title: Директива на Съвета от 21 ноември 1989 година относно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси

text:
Важна правна забележка

|

31989L0608

Официален вестник n° L 351 , 02/12/1989 стр. 0034 - 0037 специално финландско издание: глава 3 том 30 стр. 0216  специално шведско издание: глава 3 том 30 стр. 0216  специално чешко издание глава 02 том 04 стр. 135  - 138 специално испанско издание глава 02 том 04 стр. 135  - 138 специално унгарско издание глава 02 том 04 стр. 135  - 138 специално литвийско издание глава 02 том 04 стр. 135  - 138 LV.ES глава 02 том 04 стр. 135  - 138 MT.ES глава 02 том 04 стр. 135  - 138 PL.ES глава 02 том 04 стр. 135  - 138 SK.ES глава 02 том 04 стр. 135  - 138 специално словенско издание глава 02 том 04 стр. 135  - 138

		19891121Директива на Съветаот 21 ноември 1989 годинаотносно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси(89/608/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че в селскостопанския сектор се въведоха особено важни правила във ветеринарната и зоотехническата област,като има предвид, че безпроблемното функциониране на Общата селскостопанска политика и на общия пазар на земеделски продукти, а също така и перспективата за премахване на ветеринарните проверки на границите, с цел постигане на вътрешен пазар на продукти, които подлежат на такива проверки, правят необходимо да се засили сътрудничеството между органите във всяка държава-членка, отговорни за прилагането на ветеринарните и зоотехническите правила;като има предвид, че, следователно, е целесъобразно да се установят правила, съгласно които компетентните органи на държавите-членки трябва взаимно да се подпомагат една на друга и да сътрудничат с Комисията, така че да се осигури правилното прилагане на ветеринарните и зоотехническите правила, по-специално чрез предотвратяване и откриване на нарушения на тези правила и разкриване на дейност, която е или изглежда противоречаща на тях;като има предвид, че доколкото е възможно, за да се установят тези правила, трябва да се търси мотивация от разпоредбите на Общността, въведени с Регламент № 1468/81 ЕИО на Съвета от 19 май 1981 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на митническото законодателство или за земеделските въпроси [4], изменен с Регламент № 945/87/ЕИО [5]; като има предвид, че трябва да се отчита спецификата на здравните правила,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива определя начините, по които компетентните органи в държавите-членки, отговарящи за контрола на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси, да си сътрудничат с тези в другите държави-членки и със съответните служби на Комисията, за да се осигури спазването на това законодателство.Член 21. За целите на настоящата директива:- "законодателство, свързано с ветеринарните въпроси" означава всички разпоредби на Общността и разпоредби, които способстват за прилагането на правила на Общността, уреждащи здравето на животните, общественото здраве, доколкото е свързано с ветеринарния сектор, здравна проверка на животни, месо и други продукти от животински произход и защита на животните,- "законодателство, свързано със зоотехническите въпроси" означава всички разпоредби на Общността и разпоредби, които способстват за прилагането на правила на Общността по зоотехническите въпроси,- "молещ орган" означава компетентният орган на държава-членка, който отправя искане за помощ,- "замолен орган" означава компетентният орган на държава-членка, към който е отправено искане за помощ.2. Всяка държава-членка предава на останалите държави-членки и на Комисията списък на компетентните органи, посочени в член 1.Член 3Задължението да се оказва помощ, определено с настоящата директива, не засяга осигуряването на информация или документи, получени от компетентните органи, посочени в член 1 съгласно правомощията, упражнявани от тях, при поискване от съдебния орган.Въпреки това, в случай на заявка за помощ, такава информация и документи се подсигуряват, без да се засяга член 14, при всички случаи, когато съдебният орган, с който трябва да се направи консултация за тази цел, дава своето съгласие.ДЯЛ IПомощ при поискванеЧлен 41. По искане на молещия орган, което трябва да е подходящо мотивирано, замоленият орган:- предава на молещия орган цялата информация, атестации, документи или заверени копия от тях, които притежава, или които може да получи, както е определено в параграф 2, и които са такива, че му позволяват да провери, че разпоредбите на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси, са спазени,- извършва необходимото запитване за точността на фактите, нотифицирани от молещия орган, и го информира за резултата от тези запитвания, включително информацията, която е била необходима за тези запитвания.2. За да получи тази информация, замоленият орган или административният орган, към който той се е обърнал, процедира така, както би действал самостоятелно или по молба на друг орган в неговата собствена страна.Член 51. По искане на молещия орган замоленият орган, като спазва правилата в сила в държавата-членка, в която той е разположен, нотифицира молещия орган или възлага той да бъде нотифициран за всички средства или решения, които произлизат от компетентните органи и се отнасят до прилагането на законодателството, свързано с ветеринарните или зоотехническите въпроси.2. Исканията за нотификация, посочваща предмета на акта или решението, за което ще се съобщава, по искане на ответния орган се придружават от превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка, в която замоленият орган е разположен.Член 6Когато са налице подозрения за нередности, по искане на молещия орган замоленият орган наблюдава или урежда да се наблюдават или да бъде засилено наблюдението в рамките на неговата област на действие, по-специално на:а) предприятия;б) места, където са събрани запаси от стоки;в) движения на стоки, за които е нотифицирано;г) транспортни средства.Член 7По искане на молещия орган замоленият орган му предоставя съответната информация, с която разполага, или която получава в съответствие с член 4, параграф 2, по-специално под формата на доклади или други документи или заверени копия или части от такива доклади или документи, отнасящи се до действително разкрити операции, които молещият орган счита за противоречащи на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси.ДЯЛ IIДоброволна помощЧлен 81. Компетентните органи на всяка държава-членка подпомагат доброволно, както е посочено в параграф 2, компетентните органи на останалите държави-членки без предварително искане от страна на последните.2. Когато те считат за целесъобразно във връзка със съответствието със законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси, компетентните органи на всяка държава-членка:а) доколкото е възможно, извършват наблюдението, посочено в член 6, или уреждат да се извършва такова наблюдение;б) съобщават на компетентните органи на останалите въпросни държави-членки, колкото е възможно по-скоро, цялата налична информация, по-специално под формата на доклади или други документи или копия или части от такива доклади или документи, отнасящи се до операции, които са, или които те считат за противоречащи на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси, и по-специално използваните начини и методи за провеждане на тези операции.ДЯЛ IIIЗаключителни разпоредбиЧлен 91. Компетентните органи на всяка държава-членка предават на Комисията веднага щом разполагат с такава:а) всяка информация, която те считат за полезна, отнасяща се до:- стоки, които са или за които има подозрения, че са предмет на операции, противоречащи на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси,- методите или процесите, използвани, или за които се подозира, че са били използвани, противоречащи на това законодателство;б) всяка информация относно недостатъци или пропуски в посоченото законодателство, които неговото прилагане е показало или предполага.2. Комисията предава на компетентните органи на всяка държава-членка, веднага щом разполага с нея, всяка информация, която позволява да бъде осигурено спазването на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси.Член 101. Когато компетентните органи на дадена държава-членка разберат за операции, които са или изглежда да са в противоречие с правилата, свързани с ветеринарните и зоотехническите въпроси, и които са от определен интерес на общностно равнище, и по-специално:- когато те имат или може да имат последици в други държави-членки, или- когато посочените органи считат за вероятно подобни операции да са били извършвани в други държави-членки,тези органи предават на Комисията, колкото е възможно по-бързо, или по тяхна инициатива или по мотивирано искане на Комисията, цялата необходима информация, когато е целесъобразно във вид на документи или копия или части от документи, необходими за установяване на фактите, така че да дадат възможност на Комисията да координира действието, предприето от държавите-членки.Комисията предава тази информация към компетентните органи на останалите държави-членки.2. Когато предаваната информация, посочена в параграф 1, отнасяща се до случаи, които е възможно да причинят рискове за здравето на хората, и при липса на други методи за предотвратяване, след контакт между страните и Комисията, въпросната информация може да стане предмет на мотивирано извествяване на обществеността.3. Информацията, свързана с физически или юридически лица, се съобщава, както е предвидено в параграф 1, само в степен строго необходима, за да позволи констатирането на операциите, противоречащи на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси.4. Когато компетентните органи на дадена държава-членка използват параграф 1, не е необходимо те да съобщават информацията, както е предвидено в член 8, параграф 2, буква б) и член 9, на компетентните органи на останалите заинтересовани държави-членки.Член 11Комисията и държавите-членки, като се срещат се в рамките на Постоянния ветеринарен комитет и Постоянния зоотехнически комитет:- разглеждат в общи линии действието на разпоредбите за взаимна помощ, предвидени в настоящата директива,- проучват съответната информация, съобщена на Комисията съгласно член 9 и 10 и процедурите за това предаване на информация с цел стигане до заключения.Като се има предвид това проучване, Комисията предлага, ако е необходимо, изменения към съществуващи разпоредби на Общността или изготвянето на допълнителни разпоредби.Член 12За целите на прилагането на настоящата директива, държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да:а) осигурят безпроблемно вътрешно сътрудничество между компетентните органи, посочени в член 1;б) установят, при техните съвместни отношения и както се изисква, пряко сътрудничество между органите, които те оправомощават специално за тази цел.Член 131. Настоящата директива не задължава компетентните органи на държавите-членки да си оказват помощ един на друг, когато това би могло да засегне обществения ред или други фундаментални интереси на държавата, в която те са разположени.2. За всеки отказ да се окаже помощ се посочват причините.Член 14Предоставянето на документите, предвидени в настоящата директива, може да бъде заменено с предоставянето на компютъризирана информация, представена под каквато и да е форма за същата цел.Член 151. Всяка информация, предадена в какъвто и да е вид съгласно настоящата директива, е от поверителен характер. Тя влиза в обхвата на задължението за спазване на професионална тайна и се ползва от защита, включваща и подобна информация съгласно националния закон на държавата-членка, която я е получила, както и съответните разпоредби, отнасящи се до органи на Общността.Информацията, посочена в първа алинея, не може да се изпраща, по-специално, до лица, различни от тези в държавите-членки, или в рамките на институциите на Общността, чиито задължения изискват те да имат достъп до нея. Също така тя не може да се използва за цели, различни от тези, предвидени в настоящата директива, освен ако органът, който я предоставя, не се е съгласил изрично и доколкото действащите разпоредби в държавата-членка, където е разположен органът, който я е получил, не противоречат на предаването или използването на такава информация.Информацията, предвидена съгласно настоящата директива, се предава на молещия орган в степен, която по никакъв начин не противоречи на действащите разпоредби в държавата-членка или замоления орган.Държавите-членки осигуряват, че информацията, получена съгласно схемата за взаимно помощ, остава поверителна дори след като случаят е приключен.2. Параграф 1 не възпрепятства използването на информация, получена съгласно настоящата директива, при съдебни дела или производства, започнати впоследствие за неспазване на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси или при предотвратяването и откриването на нередности в ущърб на средствата на Общността.Компетентният орган на държавата-членка, който е предоставил тази информация, се информира незабавно за това използване.Член 16Държавите-членки съобщават на Комисията и на другите държави-членки за сключените с трети страни двустранни споразумения за взаимна помощ между ветеринарните администрации.Комисията, от своя страна, съобщава на държавите-членки за споразумения от същия характер, които тя сключва с трети страни.Член 17Държавите-членки взаимно се отказват от искове за възстановяване на разходи, направени в съответствие с настоящата директива, с изключение, когато е подходящо, по отношение на изплатените възнаграждения на експертите.Член 18Настоящата директива не засяга прилагането в държавите-членки на правилата за взаимна помощ по наказателноправни въпроси.Член 19Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1991 г. Те незабавно информират Комисията за това.Член 20Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 21 ноември 1989 година.За СъветаПредседателH. Nallet[1] ОВ С 225, 31.8.1988 г., стр. 4.[2] ОВ С 326, 19.12.1988 г., стр. 28.[3] ОВ С 56, 6.3.1989 г., стр. 7.[4] ОВ L 144, 2.6.1981 г., стр. 1.[5] ОВ L 90, 2.4.1987 г., стр. 3.--------------------------------------------------


