията.Лекарят или органът, отговарящ за медицинския контрол на работниците, може да укаже, че медицинският контрол трябва да продължи след края на експозицията, толкова дълго, колкото те счетат за необходимо за опазването на здравето на съответния човек.Подобен продължаващ контрол ще се извършва в съответствие със законите и практиките на отделните държави-членки.";17. Точка 2 от член 16, се заменя със следното:"2. Регистърът, посочен в точка 1, и медицинските регистри, посочени в член 15, параграф 1, се съхраняват най-малко в продължение на 40 години след края на експозицията, в съответствие с националните закони и/или практика.";18. В член 16 се добавя следната точка:"3. Документите, предвидени в точка 2, се предоставят на отговорния орган в случаите, когато предприятието преустанови дейността, в съответствие с националните закони и/или практика.";19. Добавя се следния член:"Член 16аДържавите-членки предвиждат прилагане на подходящи санкции в случай на нарушение на националното законодателство, прието в съответствие с настоящата директива. Тези санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.";20. Приложение I се заличава;21. В приложение II, точка 3 се заменя със следното:"3. Медицинският преглед на работниците следва да се извършва в съответствие с принципите и практиките на медицината за професионални заболявания. Същият следва да включва най-малко следните мерки:- водене на данни за медицинската и професионална история на работниците,- персонално интервю,- общ клиничен преглед, с особено внимание към гръдния кош,- тестове на белодробните функции (респираторни поточни обеми и честота на дишането).Лекарят и/или органът, отговарящ за медицинския контрол, следва да решат за допълнителни прегледи, като например цитологични тестове на слюнка или рентгеново изследване на белите дробове или томоденситометрия, в светлината на най-новите познания в областта на професионалното здравеопазване.".Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 април 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 27 март 2003 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателM. Stratakis[1] ОВ С 304 Е, 30.10.2001 г., стр. 179 иОВ С 203 Е, 27.8.2002 г., стр. 273.[2] ОВ C 94, 18.4.2002 г., стр. 40.[3] Становище на Европейския Парламент от 11 април 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Обща позиция на Съвета от 23 септември 2002 г. (ОВ С 269 Е, 5.11.2002 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 17 декември 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Съвета от 18 февруари 2003 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ C 142, 7.5.1998 г., стр. 1.[5] ОВ L 263, 24.9.1983 г., стр. 25. Директива, последно изменена с Директива 98/24/ЕО (ОВ L 131, 5.5.1998 г., стр. 11).[6] ОВ C 138, 18.5.1999 г., стр. 24.[7] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201. Директива, последно изменена с Директива 2001/91/ЕО на Комисията (ОВ L 286, 30.10.2001 г., стр. 27).[8] ОВ L 196, 26.7.1990 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 1999/38/ЕО (ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 66).[] Номер в Регистъра на химическите субстанции (CAS).[] ОВ L 377, 31.12.1991 г., стр. 20. Директива, последно изменена с Директива 94/31/ЕО (ОВ L 168, 2.7.1994 г., стр. 28)."[] Определяне на концентрациите на влакна във въздуха. Препоръчан метод чрез фазов контрастен оптически микроскоп (метод на мембранен филтър), СЗО, Женева, 1997 г. (ISBN 92 4 154496 1).";--------------------------------------------------