title: Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги

text:
Важна правна забележка

|

31996L0071

Официален вестник n° L 018 , 21/01/1997 стр. 0001 - 0006 специално чешко издание глава 05 том 02 стр. 431  - 436 специално испанско издание глава 05 том 02 стр. 431  - 436 специално унгарско издание глава 05 том 02 стр. 431  - 436 специално литвийско издание глава 05 том 02 стр. 431  - 436 LV.ES глава 05 том 02 стр. 431  - 436 MT.ES глава 05 том 02 стр. 431  - 436 PL.ES глава 05 том 02 стр. 431  - 436 SK.ES глава 05 том 02 стр. 431  - 436 специално словенско издание глава 05 том 02 стр. 431  - 436

		19961216Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съветаот 16 декември 1996 годинаотносно командироването на работници в рамките на предоставянето на услугиЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 57, параграф 2, и член 66 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б на Договора [3],(1) като имат предвид, че съгласно член 3, буква в) от Договора премахването на пречките между държавите-членки за свободно движение на хора и услуги представлява една от целите на Общността;(2) като имат предвид, че що се отнася до предоставянето на услуги, всяко ограничение, основано на националност или изисквания за пребиваване, са забранени съгласно Договора след края на преходния период;(3) като имат предвид, че изграждането на вътрешния пазар предлага динамична среда за транснационалното предоставяне на услуги, което подтиква все повече предприятия временно да командироват работници зад граница, за да извършват работа на територията на държава-членка, която е различна от държавата, в която обикновено работят;(4) като имат предвид, че предоставянето на услуги може да бъде под формата на извършване на работа от предприятие за своя сметка и под свое ръководство, или по силата на договор, сключен между това предприятие и страната, за която са предназначени услугите, или под формата на наемане на работници, които да се използват от предприятието в рамките на публичен или частен договор;(5) като имат предвид, че подобно насърчаване на транснационалното предоставяне на услуги изисква атмосфера на лоялна конкуренция и мерки, гарантиращи правата на работещите;(6) като имат предвид, че транснационализирането на трудовото правоотношение повдига проблеми, свързани с приложимото законодателството по отношение на трудовите правоотношения; като имат предвид, че е в интерес на страните да се определят реда и условията, които уреждат предвиденото трудово правоотношение;(7) като имат предвид, че Римската конвенция от 19 юни 1980 г. за определяне на приложимото право към договорните задължения [4], подписана от 12 държави-членки, влезе в сила на 1 април 1991 г. в по-голямата част от държавите-членки;(8) като имат предвид, че член 3 от Конвенцията предвижда като общо правило свободен избор на приложимото законодателството, направен от страните; като имат предвид, че при отсъствието на избор, договорът следва да се урежда съгласно член 6, параграф 2 от законодателството на страната, в която работникът или служителят обикновено извършва работата си в изпълнение на договора, дори ако той временно е командирован в друга страна, или ако няма конкретна страна, в която работникът или служителят да извършва обикновено работата си — от законодателството на страната, в която се намира мястото на стопанска дейност на предприятието, което го е наело, освен ако от цялостните обстоятелства не произтича, че договорът е свързан по-тясно с друга страна, като в този случай договорът се урежда от законодателството на тази страна;(9) като имат предвид, че съгласно член 6, параграф 1 от горепосочената конвенция изборът на законодателство, направен от страните, не може да има за резултат лишаването на работника или служителя от закрилата, която му се предоставя от задължителните разпоредби, които биха били приложими съгласно параграф 2 от посочения член при отсъствието на избор;(10) като имат предвид, че член 7 от посочената конвенция определя, че при някои условия едновременно със законодателството, което е обявено за приложимо, е възможно да се приложат задължителни разпоредби на законодателството на друга страна, в частност законодателството на държавата-членка, на чиято територията временно е командирован работникът;(11) като имат предвид, че съгласно принципа за предимство на правото на Общността, посочен в член 20, горепосочената конвенция не засяга прилагането на разпоредбите, които по отношение на конкретен въпрос определят правила за избор на законодателство относно договорните задължения и които се или ще се съдържат в актове на институции на Европейските общности или в хармонизираните национални закони в изпълнение на такива актове;(12) като имат предвид, че правото на Общността не изключва държавите-членки да прилагат своето законодателство или колективните договори, сключени между социалните партньори по отношение на всяко лице, което е заето, дори и временно, на тяхна територия, макар неговият работодател да е установен в друга държава-членка; като имат предвид, че правото на Общността не забранява на държавите-членки да гарантират спазването на тези правила с подходящи средства;(13) като имат предвид, че законодателствата на държавите-членки трябва да се координират, за да се определи ядро от задължителни правила за минимална закрила, която