title: Директива 2009/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно стойки на двуколесни моторни превозни средства (Текст от значение за ЕИП)

text:
               3.9.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 231/8

      ДИРЕКТИВА 2009/78/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 13 юли 2009 година
   относно стойки на двуколесни моторни превозни средства
   (кодифицирана версия)
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 93/31/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно стойки на двуколесни моторни превозни средства (3) е била неколкократно съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.

               (2)

               Директива 93/31/ЕИО е една от специалните директиви от системата за ЕО одобрение на типа, установена с Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно одобрението на типа на дву- или триколесни моторни превозни средства, заменена с Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 март 2002 г. относно типовото одобрение на дву- и триколесни моторни превозни средства (5), и установява технически изисквания относно конструкцията и устройството на двуколесните моторни превозни средства по отношение на техните стойки. Тези технически изисквания се отнасят до сближаването на законодателствата на държавите-членки с оглед прилагането на процедурата за ЕО одобрение на типа, установена с Директива 2002/24/ЕО, за всички типове превозни средства. Следователно разпоредбите, установени в Директива 2002/24/ЕО относно системите, компонентите и обособените технически възли на превозното средство се прилагат за настоящата директива.

               (3)

               Тъй като целта на настоящата директива, а именно за предоставяне на ЕО одобрение на типа на компонент по отношение на стойки за двуколесни превозни средства, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради мащаба и последиците на предприеманото действие и може да бъде по-добре постигната на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директивата не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

               (4)

               Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение II, част Б,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Настоящата директива се прилага за стойките на всички типове двуколесни превозни средства, както са посочени в член 1 от Директива 2002/24/ЕО.
   Член 2
   Процедурата за предоставянето на ЕО одобрение на типа на компонент по отношение на стойките на тип двуколесно моторно превозно средство и условията, които уреждат свободното движение на тези превозни средства, са посочените в глави II и III от Директива 2002/24/ЕО.
   Член 3
   Измененията, необходими за адаптиране към техническия прогрес на изискванията на приложение I, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 2 от Директива 2002/24/ЕО.
   Член 4
   1.   Държавите-членки не могат на основания, свързани със стойките:

               —

               да отказват да предоставят ЕО одобрение на типа за даден тип двуколесно моторно превозно средство, или

               —

               да забраняват регистрирането, продажбата или пускането в движение на двуколесни моторни превозни средства,

         ако стойките за тези превозни средства отговарят на изискванията на настоящата директива.
   2.   Държавите-членки отказват предоставянето на ЕО одобрение на типа за нови типове двуколесни моторни превозни средства на основания, свързани със стойките, ако не са спазени изискванията на настоящата директива.
   3.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 5
   Директива 93/31/ЕИО, изменена с директивата, посочена в приложение II, част A, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение II, част Б.
   Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
   Член 6
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Тя се прилага от 1 януари 2010 г.
   Член 7
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         E. ERLANDSSON

      (1)  ОВ C 234, 30.9.2003 г., стр. 20.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 25 септември 2007 г. (ОВ C 219 Е, 28.8.2008 г., стр. 66) и решение на Съвета от 7 юли 2009 г.

      (3)  ОВ L 188, 29.7.1993 г., стр. 19.

      (4)  Вж. приложение II, част А.

      (5)  ОВ L 124, 9.5.2002 г., стр. 1.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      1.   ОПРЕДЕЛЕНИЯ
      За целите на настоящата директива:

                  1.1.

                  „стойка“ е устройство, което е здраво закрепено към превозното средство, посредством което превозното средство може да се поддържа в неговата вертикална (или почти вертикална) позиция при паркиране, когато превозното средство е оставено без надзор от неговия водач;

                  1.2.

                  „странична стойка“ е стойка, която, изтеглена или разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство само от едната страна, като в същото време позволява и двете колела да останат в съприкосновение с опорната повърхност;

                  1.3.

                  „централна стойка“ е стойка, която, разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство, като осигурява една или няколко зони на съприкосновение между превозното средство и опорната повърхност от двете страни на средната надлъжна равнина на превозното средство;

                  1.4.

                  „напречен наклон“ (tt) е наклонът на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което пресечницата на средната надлъжна равнина на превозното средство и опорната повърхност е перпендикулярна на линията на максималния наклон (фигура 1);

                  1.5.

                  „надлъжен наклон“ (lt) е наклонът на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което средната надлъжна равнина на превозното средство е успоредна на линията на максималния наклон (фигура 2);

                  1.6.

                  „средна надлъжна равнина на превозното средство“ е надлъжната равнина на симетрия спрямо задното колело на превозното средство.

            2.   ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ

                  2.1.

                  Всички двуколесни превозни средства са оборудвани най-малко с една стойка, която да осигурява стабилното им положение, когато са спрени (т.е. когато са паркирани), но без да се поддържат статично от човек или външни средства. Двуколесните превозни средства с двойни колела не трябва да бъдат оборудвани със стойки, но трябва да отговарят на изискванията, посочени в точка 6.2.2, когато са паркирани (спирачката за паркиране е задействана).

                  2.2.

                  Тази стойка трябва да бъде или странична, или централна, или и от двата типа.

                  2.3.

                  Когато стойката е закрепена в долната част на превозното средство или под него, външният край (външните краища) на тази стойка трябва да се премества(т) назад, към задната част на превозното средство, за да се постави(ят) в затворено положение или в положение за движение.

            3.   ОСОБЕНИ ИЗИСКВАНИЯ
      3.1.   Странични стойки

      3.1.1.   Страничните стойки трябва:

                  3.1.1.1.