трябва да се спазват в приемащата държава от работодателите, които командироват работници за временно извършване на работа на територията на държавата-членка, в която се предоставят услугите; като имат предвид, че такава координация може да бъде постигната само от правото на Общността;(14) като имат предвид, че "твърдото ядро" от ясно определени защитни правила трябва да се спазва от доставчика на услугите, независимо от продължителността на командировката на работника;(15) като имат предвид, че трябва да бъде регламентирано, че в някои ясно определени случаи на монтаж и/или инсталиране на стоки разпоредбите за минималните ставки на заплащане и минималния платен годишен отпуск няма да се прилагат;(16) като имат предвид също така че трябва да съществува определена гъвкавост при прилагането на разпоредбите за минималните ставки на заплащане и минималната продължителност на годишния платен отпуск; като имат предвид, че когато продължителността на командировката не е по-голяма от един месец, държавите-членки могат, при определени условия, да дерогират разпоредбите относно минималните ставки на заплащане или да предвидят възможност за дерогиране чрез колективните договори; като имат предвид, че когато обемът на работата, която трябва да бъде извършена е незначителен, държавите-членки могат да дерогират разпоредбите относно минималните ставки на заплащане и минималната продължителност на годишния платен отпуск;(17) като имат предвид, че задължителните действуващи правила за минимална закрила в приемащата държава не трябва да препятствуват прилагането на ред и условия за полагане на труд, които са по-благоприятни за работниците;(18) като имат предвид, че трябва да се поддържа принципът, че предприятия, които са установени извън Общността, не трябва да получават по-благоприятно третиране, отколкото предприятията, установени в Общността;(19) като имат предвид, без да се засягат разпоредбите на правото на Общността, че настоящата директива не предполага задължението да се даде юридическо признание на съществуването на предприятия за временна работа, нито засяга прилагането от държавите-членки на законодателството им относно наемането на работници и относно предприятията за временна работа по отношение на предприятия, които не са установени на тяхна територия, но които извършват дейност на нея в рамките на предоставянето на услуги;(20) като имат предвид, че настоящата директива не засяга нито договорите, сключени от Общността с трети страни, нито законодателствата на държавите-членки относно достъпа до тяхната територия на доставчици на услуги от трети страни; като имат предвид, че тази директива не засяга националните законодателства относно влизането, пребиваването и достъпа до заетост на работници от трети страни;(21) като имат предвид, че Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. относно прилагането на схеми за социално осигуряване за заети лица, самостоятелно заети лица и членовете на техните семейства, които се придвижват в Общността [5], определя разпоредбите, приложими за социалноосигурителните вноски и обезщетения;(22) като имат предвид, че настоящата директива не засяга законодателството на държавите-членки относно колективните действия в защита на професионалните интереси;(23) като имат предвид, че компетентните органи в различните държави-членки трябва да си сътрудничат помежду си при прилагането на настоящата директива; като имат предвид, че държавите-членки трябва да предвидят подходящи мерки в случай на неспазване на настоящата директива;(24) като имат предвид, че е необходимо да се гарантира правилното прилагане на настоящата директива и за тази цел да се предвиди тясно сътрудничество между Комисията и държавите-членки;(25) като имат предвид, че най-късно пет години след приемането на настоящата директива Комисията трябва да разгледа отново подробните правила за прилагане на настоящата директива с цел да предложи при необходимост изменения,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложно поле1. Настоящата директива се прилага за предприятия, установени в държава-членка, които в рамките на транснационалното предлагане на услуги командироват работници в съответствие с параграф 3 на територията на държава-членка.2. Настоящата директива не се прилага спрямо предприятия от търговския флот по отношение на моряшкия състав.3. Настоящата директива се прилага доколкото предприятията, посочени в параграф 1, предприемат една от следните транснационални мерки:а) командироват работници на територията на държава-членка за собствена сметка и под свое ръководство по договор, сключен между командироващото предприятие, и страната, за която са предназначени услугите, действаща в тази държава-членка, при условие че съществува трудово правоотношение между командироващото предприятие и работника за периода на командироване; илиб) командироват работници в организация или предприятие, притежавано от групата на територията на държава-членка, при условие че съществува трудово правоотношение между командироващото предприятие и работника за периода на командироване; илив) в качеството на предприятие за временна работа или агенция за посредническа дейност по наемане на работа, предлагат за наемане работник на предприятие-потребител, установено или извършващо дейност на територията на държава-членка, при условие че съществува трудово правоотношение между предприятието за временна работа или агенцията за посредническа дейност по наемане на работа и работника за периода на командироване.4. Предприятията, установени в държави, които не са членки, не трябва да бъдат третирани по-благоприятно отколкото предприятия, установени в държава-членка.