                  да са в състояние да поддържат превозното средство по такъв начин, че да осигурят неговата странична стабилност, независимо дали превозното средство е върху хоризонтална опорна повърхност или върху наклон, за да се избегне последващото му лесно наклоняване встрани (и по този начин то да не се преобърне около опорната точка, която му осигурява страничната стойка) или да бъде изправено прекалено лесно до отвесно положение и по-нататък (и по този начин то да не се преобърне на страна, противоположна на страничната стойка);

                  3.1.1.2.

                  да могат да поддържат превозното средство по такъв начин, че то да остане стабилно, когато е паркирано върху наклон в съответствие с точка 6.2.2;

                  3.1.1.3.

                  да могат да се прибират автоматично до крайно затворено положение (положение за движение):

                              3.1.1.3.1.

                              когато превозното средство се изправи до своето нормално (отвесно) положение за движение;
                              или

                              3.1.1.3.2.

                              когато превозното средство потегли напред в резултат на целенасочено действие от страна на водача;

                  3.1.1.4.

                  независимо от изискванията на точка 3.1.1.3 да бъдат проектирани и конструирани по такъв начин, че да не се прибират автоматично при неочаквана промяна на ъгъла на наклона (например, когато превозното средство е докоснато леко от трето лице или от раздвижване на въздуха, причинено от преминаващо наблизо превозно средство):

                              3.1.1.4.1.

                              когато са в отворено положение или в положение за паркиране;

                              3.1.1.4.2.

                              превозното средство е наклонено, за да може външният край на страничната стойка да влезе в съприкосновение със земята;
                              и

                              3.1.1.4.3.

                              превозното средство е оставено без надзор в положение за паркиране.

            3.1.2.   Разпоредбите, посочени в точка 3.1.1.3, не се прилагат, ако превозното средство е проектирано по такъв начин, че да не може да се задвижва от двигателя при отворена странична стойка.
      3.2.   Централни стойки

      3.2.1.   Централните стойки трябва:

                  3.2.1.1.

                  да бъдат в състояние да поддържат превозното средство, когато едното или и двете колела са в съприкосновение с опорната повърхност или когато нито едно от колелата не се намира в съприкосновение с тази повърхност, по такъв начин, че да осигурят стабилност на това превозно средство:

                              3.2.1.1.1.

                              върху хоризонтална опорна повърхност;

                              3.2.1.1.2.

                              в наклонено положение;

                              3.2.1.1.3.

                              върху наклон в съответствие с точка 6.2.2;

                  3.2.1.2.

                  да могат да се прибират назад автоматично до крайно затворено положение или в положение за движение:

                              3.2.1.2.1.

                              когато превозното средство се придвижи напред по такъв начин, че да вдигне централната стойка от опорната повърхност.

            3.2.2.   Разпоредбите, посочени в точка 3.2.1.2, не се прилагат, ако превозното средство е проектирано по такъв начин, че да не може да се задвижва от двигателя, когато централната стойка е отворена.
      4.   ДРУГИ ИЗИСКВАНИЯ

                  4.1.

                  Освен това превозните средства може да са снабдени с показващо устройство, което ясно се вижда от водача, когато той е в положение за управление и което излъчва светлинен сигнал при включен двигател и продължава да свети, докато стойката не заеме затворено положение или положение за движение.

                  4.2.

                  Всички стойки трябва да бъдат снабдени със система за задържане, която да ги държи в крайно затворено положение или положение за движение. Тази система може да се състои или от:

                              —

                              две независими устройства, като например две отделни пружини или една пружина и едно задържащо устройство, като например скоба,
                              или от

                              —

                              единично устройство, което трябва да е в състояние да работи без повреда в продължение най-малко на:

                                          —

                                          10 000 цикъла на нормална употреба, ако превозното средство е било оборудвано с две стойки,
                                          или

                                          —

                                          15 000 цикъла на нормална употреба, ако превозното средство е оборудвано само с една опорна стойка.

            5.   ИЗПИТВАНИЯ ЗА СТАБИЛНОСТ
      5.1.   Следните изпитвания трябва да бъдат проведени с оглед да се определи способността за задържане на превозното средство в стабилно състояние, както е специфицирано в точки 3 и 4.
      5.2.   Състояние на превозното средство

                  5.2.1.

                  Превозното средство трябва да се представи за изпитване с маса, равна на масата в готовност за движение.

                  5.2.2.

                  Гумите трябва да бъдат напомпани до налягането, препоръчано от техния производител за това състояние.

                  5.2.3.

                  Предавателната кутия трябва да бъде в неутрално положение или в случай на автоматична предавателно кутия, в положение за „паркиране“, ако има такова.

                  5.2.4.

                  Ако превозното средство е оборудвано със спирачка за паркиране, тя трябва да бъде задействана.

                  5.2.5.

                  Кормилното управление трябва да бъде заключено. Ако то може да се заключи и когато се върти наляво или надясно, изпитванията трябва да се проведат и за двете положения.

            5.3.   Площадка за изпитванията

                  5.3.1.

                  За изпитванията, посочени в точка 6.1, може да се използва плоска хоризонтална платформа с твърда повърхност, която е суха и разчистена от песъчинки.

            5.4.   Изпитвателно оборудване

                  5.4.1.

                  За изпитванията, посочени в точка 6.2, трябва да се използва платформа за паркиране.

                  5.4.2.

                  Платформата за паркиране трябва да е твърда, плоска и правоъгълна повърхност, която трябва да е в състояние да издържи превозното средство без значително огъване.

                  5.4.3.

                  Повърхността на платформата за паркиране трябва да е достатъчно подсигурена против плъзгане, за да се предотврати хлъзгането на превозното средство върху опорната повърхност по време на изпитванията на превозно средство на напречен и надлъжен наклон.

                  5.4.4.

                  Платформата за паркиране трябва да бъде проектирана по такъв начин, че да може да застане под ъгъла на напречния наклон (tt) и ъгъла на надлъжния наклон (lt), които се изискват в точка 6.2.2.

            6.   ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА
      6.1.   Стабилност върху хоризонтална опорна повърхност
         (във връзка с точка 3.1.1.4).

                  6.1.1.

                  Превозното средство се намира върху площадка за изпитвания, страничната стойка се поставя в отворено положение или в положение за паркиране и превозното средство се разполага така, че да се подпира на нея.

                  6.1.2.

                  Превозното средство се премества, за да се увеличи с три градуса ъгълът, който се образува от средната надлъжна равнина и опорната повърхност (като превозното средство се мести към вертикалата).

                  6.1.3.

                  Това движение не трябва да става причина страничната стойка да се прибере автоматично в крайно затворено положение или в положение за движение.

            6.2.   Стабилност върху наклонена повърхност
         (изпитвания, свързани с точки 3.1.1.1, 3.1.1.2, 3.2.1.1.2 и 3.2.1.1.3).

                  6.2.1.

                  Превозното средство се поставя върху платформата за паркиране със странична стойка, а отделно и с централна стойка в отворено положение или положение за паркиране, а превозното средство се оставя да се подпира на стойка.

                  6.2.2.

                  Платформата за паркиране се поставя под минималния напречен наклон (tt) и под минималния надлъжен наклон (lt) съгласно таблицата:

                              Наклон

                              Странична стойка

                              Централна стойка

                              мотопед

                              мотоциклет

                              мотопед

                              мотоциклет

                              tt (наляво и надясно)

                              5 %

                              6 %

                              6 %

                              8 %

                              lt надолу

                              5 %

                              6 %

                              6 %

                              8 %

                              lt нагоре

                              6 %

                              8 %

                              12 %

                              14 %

                        Виж фигури 1a, 1б и 2.

                  6.2.3.

                  В случай че превозното средство, разположено върху наклонена платформа за паркиране, е подпряно на централната стойка и само на едно колело и може да остане в това положение, докато централната стойка и едно от двете колела (предното или задното) са в съприкосновение с опорната повърхност, изпитванията, описани по-горе, трябва да бъдат проведени единствено когато превозното средство стои подпряно на централната стойка и задното колело, при условие че са изпълнени всички други изисквания, посочени в настоящата точка.

                  6.2.4.

                  Превозното средство трябва да остане стабилно, когато платформата за паркиране е наклонена под всеки един от посочените ъгли и посочените изисквания са били надлежно изпълнени.

                  6.2.5.

                  Допуска се платформата за паркиране да бъде наклонена под съответния ъгъл, преди да се разположи превозното средство.

         Фигура 1а

         Напречен наклон

         Фигура 1б

         Напречен наклон

         Фигура 2

         Надлъжен наклон нагоре

         Надлъжен наклон надолу

         Допълнение 1

            Информационен документ по отношение на стойки на тип двуколесно моторно превозно средство

         (Да се приложи към заявлението за ЕО одобрение на типа на компонент, когато е представено отделно от заявлението за ЕО одобрение на типа на превозното средство)
         Пореден номер (посочва се от заявителя): …
         Заявлението за ЕО одобрение на типа на компонент по отношение на стойки на тип двуколесно моторно превозно средство трябва да съдържа информацията, посочена в следните точки от приложение II към Директива 2002/24/ЕО:

                     —

                     част 1, раздел А, точки:

                                 —

                                 0.1,

                                 —

                                 0.2,

                                 —

                                 от 0.4 до 0.6,

                                 —

                                 2.1,

                                 —

                                 2.1.1;

                     —

                     част 1, раздел Б, точка:

                                 —

                                 1.3.1.

         Допълнение 2

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      ЧАСТ A

         Отменената директива и нейните изменения

      (посочени в член 5)

                  Директива 93/31/ЕИО на Съвета

                  (ОВ L 188, 29.7.1993 г., стp. 19)

                  Директива 2000/72/ЕО на Комисията

                  (ОВ L 300, 29.11.2000 г., стp. 18)

            ЧАСТ Б

         Срокове за транспониране в националното право и за прилагане

      (посочени в член 5)

                  Директива

                  Срок за транспониране

                  Дата на прилагане

                  93/31/ЕИО

                  14 декември 1994 г.

                  14 юни 1995 г. (1)

                  2000/72/ЕО

                  31 декември 2001 г.

                  1 януари 2002 г. (2)

         (1)  В съответствие с член 4, параграф 1, трета алинея от Директива 93/31/ЕИО:

         „От датата, посочена в първа алинея, държавите-членки не могат по причини, свързани със стойките, да забранят първоначалното въвеждане в движение на превозни средства, които отговарят на изискванията на настоящата директива“.

      Посочената дата е 14 декември 1994 г.; вж. член 4, параграф 1, първа алинея от Директива 93/31/ЕИО.

         (2)  В съответствие с член 2 от Директива 2000/72/ЕО:

         „1.   От 1 януари 2002 г. държавите-членки не могат по причини, свързани със стойките:

                     —

                     да отказват предоставянето на ЕО одобрение на типа за даден тип двуколесно моторно превозно средство, или

                     —

                     да забраняват регистрирането, продажбата или пускането в движение на двуколесни моторни превозни средства;

               ако стойките отговарят на изискванията на Директива 93/31/ЕИО, изменена с настоящата директива.
         2.   От 1 юли 2002 г. държавите-членки отказват предоставянето на ЕО одобрение на типа за всеки нов тип двуколесно моторно превозно средство по причини, свързани със стойките, ако не са изпълнени изискванията на Директива 93/31/ЕИО, изменена с настоящата директива.“

      ПРИЛОЖЕНИЕ III

         ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО

                  Директива 93/31/ЕИО

                  Директива 2000/72/ЕО

                  Настоящата директива

                  Членове 1, 2 и 3

                  Членове 1, 2 и 3

                  Член 4, параграф 1

                  —

                  Член 2, параграф 1

                  Член 4, параграф 1

                  Член 2, параграф 2

                  Член 4, параграф 2

                  Член 4, параграф 2

                  Член 4, параграф 3

                  —

                  Член 5

                  —

                  Член 6

                  Член 5

                  Член 7

                  Приложение

                  Приложение I

                  Допълнение 1

                  Допълнение 1

                  Допълнение 2

                  Допълнение 2

                  —

                  Приложение II

                  —

                  Приложение III


title: ДИРЕКТИВА (EC) .../... НА КОМИСИЯТА за изменение, с цел приемане на специфични гранични стойности за химикали, използвани в детски играчки, на допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки, по отношение на веществото бисфенол А

text:
               ДИРЕКТИВА (EC) .../... НА КОМИСИЯТА

               от 24.5.2017 година

               за изменение, с цел приемане на специфични гранични стойности за химикали, използвани в детски играчки, на допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки, по отношение на веществото бисфенол А

               (текст от значение за ЕИП)

               ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

               като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

               като взе предвид Директива 2009/48/EO на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. относно безопасността на детските играчки
                  1
               , и по-специално член 46, параграф 2 от нея,

               като има предвид, че:

               (1)С Директива 2009/48/ЕО се определят някои изисквания за химически вещества, които са класифицирани като канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията съгласно Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета
                  2
               . В допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО се определят специфични гранични стойности за химикали, използвани в детски играчки, предназначени за употреба от деца на възраст под 36 месеца, или в други детски играчки, предназначени да бъдат поставяни в устата.

               (2)Специфичната гранична стойност за веществото бисфенол А (CAS № 80-05-7) е 0,1 mg/l (допустима граница на миграция). В европейски стандарти EN 71-10:2005 (подготовка на пробите) и EN 71-11:2005 (измерване) се предвиждат съответните методи за изпитване.

               (3)Стандарт EN 71-10:2005 изисква 10 cm² от материала на съответната играчка да бъде извлечен със 100 ml вода в продължение на един час. Следователно за да е налице съответствие със специфичната гранична стойност от 0,1 mg/l, при това извличане е допустима миграция от материала на играчката от най-много 0,01 mg бисфенол А.

               (4)С цел да получава съвети при подготовката на законодателни предложения и инициативи, свързани с политиката в областта на безопасността на детските играчки, Комисията създаде експертна група по въпросите на безопасността на детските играчки. Мисията на нейната подгрупа „Химикали“ е да предоставя подобни съвети във връзка с химическите вещества, които е възможно да се използват в детските играчки. На заседанието си от 1 октомври 2015 г. подгрупа „Химикали“ на експертната група по въпросите на безопасността на детските играчки стигна до заключението, че прилагането на специфичната гранична стойност и методите на изпитване, посочени по-горе, води до експозиция от 3 микрограма на килограм телесно тегло дневно на дете с 10 kg телесно тегло, което слага играчката в устата си в продължение на 3 часа дневно.

               (5)Нови данни относно веществото бисфенол А и усъвършенствани методологии дадоха основание на Експертната група по материали, които влизат в контакт с храни, ензими, аромати и спомагателни средства за обработка (група „CEF“) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да определи „временна“ приемлива дневна доза (ПДД) за бисфенол А от 4 микрограма на килограм телесно тегло дневно
                  3
               . Групата „CEF“ определи ПДД за временна в очакване на резултата от дългосрочното изследване при плъхове, което включва пренатална и постнатална експозиция на веществото бисфенол А и понастоящем се извършва по Националната токсикологична програма на Администрацията по храните и лекарствата на САЩ.

               (6)С оглед на гореизложеното подгрупа „Химикали“ на експертната група по въпросите на безопасността на детските играчки препоръча на заседанието си от 1 октомври 2015 г. допустимото съдържание на бисфенол А в детските играчки да се ограничи до 0,04 mg/l (допустима граница на миграция), когато се изпитва в съответствие със стандарти EN 71-10:2005 и EN 71-11:2005, като се приеме телесно тегло на детето от 10 kg, поставяне в устата в продължение на три часа дневно, повърхност на поставяната в устата играчка от 10 cm² и прилагане на 10 % от временната ПДД за експозицията на детето на веществото бисфенол А в детските играчки. На заседанието си от 14 януари 2016 г. експертната група по въпросите на безопасността на детските играчки подкрепи тази препоръка.

               (7)Въпреки че в Регламент (ЕС) № 10/2011 на Комисията
                  4
                се определя граница на специфична миграция за веществото бисфенол А като мономер за употреба в определени материали, предназначени за контакт с храни, и се забранява използването на бисфенол А за производство на поликарбонатни шишета за хранене на кърмачета, основните допускания при определянето на тази допустима граница на миграция и за установяване на забраната се различават от тези за допустимата граница на миграция за веществото бисфенол А в детските играчки.

               (8)С оглед на наличните научни доказателства и като се имат предвид разликите между играчките и материалите, които влизат в контакт с храни, приложимата понастоящем специфична гранична стойност за веществото бисфенол А в детските играчки се счита за твърде висока и следва да бъде преразгледана.

               (9)Въздействието на веществото бисфенол А е понастоящем предмет на преразглеждане в научни форуми. Въпреки че може да се окаже необходимо границата на миграция да бъде преразгледана, ако в бъдеще се появи нова значима научна информация, следва да бъде определена границата, която отразява актуалните научни познания, за да се осигури адекватна защита на децата.

               (10)Поради това допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО следва да бъде съответно изменено.

               (11)Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета за безопасност на играчките, създаден в съответствие с член 47 от Директива 2009/48/ЕО,

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

               Член 1

               В таблицата в допълнение В към приложение II към Директива 2009/48/ЕО записът за веществото бисфенол А се заменя със следното:

                        „Бисфенол А

                        80-05-7

                        0,04 mg/l (допустима граница на миграция) в съответствие с методите, посочени в EN 71-10:2005 и EN 71-11:2005.“.

               Член 2

               1.
                     Държавите членки приемат и публикуват не по-късно от [да се попълни датата, съответстваща на 18 месеца след публикуването в ОВ] г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.

               Те прилагат тези разпоредби от [да се попълни датата, която настъпва един ден след посочената в първа алинея дата].

               Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.

               2.
                     Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

               Член 3

               Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

               Член 4

               Адресати на настоящата директива са държавите членки.

               Съставено в Брюксел на 24.5.2017 година.

                     За Комисията

                     Председател
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  ОВ L 170, 30.6.2009 г., стр. 1.

                     (2)
                  Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 (ОВ L 353, 31.12.2008 г., стр. 1).

                     (3)
                  Научно становище от 2015 г. на Експертната група по материали, които влизат в контакт с храни, ензими, аромати и спомагателни средства за обработка (CEF) към ЕОБХ относно рисковете за общественото здраве, свързани с наличието на веществото бисфенол А (BPA) в храните: ЧАСТ II — Токсикологична оценка и характеризиране на риска. EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ) 2015;13(1):3978, стр. 196.
                  http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/3978part2.pdf
                   .

                     (4)
                  Регламент (ЕС) № 10/2011 на Комисията от 14 януари 2011 г. относно материалите и предметите от пластмаси, предназначени за контакт с храни (ОВ L 12, 15.1.2011 г., стр. 1).


title: Директива 2004/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година за изменение на Директива 94/62/ЕО относно опаковките и отпадъците от опаковки

text:
Важна правна забележка

|

32004L0012

Официален вестник n° L 047 , 18/02/2004 стр. 0026 - 0032 специално чешко издание глава 13 том 34 стр. 3  - 8 специално испанско издание глава 13 том 34 стр. 3  - 8 специално унгарско издание глава 13 том 34 стр. 3  - 8 специално литвийско издание глава 13 том 34 стр. 3  - 8 LV.ES глава 13 том 34 стр. 3  - 8 MT.ES глава 13 том 34 стр. 3  - 8 PL.ES глава 13 том 34 стр. 3  - 8 SK.ES глава 13 том 34 стр. 3  - 8 специално словенско издание глава 13 том 34 стр. 3  - 8