Член 2Определение1. По смисъла на настоящата директива "командирован работник" означава работник, който за ограничен период извършва работа на територията на държава-членка, която е различна от държавата-членка, в която той обичайно работи.2. По смисъла на настоящата директива определението за работник е това, което се съдържа в законодателството на държавата-членка, на територията на която е командирован работникът.Член 3Условия за работа1. Държавите-членки трябва да осигурят, независимо от приложимия закон по отношение на трудовото правоотношение, предприятията, посочени в член 1, параграф 1, да гарантират на работниците, командировани на тяхна територия, ред и условия на работа, обхващащи следните въпроси, които са определени в държавата-членка, в която се извършва работата:- от законови, подзаконови или административни разпоредби, и/или- по силата на колективни договори или арбитражни решения, които са били обявени за общоприложими по смисъла на параграф 8 дотолкова, доколкото те засягат дейностите, посочени в приложението:a) максимална продължителност на работата и минимална продължителност на почивка;б) минимални платени почивни дни;в) минимални ставки на заплащане, включително ставки за извънреден труд; настоящата точка не се отнася за допълнителни професионални пенсионни схеми;г) условия за предлагане на работници за наемане на работа, в частност от предприятия за временна работа;д) здраве, безопасност и хигиена на работното място;е) защитни мерки по отношение на условията за наемане на работа на бременни жени или родилки, деца и младежи;ж) равно третиране на мъжете и жените и други разпоредби за недискриминация.По смисъла на настоящата директива понятието за минимални ставки на заплащане, посочено в параграф 1, буква в) се определя от националното законодателство и/или практиката на държавата-членка, на чиято територия се командирова работникът.2. В случай на първоначален монтаж и/или първоначално инсталиране на стоки, когато това е неразделна част от договор за доставка на стоки и е необходимо, за да се въведат доставените стоки в употреба и това се извършва от квалифицирани работници и/или специалисти на предприятието-доставчик, първата алинея на параграф 1, букви б) и в) не се прилага, ако продължителността на командироването не надвишава осем дни.Настоящата разпоредба не се прилага за дейности в областта на строителството, изброени в приложението.3. Държавите-членки могат след консултации с работодателите и синдикатите, в съответствие с традициите и практиката във всяка държава-членка, да решат да не прилагат първата алинея на параграф 1, буква в) в случаите, посочени в член 1, параграф 3, букви а) и б), когато продължителността на командироването не надвишава един месец.4. Държавите-членки могат, в съответствие с националното законодателство и/или практика да предвидят да бъдат направени изключения от първата алинея на параграф 1, буква в) в случаите, посочени в член 1, параграф 3, букви а) и б) и по решение на държава-членка по смисъла на параграф 3 на настоящия член, чрез колективен договор по смисъла на параграф 8 на настоящия член, относно една или повече области на дейност, когато продължителността на командироването не надвишава един месец.5. Държавите-членки могат да предвидят да бъдат направени изключения от първата алинея на параграф 1, букви б) и в) в случаите, посочени в член 1, параграф 3, букви а) и б) на основание, че обемът на работата, която трябва да бъде извършена, е незначителен.Държавите-членки, които се възползват от възможността, посочена в първия алинея на настоящия параграф, определят критериите, на които трябва да отговаря работата, която следва да бъде извършена, за да се разглежда като "незначителна".6. Продължителността на командироването се изчислява на основата на референтен период от една година от началото на командироването.При изчисляването трябва да се отчетат всички предишни периоди, през които длъжността е бил заемана от командирован работник.7. Параграфи 1—6 не накърняват прилагането на условия за наемане на работа, които са по-благоприятни за работниците.Специфичните добавки, свързани с командироването, се смятат за част от минималната заплата, освен ако не са изплатени като възстановяване на разходи, които фактически са били направени във връзка с командироването, като например пътни разходи, разходи за храна и квартирни разходи.8. "Колективни трудови договори или арбитражни решения, които са били обявени за общоприложими" означава колективни трудови договори или арбитражни решения, които трябва да се спазват от всички предприятия в географския район и в рамките на съответната професия или отрасъл.