		20040211Директива 2004/12/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 11 февруари 2004 годиназа изменение на Директива 94/62/ЕО относно опаковките и отпадъците от опаковкиЕВРОПEЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95, параграф 1 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора, в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 17 декември 2003 г. [3],като имат предвид, че:(1) Съгласно Директива 94/62/ЕО [4] Съветът трябва да определи не по-късно от шест месеца преди изтичането на първия петгодишен етап, който започва от датата, до която настоящата директива трябва да бъде приложена в националното право, целите за следващия петгодишен етап.(2) Определението на "опаковка", посочено в Директива 94/62/ЕО, трябва да бъде допълнително изяснено чрез въвеждане на определен критерий и приложение, което да съдържа пояснителни примери. С цел да се постигнат амбициозните цели за рециклиране, е необходимо да се насърчи разработването на нови, екологично безопасни и жизнеспособни процеси за рециклиране. Следва да се направи оценка на различните методи за рециклиране, с оглед да се създадат определения за тези методи.(3) Целите за рециклиране на всеки отделен отпадъчен материал трябва да вземат предвид оценките на жизнения цикъл и анализа на икономическата ефективност, които показват ясно разликите при разходите и ползата от рециклиране на различни опаковъчни материали, и да подобряват функционирането на вътрешния пазар при рециклирането на тези материали.(4) Възстановяването и рециклирането на отпадъци от опаковки трябва да се увеличи, с цел да се намали въздействието върху околната среда.(5) На определени държави-членки, на които поради специфични обстоятелства в същите им бе позволено да отложат определената дата за постигане на целите за възстановяване и рециклиране, предвидени в Директива 94/62/ЕО, следва да се разреши допълнително отлагане за ограничен срок.(6) Европейският парламент, Съветът и Комисията постигнаха съгласие по отношение на нуждата от временни изключения за присъединяващите се държави по отношение на целите на настоящата директива. Това следва да се решава въз основа на исканията, направени от присъединяващите се държави за изключения, които принципно се предоставят до 2012 г. за Кипър, Чешката република, Естония, Унгария, Литва, Словакия и Словения; 2013 г. — за Малта; 2014 г. — за Полша и 2015 г. — за Латвия.(7) Това споразумение ще бъде сключено в съответствие със съответните правни процедури преди изтичането на крайния срок за транспониране на настоящата директива.(8) Управлението на опаковките и отпадъците от опаковки изисква от държавите-членки да създадат системи за връщане, събиране и възстановяване. Тези системи са отворени за всички заинтересовани страни и са създадени, с цел да бъдат избегнати дискриминацията срещу вносните продукти и бариерите пред търговията или нелоялната конкуренция и да се гарантира възможното максимално връщане на опаковките и на отпадъците от опаковки съгласно Договора. Избягва се дискриминацията на материали въз основа на тяхното тегло. Операторите във веригата на опаковките като цяло следва да поемат тяхната част от отговорността, за да гарантират, доколкото е възможно, че е намалено въздействието на опаковките и отпадъците от опаковки върху околната среда по време на жизнения им цикъл.(9) С цел да се следи за осъществяването на целите на настоящата директива, са необходими годишни данни за опаковките и отпадъците от опаковки в рамките на Общността, включително за отпадъците, изнесени за рециклиране или възстановяване извън Общността. Това изисква хармонизиране на техниката за изготвянето на доклади и ясни насоки за доставчиците на данни.(10) Комисията прави преглед и представя доклад за прилагането на настоящата директива и нейното въздействие върху околната среда и вътрешния пазар. Този доклад включва също и основните изисквания, мерките за предотвратяване на изхвърлянето на отпадъци, възможен индикатор за опаковки, планове за предотвратяване на изхвърлянето на отпадъци, повторна употреба, отговорност на производителя и тежки метали и ако е целесъобразно, докладът се придружава от предложение за повторен преглед.(11) Държавите-членки насърчават провеждането на съответни информационни кампании и кампании за повишаване на съпричастността на обществеността и други защитни инструменти.(12) Като допълнение към целите на настоящата директивата за опазване на околната среда и осигуряване на функционирането на вътрешния пазар, рециклирането може също да има за резултат осигуряването на работни места, чийто брой е намалял в други сектори на обществото, и по този начин може да помогне за предотвратяване на изолацията.(13) Тъй като целите на предложените действия, а именно хармонизиране на националните цели за рециклиране на отпадъците от опаковки, като се вземат предвид индивидуалните особености на всяка държава-членка, и осигуряване на по-ясни определения, не могат да бъдат постигнати от държавите-членки в достатъчна степен и следователно поради мащаба на действието могат да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, предвиден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в споменатия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.(14) Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, трябва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [5].(15) Директива 94/62/ЕО следва съответно да бъде изменена,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 94/62/ЕО се изменя, както следва:1. В член 3, точка 1 се добавят се следните параграфи:"Определението за "опаковка" се основава допълнително на посочените по-долу критерии. Артикулите, които са изброени в приложение I, са пояснителни примери за прилагането на тези критерии.i) Артикулите се разглеждат като опаковки, ако съответстват на посоченото по-долу определение, без да се засягат другите функции, които опаковката може също да изпълнява, освен ако артикулът не е неразделна част от продукта и е необходимо да съдържа, поддържа или предпазва този продукт по време на целия му жизнен цикъл, и се предвижда всички елементи да бъдат използвани, консумирани или изхвърлени заедно.ii) Артикулите, предназначени и предвидени за пълнене в търговските обекти, и артикулите за еднократна употреба, които се продават, напълват или са създадени или предназначени да бъдат напълвани в търговските обекти, се считат за опаковки, при условие че изпълняват функциите на опаковки.iii) Елементите на опаковките и помощните елементи, които изграждат опаковката, се считат за част от опаковката, в която са интегрирани. Помощните елементи, които висят директно от или са прикрепени към продукт и които изпълняват функцията на опаковка, се считат за опаковка, освен ако не са неразделна част от този продукт и всички елементи са предназначени да бъдат консумирани или изхвърлени заедно.Ако е целесъобразно, Комисията разглежда и когато е необходимо, преразглежда пояснителните примери за определението за опаковка, посочени в приложение I в съответствие с процедурата, посочена в член 21. Като приоритет се разглеждат следните артикули: CD- и видеокутии, саксии за цветя, тръби и цилиндри, около които се навиват еластични материали, хартия за самозалепващи се етикети и опаковъчна хартия."2. Член 4 се заменя със следното:"Член 4Превенция1. Държавите-членки гарантират, че към мерките за предотвратяване на образуването на отпадъци от опаковки, предприети в съответствие с член 9, допълнително се прилагат и други превантивни мерки.Такива мерки могат да включват национални програми, проекти за въвеждане на отговорност на производителя за намаляване до минимум на въздействието на опаковките върху околната среда или други подобни действия, които се одобряват след консултации със стопанските субекти, ако е целесъобразно, и са предназначени за използване на опита и инициативите на други държави-членки в областта на предотвратяването. Те трябва да следват целите на настоящата директива, както са определени в член 1, параграф 1.2. Комисията съдейства за насърчаването на превенцията чрез стимулиране на развитието на подходящи Европейски стандарти съгласно член 10. Стандартите имат за цел да намалят до минимум влиянието на опаковките върху околната среда, съгласно членове 9 и 10.3. Когато е целесъобразно, Комисията дава предложения за мерки, които да засилят и допълнят прилагането на основните изисквания, и да гарантират, че новите опаковки са пуснати на пазара само ако производителят е предприел всички необходими мерки за намаляване до минимум на тяхното въздействие върху околната среда, без да нарушава основните функции на опаковките."3. Член 6 се заменя със следното:"Член 6Възстановяване и рециклиране1. За да се съобразят с целите на настоящата директива, държавите-членки трябва да предприемат необходимите мерки за постигане на следните цели на цялата им територия:а) не по-късно от 30 юни 2001 г. между минимум 50 % и максимум 65 % от теглото на отпадъците от опаковки трябва да бъдат оползотворявани или изгаряни в инсинератори с възстановяване на енергията;б) не по-късно от 31 декември 2008 г. най-малко 60 % от теглото на отпадъците от опаковки трябва да се оползотворява или изгаря в инсинератори с възстановяване на енергията;в) не по-късно от 30 юни 2001 г. между минимум 25 % и максимум 45 % от теглото на общото количество опаковъчни материали, съдържащи се в отпадъците от опаковки, трябва да бъдат рециклирани до минимум 15 % от теглото на всеки опаковъчен материал;г) не по-късно от 31 декември 2008 г. между минимум 55 % и максимум 80 % от теглото на отпадъците от опаковки трябва да се рециклира;д) не по-късно от 31 декември 2008 г. трябва да се постигнат следните минимални цели за рециклиране на материали, които съдържат отпадъци от опаковки:i) 60 % от теглото на стъклото;ii) 60 % от теглото на хартията и картона;iii) 50 % от теглото на металите;iv) 22,5 % от теглото на пластмасите, предимно съдържащи материали, които обратно се рециклират в пластмаси;v) 15 % от теглото на дървесината.2. За отпадъците от опаковки, изнесени извън Общността в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета [******], Регламент (ЕО) № 1420/1999 на Съвета [] и Регламент (ЕО) № 1547/1999 на Комисията [], се счита, че са постигнати задълженията и целите съгласно параграф 1, само ако има съществени доказателства, че възстановяването и/или рециклирането става при условия, които са общо казано равностойни на тези, които са предписани от законодателството на Общността по въпроса.3. Когато е целесъобразно, държавите-членки насърчават възстановяването на енергия, когато се предпочита пред рециклирането на материали от екологични съображения и такива, свързани с икономическата ефективност. Това може да стане чрез определяне на достатъчни граници между националните цели за рециклиране и възстановяване.4. Когато е целесъобразно, държавите-членки поощряват използването на материали, които са получени от рециклирани отпадъци от опаковки за производството на опаковки и други продукти чрез:а) подобряване на условията на пазара за такива материали;б) преразглеждане на съществуващите правила, които пречат на използването на такива материали.5. Не по-късно от 31 декември 2007 г. Европейският парламент и Съветът, по предложение на Комисията и с квалифицирано мнозинство, определят целите за третия петгодишен етап от 2009 до 2014 г. въз основа на практическия опит, натрупан от държавите-членки, като следват залегналите в параграф 1 цели, откритията от научни изследвания и развитието на техниките за оценка, като оценка на жизнения цикъл и анализ на икономическата ефективност.Този процес се повтаря на всеки пет години.6. Мерките и целите по параграф 1 се публикуват от държавите-членки и са предмет на информационна кампания за обществеността и стопанските субекти.7. Гърция, Ирландия и Португалия, поради особеното им местоположение, а именно поради големия брой малки острови, наличието на селски и планински райони и съществуващите в момента ниски нива на потребление на опаковки, могат да решат да:а) постигнат, не по-късно от 30 юни 2001 г., по-ниски цели от тези, определени в параграф 1, букви а) и в), но трябва да постигнат поне 25 % за възстановяване или изгаряне в инсинератори с възстановяване на енергията;б) отложат в същото време постигането на целите в параграф 1, букви а) и в) за по-късен краен срок, който обаче да не е по-късно от 31 декември 2005 г.;в) отложат постигането на целите, посочени в параграфи 1, букви б), г) и д), за по-късна дата по техен избор, но не по-късно от 31 декември 2011 г.8. Комисията, колкото е възможно по-скоро и не по-късно от 30 юни 2005 г., представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно напредъка при прилагането на настоящата директива и нейното въздействие върху околната среда, както и за функционирането на вътрешния пазар. Този доклад отчита индивидуалните обстоятелства във всяка държава-членка. Той засяга следните области:а) оценка на ефективността, приложението и налагането на основните изисквания;б) допълнителни превантивни мерки за намаляване на въздействието върху околната среда, доколкото това е възможно, без да се нарушават нейните основни функции;в) възможното разработване на екологичен индикатор в областта на опаковките, с цел да се направи предотвратяването на отпадъците от опаковки по-ефективно и по-просто;г) планове за предотвратяване на отпадъците от опаковки;д) насърчаване на повторната употреба и по-специално сравнение на разходите и ползите при повторна употреба и рециклиране;е) отговорността на производителя, включително финансовите аспекти на въпроса;ж) усилия за по-нататъшно намаляване и по целесъобразност прекратяване изцяло на използването на тежки метали и други опасни вещества в опаковките до 2010 г.Този доклад, ако е целесъобразно, се придружава от предложения за ревизия на съответните разпоредби на настоящата директива, освен ако по това време вече са направени такива предложения.9. Докладът разглежда въпросите, посочени в параграф 8, както и други въпроси от значение в рамките на различните елементи на Шестата програма за действие в областта на околната среда, по-специално тематичната стратегия за рециклиране и тематичната стратегия за устойчива употреба на ресурсите.Комисията и държавите-членки, ако е целесъобразно, насърчават проучванията и пилотните проекти, отнасящи се до точка 8, букви б), в), г), д) и е), и други превантивни инструменти.10. Държавите-членки, които са разработили или ще разработят програми, които превишават максималните цели на параграф 1 и които предоставят добри възможности за рециклиране и възстановяване, имат право да следват тези цели в интерес на по-високата степен на опазване на околната среда, при условие че предприетите мерки не създават проблеми на вътрешния пазар и не пречат на другите държави-членки да спазват изискванията на настоящата директива. Държавите-членки уведомяват Комисията за предприемането на такива мерки. Комисията одобрява тези мерки, след като потвърди в сътрудничество с държавите-членки, че те не са в противоречие със споменатите по-горе съображения и не представляват средство за дискриминация или прикрита форма за ограничаване на търговията между държавите-членки.4. Член 8, параграф 2 се заменя със следното:"2. За да се улеснят събирането, повторната употреба и възстановяването, включително рециклирането, опаковките трябва да посочват вида на материала/ите, използван/и в опаковката въз основа на Решение 97/129/ЕО на Комисията [*] ОВ L 50, 20.2.1997 г., стр. 28.", за целите на тяхното идентифициране и класифициране от съответните промишлени сектори.5. В член 13 се добавя следният параграф:"Държавите-членки също насърчават информационни кампании и кампании за повишаване на осведомеността на потребителите."6. Член 19 се заменя със следното:"Член 19Привеждане в съответствие с научно-техническия прогресНеобходимите изменения за привеждане в съответствие с научно-техническия прогрес в системата за идентифициране (посочени в член 8, параграф 2 и член 10, втора алинея, последно тире) и форматите, свързани със системата от база данни (посочени в член 12, параграф 3 и приложение III), както и пояснителните примери при създаване на определение за опаковка (посочени в приложение I) се приемат в съответствие с процедурите, посочени в член 21, параграф 2."7. Член 20, параграф 1 се заменя със следното:"1. Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 21, определя техническите мерки, които са необходими за разрешаване на трудностите при прилагане на разпоредбите на настоящата директива, и по-специално инертните опаковъчни материали, пуснати на пазара в малки количества (тоест приблизително 0,1 % от теглото) в Европейския съюз, първичните опаковки за медицински уреди и фармацевтични продукти, малките и луксозните опаковки."8. Член 21 се заменя със следното:"Член 21Процедура на комитета1. Комисията се подпомага от комитет.2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО [], като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на три месеца.3. Комитетът приема свой процедурен правилник.9. В член 22 се добавя следният параграф:"3а. При условие че са постигнати целите по член 6, държавите-членки могат да транспонират разпоредбите на член 7 чрез постигане на споразумения между компетентния орган и заинтересованите икономически сектори.Тези споразумения трябва да отговарят на следните изисквания:а) споразуменията трябва да са влезли в сила;б) споразуменията трябва да имат конкретни цели със съответните крайни срокове;в) споразуменията се публикуват в националния официален вестник или като официален документ, еднакво достъпен за обществеността, и се препращат на Комисията;г) постигнатите резултати се наблюдават постоянно, докладват се на компетентните органи и на Комисията и са достъпни за обществеността според условията, посочени в съответното споразумение;д) компетентните власти гарантират, че постигнатият напредък по споразумението ще бъде контролиран;е) в случай на неспазване на споразумението държавите-членки прилагат съответните разпоредби на настоящата директива чрез законови, подзаконови и административни мерки."10. Приложение I се заменя с приложението, дадено в приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 18 август 2005 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваването на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 3Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Страсбург на 11 февруари 2004 година.За Европейския парламентПредседателP. CoxЗа СъветаПредседателM. McDowell[1] ОВ L 103 Е, 30.4.2000 г., стр. 17.[2] ОВ C 221, 17.9.2002 г., стр. 31.[3] Становище на Европейския парламент от 3 септември 2002 г. (ОВ C 272 Е, 13.11.2003 г., стр. 287), Обща позиция на Съвета от 6 март 2003 г. (ОВ C 107 Е, 6.5.2003 г., стр. 17), Позиция на Европейския парламент от 2 юли 2003 г. (все още непубликувана в Официален вестник). Законодателна резолюция на Европейския парламент от 29 януари 2004 г. и Решение на Съвета от 26 януари 2004 г.[4] ОВ L 365, 31.12.1994 г., стр. 10. Директива, изменена с Регламент (ЕО) № 1882/2003 (ОВ L 284, 31.10.2003 г., стр. 1).[5] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.[******] ОВ L 30, 6.2.1993 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2557/2001 на Комисията (ОВ L 349, 31.12.2001 г., стр. 1).[] ОВ L 166, 1.7.1999 г., стр. 6. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2118/2003 на Комисията (ОВ L 318, 3.12.2003 г., стр. 5).[] ОВ L 185, 17.7.1999 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2118/2003."[] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23."--------------------------------------------------20040211ПРИЛОЖЕНИЕ"20040211"ПРИЛОЖЕНИЕ IОБЯСНИТЕЛНИ ПРИМЕРИ ЗА КРИТЕРИИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 1Обяснителни примери за критерий i)ОпаковкиКутии от сладкишиТънка опаковка около кутия за CDНе-опаковкиСаксии за цветя, които са предназначени да останат с растението по време на целия му жизнен цикълКутии за инструментиПакетчета чайВосъчен слой около различни видове сиренаОбвивки на колбасиОбяснителни примери за критерий ii)Опаковки, ако са предназначени и предвидени за пълнене в търговските обектиХартиени или найлонови торбичкиЧинии и чаши за еднократна употребаПрилепващ слойТорбички за сандвичиАлуминиево фолиоНе-опаковкиБъркалкиПрибори за еднократна употребаОбяснителни примери за критерий iii)ОпаковкиЕтикети, които са закачени директно или са прикрепени към продуктаЧасти от опаковкиЧетки от спирала за очи, които са част от затворената кутияЗалепващи етикети, които са прикрепени към друг опаковъчен предметКниговезки телчетаПластмасови ръкавициДозатори, които са част от затворена кутия с перилни препарати.""--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 20 юни 1989 година относно определяне на правилата за контрол на спазване на точката на замръзване на сурово мляко, предвидена в приложение А към Директива 85/397/ЕИО