При отсъствие на система за обявяване, че дадени колективни договори или арбитражни решения са общоприложими по смисъла на първата алинея, държавите-членки, ако решат това, се основават на:- колективни договори или арбитражни решения, които се прилагат общо по отношение на всички подобни предприятия в географския район и в съответната професия или промишлен отрасъл, и/или- колективни договори, които са били сключени от най-представителните организации на социалните партньори на национално равнище и които се прилагат на цялата територия на държавата,при условие че тяхното прилагане по отношение на предприятията, посочени в член 1, параграф 1, гарантира равно третиране по въпросите, изброени в първата алинея на параграф 1 от настоящия член, на тези предприятия и другите предприятия, посочени в настоящата алинея, които се намират в подобно положение.Счита се, че съществува равно третиране по смисъла на настоящия член, когато националните предприятия, които се намират в подобно положение:- на въпросното място или в съответния отрасъл имат същите задължения като командироващите предприятия, по отношение на въпросите, изброени в първата алинея на параграф 1, и- от тях се изисква да изпълняват същите задължения със същия резултат.9. Държавите-членки могат да предвидят, че предприятията, посочени в член 1, параграф 1 да гарантират на работниците, посочени в член 1, параграф 3, буква в), условията които се прилагат към временните работници в държавата-членка, в която се извършва работата.10. Настоящата директива не засяга прилагането от държавите-членки по отношение на националните предприятия и предприятията от други държави, в съответствие с Договора, на основата на равно третиране, на:- условия за наемане на работа по въпроси, различни от посочените в първата алинея на параграф 1, в случай на разпоредби, свързани с обществения ред,- условия за наемане на работа, определени в колективните трудови договори или арбитражни решения по смисъла на параграф 8 и отнасящи се до дейности, които са различни от посочените в приложението.Член 4Сътрудничество в областта на информацията1. За целите на прилагането на настоящата директива държавите-членки, в съответствие с националното законодателство и/или практика, определят едно или повече бюра за връзка или един или повече компетентни национални органи.2. Държавите-членки предвиждат сътрудничество между държавните органи, които в съответствие с националното законодателство отговарят за контрола на условията за наемане на работа, посочени в член 3. Това сътрудничество, в частност, включва отговори на мотивирани искания от страна на тези власти за информация относно транснационалното наемане на работници, включително явни нарушения или възможни случаи на незаконна трансгранична дейност.Комисията и публичните органи, посочени в първата алинея, си сътрудничат тясно, за да разглеждат всички затруднения, които могат да възникнат в резултат на прилагането на член 3, параграф 10.Взаимната административна помощ се оказва безплатно.3. Всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да направи общодостъпна информацията за условията за наемане на работа, посочени в член 3.4. Всяка държава-членка съобщава на другите държави-членки и на Комисията бюрата за връзка и/или компетентните органи, посочени в параграф 1.Член 5МеркиДържавите-членки вземат съответните мерки в случай на неспазване на настоящата директива.В частност, те осигуряват работниците и/или техните представители да разполагат със съответни процедури за изпълнението на задълженията по настоящата директива.Член 6Приложимо правоЗа да се приложи правото на условията за наемане на работа, гарантирани в член 3, може да се започне съдебно производство в държавата-членка, на чиято територия работникът е или е бил командирован, без това да засяга, при необходимост, правото съгласно съществуващите международни конвенции относно приложимото право да се започне съдебно производство в друга държава.Член 7ПрилаганеДържавите-членки приемат законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 16 декември 1999 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 8Преразглеждане от КомисиятаНай-късно до 16 декември 2001 г. Комисията преразглежда изпълнението на настоящата директива с цел да предложи на Съвета, където е уместно, необходимите изменения.Член 9Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 16 декември 1996 година.За Европейския парламентПредседателK. HänschЗа СъветаПредседателI. Yates[1] ОВ С 225, 30.8.1991 г., стр. 6 иОВ С 187, 9.7.1993 г., стр. 5.[2] ОВ С 49, 24.2.1992 г., стр. 41.[3] Становище на Европейския парламент от 10 февруари 1993 г. (ОВ С 72, 15.3.1993 г.,стр. 78), Обша позиция на Съвета от 3 юни 1996 г. (ОВ С 220, 29.7.1996 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 18 септември 1996 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Съвета от 24 септември 1996 г.[4] ОВ L 266, 9.10.1980 г., стр. 1.[5] ОВ L 149, 5.7.1971 г., стр. 2; Специално издание (II), стр. 416. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 3096/95 (ОВ L 335, 30.12.1995 г., стр. 10).--------------------------------------------------19961216ПРИЛОЖЕНИЕДейностите, посочени в член 3, параграф 1, второ тире, включват всички строителни работи, отнасящи се до строителството, ремонта, възстановяването, поддържането, изменението или разрушаването на сгради и в частност следните работи:1. изкопни работи2. преместване на земни маси3. фактически строителни работи4. сглобяване или разглобяване на панелни елементи5. довършителни работи или инсталиране6. изменения7. обновяване8. ремонт9. разглобяване10. разрушаване11. поддръжка12. поддържане, бояджийски работи и почистване13. подобрения--------------------------------------------------