text:
Важна правна забележка

|

31989L0384

Официален вестник n° L 181 , 28/06/1989 стр. 0050 - 0050 специално финландско издание: глава 3 том 29 стр. 0189  специално шведско издание: глава 3 том 29 стр. 0189  специално чешко издание глава 3 том 09 стр. 88  - 88 специално испанско издание глава 3 том 09 стр. 88  - 88 специално унгарско издание глава 3 том 09 стр. 88  - 88 специално литвийско издание глава 3 том 09 стр. 88  - 88 LV.ES глава 3 том 09 стр. 88  - 88 MT.ES глава 3 том 09 стр. 88  - 88 PL.ES глава 3 том 09 стр. 88  - 88 SK.ES глава 3 том 09 стр. 88  - 88 специално словенско издание глава 3 том 09 стр. 88  - 88

		19890620Директива на Съветаот 20 юни 1989 годинаотносно определяне на правилата за контрол на спазване на точката на замръзване на сурово мляко, предвидена в приложение А към Директива 85/397/ЕИО(89/384/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 85/397/ЕИО на Съвета от 5 август 1985 г. относно здравните и ветеринарно-санитарните проблеми, засягащи търговията в Общността с топлинно обработено мляко [1], изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 [2], и по-специално член 11, параграф 6 от нея,като взе предвид предложението на Комисията,като има предвид, че в глава VI, буква Г от приложение А към Директива 85/397/ЕИО са посочени стандартите, които трябва да се спазват при приемането на сурово мляко в предприятието за преработка или в центъра за събиране или стандартизация;като има предвид, че следва да се уточни, с цел да се отчетат различията при събирането на млякото, на кой етап може да се извърши контролът на точката на замръзване, така че да се гарантира еднаквото прилагане на това изискване,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Държавите-членки гарантират, че контролът, предвиден в глава VI, буква Г от приложение А към Директива 85/397/ЕИО, на точката на замръзване на суровото мляко се извършва съгласно следните правила:1. Суровото мляко от всяко стопанство трябва да бъде проверявано редовно чрез произволни проби.Когато млякото от едно стопанство се доставя пряко в предприятие за преработка, тези проби се вземат при събирането на млякото от стопанството, като все пак се вземат предпазни мерки за предотвратяване на всякакви измами по време на превозването преди разтоварването в предприятието за преработка или когато производителят пряко доставя млякото в предприятието.Ако резултатите от дадена проверка породят съмнение в компетентния орган, че е добавена вода, той взема автентична проба от стопанството. Автентична проба е представителна проба за млякото от един извършен под пълен надзор сутрешен или вечерен млеконадой, който започва не по-малко от единадесет часа или не повече от тринадесет часа след предходния млеконадой.В случаите, когато млякото се доставя от няколко стопанства, пробите могат да се вземат само в момента на приемане на суровото мляко в предприятието за перарботка или в центъра за събиране или стандартизация, като освен това се извършват проверки на място на стопанствата.Ако резултатите от проверката покажат, че стандартите, предвидени в глава VI, буква Г от приложение А към Директива 85/397/ЕИО, са били превишени, се вземат проби във всички стопанства, които са участвали в събирането на въпросното сурово мляко.Ако е необходимо, компетентният орган взема автентични проби по смисъла на третата алинея от точка 1;2. Ако резултатите от проверката станат причина за отпадане на съмнението, че е добавена вода, суровото мляко може да бъде използвано за производството на топлинно обработено мляко.Член 2Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 1 юли 1990 г.Член 3Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 20 юни 1989 година.За СъветаПредседателC. Romero Herrera[1] ОВ L 226, 24.8.1985 г., стр. 13.[2] ОВ L 362, 31.12.1985 г., стр. 8.--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 24 юли 1979 година за изменение на Директиви 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 70/458/ЕИО и 70/457/ЕИО относно търговията със семена от фуражни, зърнени и зеленчукови култури и за общия каталог на сортовете полски култури

text:
               03/ 03

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               113

         31979L0692

               L 205/1

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

   от 24 юли 1979 година
   за изменение на Директиви 66/401/ЕИО, 66/402/ЕИО, 70/458/ЕИО и 70/457/ЕИО относно търговията със семена от фуражни, зърнени и зеленчукови култури и за общия каталог на сортовете полски култури
   (79/692/ЕИО)
   СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност и по-специално членове 43 и 100 от него,
   като взе предвид предложението на Комисията (1),
   като взе предвид становището на Асамблеята (2),
   като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
   като има предвид, че поради изложените по-долу причини, някои директиви относно предлагането на пазара на посевен и посадъчен материал следва да бъдат изменени;
   като има предвид, че по отношение на семената от фуражни култури следва да се облекчат някои условия във връзка с изпитването на семената за онези региони в Общността, където изключително благоприятните екологични условия осигуряват спазването на съответните стандарти на Общността;
   като има предвид, че по отношение на семена от ръж, използвана като фураж, следва да се позволи временно облекчаване на стандартите на Общността, прилагани спрямо семена от ръж, с оглед преодоляване на временните затруднения, които съществуват в определени региони на Общността, във връзка с тези продукти;
   като има предвид, че по отношение на семената от зърнени култури, неотдавна експериментирани методи за намаляване на последиците от нападане на различни сортове зърнени култури от вредни организми може да оправдаят приемането на смесване на семена от различни сортове зърнени култури, при условие, че се вземат предпазни мерки, с които да се гарантира, че това няма да се отрази на качеството на семената или на крайния продукт;
   като има предвид, че за да се подобри действието на системите на общия каталог на сортовете полски култури, някои разпоредби, свързани с приемането на сортове на национално ниво, с наименованията на сортовете и с обмена на информация между държавите-членки, следва да бъдат приведени в съответствие с международно установените правила, и че правилата на свободната търговия по отношение на сортове семена, спадащи към приетите сортове в различните държави-членки, следва да се засилят, най-малкото в случаи на определени растителни видове;
   като има предвид, че разпоредбите за предлагане на пазара на семена от зеленчукови култури и разпоредбите на общия каталог на сортовете полски култури предвиждат, че след 1 юли 1977 г., мерките за равностойност, приемани в трети страни по отношение на сортовете, не може повече да се установяват на национално ниво; като има предвид, че някои решения за еквивалентност, взети на общностно равнище, са влезли в сила едва от 1 юли 1978 г.; като има предвид, че срокът, предвиден за установяване на еквивалентност на национално ниво следва да се удължи с една година, за да обхване традиционните търговски отношения, поддържани от 1 юли 1977 г., до вземането на решения на Общността,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Към член 2 на Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно предлагането на пазара на семена от фуражни растения (4) , последно изменена с Директива 79/641/ЕИО (5), се добавя следният параграф:

      „1в.   В съответствие с процедурата, предвидена в член 21, на държавите-членки може да се разреши да не прилагат условието, съдържащо се в приложение II, раздел I, точка 2, параграф Б, 1), по отношение на производството на дадена държава-членка, за съответните един или повече видове, ако въз основа на екологичните условия и предишния опит, може да се приеме, че се спазват стандартите, установени в приложение II, раздел I, точка 2, колона 13 на таблицата.“

   Член 2
   Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от зърнени култури (6) , последно изменена с Директива 79/641/ЕИО, се изменя както следва:

               1.

               Към член 2 се добавя следният параграф:
               „1в.   До 30 юни 1982 г. държавите-членки могат да бъдат оторизирани, в съответствие с процедурата, предвидена в член 21, да разрешат предлагането на пазара на семена от определени сортове ръж, предназначена главно за фураж, които не съответстват на установените условия:

                           —

                           в приложение II по отношение на кълняемостта, и

                           —

                           в приложение II, параграф 2, таблица А, колона 6, по отношение на базовите семена.“

               2.

               Към член 13 се добавя следният параграф:
               „1.   Държавите-членки може да разрешават да се предлагат на пазара семена от вид зърнени култури под формата на определени смеси от семена от различни сортове, при условие, че научните или техническите знания са показали, че тези смеси са особено ефективни срещу разпространяването на определени вредни организми, и при условие, че съставните елементи на сместа, преди смесването, отговарят на правилата за предлагане на пазара, приложими за тях.“

               3.

               В член 13, параграф 1 става параграф 2, а параграф 2 става параграф 3.

               4.

               Към приложение IV, част А, б) се добавя следният номер:
               8.   „Предлагането на пазара е разрешено изключително в …“ (съответната държава-членка).“

         Член 3
   Директива 70/457/ЕИО на Съвета от 29 септември 1970 г. относно общия каталог на сортовете полски култури (7), последно изменена с Директива 78/55/ЕИО (8), се изменя както следва:

               1.

               Член 5, параграф 1 се заменя със следния текст:
               „1.   Сорт се приема за различим, в случай че, независимо от произхода — изкуствен или естествен, на първоначалното отклонение, от което е произлязъл, той ясно се различава по една или повече характеристики от всеки друг сорт, известен в Общността.
               Характеристиките на даден сорт трябва да може точно да се разпознават и определят.
               Сорт, известен в Общността е всеки сорт, който, при надлежно подаване на заявление за приемане на сорта за оценяване, е:

                           —

                           или включен в общия каталог на сортовете полски култури, или в каталога на сортовете зеленчукови култури,

                           —

                           или, без да е включен в нито един от тези каталози, е бил приет или представен за приемане във въпросната държава-членка или в друга държава-членка за сертифициране и предлагане на пазара, или за сертифициране за други страни,

                     освен ако гореспоменатите условия не се изпълняват повече в нито една от заинтересованите държави-членки, преди вземането на решение по заявката за приемане на сорта за оценяване.“

               2.

               Към член 7, параграф 1 се добавя следният текст:
               „За да се установи различимост, изпитванията на сорта включват най-малкото сравними сортове, известни в Общността по смисъла на член 5, параграф 1. За прилагането на член 9 се включват други налични сравними сортове.“

               3.

               Член 9, параграф 3 се заменя със следния текст:
               „3.   Като вземат под внимание наличната информация, държавите-членки също гарантират, че сорт, който не е ясно различим:

                           —

                           от сорт, приет преди това в съответната държава-членка или в друга държава-членка, или

                           —

                           от друг сорт, който е изпитан по отношение на различимост, стабилност и хомогенност, в съответствие с правила съответстващи на тези в настоящата директива, без обаче да е известен сорт в Общността по смисъла на член 5, параграф 1,

                     носи наименованието на този сорт. Разпоредбата не се прилага, ако съществува вероятност това наименование да заблуди или предизвика объркване във връзка с въпросния сорт, или ако, съгласно всички разпоредби на съответната държава-членка, уреждащи наименованията на сортовете, други факти възпрепятстват използването му, или ако правата на трети страни затрудняват свободното използване на това наименование във връзка с въпросния сорт.“

               4.

               Параграф 3 от член 9 става параграф 4.

               5.

               Член 10, параграф 1 се заменя със следния текст:
               „1.   Останалите държави-членки и Комисията се уведомяват незабавно за всяко заявление или оттегляне на заявление за приемане на сорт, за всяко вписване в каталог на сортове, както и за всяко негово изменение.“

               6.

               След член 12 се добавя следният член:
               „Член 12а
               1.   Държавите-членки гарантират, че всички съмнения, които възникват след приемане на сорт, отнасящи се до оценка на различимостта му или на наименованието му по време на приемането, са отстранени.
               2.   Когато след приемане на сорт се установи, че условието, отнасящо се до различимостта му по смисъла на член 5, не е изпълнено по време на приемането, решението за приемане се заменя с друго решение или, ако е уместно, с отмяна, което е в съответствие с настоящата директива.
               Чрез това друго решение сортът не се приема повече за сорт, известен в Общността по смисъла на член 5, параграф 1, считано от датата на първоначалното му приемане.
               3.   Когато след приемане на сорт се установи, че наименованието му, по смисъла на член 9, е било неприемливо при приемането му, наименованието се привежда в съответствие по такъв начин, че да отговаря на изискванията на настоящата директива. Държавите-членки могат да разрешат временно използване на предишното наименование като допълнително наименование. Подробните условия, в съответствие с които предишното наименование може да се използва като допълнително наименование, може да се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 23.“

               7.

               Към член 15, параграф 2 се добавя следното изречение:
               „Разглеждат се само заявления, представени четири месеца преди края на гореспоменатия срок.“

               8.

               Към член 15, параграф 5 се добавя следното:
               „По отношение на Beta vulgaris L. и Solanum tuberosum L. това условие се счита за изпълнено на 31 декември всяка година за сортове, за които съобщенията, предвидени в член 10, параграфи 1 и 2 са били направени четири месеца преди датата, освен ако държавата-членка не информира Комисията или не направи декларация в Постоянния комитет за семена и посадъчен материал, в която посочва, че не възнамерява да преустанови да подава заявления по параграф 2. Съветът, по предложение на Комисията, решава дали тези разпоредби ще се прилагат и за други видове.“

               9.

               В член 21, параграф 2 думите „30 юни 1977 г.“ се заменят с „30 юни 1978 г.“.

         Член 4
   В член 32, параграф 2 от Директива 70/458/ЕИО на Съвета от 29 септември 1970 г. относно предлагането на пазара на семена от зеленчукови култури (9), последно изменена с Директива 79/641/ЕИО, думите „30 юни 1977 г.“ се заменят с „30 юни 1978 г.“.
   Член 5
   Държавите-членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с:

               —

               членове 1 и 2, считано от 1 януари 1980 г.,

               —

               член 3, параграф 9 и член 4, считано от 1 юли 1977 г.,

               —

               другите разпоредби на настоящата директива от 1 юли 1982 г.

         Член 6
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 24 юли 1979 година.

            За Съвета

            Председател

         J. GIBBONS

      (1)  ОВ C 174, 21.7.1978 г., cтр. 8.

      (2)  ОВ C 239, 9.10.1978 г., cтр. 54.

      (3)  ОВ C 114, 7.4.1979 г., cтр. 26.

      (4)  ОВ 125, 11.7.1966 г., cтр. 2298/66.

      (5)  ОВ L 183, 19.7.1979 г., cтр. 13.

      (6)  ОВ 125, 11.7.1966 г., cтр. 2309/66.

      (7)  ОВ L 225, 12.10.1970 г., cтр. 1.

      (8)  ОВ L 16, 20.1.1978 г., cтр. 23.

      (9)  ОВ L 225, 12.10.1970 г., cтр. 7.