title: Директива 96/35/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно назначаването и професионалната квалификация на консултантите по безопасността на автомобилния, железопътния и вътрешния воден транспорт на опасни товари

text:
Важна правна забележка

|

31996L0035

Официален вестник n° L 145 , 19/06/1996 стр. 0010 - 0015 специално чешко издание глава 07 том 002 стр. 346  - 351 специално испанско издание глава 07 том 002 стр. 346  - 351 специално унгарско издание глава 07 том 002 стр. 346  - 351 специално литвийско издание глава 07 том 002 стр. 346  - 351 LV.ES глава 07 том 002 стр. 346  - 351 MT.ES глава 07 том 002 стр. 346  - 351 PL.ES глава 07 том 002 стр. 346  - 351 SK.ES глава 07 том 002 стр. 346  - 351 специално словенско издание глава 07 том 002 стр. 346  - 351

		19960603Директива 96/35/ЕО на Съветаот 3 юни 1996 годинаотносно назначаването и професионалната квалификация на консултантите по безопасността на автомобилния, железопътния и вътрешния воден транспорт на опасни товариСЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],като има предвид, че в продължение на няколко години количествата на превозваните опасни товари в национален и международен мащаб са нараснали значително, което увеличава и риска от транспортни произшествия;като има предвид, че някои от произшествията при превоза на опасни товари се причиняват от недостатъчно познаване на свързаните с този вид превоз рискове;като има предвид, че в контекста на завършване на единния пазар по отношение на транспорта е необходимо да се приемат мерки за подобряване предотвратяването на свързаните с този вид превоз рискове;като има предвид, че Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. относно въвеждането на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравословното състояние на работниците на работното им място [4] не предвижда мерки за предотвратяване на рисковете, свързани с превоза на опасни товари;като има предвид, че следва да се изисква предприятия за превоз и предприятия, извършващи свързаните с този превоз товаро-разтоварни дейности, да спазват правилата за предотвратяване на рисковете, свързани с превоза на опасни товари, независимо дали се отнася за автомобилния, железопътния или вътрешния воден транспорт на опасни товари; като има предвид, че за целта трябва да се предвиди назначаването на консултанти по безопасност за превоз на опасни товари, които са получили необходимото професионално обучение;като има предвид, че професионалното обучение на такива консултанти по безопасност трябва да цели познаването на основните законови, подзаконови и административни разпоредби, приложими за тези видове превоз;като има предвид, че държавите-членки трябва да установят обща минимална рамка за професионално обучение, доказана с успешно полагане на изпит;като има предвид, че държавите-членки трябва да издават сертификати по образец на Общността, които да удостоверяват за професионалната квалификация на консултантите така, че притежателите на такива сертификати да могат да упражняват своята дейност на територията на Общността;като има предвид, че професионалната квалификация на консултантите по безопасност ще спомогне за подобряване на качеството на услугите, които предлагат в интерес на потребителите; като има предвид, че такава професионална квалификация ще спомогне също така за намаляване риска от произшествия, които могат да причинят необратими щети на околната среда и сериозни увреждания на други хора, които биха могли да влязат в контакт с опасни товари,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1ЦелДържавите-членки приемат необходимите мерки в съответствие с изискванията на настоящата директива, за да гарантират, че най-късно до 31 декември 1999 г., всяко предприятие, чиито дейности включват автомобилен, железопътен или вътрешноводен транспорт или свързаните с него товаро-разтоварни дейности на опасни товари, назначава един или няколко консултанти по безопасност за превоз на опасни товари, които спомагат за предотвратяване на свързаните с тези дейности рискове по отношение на хората, имуществото и околната среда.Член 2ОпределенияЗа целите на настоящата директива:а) "предприятие" означава всяко физическо лице, всяко юридическо лице със или без стопанска цел, всяко сдружение или група лица със или без стопанска цел, които нямат правосубектност, или всеки официален орган, който има такава или е подчинен на орган, който има правосубектност, и извършва превоз, товаро-разтоварни дейности на опасни товари;б) "консултант по безопасност на превоз на опасни товари", наричан по-долу "консултант" означава всяко лице, назначено от управителя на предприятие, чиято роля е да изпълнява задачите и функциите, определени в член 4, и което притежава сертификат за обучение, предвидено в член 5;в) "опасни товари" означава товарите, определени като такива в приложение А към Директива 94/55/ЕО на Съвета от 21 ноември 1994 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на превоза по шосе на опасни товари [5];г) "дейности" означава автомобилния, железопътния или вътрешния воден транспорт на опасни товари, с изключение на националните вътрешноводни пътища, които не са свързани с вътрешноводните пътища на други държави-членки, или свързаните с този превоз товаро-разтоварни дейности.Член 3ОсвобождаванеДържавите-членки могат да предвидят настоящата директива да не се прилага по отношение на предприятия:а) дейностите на които се отнасят за превоз на опасни товари, които принадлежат на въоръжените сили или са под тяхна отговорност;б) дейностите, на които се отнасят за количества на превозвана единица по-малки от тези, определени в маргинали 10010 и 10011 на приложение Б към Директива 94/55/ЕО; илив) основните или допълнителните дейности, които не са превоз или свързаните с него товаро-разтоварни дейности на опасни товари, но които нередовно извършват национален превоз или свързаните с него товаро-разтоварни дейности на опасни товари, които представляват минимална опасност или риск от замърсяване.Член 4Роля и назначаване на консултанта1. Под отговорността на управителя на предприятието, консултантът има за основна задача с всички подходящи средства и действия, в рамките на съответните дейности на предприятието, да улеснява осъществяването на тези дейности в съответствие с приложимите правила и по най-безопасния възможен начин. Той изпълнява задълженията, посочени в приложение I, свързани с дейностите на предприятието.2. Консултантът може да бъде също и управител на предприятието, лице с други задължения в предприятието или лице, което не е пряко наето от предприятието, при условие, че това лице е в състояние да изпълнява задълженията на консултант.3. Всяко заинтересовано предприятие, при поискване уведомява компетентните органи или определения за целта орган от всяка държава-членка относно самоличността на своя консултант.Член 5Сертификат за обучение1. Консултантът трябва да притежава сертификат професионално обучение по образец на Общността, наричан по-долу "сертификатът", валидно за съответния вид или видове превоз. Този сертификат се издава от компетентните органи или определения за целта орган от всяка държава-членка.2. За да получи сертификат, кандидатът трябва да премине обучение и да положи изпит, одобрен от компетентните органи на държавата-членка.3. Основна цел на обучението е да предостави достатъчни познания на кандидата за рисковете, свързани с превоза на опасни товари, относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приложими към съответните видове превоз, както и относно задълженията, посочени в приложение I.4. Изпитът включва най-малко темите, посочени в приложение II.5. Сертификътът се издава във формата, установена в приложение III.6. Сертификатът се признава от всички държави-членки.Член 6Валидност на сертификатаСертификатът е валиден за срок от пет години. Срокът на валидност се продължава автоматично за пет години, ако през последната година преди изтичането му неговият притежател е посещавал опреснителни курсови или е положил изпит, което и в двата случая трябва да бъде одобрено от компетентните органи.Член 7Докладване на произшествияКогато дадено произшествие засяга лица, имущество или околна среда, или причинява щети на имущество или на околната среда по време на превоз, товаро-разтоварителни дейности, осъществявани от засегнатото предприятие, консултантът, след събиране на съответната информация, изготвя доклад за произшествието до ръководството на предприятието или до местен орган на публичната власт, по целесъобразност.Този доклад не заменя докладите на ръководството на предприятието, които може да се изискват в държавите-членки съгласно което и да е друго международно, общностно или национално законодателство.Член 8Привеждане в съответствие на директиватаИзмененията, необходими за привеждането в съответствие на настоящата директива с научно-техническия прогрес в областите, обхванати от нейното приложно поле, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 9.Член 91. Комисията се подпомага от Комитет за превоз на опасни товари, създаден съгласно член 9 от Директива 94/55/ЕО, наричан по-долу "Комитетът", който се състои от представители на държавите-членки и се председателства от представител на Комисията.2. Представителят на Комисията внася в Комитета проект на мерките, които да бъдат приети. Комитетът се произнася със становище по проекта в срок, който председателят определя съобразно неотложността на случая. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора за приемането на решения, които Съветът трябва да вземе по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки се преброяват съгласно постановеното в този член. Председателят не участва в гласуването.3. а) Комисията приема предвижданите мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета;б) ако предвижданите мерки не са в съответствие със становището на Комитета или Комитетът не се произнася със становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение относно предвижданите мерки. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.Ако, в тримесечен срок, считано от сезирането на Съвета, последният не се е произнесъл, Комисията приема предложените мерки.Член 10Настоящата директива не засяга разпоредбите относно безопасността и здравословното състояние на работниците на работното им място, установени с Директива 89/391/ЕИО и отделните директиви по прилагането ѝ.Член 111. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 1999 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на основните разпоредби от националното си право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 12Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 3 юни 1996 година.За СъветаПредседателT. Treu[1] ОВ C 185, 17.7.1991 г., стр. 5, и ОВ C 233, 11.9.1992 г., стр. 5.[2] Становище от 27.11.1991 (ОВ С 40, 17.2.1992 г., стр. 46).[3] Становище на Европейския парламент от 15.5.1992 г. (ОВ C 150, 15.6.1992 г., стр. 332), Обща позиция на Съвета от 6.10.1995 г. (ОВ C 297, 10.11.1995 г., стр. 13) и Решение на Европейския парламент от 17.1.1996 г. (ОВ C 32, 5.2.1996 г., стр. 49).[4] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[5] ОВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 7.--------------------------------------------------19960603ПРИЛОЖЕНИЕ IЗАДЪЛЖЕНИЯ НА КОНСУЛТАНТА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 1Консултантът, по-специално, има следните общи задължения:- мониторинг за спазване на правилата относно превоза на опасни товари,- консултиране на предприятието относно превоза на опасни товари,- изготвяне на годишен доклад до ръководството на предприятието или до местен орган на публичната власт, по целесъобразност, относно дейностите на предприятието по превоза на опасни товари. Такива доклади се съхраняват в продължение на пет години и се предоставят на националните органи при поискване.Задълженията на консултанта включват също мониторинг на следните практики и процедури по отношение на дейностите на предприятието:- процедурите за спазване на правилата относно идентификацията на превозваните опасни товари,- практиката на предприятието за съобразяване със специфични изисквания във връзка с превозването на опасни товари при закупуването на превозни средства,- процедурите за проверка на съоръжение, използвано във връзка с превоз, товаро-разтоварни дейности на опасни товари,- подходящо обучение на служителите в предприятието и воденето на отчет за такова обучение,- въвеждането на подходящи процедури за спешно реагиране в случай на произшествие или инцидент, които могат да засегнат безопасността по време на превоза, товаренето или разтоварването на опасни товари,- разследване и, по целесъобразност, изготвяне на доклади относно сериозни произшествия, инциденти или сериозни нарушения, отбелязани през време на превоза или товаро-разтоварителните дейности на опасни товари,- въвеждане на подходящи мерки за избягване на повторни произшествия, инциденти или сериозни нарушения,- съобразяването с правните предписания и специфичните изисквания, свързани с превоза на опасни товари, при избора и използването на подизпълнители или трети страни,- проверка доколко работниците, участващи в превоза или в товаро-разтоварните дейности на опасни товари, разполагат с подробни оперативни процедури и инструкции,- въвеждането на мерки за по-добро познаване на рисковете, свързани с превоза или товаро-разтоварните дейности на опасни товари,- въвеждането на процедури за проверка с цел гарантиране на наличността в превозното средство на документите и съоръженията за безопасност, които трябва да съпътстват превоза, както и на съответствието на такива документи и съоръжения с правните норми,- въвеждането на процедури за проверка на съответствието с разпоредбите, уреждащи товаро-разтоварните дейности.--------------------------------------------------19960603ПРИЛОЖЕНИЕ IIТеми, посочени в член 5, параграф 4Необходимите познания за придобиване на сертификат трябва да включват най-малко следното:I. Основни мерки за превенция и безопасност:- познаване на видовете последствия, които могат да бъдат причинени от произшествие с опасни товари,- познаване на основните причини за произшествия.II. Разпоредби, свързани с начина на превоз, използвани в националното право, стандарти на Общността, международни конвенции и споразумения, отнасящи се до следното:1. класификация на опасни товари:- процедура за класифициране на разтвори и смеси,- структура на описване на веществата,- класове опасни товари и принципи за класифициране,- вид на превозваните опасни вещества и предмети,- техните физически, химически и токсикологични характеристики;2. общи изисквания за опаковане, включително резервоари, контейнери и др.:- видове опаковка, подреждане и маркировка,- изисквания за опаковка и предписания за тестване на опаковката,- състояние на опаковката и периодични проверки;3. маркиране и етикетиране на опасността:- маркиране на опасността върху етикети,- поставяне и премахване на етикети,- сигнализация и етикетиране;4. справки в транспортните документи:- информация в транспортните документи,- декларация на експедитора за съответствие;5. начина на доставки и ограничения при превоз:- максимално допустим товар,- превоз на непакетирани товари,- превоз на непакетирани товари в големи контейнери,- превоз с контейнери,- превоз в закрепени и подвижни цистерни;6. превоз на пътници;7. забрани и предпазни мерки, отнасящи се до смесени товари;8. разделяне на веществата;9. предели на преносимите количества и на освободените количества;10. манипулиране и складиране:- товарене и разтоварване,- складиране и сортиране;11. почистване и/или обезгазяване преди товарене и след разтоварване;12. екипаж: професионално обучение;13. документи на превозното средство:- превозен документ,- писмени инструкции,- сертификат за одобрение на превозното средство,- сертификат за правоспособност на водача на превозното средство,- атестация за обучение за извършване на превоз по вътрешноводни пътища,- копия от документи за нарушения,- други документи;14. инструкции за безопасност: въвеждане на инструкциите и съоръжения за предпазване на водача на превозното средство;15. задължения за наблюдение: паркиране;16. правилата и ограниченията за движение по пътищата и навигация;17. оперативно и случайно разтоварване на замърсители;18. изисквания относно оборудването за превоз.--------------------------------------------------19960603ПРИЛОЖЕНИЕ IIIОБРАЗЕЦ НА СЕРТИФИКАТА, ПОСОЧЕН В ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 5Сертификат на ЕО — за обучение като консултант по безопасност за превоза на опасни товари+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Директива 2008/78/ЕО на Комисията от 25 юли 2008 година за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на пропиконазол като активно вещество (Текст от значение за ЕИП)

text:
               26.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 198/44

      ДИРЕКТИВА 2008/78/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 25 юли 2008 година
   за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на пропиконазол като активно вещество
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на биоциди на пазара (1) и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2) установява списък с активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на евентуалното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО. Този списък включва пропиконазол.

               (2)

               Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007, на пропиконазол е направена преценка в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО за употреба в продуктов тип 8, консерванти за дърво, както са определени в приложение V към Директива 98/8/ЕО.

               (3)

               Финландия бе определена за докладваща държава-членка и на 5 април 2006 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.

               (4)

               Докладът на компетентния орган беше разгледан от държавите-членки и Комисията. В съответствие с член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 констатациите от прегледа бяха включени в оценителен доклад по време на заседанието на Постоянния комитет по биоцидните продукти от 29 ноември 2007 г.

               (5)

               Прегледът във връзка с пропиконазол не разкри нерешени въпроси или други притеснения, с които да трябва да се заеме Научният комитет по здравеопазване и екологични рискове.

               (6)

               От проучванията става ясно, че биоцидите, използвани като консерванти за дърво и съдържащи пропиконазол, могат да отговорят на изискванията на член 5 от Директива 98/8/ЕО. Поради това е целесъобразно пропиконазол да бъде включен в приложение I за продуктов тип 8, за да се гарантира, че във всички държави-членки разрешителните за биоциди, използвани като консерванти за дърво и съдържащи пропиконазол, могат да бъдат издавани, изменяни или отменяни в съответствие с член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО. Все пак бяха установени недопустими рискове по отношение на третирането in situ на дърво на открито и на третирано дърво, изложено на атмосферни влияния. Разрешително за такова ползване ще изисква представяне на данни, доказващи че продуктите могат да бъдат използвани без недопустими рискове за околната среда.

               (7)

               В светлината на констатациите на оценителния доклад е подходящо да се изисква продуктите, съдържащи пропиконазол и използвани като консерванти за дърво да бъдат използвани с подходяща лична защитна екипировка, да се предприемат необходимите мерки за намаляване на риска за защита на почвените и водни участъци и да се осигурят съответните инструкции, в съответствие с член 10, параграф 2, i), буква г) от Директива 98/8/ЕО.

               (8)

               Важно е разпоредбите на настоящата директива да се прилагат едновременно във всички държави-членки, с цел да се осигури еднакво третиране на пазара на биоциди, съдържащи активното вещество пропиконазол, както и да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.

               (9)

               Следва да се отпусне разумен период от време, преди дадено активно вещество да бъде включено в приложение I, с цел да се позволи на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за произтичащите от това нови изисквания и да се осигури възможност кандидатите, подготвили досиета, напълно да се възползват от 10-годишния период за защита на данните, който, в съответствие с член 12, параграф 1, буква в), подточка ii) от Директива 98/8/ЕО, започва от датата на включване.

               (10)

               След включването, на държавите-членки следва да се предостави разумен срок за прилагането на член 16, параграф 3 от Директива 98/8/ЕО, и по-специално за издаване, изменение или отменяне на разрешителни за биоцидни продукти от продуктов тип 8, съдържащи пропиконазол, с цел да се осигури съответствието им с Директива 98/8/ЕО.

               (11)

               Поради това Директива 98/8/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (12)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидите,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 98/8/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Транспониране
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 март 2009 г. законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за привеждане в съответствие с настоящата директива. Те незабавно предават на Комисията текста на горепосочените разпоредби и прилагат таблица за съответствието на въпросните разпоредби с настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 април 2010 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки предават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена от настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 25 юли 2008 година.

            За Комисията

         Stavros DIMAS

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 123, 24.4.1998 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2008/31/ЕО (ОВ L 81, 20.3.2008 г., стр. 57).

      (2)  ОВ L 325, 11.12.2007 г., стр. 3.

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В приложение I към Директива 98/8/ЕО се включва следната позиция № 8:

                     №

                     Общоприето наименование

                     Наименование по IUPAC
                     Идентификационни номера

                     Минимална чистота на активното вещество в биоцидния продукт, пуснат на пазара

                     Дата на включване

                     Краен срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3
                     (с изключение на продукти, съдържащи повече от едно активно вещество, за които крайният срок за привеждане в съответствие с член 16, параграф 3 е указаният в последното от решенията за включване отнасящи се за активните вещества в тях)

                     Дата на изтичане на срока за включване

                     Продуктов тип

                     Специални разпоредби (1)

                     „8

                     пропиконазол

                     1-[[2-(2,4-дихлорофенил)-4-пропил-1,3-диоксолан-2-ил]метил]-1H-1,2,4-триазол
                     ЕО № 262-104-4
                     CAS № 60207-90-1

                     930 g/kg

                     1 април 2010 година

                     31 март 2012 година

                     31 март 2020 година

                     8

                     Държавите-членки гарантират, че при издаването на разрешителни се спазват следните условия:
                     С оглед на предположенията, направени при оценката на риска, продукти предназначени за промишлена и/или професионална употреба трябва да се използват с подходяща лична защитна екипировка, освен ако в заявлението за разрешително за ползване на продукта може да се докаже, че рисковете за промишлените и професионалните ползватели могат да се сведат до допустимо ниво с други средства.
                     С оглед на идентифицираните рискове за почвения и воден участъци трябва да се вземат подходящи мерки за намаляване на риска с цел защита на тези участъци. По-специално, върху етикетите и/или информационните листове за безопасност на разрешените за промишлена употреба продукти е указано, че третираният наскоро дървен материал трябва да бъде съхраняван след третирането на закрито или върху непропусклива твърда основа, за да се предотвратят преките загуби в почвата или във водите, и че всички загуби трябва да се събират за повторна употреба или депониране.
                     Освен това, не могат да се издават разрешителни за третирането in situ на дърво на открито или на дърво, което ще бъде изложено на атмосферни влияния, освен ако са предоставени данни, доказващи, че продуктът ще отговаря на изискванията на член 5 и приложение VI, ако е необходимо чрез прилагане на подходящи мерки за намаляване на риска.“

         (1)  Във връзка с прилагането на общите принципи от приложение VI, съдържанието и заключенията на докладите за оценка са на разположение на интернет адреса на Комисията: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm