title: Директива 2010/22/ЕС на Комисията от 15 март 2010 година за изменение, с оглед привеждане в съответствие с техническия прогрес, на директиви 80/720/ЕИО, 86/298/ЕИО, 86/415/ЕИО и 87/402/ЕИО на Съвета и на директиви 2000/25/ЕО и 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори (Текст от значение за ЕИП)

text:
               10.4.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 91/1

         ДИРЕКТИВА 2010/22/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 15 март 2010 година
   за изменение, с оглед привеждане в съответствие с техническия прогрес, на директиви 80/720/ЕИО, 86/298/ЕИО, 86/415/ЕИО и 87/402/ЕИО на Съвета и на директиви 2000/25/ЕО и 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 80/720/ЕИО на Съвета от 24 юни 1980 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно работното пространство, достъпа до мястото на водача и до вратите и прозорците на селскостопански или горски колесни трактори (1), и по-специално член 3 от нея,
   като взе предвид Директива 86/298/ЕИО на Съвета от 26 май 1986 г. относно задно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански и горски колесни трактори с тясна колея (2), и по-специално член 12 от нея,
   като взе предвид Директива 86/415/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно монтирането, местоположението, работата и идентификацията на устройствата за управление на селскостопански или горски колесни трактори (3), и по-специално член 4 от нея,
   като взе предвид Директива 87/402/ЕИО на Съвета от 25 юни 1987 г. относно предно монтирани защитни конструкции при преобръщане на колесните селскостопански и горски трактори с тясна колея (4), и по-специално член 11 от нея,
   като взе предвид Директива 2000/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2000 г. относно мерките, които следва да бъдат предприети срещу емисиите от газообразни и прахообразни замърсяващи околната среда вещества от двигателите, предназначени за задвижване на селскостопански и горски трактори, и за изменение на Директива 74/150/ЕИО на Съвета (5), и по-специално член 7 от нея,
   като взе предвид Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли, и за отмяна на Директива 74/150/ЕИО (6), и по-специално член 19, параграф 1, букви а) и б) от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               По отношение на Директива 80/720/ЕИО е целесъобразно да се уточни кои прозорци могат да бъдат определени за аварийни изходи.

               (2)

               По отношение на Директива 86/415/ЕИО, за подобряване на безопасността на тракторите е уместно да се определят изискванията по отношение на безопасността на външните устройства за управление на приспособлението за задвижване.

               (3)

               По отношение на Директива 86/415/ЕИО следва да се разреши използването на пиктограми в съответствие със стандарти ISO 3767-1:1996 и ISO 3767-2:1996 като символи за устройствата за управление с оглед адаптиране на стандартите на Общността към стандартите, които се прилагат в световен мащаб за устройствата за управление на селскостопански или горски колесни трактори.

               (4)

               По отношение на Директива 2000/25/ЕО е необходимо да бъдат уточнени някои допълнителни указания, за да се осигури съгласуваност с границите на новите фази (IIIА, IIIБ и IV), въведени с Директива 2005/13/ЕО на Комисията (7).

               (5)

               По отношение на Директива 2003/37/ЕО следва да се включи по-точна формулировка на някои точки от информационните документи с оглед постигане на по-голяма яснота.

               (6)

               По отношение на Директиви 2003/37/ЕО, 86/298/ЕИО и 87/402/ЕИО и с оглед на скорошното изменение на Решение C(2005) 1 на Съвета на ОИСР с Решение C(2008)128 от октомври 2008 г. е целесъобразно да се актуализират позоваванията на Кодовете на ОИСР. Поради съображения за правна сигурност е необходимо да се включат релевантните текстове от тези документи на ОИСР в директивите.

               (7)

               Директиви 80/720/ЕИО, 86/298/ЕИО, 86/415/ЕИО, 87/402/ЕИО, 2000/25/ЕО и 2003/37/ЕО следва да бъдат съответно изменени.

               (8)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден по член 20, параграф 1 от Директива 2003/37/ЕО,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Изменения на Директива 80/720/ЕИО
   Директива 80/720/ЕИО се изменя в съответствие с приложение I към настоящата директива.
   Член 2
   Изменение на Директива 86/298/ЕИО
   Директива 86/298/ЕИО се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.
   Член 3
   Изменение на Директива 86/415/ЕИО
   Директива 86/415/ЕИО се изменя в съответствие с приложение III към настоящата директива.
   Член 4
   Изменение на Директива 87/402/ЕИО
   Директива 87/402/ЕИО се изменя в съответствие с приложение IV към настоящата директива.
   Член 5
   Изменение на Директива 2000/25/ЕО
   Директива 2000/25/ЕО се изменя в съответствие с приложение V към настоящата директива.
   Член 6
   Изменение на Директива 2003/37/ЕО
   Директива 2003/37/ЕО се изменя, както следва:

               1.

               В член 12, параграф 4, думите „test bulletin“ се заменят с „test report“;
               [отнася се само за варианта на английски език].

               2.

               Приложения I и II се изменят в съответствие с приложение VI към настоящата директива.

         Член 7
   Транспониране
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 април 2011 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
   Те прилагат тези разпоредби, считано от 1 май 2011 г., с изключение на член 5, който прилагат от датата на влизане в сила на настоящата директива.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 8
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден от публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 9
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 15 март 2010 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 194, 28.7.1980 г., стр. 1.

      (2)  ОВ L 186, 8.7.1986 г., стр. 26.

      (3)  ОВ L 240, 26.8.1986 г., стр. 1.

      (4)  ОВ L 220, 8.8.1987 г., стр. 1.

      (5)  ОВ L 173, 12.7.2000 г., стр. 1.

      (6)  ОВ L 171, 9.7.2003 г., стр. 1. .

      (7)  ОВ L 55, 1.3.2005 г., стр. 35.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I

         Изменения на Директива 80/720/ЕИО

      Приложение I към Директива 80/720/ЕИО се изменя, както следва:

                  1.

                  Точка III.4 се заличава.

                  2.

                  Към точка III.5 се добавя следната алинея:
                  „За авариен изход може да бъде определен всеки прозорец с достатъчна големина, ако е изработен от чупливо стъкло и може да бъде счупен с предвидения за целта инструмент в кабината. Стъклото, посочено в допълнения 3, 4, 5, 6 и 7 на приложение III Б към Директива 89/173/ЕИО на Съвета (1), не се счита за чупливо стъкло за целите на настоящата директива.

         (1)  ОВ L 67, 10.3.1989 г., стр. 1.“

      ПРИЛОЖЕНИЕ II

         Изменения на Директива 86/298/ЕИО

      Директива 86/298/ЕИО се изменя, както следва:

                  1.

                  В приложение I точка 1 се заменя със следния текст:

                              „1.

                              Прилагат се определенията и изискванията по Код 7 (1), точка 1 от Решение C(2008) 128 на ОИСР от октомври 2008 г., с изключение на точка 1.1 (Селскостопански и горски трактори), които гласят, както следва:
                              „1.   Определения

                              1.1   [Неприложимо]
                              1.2   Защитна конструкция при преобръщане (ROPS)

                              Защитна конструкция при преобръщане (безопасна кабина или рама), наричана по-долу „защитна конструкция”, е монтираната на трактор конструкция, чиято основна цел е да изключи или да намали опасността за водача в резултат на преобръщане на трактора при нормални работни условия.
                              Защитната конструкция при преобръщане осигурява достатъчно голямо пространство за свободна зона, за да бъде защитен водачът в седнало положение или вътре в конструкцията, или в рамките на зона, ограничена от серия прави линии от външните краища на конструкцията до която и да е част на трактора, която може да влезе в контакт със земята и която може да осигури опора за трактора в това положение, ако той се преобърне.
                              1.3   Колея

                              1.3.1   Предварително определение: централна равнина на колелото

                              Централната равнина на колелото е симетрично разположената равнина спрямо двете равнини, минаващи през външните части на периферията на джантата.
                              1.3.2   Определение на колея

                              Вертикалната равнина през оста на колелото пресича неговата централна равнина по протежение на права линия, която пробожда опорната повърхност в една точка. Ако А и В са двете точки, определени по този начин за колелата на една и съща ос на трактора, широчината на колеята е разстоянието между точки А и В. По този начин колеята може да бъде определена за предния и задния мост на трактора. В случаите, когато има сдвоени колела, колеята се явява разстоянието между двете равнини, представляващи централните равнини на всяка от двойките колела.
                              1.3.3   Допълнително определение: равнина на симетрия на трактор

                              Крайните положения на точките А и В за задния мост на трактор, даващи максимално възможната стойност на колеята. Вертикалната равнина, перпендикулярна на линията АВ и минаваща през средата ѝ, представлява равнината на симетрия на трактор.
                              1.4   Колесна база

                              Разстоянието между вертикалните равнини, минаващи през двете линии АВ, както са определени по-горе, съответно една за предните колела и една за задните колела.
                              1.5   Определяне на базовата точка на седалката; регулировка на седалката за изпитването

                              1.5.1   Базова точка на седалката (SIP)
                                  (2)

                              Базовата точка на седалката се определя в съответствие с ISO 5353:1995.
                              1.5.2   Положение на седалката и регулировка за изпитването

                                          1.5.2.1

                                          В случаите когато наклоните на седалката и облегалката са регулируеми, те трябва да бъдат установени в такова положение, че базовата точка на седалката да се намира в най-задното и най-високото си положение.

                                          1.5.2.2

                                          В случаите когато седалката е снабдена с окачване, то трябва да бъде блокирано в средата на хода му, освен ако това не противоречи на инструкциите, ясно посочени от производителя на седалката.

                                          1.5.2.3

                                          Когато позицията на седалката е регулируема само по дължина и вертикално, надлъжната ос, минаваща през базовата точка на седалката, е успоредна на вертикалната надлъжна равнина на трактора, минаваща през центъра на кормилното колело, и на не повече от 100 mm от тази равнина.

                                    1.6   Свободна зона

                              1.6.1   Базова равнина

                              Свободната зона е показана на фигури 7.1 и 7.2. Тази зона е определена чрез базовата равнина и базовата точка на седалката (SIP). Базовата равнина е вертикална равнина, която в общия случай е разположена надлъжно по отношение на трактора и минава през базовата точка на седалката и центъра на кормилното колело. Обикновено базовата равнина съвпада с надлъжната равнина на симетрия на трактора. Приема се, че базовата равнина се премества хоризонтално заедно със седалката и кормилното колело по време на натоварванията, но остава перпендикулярна на трактора или на пода на защитната конструкция при преобръщане. Свободната зона се определя на базата на подклаузи 1.6.2 и 1.6.3.
                              1.6.2   Определяне на свободната зона за трактори с нереверсируема седалка

                              Свободната зона за трактори с нереверсируема седалка е определена в 1.6.2.1—1.6.2.13 по-долу и е ограничена от следните равнини, като тракторът се разполага върху хоризонтална повърхност, като в случай на регулируема седалка тя се регулира в своето най-задно и най-високо положение (3), и кормилното колело, ако е регулируемо, се регулира в средно положение за седящ водач:

                                          1.6.2.1.

                                          хоризонтална равнина A1 B1 B2 A2, разположена на (810 + av) mm над базовата точка на седалката (SIP), като линията B1B2 е разположена на (ah–10) mm зад SIP;

                                          1.6.2.2.

                                          наклонена равнина H1 H2 G2 G1, перпендикулярна на базовата равнина и включваща точка, разположена на 150 mm зад линията B1B2, и най-задната точка на облегалката на седалката;

                                          1.6.2.3.

                                          цилиндрична повърхност A1 A2 H2 H1, перпендикулярна на базовата равнина и с радиус 120 mm, и допирателна към равнините, определени в 1.6.2.1 и 1.6.2.2 по-горе;

                                          1.6.2.4.

                                          цилиндрична повърхност B1 C1 C2 B2, перпендикулярна на базовата равнина и с радиус 900 mm, проектираща се напред на 400 mm, и допирателна към равнината, определена в 1.6.2.1 по-горе, по протежение на линията B1B2;

                                          1.6.2.5.

                                          наклонена равнина C1 D1 D2 C2, перпендикулярна на базовата равнина и продължаваща повърхността, определена в 1.6.2.4 по-горе, и минаваща през точка, отстояща на 40 mm от предния външен край на кормилното колело. При висока позиция на кормилното колело тази равнина се проектира напред от линията B1B2 и е допирателна към повърхността, определена в 1.6.2.4 по-горе;

                                          1.6.2.6.

                                          вертикална равнина D1 K1 E1 E2 K2 D2, перпендикулярна на базовата равнина на 40 mm пред външния край на кормилното колело;

                                          1.6.2.7.

                                          хоризонтална равнина E1 F1 P1 N1 N2 P2 F2 E2, минаваща през точка на (90 – av) mm под базовата точка на седалката (SIP);

                                          1.6.2.8.

                                          повърхност G1 L1 M1 N1 N2 M2 L2 G2, ако е необходимо криволинейна, от долната граница на равнината, определена в 1.6.2.2 по-горе, до хоризонталната равнина, определена в 1.6.2.7 по-горе, перпендикулярна на базовата равнина и в контакт с облегалката на седалката по цялата ѝ дължина;

                                          1.6.2.9.

                                          две вертикални равнини K1 I1 F1 E1 и K2 I2 F2 E2, успоредни на базовата равнина и отстоящи на 250 mm от нея от двете ѝ страни, и простиращи се нагоре на 300 mm над равнината, определена в 1.6.2.7 по-горе;

                                          1.6.2.10.

                                          две наклонени и успоредни равнини A1 B1 C1 D1 K1 I1 L1 G1 H1 и A2 B2 C2 D2 K2 I2 L2 G2 H2, започващи от горния ръб на равнините, определени в 1.6.2.9 по-горе, и свързващи се с хоризонталната равнина, определена в 1.6.2.1 по-горе, най-малко на 100 mm от базовата равнина от страната на прилагане на натоварването;

                                          1.6.2.11.

                                          две части от вертикални равнини Q1 P1 N1 M1 и Q2 P2 N2 M2, успоредни на базовата равнина, отстоящи на по 200 mm от двете ѝ страни и простиращи се нагоре на 300 mm над хоризонталната равнина, определена в 1.6.2.7 по-горе;

                                          1.6.2.12.

                                          две части от вертикална равнина I1 Q1 P1 F1 и I2 Q2 P2 F2, перпендикулярна на базовата равнина и минаваща на (210 – ah) mm пред SIP;

                                          1.6.2.13.

                                          две части I1 Q1 M1 L1 и I2 Q2 M2 L2 от хоризонталната равнина, минаваща 300 mm над равнината, определена в 1.6.2.7 по-горе.

                                    1.6.3   Определяне на свободната зона за трактори с реверсируемо положение на водача

                              За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) свободната зона се образува от обединяването на двете свободни зони, определени от двете различни положения на кормилното колело и седалката.
                              1.6.4   Допълнителни седалки

                                          1.6.4.1

                                          В случай на трактори, които могат да бъдат снабдени с допълнителни седалки, резултатната свободна зона, използвана при изпитванията, се получава въз основа на базовите точки на седалките за всички възможни варианти, които се предлагат. Защитната конструкция не навлиза в най-обхватната свободна зона, взимаща предвид базовите точки на различните седалки.

                                          1.6.4.2

                                          В случай на предлагане на нов вариант на седалката след вече проведено изпитване се проверява дали свободната зона около новата SIP попада в резултатната свободна зона, установена преди това. Ако това изискване не е изпълнено, трябва да бъде проведено ново изпитване.

                                    1.7   Допустима грешка на измерването

                                          Линейни размери

                                          :

                                          ± 3 mm
                                          с изключение на

                                                      —

                                                      :

                                                      деформация на гумата

                                                      :

                                                      ± 1 mm

                                                      —

                                                      :

                                                      деформация на конструкцията при хоризонтално натоварване

                                                      :

                                                      ± 1 mm

                                                      —

                                                      :

                                                      височина на падане на блока на махалото

                                                      :

                                                      ± 1 mm

                                          Маси

                                          :

                                          ± 1 %

                                          Сили

                                          :

                                          ± 2 %

                                          Ъгли

                                          :

                                          ± 2°

                                    1.8   Символи

                                          ah

                                          (mm)

                                          Половина от хоризонталната регулировка на седалката

                                          av

                                          (mm)

                                          Половина от вертикалната регулировка на седалката

                                          B

                                          (mm)

                                          Минимална габаритна широчина на трактора

                                          B6

                                          (mm)

                                          Максимална външна широчина на защитната конструкция

                                          D

                                          (mm)

                                          Деформация на конструкцията в точката на удар (динамични изпитвания) или в точката на и по направление на прилагане на натоварването (статични изпитвания)

                                          D'

                                          (mm)

                                          Деформация на конструкцията за пресмятаната изисквана енергия

                                          Ea

                                          (J)

                                          Енергия на деформацията, погълната в точката след премахване на натоварването. Площ, съдържаща се в кривата F-D

                                          Ei

                                          (J)

                                          Погълната енергия на деформация. Площ под кривата F-D

                                          E'i

                                          (J)

                                          Погълната енергия на деформация след допълнително натоварване в резултат на пукнатина или скъсване

                                          E''i

                                          (J)

                                          Енергия на деформация, погълната при изпитване с претоварване, в случай че натоварването е било прекратено преди започването на изпитването с претоварване. Площ под кривата F-D

                                          Eil

                                          (J)

                                          Енергия, която трябва да бъде погълната при надлъжно натоварване

                                          Eis

                                          (J)

                                          Енергия, която трябва да бъде погълната при странично натоварване

                                          F

                                          (N)

                                          Сила на статично натоварване

                                          F'

                                          (N)

                                          Сила на натоварване за пресмятаната изисквана енергия, съответстваща на E'i

                                          F-D

                                          Графика на зависимостта сила-деформация

                                          Fmax

                                          (N)

                                          Сила на максимално статично натоварване, получаваща се по време на натоварване, с изключение на претоварване

                                          Fv

                                          (N)

                                          Вертикална смачкваща сила

                                          H

                                          (mm)

                                          Височина на падане на блока на махалото (динамични изпитвания)

                                          H’

                                          (mm)

                                          Височина на падане на блока на махалото при допълнително изпитване (динамични изпитвания)

                                          I

                                          (kgm2)

                                          Базов инерционен момент на трактора спрямо оста на задните колела без значение каква е масата на задните колела

                                          L

                                          (mm)

                                          Основна колесна база на трактора

                                          M

                                          (kg)

                                          Базова маса на трактора по време на изпитванията на якост, така както е определена в раздел 3.1.1.4. от приложение II.

                  2.

                  Приложение II се заменя със следния текст:

                     „ПРИЛОЖЕНИЕ II

                        Технически изисквания

                     Техническите изисквания за типовото одобрение на ЕО на задно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански или горски колесни трактори с тясна колея са тези, които са определени в Код 7, точка 3 от Решение C(2008) 128 на ОИСР от октомври 2008 г., с изключение на точки 3.1.4 (Протокол от изпитване), 3.3.1. (Административно разширение на обхвата), 3.4 (Етикетиране) и 3.6 (Здравина на закрепване на предпазните колани), които гласят, както следва:

                        „3.   ПРАВИЛА И ИЗИСКВАНИЯ
                        3.1   Условия за изпитване на якост на защитни конструкции и тяхното закрепване към тракторите
                        3.1.1   Общи изисквания

                        3.1.1.1   Цели на изпитването

                        Изпитванията с помощта на специални съоръжения имат предназначението да симулират натоварванията, наложени на защитната конструкция при преобръщане на трактора. Тези изпитвания дават възможност за извършване на наблюдения върху якостните качества на защитната конструкция и скобите за закрепването ѝ към трактора, както и върху всяка част от трактора, предаваща натоварването по време на изпитването.
                        3.1.1.2   Методи за изпитване

                        Изпитването може да бъде извършено по процедурата за динамично изпитване или по процедурата за статично изпитване. Двата метода се считат за равностойни.
                        3.1.1.3   Основни изисквания при подготовката за изпитванията

                                    3.1.1.3.1

                                    Защитната конструкция трябва да съответства на характеристиките на серийното производство. Тя се закрепва в съответствие с препоръките на производителя към един от тракторите, за които е конструирана.
                                    Забележка: при статично изпитване на якост не се изисква комплектуван трактор; същевременно защитната конструкция и частите на трактора, към които тя се закрепва, представляват действащо съоръжение, наричано по-долу „монтажен възел“.

                                    3.1.1.3.2

                                    Както при статичното, така и при динамичното изпитване комплектуваният трактор (или монтажният възел) трябва да бъде оборудван с всички серийно произвеждани компоненти, които могат да повлияят на якостните качества на защитната конструкция или които могат да са необходими за изпитването на якост.
                                    Компоненти, които могат да създадат опасност в свободната зона, също трябва да се монтират на трактора (или на монтажния възел), така че да могат да се проверят и да се установи дали са изпълнени условията за приемане по 3.1.3. Всички компоненти на трактора или защитната конструкция, включително средствата за защита от метеорологичните фактори, трябва да бъдат доставени или описани в чертежи.

                                    3.1.1.3.3

                                    При изпитванията на якост всички панели и демонтируеми неструктурни компоненти трябва да бъдат демонтирани, така че да не могат да допринасят за подобряване на якостните качества на защитната конструкция.

                                    3.1.1.3.4

                                    Широчината на колеята трябва да бъде регулирана, така че доколкото е възможно, защитната конструкция да не бъде подкрепяна от гумите по време на изпитванията на якост. Ако изпитванията се извършват в съответствие с процедурата за статично изпитване, колелата могат да бъдат свалени.

                              3.1.1.4   Базова маса на трактора по време на изпитванията на якост

                        Базовата маса М, използвана във формулите за пресмятане на височината на падане на блока на махалото, енергиите на натоварване и смачкващите сили, трябва да е най-малко равна на масата на трактора без допълнително оборудване, но с охладителна течност, масла, гориво, инструменти и защитната конструкция. Не са включени допълнителни предни или задни тежести, баласт в гумите, монтирани приспособления или оборудване или каквито и да са специални компоненти.
                        3.1.2   Изпитвания

                        3.1.2.1   Последователност на изпитванията

                        Последователността на изпитванията, без да се засягат допълнителните изпитвания, посочени в раздели 3.2.1.1.6, 3.2.1.1.7, 3.2.2.1.6 и 3.2.2.1.7, е:

                                    1.

                                    Удар (динамично изпитване) или натоварване (статично изпитване) по задната част на конструкцията (вж. 3.2.1.1.1 и 3.2.2.1.1).

                                    2.

                                    Изпитване на смачкване на задната част (динамично или статично изпитване) (вж. 3.2.1.1.4 и 3.2.2.1.4).

                                    3.

                                    Удар (динамично изпитване) или натоварване (статично изпитване) по предната част на конструкцията (вж. 3.2.1.1.2 и 3.2.2.1.2).

                                    4.

                                    Удар (динамично изпитване) или натоварване (статично изпитване) по страната на конструкцията (вж. 3.2.1.1.3 и 3.2.2.1.3).

                                    5.

                                    Смачкване на предната част на конструкцията (динамично или статично изпитване) (вж. 3.2.1.1.5 и 3.2.2.1.5).

                              3.1.2.2   Общи изисквания

                                    3.1.2.2.1

                                    Ако по време на изпитването някоя част от трактора или фиксиращото оборудване се счупи или премести, изпитването се започва отначало.

                                    3.1.2.2.2

                                    По време на изпитванията не се позволява поправяне или регулиране на трактора или защитната конструкция.

                                    3.1.2.2.3

                                    По време на изпитванията скоростната кутия е в неутрално положение, а спирачната система не е задействана.

                                    3.1.2.2.4

                                    Ако тракторът е оборудван със система за окачване на шасито към колелата, тя се блокира по време на изпитванията.

                                    3.1.2.2.5

                                    Страната, избрана за прилагане на първия удар (динамично изпитване) или първото натоварване (статично изпитване) по задната част на конструкцията, е тази, която по мнението на органа, оправомощен да извърши изпитването, ще доведе до прилагане на серия от удари или натоварвания при най-неблагоприятни за конструкцията условия. Страничният удар или натоварване и задният удар или натоварване се прилагат от двете страни на надлъжната равнина на симетрия на защитната конструкция. Предният удар или натоварване се прилага от същата страна на надлъжната равнина на симетрия на защитната конструкция, където е приложен страничният удар или натоварване.

                              3.1.3   Условия за приемане

                                    3.1.3.1

                                    Счита се, че защитната конструкция отговаря на якостните изисквания, ако са изпълнени следните условия:

                                                3.1.3.1.1

                                                след всяко изпитване по процедурата за динамични изпитвания защитната конструкция няма скъсвания или пукнатини по смисъла на определението им в 3.2.1.2.1. Ако по време на динамичното изпитване се появят съществени скъсвания или пукнатини, трябва да се извърши допълнително изпитване на удар или смачкване, така както са определени в 3.2.1.1.6 или 3.2.1.1.7, веднага след изпитването, причинило появата на тези скъсвания или пукнатини;

                                                3.1.3.1.2

                                                при статично изпитване в точката на достигане на изискваната енергия при всяко предписано хоризонтално натоварване или при изпитването с претоварване силата трябва да е по-голяма от 0,8 F;

                                                3.1.3.1.3

                                                ако по време на статично изпитване се появят пукнатини или скъсвания в резултат на прилагане на смачкващата сила, трябва да се извърши допълнително изпитване на смачкване, така както е определено в 3.2.2.1.7, веднага след изпитването на смачкване, причинило появата на тези пукнатини или скъсвания;

                                                3.1.3.1.4

                                                по време на изпитванията, различни от изпитвания с претоварване, никаква част от защитната конструкция не трябва да навлиза в свободната зона, така както е определена в 1.6 от приложение I;

                                                3.1.3.1.5

                                                по време на изпитванията, различни от изпитването с претоварване, всички части на свободната зона са обезопасени от защитната конструкция в съответствие с 3.2.1.2.2 и 3.2.2.2.2;

                                                3.1.3.1.6

                                                по време на изпитванията защитната конструкция не трябва да налага каквито и да са ограничения на конструкцията на седалката.

                                                3.1.3.1.7

                                                еластичната деформация, измерена съгласно 3.2.1.2.3 и 3.2.2.2.3, е по-малка от 250 mm.

                                    3.1.3.2

                                    Не трябва да има принадлежности, представляващи опасност за водача. Не трябва да има издадени части или принадлежности, които могат да наранят водача при преобръщане на трактора, или каквито и да са принадлежности или части, които могат да го хванат „като в капан“ (например за крака или стъпалото), като резултат от деформация на конструкцията.

                              3.1.4   [Неприложимо]
                        3.1.5   Апаратура и оборудване за динамични изпитвания

                        3.1.5.1   Блок на махалото

                                    3.1.5.1.1

                                    Блокът, действащ като махало, трябва да бъде окачен на две вериги или телени въжета към точки на окачване, намиращи се на не по-малко от 6 m над опорната повърхност. Трябва да бъдат предвидени средства за независимо регулиране на височината на окачване на блока и ъгъла между блока и окачващите вериги или телени въжета.

                                    3.1.5.1.2

                                    Масата на блока на махалото трябва да е 2 000 ± 20 kg без масата на веригите или телените въжета, която от своя страна не трябва да надвишава 100 kg. Дължината на страните на ударната повърхност трябва да е 680 ± 20 mm (вж. фигура 7.3). Блокът трябва да бъде запълнен по такъв начин, че положението на центъра му на тежестта да е непроменливо и да съвпада с геометричния център на паралелепипеда.

                                    3.1.5.1.3

                                    Паралелепипедът трябва да се свърже към система, която да го издърпва назад чрез устройство за мигновено освобождаване, което е така конструирано и разположено, че блокът на махалото да бъде освобождаван, без да се предизвиква трептене на паралелепипеда около хоризонталната му ос, перпендикулярна на равнината на люлеене на махалото.

                              3.1.5.2   Окачване на махалото

                        Точките на окачване на махалото трябва да бъдат закрепени стабилно, така че преместването им в каквото и да е направление да не надвишава 1 % от височината на падане.
                        3.1.5.3   Закрепване

                                    3.1.5.3.1

                                    Закрепващи профили с нужната широчина на колеята и покриващи необходимата площ за закрепване на трактора във всички посочени случаи (вж. фигури 7.4, 7.5 и 7.6) трябва да бъдат неподвижно свързани към недеформируема основа под махалото.

                                    3.1.5.3.2

                                    Тракторът се закрепва към профилите чрез телено въже с кръгли снопове, с влакнеста сърцевина и с конструкция 6 × 19 в съответствие с ISO 2408:2004 и номинален диаметър 13 mm. Металните снопове трябва да са с гранично напрежение на якост 1 770 МРа.

                                    3.1.5.3.3

                                    Централният шарнир на шарнирен трактор се подпира и закрепва, както е подходящо за всички изпитвания. При изпитването на страничен удар шарнирът се подпира и от противоположната страна на удара. Не е необходимо предните и задните колела да бъдат в една линия, ако това улеснява закрепването на телените въжета по подходящия начин.

                              3.1.5.4   Колесна подпора и греда

                                    3.1.5.4.1

                                    За подпора за колелата по време на изпитванията на удар се използва греда от меко дърво с квадратно сечение със страна 150 mm (вж. фигури 7.4, 7.5 и 7.6).

                                    3.1.5.4.2

                                    По време на изпитванията на страничен удар греда от меко дърво се закрепва към пода, за да подпира джантата на колелото от страната, срещуположна на удара (вж. фигура 7.6).

                              3.1.5.5   Подпори и закрепвания за шарнирни трактори

                                    3.1.5.5.1

                                    При шарнирните трактори трябва да бъдат използвани допълнителни подпори и закрепвания. Тяхното предназначение е да гарантират, че секцията на трактора, към която е монтирана защитната конструкция, е така стабилно закрепена, както в случая на нешарнирен трактор.

                                    3.1.5.5.2

                                    Допълнителни специфични подробности за изпитванията на удар и смачкване са дадени в раздел 3.2.1.1.

                              3.1.5.6   Налягане и деформация на гумите

                                    3.1.5.6.1

                                    Гумите на трактора не се баластират с течен баласт и се напомпват до налягания, предписани от производителя за работа в полето.

                                    3.1.5.6.2

                                    Закрепванията във всеки отделен случай се опъват, така че гумите да получат деформация, равна на 12 % от височината на стената на гумата (разстоянието между опорната повърхност и най-ниската точка на джантата) преди обтягането.

                              3.1.5.7   Съоръжение за смачкване

                        Съоръжението, показано на фигура 7.7, трябва да е в състояние да упражнява сила, насочена надолу, върху защитната конструкция чрез недеформируема греда с приблизителна широчина 250 mm, свързана чрез шарнири с механизма, прилагащ натоварването. За да не понасят гумите на трактора смачкващата сила, са предвидени подходящи опорни стойки за мостовете.
                        3.1.5.8   Апаратура за измерване

                        Необходима е следната апаратура за измерване:

                                    3.1.5.8.1

                                    устройство за измерване на еластичната деформация (разликата между максималната моментна деформация и остатъчната деформация, вж. фигура 7.8);

                                    3.1.5.8.2

                                    устройство за проверка дали защитната конструкция е навлязла в свободната зона и дали зоната е останала защитена от защитната конструкция по време на изпитванията (вж. раздел 3.2.2.2.2).

                              3.1.6   Апаратура и оборудване за статичните изпитвания

                        3.1.6.1   Съоръжение за статично изпитване

                                    3.1.6.1.1

                                    Съоръжението за статично изпитване трябва да бъде така конструирано, че да позволява да бъде прилагано натоварване върху защитната конструкция.

                                    3.1.6.1.2

                                    Трябва да се вземат мерки натоварването да бъде равномерно разпределено, обикновено по направлението на натоварване и по дължината на фланец с дължина, кратна на 50 и между 250 mm и 700 mm. Твърдата греда е с височина на лицевата си част 150 mm. Ръбовете на гредата, които са в контакт със защитната конструкция, имат закръгление с максимален радиус 50 mm.

                                    3.1.6.1.3

                                    Опорната пета на натоварващото устройство трябва да може да се регулира на какъвто и да е ъгъл по отношение на направлението на натоварването с цел да е възможно да се следва всяка ъглова вариация на повърхността, понасяща натоварването в процеса на деформация на защитната конструкция.

                                    3.1.6.1.4

                                    Направление на силата (отклонение от хоризонталата и вертикалата):

                                                —

                                                при започване на изпитването и нулево натоварване: ± 2°;

                                                —

                                                по време на изпитването с натоварване: 10° над и 20° под хоризонталата. Тези отклонения трябва да са сведени до минимум.

                                    3.1.6.1.5

                                    Скоростта на деформация трябва да е достатъчно ниска и по-малка от 5 mm/s, така че във всеки момент натоварването да може да бъде разглеждано като статично.

                              3.1.6.2   Апаратура за измерване на енергията, погълната от конструкцията

                                    3.1.6.2.1

                                    За определяне на енергията, погълната от конструкцията, се построява зависимостта на силата от деформацията. Не е необходимо силата и деформацията да се измерват в точката на прилагане на натоварването върху конструкцията; те обаче се измерват едновременно и в едно направление.

                                    3.1.6.2.2

                                    Началната точка за измерване на деформацията се избира, така че да се отчита само енергията, погълната от конструкцията и/или от деформацията на някои части на трактора. Енергията, погълната от деформацията и/или плъзгането на закрепването, трябва да се пренебрегва.

                              3.1.6.3   Средства за закрепване на трактора към земната повърхност

                                    3.1.6.3.1

                                    Закрепващи профили с необходимата широчина на колеята и покриващи необходимата площ за закрепване на трактора във всички илюстрирани случаи трябва да бъдат неподвижно свързвани към недеформируема основа до съоръжението за изпитване.

                                    3.1.6.3.2

                                    Тракторът трябва да бъде закрепен към профилите с всички подходящи средства (плочи, клинове, телени въжета, подемни приспособления и др.), така че да не може да се премества по време на изпитванията. Това изискване се контролира по време на изпитванията чрез обикновени средства за измерване на линейни размери.
                                    Ако тракторът се премести, цялото изпитване се повтаря отначало, освен в случая, при който системата за измерване на деформацията, необходима за построяване на зависимостта сила-деформация, е свързана към трактора.

                              3.1.6.4   Съоръжение за смачкване

                        Съоръжението, показано на фигура 7.7, трябва да е в състояние да упражнява сила, насочена надолу, върху защитната конструкция чрез твърда греда с приблизителна широчина 250 mm, свързана чрез сферични шарнири с механизма, прилагащ натоварването. За да не понасят гумите на трактора смачкващата сила, трябва да бъдат предвидени подходящи опорни стойки за мостовете.
                        3.1.6.5   Друга апаратура за измерване

                        Необходими са следните устройства за измерване:

                                    3.1.6.5.1

                                    устройство за измерване на еластичната деформация (разликата между максималната моментна деформация и остатъчната деформация, вж. фигура 7.8);

                                    3.1.6.5.2

                                    устройство за проверка дали защитната конструкция е навлязла в свободната зона и дали зоната е останала защитена от защитната конструкция по време на изпитванията (раздел 3.3.2.2.2).

                              3.2   Процедури за изпитване

                        3.2.1   Динамично изпитване

                        3.2.1.1   Изпитвания на удар и смачкване

                        3.2.1.1.1
                              Удар по задната част

                                    3.2.1.1.1.1

                                    Тракторът се разполага по отношение на блока на махалото, така че блокът да удари защитната конструкция, когато ударната повърхност на блока и окачващите вериги или телените въжета сключват ъгъл с вертикалната равнина А, равен на М/100 и максимум 20°, освен ако по време на деформирането защитната конструкция в точката на контакт образува по-голям ъгъл към вертикалата. В този случай ударната повърхност на блока се регулира с помощта на допълнително окачване, така че да бъде успоредна на защитната конструкция в точката на удара в момента на максимална деформация, като окачващите вериги или телените въжета остават под определения по-горе ъгъл.
                                    Височината на окачване на блока се регулира и се вземат необходимите мерки, за да се предотврати завъртането на блока около точката на нанасяне на удара.
                                    Точката на нанасяне на удара се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при обръщане назад, като обикновено това е горният ръб. Позицията на центъра на тежестта на блока се намира на разстояние 1/6 от широчината на горната част на защитната конструкция по посока навътре от вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора и докосваща най-външната точка на горната част на защитната конструкция.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, трябва да бъдат добавени клинове, позволяващи прилагането на удара, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.2.1.1.1.2

                                    Тракторът трябва да бъде закрепен към опорната повърхност чрез четири телени въжета, по едно на всеки край на двата моста, поставени, както е посочено на фигура 7.4. Разстоянието между предните и задните точки на закрепване трябва да бъде такова, че телените въжета да сключват ъгъл с опорната повърхност, по-малък от 30°. Освен това задните закрепвания трябва да бъдат поставени, така че точката на пресичане на двете телени въжета да се намира във вертикалната равнина, в която лежи траекторията на центъра на тежестта на блока на махалото.
                                    Телените въжета трябва да бъдат обтегнати, така че гумите да получат деформирането, посочено в 3.1.5.6.2. При обтегнати телени въжета плътно пред задните колела се поставя заклинваща греда и се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.2.1.1.1.3

                                    В случай че тракторът е от шарнирен тип, шарнирът допълнително се подпира чрез дървен блок със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm и стабилно се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.2.1.1.1.4

                                    Блокът на махалото се изтегля назад, така че височината на центъра му на тежестта над точката на нанасяне на удара да бъде равна на тази, която е получена по една от следните две формули:
                                    H = 2,165 × 10-8 ML2

                                    или
                                    H = 5,73 × 10-2 I
                                    След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                                    3.2.1.1.1.5

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) височината е по-голямата стойност, изчислена по една от формулите по-горе или чрез:
                                    H = 25 + 0,07 M
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = 125 + 0,02 M
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.

                              3.2.1.1.2
                              Удар по предната част

                                    3.2.1.1.2.1

                                    Тракторът се разполага по отношение на блока на махалото, така че блокът да удари защитната конструкция, когато ударната повърхност на блока и окачващите вериги или телените въжета сключват ъгъл с вертикалната равнина А, равен на М/100 и максимум 20°, освен ако по време на деформирането защитната конструкция в точката на контакт образува по-голям ъгъл към вертикалата. В този случай ударната повърхност на блока се регулира с помощта на допълнително окачване, така че да бъде успоредна на защитната конструкция в точката на удара в момента на максимална деформация, като окачващите вериги или телените въжета остават под определения по-горе ъгъл.
                                    Височината на окачване на блока на махалото се регулира и се вземат необходимите мерки, за да се предотврати завъртането на блока около точката на нанасяне на удара.
                                    Точката на нанасяне на удара се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при обръщане на трактора настрани при движението му напред, като обикновено това е горният ръб. Позицията на центъра на тежестта на блока се намира на 1/6 от широчината на горната част на защитната конструкция по посока навътре от вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора и докосваща най-външната точка на горната част на защитната конструкция.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, трябва да бъдат добавени клинове, позволяващи прилагането на удара, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.2.1.1.2.2

                                    Тракторът трябва да бъде закрепен към опорната повърхност чрез четири телени въжета, по едно на всеки край на двата моста, поставени, както е посочено на фигура 7.5. Разстоянието между предните и задните точки на закрепване трябва да бъде такова, че телените въжета да сключват ъгъл с опорната повърхност, по-малък от 30°. Освен това задните закрепвания трябва да бъдат поставени, така че точката на пресичане на двете телени въжета да се намира във вертикалната равнина, в която лежи траекторията на центъра на тежестта на блока на махалото.
                                    Телените въжета трябва да бъдат обтегнати, така че гумите да получат деформирането, посочено в 3.1.5.6.2. При обтегнати телени въжета плътно зад задните колела се поставя заклинваща греда и се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.2.1.1.2.3

                                    В случай че тракторът е от шарнирен тип, шарнирът допълнително се подпира чрез дървен блок със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm и стабилно се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.2.1.1.2.4

                                    Блокът на махалото се изтегля назад, така че височината на центъра му на тежестта над точката на нанасяне на удара да бъде равна на тази, която е получена по една от следните две формули, избрана въз основа на базовата маса на монтажния възел, подложен на изпитванията:
                                    H = 25 + 0,07 M
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = 125 + 0,02 M
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.
                                    След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                                    3.2.1.1.2.5

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело):

                                                —

                                                ако защитната конструкция е заден двуколонен ролбар, се прилага формулата по-горе;

                                                —

                                                за други видове защитни конструкции височината е по-голямата стойност, изчислена по горепосочената формула и по избраната от следните формули:
                                                H = 2,165 × 10-8 ML2

                                                или
                                                H = 5,73 × 10-2 I

                                          След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                              3.2.1.1.3
                              Страничен удар

                                    3.2.1.1.3.1

                                    Тракторът се разполага по отношение на блока на махалото, така че блокът да удари защитната конструкция, когато ударната повърхност на блока и окачващите вериги или телените въжета са вертикални, освен ако по време на деформацията защитната конструкция в точката на нанасяне на удара образува ъгъл към вертикалата, по-малък от 20°. В този случай ударната повърхност на блока се регулира чрез допълнително окачване, така че да бъде успоредна на защитната конструкция в точката на нанасяне на удара в момента на максимална деформация, като окачващите вериги или телените въжета остават вертикални в момента на удара.

                                    3.2.1.1.3.2

                                    Височината на окачване на блока на махалото се регулира и се вземат необходимите мерки, за да се предотврати завъртането на блока около точката на нанасяне на удара.

                                    3.2.1.1.3.3

                                    Точката на нанасяне на удара се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при странично обръщане, като обикновено това е горният ръб. Освен ако е сигурно, че друга част от този ръб първа би ударила земята, точката на нанасяне на удара трябва да е в равнината, перпендикулярна на равнината на симетрия и минаваща на 60 mm пред базовата точка на седалката, като седалката е поставена в средното си положение по отношение на надлъжната си регулировка.

                                    3.2.1.1.3.4

                                    При трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) точката на нанасяне на удара е в равнината, перпендикулярна на равнината на симетрия и минаваща през средата на линията, която свързва двете базови точки на седалката, определени от двете различни положения на седалката. При защитни конструкции, състоящи се от две колони, ударът се локализира върху едната.

                                    3.2.1.1.3.5

                                    Колелата на трактора от страната, по която се нанася ударът, трябва да бъдат закрепени към опорната повърхност чрез телени въжета, минаващи над съответните краища на предния и задния мост. Телените въжета трябва да бъдат обтегнати до получаване на деформации на гумите съобразно 3.1.5.6.2.
                                    При обтегнати въжета се поставя заклинваща греда на опорната повърхност, плътно притисната към гумите, от страната, противоположна на нанасянето на удара, и фиксирана към опорната повърхност. Може да се наложи да се използват две греди или клинове, ако външните страни на предните и задните гуми не лежат в една и съща вертикална равнина. След това се поставя подпора съгласно фигура 7.6 срещу джантата на най-тежко натовареното колело, срещуположно на точката на нанасяне на удара, притисната плътно към джантата и след това фиксирана в основата ѝ. Дължината на подпората е такава, че след поставянето ѝ срещу джантата да образува ъгъл 30° ± 3° с опорната повърхност. Допълнително дебелината ѝ, ако е възможно, е между 20 и 25 пъти по-малка от дължината ѝ и от 2 до 3 пъти по-малка от широчината ѝ. Подпорите са заострени в двата си края, както е показано в детайлите на фигура 7.6.

                                    3.2.1.1.3.6

                                    Ако тракторът е от шарнирен тип, шарнирът допълнително се подпира чрез дървен блок със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm и е странично подпрян чрез средство, подобно на подпората, притисната към задното колело, както е посочено в 3.2.1.1.3.2. След това шарнирът се закрепва стабилно към опорната повърхност.

                                    3.2.1.1.3.7

                                    Блокът на махалото се изтегля назад, така че височината на центъра му на тежестта над точката на нанасяне на удара да бъде равна на тази, която е получена по една от следните две формули, избрана въз основа на базовата маса на монтажния възел, подложен на изпитванията:
                                    H = 25 + 0,20 M
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = 125 + 0,15 M
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.

                                    3.2.1.1.3.8

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело):

                                                —

                                                ако защитната конструкция е заден двуколонен ролбар, избраната височина е по-голямата стойност, получена по приложимите формули, посочени по-горе и по-долу:
                                                H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B
                                                за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                                H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B
                                                за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.

                                                —

                                                за други видове защитни конструкции избраната височина е по-голямата стойност, получена по приложимите формули, посочени по-горе и по-долу:
                                                H = 25 + 0,20 M
                                                за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                                H = 125 + 0,15 M
                                                за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.

                                          След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                              3.2.1.1.4
                              Смачкване на задната част

                        Гредата се поставя над задния най-горен конструктивен елемент(и) и резултатната на смачкващите сили трябва да лежи в равнината на симетрия на трактора. Прилага се сила Fv, като
                        Fv = 20 M
                        Силата Fv продължава да действа пет секунди след прекратяването на каквото и да е видимо забележимо преместване на защитната конструкция.
                        В случаите в които задната част от покрива на защитната конструкция не е в състояние да издържи пълната смачкваща сила, силата се прилага до момента, в който покривът се деформира, така че да съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция с тази част от задната част на трактора, която е в състояние да поддържа преобърнатия трактор.
                        Тогава действието на силата се прекратява и смачкващата греда се премества върху тази част от защитната конструкция, която е в състояние да поддържа трактора в напълно преобърнато състояние. След това отново се прилага смачкващата сила Fv.
                        3.2.1.1.5
                              Смачкване на предната част

                        Гредата се поставя над предния най-горен конструктивен елемент(и) и резултатната на смачкващите сили трябва да лежи в равнината на симетрия на трактора. Прилага се сила Fv, като
                        Fv = 20 M
                        Силата Fv продължава да действа пет секунди след прекратяването на каквото и да е видимо забележимо преместване на защитната конструкция.
                        В случаите, в които предната част от покрива на защитната конструкция не е в състояние да издържи пълната смачкваща сила, силата се прилага до момента, в който покривът се деформира, така че да съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция с тази част от предната част на трактора, която е в състояние да поддържа преобърнатия трактор.
                        Тогава действието на силата се прекратява и смачкващата греда се премества върху тази част от защитната конструкция, която е в състояние да поддържа трактора в напълно преобърнато състояние. След това отново се прилага смачкващата сила Fv.
                        3.2.1.1.6
                              Допълнителни изпитвания на удар

                        В случай че при изпитване на удар се появят пукнатини или скъсвания, които не могат да бъдат считани за незначителни, се извършва второ подобно изпитване, но с височина на падане, определена по следната формула:
                        H’ = (H × 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a)-1

                        Второто изпитване се извършва веднага след изпитването на удар, причинило появата на скъсвания или пукнатини, като „а“ представлява съотношението между остатъчната деформация (Dp) и еластичната деформация (De):
                        a = Dp / De,
                        така както са измерени в точката на нанасяне на удара. Допълнителната остатъчна деформация вследствие на второто изпитване на удар не трябва да надвишава 30 % от остатъчната деформация, получена при първото изпитване на удар.
                        За да може да се извърши допълнителното изпитване, е задължително да се измерва еластичната деформация при всички изпитвания на удар.
                        3.2.1.1.7
                              Допълнителни изпитвания на смачкване

                        Ако по време на изпитване на смачкване се появят съществени пукнатини или скъсвания, се извършва второ подобно изпитване на смачкване, но със сила, равна на 1,2 Fv. Това второ изпитване се провежда веднага след изпитването на смачкване, причинило появата на скъсвания или пукнатини.
                        3.2.1.2   Измервания

                        3.2.1.2.1
                              Счупвания и пукнатини

                        След всяко изпитване всички конструктивни, свързващи и скрепителни елементи визуално се проверяват за наличието на счупвания или пукнатини, като малките пукнатини по маловажни части се пренебрегват.
                        Всички скъсвания, причинени от ръбовете на тежестта на махалото, се пренебрегват.
                        3.2.1.2.2
                              Навлизане в свободната зона

                        По време на всяко изпитване се проверява дали някаква част от защитната конструкция е навлязла в свободната зона около седалката на водача, така както е определена в 1.6.
                        Освен това свободната зона не трябва да остава извън защитата на защитната конструкция. Счита се, че тя е извън защитата, ако част от защитната конструкция влиза в контакт с плоска повърхнина от земната повърхност, ако тракторът се постави преобърнат по посока на прилагане на натоварването. За да се оцени това, предните и задните гуми и регулировката на широчината на колеята са най-малките, препоръчвани от производителя.
                        3.2.1.2.3
                              Еластична деформация (при страничен удар)

                        Еластичната деформация се измерва на (810 + av) mm над базовата точка на седалката и във вертикалната равнина, в която е приложено натоварването. При това измерване може да се използва приспособление, подобно на показаното на фигура 7.8.
                        3.2.1.2.4
                              Остатъчна деформация

                        След последното изпитване на смачкване се регистрира остатъчната деформация на защитната конструкция. За целта преди започване на изпитването се използва разположението на основните елементи на защитната конструкция при преобръщане по отношение на базовата точка на седалката.
                        3.2.2   Статични изпитвания

                        3.2.2.1   Изпитвания на натоварване и смачкване

                        3.2.2.1.1
                              Натоварване по задната част

                                    3.2.2.1.1.1

                                    Натоварването се прилага хоризонтално във вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора.
                                    Точката на прилагане на натоварването се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при обръщане назад, като обикновено това е горният ръб. Вертикалната равнина, в която се прилага натоварването, е на разстояние от равнината на симетрия, равно на една трета от габаритната широчина на горната част на конструкцията.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, се добавят клинове, позволяващи прилагането на натоварването, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.2.2.1.1.2

                                    Монтажният възел се закрепва към опорната повърхност съгласно 3.1.6.3.

                                    3.2.2.1.1.3

                                    Енергията, погълната от защитната конструкция по време на изпитването, е най-малко:
                                    Eil = 2,165 × 10-7 M L2

                                    или
                                    Eil = 0,574 × I

                                    3.2.2.1.1.4

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) енергията е по-голямата стойност, изчислена по горепосочената избрана формула или по следната формула:
                                    Eil = 500 + 0,5 M

                              3.2.2.1.2
                              Натоварване по предната част

                                    3.2.2.1.2.1

                                    Натоварването се прилага хоризонтално във вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора. Точката на прилагане на натоварването се намира в тази част от защитната конструкция, която би ударила земята първа при странично обръщане на трактора при движение напред, като обикновено това е горният ръб. Точката на прилагане на натоварването е на 1/6 от широчината на горната част на защитната конструкция навътре от вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора, допираща външния край на горната част на защитната конструкция.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, се добавят клинове, позволяващи прилагането на натоварването, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.2.2.1.2.2

                                    Монтажният възел се закрепва към опорната повърхност съгласно 3.1.6.3.

                                    3.2.2.1.2.3

                                    Енергията, погълната от защитната конструкция по време на изпитването, е най-малко:
                                    Eil = 500 + 0,5 M

                                    3.2.2.1.2.4

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело):

                                                —

                                                ако защитната конструкция е заден двуколонен ролбар, се прилага също и предходната формула;

                                                —

                                                при други видове защитни конструкции енергията е по-голямата стойност, изчислена по горепосочената формула или по следната формула, която е избрана:
                                                Eil = 2,165 × 10-7 ML2

                                                или
                                                Eil = 0,574 I

                              3.2.2.1.3
                              Странично натоварване

                                    3.2.2.1.3.1

                                    Страничното натоварване се прилага хоризонтално във вертикална равнина, перпендикулярна на равнината на симетрия и минаваща на 60 mm пред базовата точка на седалката, намираща се в средното си надлъжно положение. Точката на прилагане на натоварването се намира в тази част от защитната конструкция при преобръщане, която би ударила земята първа при странично обръщане, като обикновено това е горният ръб.

                                    3.2.2.1.3.2

                                    Монтажният възел се закрепва към опорната повърхност съгласно 3.1.6.3.

                                    3.2.2.1.3.3

                                    Енергията, погълната от защитната конструкция по време на изпитването, е най-малко:
                                    Eis = 1,75 M

                                    3.2.2.1.3.4

                                    При трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) точката на прилагане на натоварването трябва да лежи в равнината, перпендикулярна на равнината на симетрия и минаваща през средата на линията, която свързва двете базови точки на седалката в двете ѝ положения. При защитни конструкции, състоящи се от две колони, ударът се локализира върху едната.

                                    3.2.2.1.3.5

                                    При трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) и защитна конструкция, представляваща заден двуколонен ролбар, енергията е по-високата стойност, изчислена по формулите:
                                    Eis = 1,75 M
                                    или
                                    Eis = 1,75 M (B6 + B)/2B

                              3.2.2.1.4
                              Смачкване на задната част

                        Всички условия са идентични на посочените в 3.2.1.1.4.
                        3.2.2.1.5
                              Смачкване на предната част

                        Всички условия са идентични на посочените в 3.2.1.1.5.
                        3.2.2.1.6
                              Допълнително изпитване с претоварване (фигури 7.9—7.11)

                        Изпитване с претоварване се извършва при всички случаи, при които силата намалява с повече от 3 % през последните 5 % от деформацията, получена при поглъщането на изискваната енергия от конструкцията (вж. фигура 7.10).
                        Изпитването с претоварване включва постепенно нарастване на хоризонталното натоварване със стъпка 5 % от първоначално изискваната енергия до максимум 20 % на добавената енергия (вж. фигура 7.11).
                        Изпитването с претоварване е удовлетворително, ако след всяко нарастване с 5, 10 или 15 % на изискваната енергия, силата намалява с по-малко от 3 % за нарастване от 5 % и остава по-голяма от 0,8 Fmax.
                        Изпитването с претоварване е удовлетворително, ако след като конструкцията е погълнала 20 % от добавената енергия, силата надвишава 0,8 Fmax.
                        По време на изпитването с претоварване е допустимо получаването на допълнителни пукнатини или скъсвания и/или навлизане във или липса на защита на свободната зона вследствие на еластична деформация. След премахването на натоварването конструкцията обаче не трябва да навлиза в свободната зона и свободната зона трябва да е напълно защитена.
                        3.2.2.1.7
                              Допълнителни изпитвания на смачкване

                        Ако по време на изпитване на смачкване възникнат пукнатини или скъсвания, които не могат да бъдат считани за незначителни, се извършва второ подобно изпитване, но със сила 1,2 Fv веднага след изпитването на смачкване, причинило появата на пукнатини или скъсвания.
                        3.2.2.2   Измервания

                        3.2.2.2.1
                              Счупвания и пукнатини

                        След всяко изпитване всички конструктивни, свързващи и скрепителни елементи визуално се проверяват за наличието на счупвания или пукнатини, като малките пукнатини по маловажни части се пренебрегват.
                        3.2.2.2.2
                              Навлизане в свободната зона

                        По време на всяко изпитване се проверява дали някаква част от защитната конструкция е навлязла в свободната зона, както е определена в 1.6 от приложение I.
                        Освен това се извършва оглед, за да се установи дали има части от свободната зона, които са извън осигурената от конструкцията защита. Счита се, че тя е извън защитата, ако част от защитната конструкция влиза в контакт с плоска повърхнина от земната повърхност, ако тракторът се постави преобърнат по посока на прилагане на удара. За да се оцени това, предните и задните гуми и регулировката на колеята са най-малките, препоръчвани от производителя.
                        3.2.2.2.3
                              Еластична деформация при странично натоварване

                        Еластичната деформация се измерва на (810 + av) mm над базовата точка на седалката и във вертикалната равнина, в която е приложено натоварването. При това измерване може да се използва приспособление, подобно на показаното на фигура 7.8.
                        3.2.2.2.4
                              Остатъчна деформация

                        След последното изпитване на смачкване се регистрира остатъчната деформация на защитната конструкция. За целта преди започване на изпитването се използва разположението на основните елементи на защитната конструкция при преобръщане по отношение на базовата точка на седалката.
                        Разширение на обхвата по отношение на други модели трактори
                        3.3.1   [Неприложимо]
                        3.3.2   Техническо разширение на обхвата

                        При технически изменения на трактора, на защитната конструкция или на метода на прикрепване на защитната конструкция към трактора, изпитвателната лаборатория, която е извършила първоначалното изпитване, може да издаде „протокол за техническо разширение на обхвата“ в следните случаи:
                        3.3.2.1   Разширение на обхвата на резултатите от структурното изпитване върху други модели трактори

                        Не е необходимо да се извършват изпитвания на удар и смачкване за всеки модел трактор, при условие че защитната конструкция и тракторът отговарят на условията, определени по-долу (от 3.3.2.1.1 до 3.3.2.1.5).

                                    3.3.2.1.1

                                    Конструкцията е идентична на онази, която е била подложена на изпитване.

                                    3.3.2.1.2

                                    Изискваната енергия не надвишава енергията, изчислена за първоначалното изпитване, с повече от 5 %.

                                    3.3.2.1.3

                                    Методът на прикрепване и компонентите на трактора, към които се извършва прикрепването, са идентични.

                                    3.3.2.1.4

                                    Компонентите, като например калници и капаци, които могат да осигурят опора за защитната конструкция, са идентични.

                                    3.3.2.1.5

                                    Положението и критичните размери на седалката в защитната конструкция и относителното положение на защитната конструкция спрямо трактора са такива, че свободната зона остава в обхвата на защитната конструкция, подложена на деформации, през всички изпитвания (това се проверява чрез използване на същия еталон на свободната зона, както в първоначалния протокол от изпитване, съответно точка за оразмеряване на седалката [SRP] или базова точка на седалката [SIP]).

                              3.3.2.2   Разширение на обхвата на резултатите от структурното изпитване върху изменени модели на защитната конструкция

                        Тази процедура трябва да се изпълнява, когато разпоредбите на параграф 3.3.2.1 не са изпълнени, но може да не се използва, ако методът на прикрепване на защитната конструкция към трактора не е останал на същия принцип (напр. гумени опори, заменени с устройство за окачване).

                                    3.3.2.2.1

                                    Изменения, които нямат въздействие върху резултатите от първоначалното изпитване (напр. прикрепване чрез заваряване на монтажната плоча на принадлежност към място, което не е от ключово значение за конструкцията), добавяне на седалки с различно разположение на SIP в рамките на защитната конструкция (подлежи на проверяване дали новата(ите) свободна(и) зона(и) е останала в обхвата на защитната конструкция, подложена на деформации, през всички изпитвания).

                                    3.3.2.2.2

                                    Изменения, които имат вероятно въздействие върху резултатите от първоначалното изпитване, без обаче да поставят под съмнение приемането на защитната конструкция (напр. изменение на структурен компонент, на метода на прикрепване на защитната конструкция към трактора). Може да бъде извършено изпитване за валидиране и резултатите от изпитването се представят в протокола за разширение на обхвата.
                                    Определят се следните ограничения за този вид разширение на обхвата:

                                                3.3.2.2.2.1

                                                не могат да бъдат приети повече от 5 разширения на обхвата без извършване на изпитване за валидиране;

                                                3.3.2.2.2.2

                                                резултатите от изпитването за валидиране ще бъдат приети с оглед разширението на обхвата, ако всички условия за пр иемане по Кода са изпълнени и:

                                                            ако деформацията, измерена след всяко изпитване на удар, не се отклонява от деформацията, измерена след всяко изпитване на удар от протокола от първоначалното изпитване, с повече от ± 7 % (при динамично изпитване);

                                                            ако силата, измерена, когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в различните изпитвания на хоризонтално натоварване, не се отклонява от силата, измерена, когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в първоначалното изпитване, с повече от ± 7 % и деформацията, измерена (4), когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в различните изпитвания на хоризонтално натоварване, не се отклонява от деформацията, измерена, когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в първоначалното изпитване, с повече от ± 7 % (при статично изпитване);

                                                3.3.2.2.2.3

                                                в един протокол за разширение на обхвата може да се включи повече от едно изменение на защитната конструкция, ако те са различни варианти на същата защитна конструкция, но единствено едно изпитване за валидиране може да бъде прието в рамките на един протокол за разширение на обхвата. Вариантите, които не са подложени на изпитвания, се описват в отделен раздел от протокола за разширение на обхвата.

                                    3.3.2.2.3

                                    Увеличение на базовата маса, заявена от производителя за защитна конструкция, която вече е била подложена на изпитвания. Ако производителят иска да запази същия номер на одобрение, е възможно да се издаде протокол за разширение на обхвата след извършване на изпитване за валидиране (границите от ± 7 %, уточнени в 3.3.2.2.2.2, не са приложими в такъв случай).

                              3.4   [Неприложимо]
                        3.5   Устойчивост на защитните конструкции на студени климатични условия

                                    3.5.1

                                    Ако производителят заявява, че защитната конструкция има устойчивост на крехкост при студени климатични условия, той представя подробна информация, която се включва в протокола.

                                    3.5.2

                                    Следните изисквания и процедури са предназначени за увеличаване на якостта и устойчивостта на защитната конструкция на счупвания, дължащи се на крехкост при понижени температури. Предлагат се следните минимални изисквания по отношение на материалите при оценка на уместността на защитната конструкция при понижени експлоатационни температури в онези страни, които изискват тази допълнителна експлоатационна защита.

                                    3.5.2.1

                                    Болтовете и гайките, използвани за прикрепване на защитната конструкция към трактора и за свързване на структурните части на защитната конструкция, трябва да са с подходящи контролирани свойства на устойчивост на понижени температури.

                                    3.5.2.2

                                    Всички пръчици за заваряване, използвани за производството на структурните елементи и рами, са съвместими с материалите на защитната конструкция, посочени в 3.5.2.3 по-долу.

                                    3.5.2.3

                                    Стоманените материали за структурните елементи на защитната конструкция са от материал с контролирана устойчивост, който отговаря на минималните изисквания на изпитванията по Шарпи с V-образен прорез по отношение на енергията на удара, които са посочени в таблица 7.1. Марката и качеството на стоманата се посочват в съответствие с ISO 630:1995.
                                    Счита се, че стоманата с дебелина след валцоване, по-малка от 2,5 mm, и със съдържание на въглерод от по-малко от 0,2 %, отговоря на това изискване.
                                    Структурните елементи на защитната конструкция, изработени от материали, различни от стомана, трябва да имат еквивалентна устойчивост на удар при ниски температури.

                                    3.5.2.4

                                    При извършване на изпитванията по Шарпи с V-образен прорез по отношение на енергията на удара размерите на образците не трябва да са по-малки от най-големите от размерите по таблица 7.1, за които дава възможност материалът.

                                    3.5.2.5

                                    Изпитванията по Шарпи с V-образен прорез се извършват в съответствие с процедурата в ASTM A 370-1979, с изключение на размерите на образците, които отговарят на размерите по таблица 7.1.

                                       Таблица 7.1

                                       Минимални изисквания на изпитванията по Шарпи с V-образен прорез по отношение на енергията на удара

                                                Размери на образеца

                                                Енергия при

                                                Енергия при

                                                –30 °C

                                                –20 °C

                                                mm

                                                J

                                                J (6)

                                                10 × 10 (5)

                                                11

                                                27,5

                                                10 × 9

                                                10

                                                25

                                                10 × 8

                                                9,5

                                                24

                                                10 × 7,5 (5)

                                                9,5

                                                24

                                                10 × 7

                                                9

                                                22,5

                                                10 × 6,7

                                                8,5

                                                21

                                                10 × 6

                                                8

                                                20

                                                10 × 5 (5)

                                                7,5

                                                19

                                                10 × 4

                                                7

                                                17,5

                                                10 × 3,5

                                                6

                                                15

                                                10 × 3

                                                6

                                                15

                                                10 × 2,5 (5)

                                                5,5

                                                14

                                    3.5.2.6

                                    Алтернативи на тази процедура са използването на спокойна или полуспокойна стомана, за която се представя подходяща спецификация. Марката и качеството на стоманата се посочват в съответствие с ISO 630:1995, Amd 1:2003.

                                    3.5.2.7

                                    Образците са надлъжни и се вземат от лентовия материал, цилиндричната или структурната част преди формоване или заваряване за употреба в защитната конструкция. Образците от цилиндричната или структурната част се вземат от средата на страната с най-големия размер и не включват заварки.

                              3.6   [Неприложимо]

                           Фигура 7.1

                           Свободна зона

                                       Фигура 7.1.a

                                       Страничен изглед

                                       Разрез през базовата равнина

                                       Фигура 7.1.b

                                       Заден изглед

                           Фигура 7.1.с

                           Поглед отгоре

                           Фигура 7.2.a

                           Свободна зона при трактори с реверсируемо положение на седалката: двуколонен ролбар

                           Фигура 7.2.b

                           Свободна зона при трактори с реверсируемо положение на седалката: други видове ROPS

                           Фигура 7.3

                           Блок на махалото и окачващите го вериги или телени въжета

                           Фигура 7.4

                           Пример за закрепване на трактор (заден удар)

                           Фигура 7.5

                           Пример за закрепване на трактор (преден удар)

                           Фигура 7.6

                           Пример за закрепване на трактора (страничен удар)

                           Фигура 7.7

                           Пример за приспособление за смачкване на трактора

                           Фигура 7.8

                           Пример за приспособление за измерване на еластичната деформация

                           Фигура 7.9

                           Крива сила — деформация

                           Изпитване с претоварване не е необходимо

                           Фигура 7.10

                           Крива сила — деформация

                           Изпитване с претоварване е необходимо

                           Фигура 7.11

                           Крива сила — деформация

                           Изпитването с претоварване трябва да бъде продължено.

         (1)  Стандартен код на ОИСР за официалното изпитване на задно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански и горски колесни трактори с тясна колея.

         (2)  За изпитванията за разширение на обхвата във връзка с протоколи от изпитване, в които първоначално е използвана точката за оразмеряване на седалката (SRP), изискваните измервания се извършват с позоваване на SRP, а не на SIP, и ясно се посочва използването на SRP (вж. приложение 1).

         (3)  Обръща се внимание на потребителите, че базовата точка на седалката се определя в съответствие с ISO 5353 и е фиксирана точка за трактор, който не се движи, когато седалката е регулирана в положение, различно от средното положение. За определянето на свободната зона седалката се поставя в най-задното и най-високото положение.“ “

         (4)  Остатъчна + еластична деформация, измерени в точката на достигане на нивото на изискваната енергия.“ “

         (5)  Посочват се предпочитаните размери. Образците не трябва да са с размери, по-малки от най-големите предпочитани размери, за които дава възможност материалът.

         (6)  Изисква се стойността на енергията при –20 °C да е 2,5 пъти по-голяма от стойността на енергията при –30 °C. Други фактори въздействат върху устойчивостта на енергията на удара, като например посоката на валцоване, границата на провлачване, ориентацията на зърната и заваряването. Тези фактори се разглеждат при избора и употребата на стоманата.

      ПРИЛОЖЕНИЕ III

         Изменения на Директива 86/415/ЕИО

      Директива 86/415/ЕИО се изменя, както следва:

                  1.

                  Приложение II се изменя, както следва:

                              а)

                              точка 2.4.2.2.3. се заменя със следния текст:

                                          „2.4.2.2.3.

                                          Хидравличното повдигане на триточковото прикачно устройство се задейства от устройства за управление, които работят на „принципа на задействане със задържане“;“

                              б)

                              добавя се следната точка 2.5:
                              „2.5   Устройство(а) за управление на приспособлението за задвижване (ПЗ)

                              2.5.1.   Не трябва да е възможно запалване на двигателя, когато е включено ПЗ.
                              2.5.2.   Външни устройства за управление

                                          2.5.2.1

                                          Устройствата за управление трябва да бъдат разположени, така че операторът да може да борави с тях, като стои на обезопасено място.

                                          2.5.2.2

                                          Устройството(ата) за управление се проектира(т), така че да изключва(т) неволно включване.

                                          2.5.2.3

                                          Стартовото устройство работи на принципа на задействане със задържане най-малко в течение на първите три секунди от включването.

                                          2.5.2.4

                                          Периодът между включването на устройството(ата) за управление и започването на съответната операция не трябва да е по-дълъг от техническото време, необходимо за включване/изключване на системата във/от работен режим. Ако този период е по-дълъг, ПЗ трябва автоматично да се изключва.

                                          2.5.2.5

                                          Във всеки момент трябва да е възможно да се изключи(ат) ПЗ както от седалката на оператора, така и от свързаното(ите) външно(и) устройство(а) за управление. Изключването винаги трябва да е команда от приоритетно значение.

                                          2.5.2.6

                                          Не е разрешено взаимодействие между външното устройство за управление на ПЗ и устройството за управление на ПЗ, разположено до седалката на оператора.“

                  2.

                  Приложение III се изменя, както следва:

                              —

                              под символ 1 се въвежда текстът „Като алтернативен вариант може да бъде използван символ 8.18 от стандарт ISO 3767-1:1998.“;

                              —

                              под символ 3 се въвежда текстът „Като алтернативен вариант може да бъде използван символ 8.19 от стандарт ISO 3767-1:1998.“;

                              —

                              под символ 6 се въвежда текстът „Като алтернативен вариант могат да бъдат използвани символ 7.11 от стандарт ISO 3767-2:1991 заедно със символи 7.1—7.5 от стандарт ISO 3767-1:1998.“;

                              —

                              под символ 7 се въвежда текстът „Като алтернативен вариант могат да бъдат използвани символ 7.12 за дисплей за ПЗ от стандарт ISO 3767-2:1991 заедно със символи 7.1—7.5 от стандарт ISO 3767-1:1991.“.

      ПРИЛОЖЕНИЕ IV

         Изменения на Директива 87/402/ЕИО

      Директива 87/402/ЕИО се изменя, както следва:

                  1.

                  В приложение I точка 1 се заменя със следния текст:

                              „1.

                              Прилагат се определенията и изискванията по Код 6 (1), точка 1 от Решение C(2008) 128 на ОИСР от октомври 2008 г., с изключение на точка 1.1 (Селскостопански и горски трактори), които гласят, както следва:
                              „1.   Определения

                              1.1   [Неприложимо]
                              1.2   Защитна конструкция при преобръщане (ROPS)

                              Защитна конструкция при преобръщане (безопасна кабина или рама), наричана по-долу „защитна конструкция“, е монтираната на трактор конструкция, чиято основна цел е да изключи или да намали опасността за водача в резултат на преобръщане на трактора при нормални работни условия.
                              Защитната конструкция при преобръщане осигурява достатъчно голямо пространство за свободна зона, за да бъде защитен водачът в седнало положение или вътре в конструкцията, или в рамките на зона, ограничена от серия прави линии от външните краища на конструкцията до която и да е част на трактора, която може да влезе в контакт със земята и която може да осигури опора за трактора в това положение, ако той се преобърне.
                              1.3   Колея

                              1.3.1   Предварително определение: централна равнина на колелото

                              Централната равнина на колелото е симетрично разположената равнина спрямо двете равнини, минаващи през външните части на периферията на джантата.
                              1.3.2   Определение на колея

                              Вертикалната равнина през оста на колелото пресича неговата централна равнина по протежение на права линия, която пробожда опорната повърхност в една точка. Ако А и В са двете точки, определени по този начин за колелата на една и съща ос на трактора, широчината на колеята е разстоянието между точки А и В. По този начин колеята може да бъде определена за предния и задния мост на трактора. В случаите когато има сдвоени колела, колеята се явява разстоянието между двете равнини, представляващи централните равнини на всяка от двойките колела.
                              1.3.3   Допълнително определение: равнина на симетрия на трактор

                              Крайните положения на точките А и В за задния мост на трактор, даващи максимално възможната стойност на колеята. Вертикалната равнина, перпендикулярна на линията АВ и минаваща през средата ѝ, представлява равнината на симетрия на трактор.
                              1.4   Колесна база

                              Разстоянието между вертикалните равнини, минаващи през двете линии АВ, както са определени по-горе, съответно една за предните колела и една за задните колела.
                              1.5   Определяне на базовата точка на седалката; положение на седалката и регулировка за изпитването

                              1.5.1   Базова точка на седалката (SIP)
                                  (2)

                              Базовата точка на седалката се определя в съответствие с ISO 5353:1995.
                              1.5.2   Положение на седалката и регулировка за изпитването

                                          1.5.2.1

                                          В случаите, когато наклоните на седалката и облегалката са регулируеми, те трябва да бъдат установени в такова положение, че базовата точка на седалката да се намира в най-задното и най-високото си положение.

                                          1.5.2.2

                                          В случаите, когато седалката е снабдена с окачване, то трябва да бъде блокирано в средата на хода му, освен ако това не противоречи на инструкциите, ясно посочени от производителя на седалката.

                                          1.5.2.3

                                          Когато позицията на седалката е регулируема само по дължина и вертикално, надлъжната ос, минаваща през базовата точка на седалката, е успоредна на вертикалната надлъжна равнина на трактора, минаваща през центъра на кормилното колело, и на не повече от 100 mm от тази равнина.

                                    1.6   Свободна зона

                              1.6.1   Базова вертикална равнина и линия

                              Свободната зона (фигура 6.1 в приложение II) е определена чрез базова вертикална равнина и базова линия:

                                          1.6.1.1

                                          Базовата равнина е вертикална равнина, която в общия случай е разположена надлъжно по отношение на трактора и минава през базовата точка на седалката и центъра на кормилното колело. Обикновено базовата равнина съвпада с надлъжната равнина на симетрия на трактора. Приема се, че базовата равнина се премества хоризонтално заедно със седалката и кормилното колело по време на натоварванията, но остава перпендикулярна на трактора или на пода на защитната конструкция при преобръщане.

                                          1.6.1.2

                                          Базовата линия лежи в базовата равнина и минава през точка на 140 + ah зад и на 90 – av под базовата точка на седалката, и през първата точка на венеца на кормилното колело, която базовата линия пресича при накланянето ѝ до хоризонтално положение.

                                    1.6.2   Определяне на свободната зона за трактори с нереверсируема седалка

                              Свободната зона за трактори с нереверсируема седалка е определена в 1.6.2.1—1.6.2.11 по-долу и е ограничена от следните равнини, като тракторът се разполага върху хоризонтална повърхност, като в случай на регулируема седалка тя се регулира в своето най-задно и най-високо положение (3), и кормилното колело, ако е регулируемо, се регулира в средно положение за седящ водач:

                                          1.6.2.1

                                          две вертикални равнини, разположени на 250 mm от двете страни на базовата равнина и намиращи се на височина 300 mm над равнината, определена в 1.6.2.8 по-долу, и най-малко на 550 mm в надлъжно направление пред вертикалната равнина, перпендикулярна на базовата равнина и минаваща на (210 – ah) mm пред базовата точка на седалката;

                                          1.6.2.2

                                          две вертикални равнини, разположени на 200 mm от двете страни на базовата равнина и намиращи се на височина 300 mm над равнината, определена в 1.6.2.8 по-долу, и в надлъжно направление спрямо повърхността, определена в 1.6.2.11 по-долу, до вертикалната равнина, перпендикулярна на базовата равнина и минаваща на (210 – ah) mm пред базовата точка на седалката;

                                          1.6.2.3

                                          наклонена равнина, перпендикулярна на базовата равнина и успоредна на базовата линия, и на 400 mm над нея, простираща се назад до пресичането ѝ с вертикалната равнина, перпендикулярна на базовата равнина и минаваща през точка на (140 + ah) mm зад базовата точка на седалката;

                                          1.6.2.4

                                          наклонена равнина, перпендикулярна на базовата равнина, която пресича равнината, определена в 1.6.2.3 по-горе, в най-задния ѝ ръб и се опира в горната част на облегалката на седалката;

                                          1.6.2.5

                                          вертикална равнина, перпендикулярна на базовата равнина, минаваща най-малко на 40 mm пред кормилното колело и най-малко на 760 – ah пред базовата точка на седалката;

                                          1.6.2.6

                                          цилиндрична повърхност с ос, перпендикулярна на базовата равнина, и с радиус 150 mm и допираща се до равнините, определени в 1.6.2.3 и 1.6.2.5;

                                          1.6.2.7

                                          две успоредни наклонени равнини, минаващи през горните ръбове на равнините, определени в 1.6.2.1 по-горе, като наклонената равнина от страната на нанасяне на удара не е по-близко от 100 mm до базовата равнина над свободната зона;

                                          1.6.2.8

                                          хоризонтална равнина, минаваща през точка на 90 – av под базовата точка на седалката;

                                          1.6.2.9

                                          две части от вертикалната равнина, перпендикулярна на базовата равнина, минаваща на 210 – ah пред базовата точка на седалката, като тези две части от равнина съединяват съответно най-задните части на равнините, определени в 1.6.2.1 по-горе, с най-предните части на равнините, определени в 1.6.2.2 по-горе;

                                          1.6.2.10

                                          две части от хоризонталната равнина, минаваща на 300 mm над равнината, определена в 1.6.2.8 по-горе, като тези две части от равнина съединяват съответно най-горната част на вертикалните равнини, определени в 1.6.2.2 по-горе, с най-долната част на наклонените равнини, определени в 1.6.2.7 по-горе;

                                          1.6.2.11

                                          повърхност, криволинейна при необходимост, чиято образувателна е перпендикулярна на базовата равнина и минава по гърба на облегалката.

                                    1.6.3   Определяне на свободната зона за трактори с реверсируемо положение на водача

                              За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) свободната зона се образува от обединяването на двете свободни зони, определени от двете различни положения на кормилното колело и седалката.
                              1.6.4   Допълнителни седалки

                                          1.6.4.1

                                          В случай на трактори, които могат да бъдат снабдени с допълнителни седалки, резултатната свободна зона, използвана при изпитванията, се получава въз основа на базовите точки на седалките за всички възможни варианти, които се предлагат. Защитната конструкция не навлиза в най-обхватната свободна зона, взимаща предвид базовите точки на различните седалки.

                                          1.6.4.2

                                          В случай на предлагане на нов вариант на седалката след вече проведено изпитване се проверява дали свободната зона около новата SIP попада в резултатната свободна зона, установена преди това. Ако това изискване не е изпълнено, трябва да бъде проведено ново изпитване.

                                    1.7   Допустима грешка на измерването

                                          Линейни размери

                                          :

                                          ± 3 mm

                                          с изключение на

                                          :

                                                      —

                                                      :

                                                      деформация на гумата

                                                      :

                                                      ± 1 mm

                                                      —

                                                      :

                                                      деформация на конструкцията при хоризонтално натоварване

                                                      :

                                                      ± 1 mm

                                                      —

                                                      :

                                                      височина на падане на блока на махалото

                                                      :

                                                      ± 1 mm

                                          Маси

                                          :

                                          ± 1 %

                                          Сили

                                          :

                                          ± 2 %

                                          Ъгли

                                          :

                                          ± 2°

                                    1.8   Символи

                                          ah

                                          (mm)

                                          Половина от хоризонталната регулировка на седалката

                                          av

                                          (mm)

                                          Половина от вертикалната регулировка на седалката

                                          B

                                          (mm)

                                          Минимална габаритна широчина на трактора

                                          Bb

                                          (mm)

                                          Максимална външна широчина на защитната конструкция

                                          D

                                          (mm)

                                          Деформация на конструкцията в точката на удар (динамични изпитвания) или в точката на и по направление на прилагане на натоварването (статични изпитвания)

                                          D′

                                          (mm)

                                          Деформация на конструкцията за пресмятаната изисквана енергия

                                          Ea

                                          (J)

                                          Енергия на деформацията, погълната в точката след премахване на натоварването. Площ, съдържаща се в кривата F-D

                                          Ei

                                          (J)

                                          Погълната енергия на деформация. Площ под кривата F-D

                                          E′i

                                          (J)

                                          Погълната енергия на деформация след допълнително натоварване в резултат на пукнатина или скъсване

                                          E″i

                                          (J)

                                          Енергия на деформация, погълната при изпитване с претоварване, в случай че натоварването е било прекратено преди започването на изпитването с претоварване. Площ под кривата F-D

                                          Eil

                                          (J)

                                          Енергия, която трябва да бъде погълната при надлъжно натоварване

                                          Eis

                                          (J)

                                          Енергия, която трябва да бъде погълната при странично натоварване

                                          F

                                          (N)

                                          Сила на статично натоварване

                                          F′

                                          (N)

                                          Сила на натоварване за пресмятаната изисквана енергия, съответстваща на E′i

                                          F-D

                                          Графика на зависимостта сила-деформация

                                          Fi

                                          (N)

                                          Сила, прилагана към твърд елемент в задната част

                                          Fmax

                                          (N)

                                          Сила на максимално статично натоварване, получаваща се по време на натоварване, с изключение на претоварване

                                          Fv

                                          (N)

                                          Вертикална смачкваща сила

                                          H

                                          (mm)

                                          Височина на падане на блока на махалото (динамични изпитвания)

                                          H′

                                          (mm)

                                          Височина на падане на блока на махалото при допълнително изпитване (динамични изпитвания)

                                          I

                                          (kgm2)

                                          Базов инерционен момент на трактора спрямо оста на задните колела без значение каква е масата на задните колела

                                          L

                                          (mm)

                                          Основна колесна база на трактора

                                          M

                                          (kg)

                                          Базова маса на трактора по време на изпитванията на якост, така както е определена в раздел 3.2.1.4 в приложение II

                  2.

                  Приложение II се заменя със следния текст:

                     „ПРИЛОЖЕНИЕ II

                        Технически изисквания

                     Техническите изисквания за типово одобрение на ЕО на предно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански или горски колесни трактори с тясна колея са тези, които са определени в Код 6 (4), точка 3 от Решение C(2008) 128 на ОИСР от октомври 2008 г., с изключение на точки 3.2.4 (Протокол от изпитване), 3.4.1 (Административно разширение на обхвата), 3.5 (Етикетиране) и 3.7 (Здравина на закрепване на предпазните колани), които гласят, както следва:

                        „3.   ПРАВИЛА И ИЗИСКВАНИЯ
                        3.1   Предварителни условия за изпитванията на якост

                        3.1.1   Извършване на две предварителни изпитвания

                        Защитната конструкция може да бъде подложена на изпитванията на якост единствено в случай че двете изпитвания за странична устойчивост и непродължително преобръщане са били проведени и са завършили в съответствие с изискванията (вж. блок-схемата на фигура 6.3).
                        3.1.2   Подготовка за предварителните изпитвания

                                    3.1.2.1

                                    Тракторът трябва да бъде оборудван със защитната конструкция в положение, осигуряващо безопасност.

                                    3.1.2.2

                                    Тракторът трябва да бъде оборудван с гуми, имащи най-големия диаметър, посочен от производителя, и най-малкото напречно сечение за гуми с този диаметър. Гумите не трябва да са баластирани с течен баласт и трябва да са напомпани до налягане, препоръчвано за работа на полето.

                                    3.1.2.3

                                    Задните колела трябва да са в позиция, отговаряща на най-тясната широчина на колеята, като с възможно най-близка до тази широчина на колеята трябва да бъдат и предните колела. Ако са възможни две регулировки, осигуряващи колеи на предните колела с еднаква разлика от най-тясната колея на задните колела, трябва да се избере по-широката от тези две регулировки.

                                    3.1.2.4

                                    Всички резервоари на трактора трябва да бъдат пълни или течностите трябва да се заменят с еквивалентни маси в съответните места.

                                    3.1.2.5

                                    Всички принадлежности при серийни образци се закрепват към трактора в нормалното им положение.

                              3.1.3   Изпитване за странична устойчивост

                                    3.1.3.1

                                    Тракторът, подготвен за изпитване, както е посочено по-горе, се разполага върху хоризонтална повърхност, така че оста на окачване на предния мост или хоризонталният шарнир между двата моста (при шарнирен трактор) да може да се движи свободно.

                                    3.1.3.2

                                    Чрез използването на подемно устройство или механизъм частта на трактора, която е твърдо съчленена за оста, която носи над 50 % от масата на трактора, се накланя, като непрекъснато се измерва ъгълът на наклон. Този ъгъл трябва да бъде най-малко 38° в момента, когато тракторът е в състояние на нестабилно равновесие с колела, докосващи опорната повърхност. Изпитването се извършва един път с кормилно колело, завъртяно до пълно дясно блокиране, и един път с кормилно колело, завъртяно до пълно ляво блокиране.

                              3.1.4   Изпитване за непродължително преобръщане

                        3.1.4.1   Основни бележки

                        Изпитването се извършва с цел да се провери дали конструкцията за защита на водача, с която е оборудван тракторът, може удовлетворително да предотврати продължителното преобръщане на трактора в случай на страничното му преобръщане по наклон: 1:1,5 (фигура 6.4).
                        Доказателство за непродължително преобръщане може да бъде получено в съответствие с един от двата метода, посочени в 3.1.4.2 и 3.1.4.3.
                        3.1.4.2   Демонстриране на поведение на непродължително преобръщане чрез изпитване на преобръщане

                                    3.1.4.2.1

                                    Изпитването на преобръщане трябва да се извърши на наклонен изпитвателен участък с дължина най-малко четири метра (вж. фигура 6.4). Повърхността се покрива с 18 cm слой от материал, който при измерване в съответствие със стандарти ASAE S313.3 FEB1999 и ASAE EP542 FEB1999 относно почвен конусен плътномер има индекс на проникване на конуса:
                                    A = 235 ± 20
                                    или
                                    B = 335 ± 20

                                    3.1.4.2.2

                                    Тракторът (подготвен, както е описано в параграф 3.1.2) се накланя странично с нулева начална скорост. За тази цел той се разполага в началото на наклонения изпитвателен участък, така че колелата от страната към наклона да са върху самия участък и равнината на симетрия на трактора да е успоредна на контурните линии. След удара с повърхността на изпитвателния наклон тракторът може да се повдигне от повърхността, завъртайки се около горния ъгъл на защитната конструкция, но не трябва да се преобърне. Той трябва да падне обратно на страната, която първа е ударила повърхността на наклона.

                              3.1.4.3   Демонстриране на поведение на непродължително преобръщане чрез пресмятане

                                    3.1.4.3.1

                                    Във връзка с поставената цел за проверка на поведението на непродължително преобръщане чрез пресмятане трябва да бъдат установени следните данни, характеризиращи трактора (вж. фигура 6.5):

                                                B0

                                                (m)

                                                Широчина на задната гума

                                                B6

                                                (m)

                                                Широчина на защитната конструкция между лявата и дясната точка на нанасяне на удара

                                                B7

                                                (m)

                                                Широчина на капака на двигателя

                                                D0

                                                (rad)

                                                Ъгъл на завъртане на предния мост от нулево положение до края на завъртането

                                                D2

                                                (m)

                                                Височина на предните гуми при пълно натоварване на моста

                                                D3

                                                (m)

                                                Височина на задните гуми при пълно натоварване на моста

                                                H0

                                                (m)

                                                Височина на точката на окачване на предния мост

                                                H1

                                                (m)

                                                Височина на центъра на тежестта

                                                H6

                                                (m)

                                                Височина на точката на нанасяне на удар

                                                H7

                                                (m)

                                                Височина на капака на двигателя

                                                L2

                                                (m)

                                                Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и предния мост

                                                L3

                                                (m)

                                                Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и задния мост

                                                L6

                                                (m)

                                                Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и осовата линия на напречното звено на защитната конструкция (да се предхожда от знак „минус“, ако линията се намира преди центъра на тежестта)

                                                L7

                                                (m)

                                                Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и предния ъгъл на капака на двигателя

                                                Mc

                                                (kg)

                                                Маса на трактора, използвана при пресмятанията

                                                Q

                                                (kgm2)

                                                Инерционен момент спрямо надлъжната ос, минаваща през центъра на тежестта

                                                S

                                                (m)

                                                Широчина на задната колея

                                          Сумата от широчината на колеята (S) и гумата (B0) трябва да е по-голяма от широчината B6 на защитната конструкция.

                                    3.1.4.3.2

                                    За извършване на пресмятането могат да се направят следните опростяващи допускания:

                                                3.1.4.3.2.1

                                                неподвижният трактор се преобръща по наклон 1:1,5 при балансиран преден мост в момента, в който центърът на тежестта се намира вертикално над оста на ротация;

                                                3.1.4.3.2.2

                                                оста на ротация е успоредна на надлъжната ос на трактора и минава през центъра на контактните повърхности на предното и задното колело от страната на наклона;

                                                3.1.4.3.2.3

                                                тракторът не се плъзга по наклона;

                                                3.1.4.3.2.4

                                                ударът по наклона е частично еластичен с коефициент на еластичност:
                                                U = 0,2

                                                3.1.4.3.2.5

                                                сумата от дълбочината на проникване в повърхността на наклона и деформацията на защитната конструкция е:
                                                T = 0,2 m

                                                3.1.4.3.2.6

                                                в склона не проникват други компоненти на трактора.

                                    3.1.4.3.3

                                    Компютърната програма (BASIC (5) за определяне на поведението при продължително или прекъснато странично преобръщане на трактор с тясна колея с предно монтирана защитна конструкция е част от настоящия Код с примери от 6.1 до 6.11.

                              3.1.5   Методи за измерване

                        3.1.5.1   Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и задния (L3) или предния (L2) мост

                        Измерва се разстоянието между предния и задния мост от двете страни на трактора с цел да се установи, че няма ъгъл на завиване.
                        Разстоянията между центъра на тежестта и задния мост (L3) или предния мост (L2) се пресмятат на базата на разпределението на масата на трактора между предните и задните колела.
                        3.1.5.2   Височина на задните (D3) и предните (D2) гуми

                        Измерва се разстоянието от най-високата точка на гумата до опорната повърхност (фигура 6.5), като този метод се използва както за предните, така и за задните гуми.
                        3.1.5.3   Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и осовата линия на напречното звено на защитната конструкция (L6)

                        Измерва се разстоянието между центъра на тежестта и осовата линия на напречното звено на защитната конструкция (фигури 6.6.a, 6.6.b и 6.6.с). Ако защитната конструкция се намира пред центъра на тежестта, записаната измерена стойност се предхожда от знак минус (-L6).
                        3.1.5.4   Широчина на защитната конструкция (B6)

                        Измерва се разстоянието между точките на нанасяне на удара на лявата и дясната вертикална колона на конструкцията.
                        Точката на нанасяне на удара се определя от равнината, допирателна към защитната конструкция и минаваща през линията, дефинирана от горните външни точки на предните и задните гуми (фигура 6.7).
                        3.1.5.5   Височина на защитната конструкция (H6)

                        Измерва се вертикалното разстояние от точката на нанасяне на удара по конструкцията до опорната повърхност.
                        3.1.5.6   Височина на капака на двигателя (H7)

                        Измерва се вертикалното разстояние от точката на нанасяне на удара по капака на двигателя до опорната повърхност.
                        Точката на нанасяне на удара се определя от равнината, допирателна към капака на двигателя и защитната конструкция и минаваща през външните горни точки на предната гума (фигура 6.7). Измерването се извършва от двете страни на капака на двигателя.
                        3.1.5.7   Широчина на капака на двигателя (B7)

                        Измерва се разстоянието между двете точки на нанасяне на удара по капака на двигателя, така както са определени по-горе.
                        3.1.5.8   Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и предния ъгъл на капака на двигателя (L7)

                        Измерва се разстоянието от точката на нанасяне на удара по капака на двигателя, така както е определена по-горе, до центъра на тежестта.
                        3.1.5.9   Височина на точката на окачване на предния мост (H0)

                        Проверява се вертикалното разстояние от осовата линия на шарнира на окачването на предния мост до оста на предните гуми (Н01) и се включва в техническата документация на производителя.
                        Измерва се вертикалното разстояние от оста на предните гуми до опорната повърхност (Н02) (фигура 6.8).
                        Височината на точката на окачване на предния мост (H0) представлява сумата на двете предишни стойности.
                        3.1.5.10   Широчина на задната колея (S)

                        Измерва се минималната широчина на задната колея при монтирани гуми от най-големия размер, посочен от производителя (фигура 6.9).
                        3.1.5.11   Широчина на задната гума (B0)

                        Измерва се разстоянието между външната и вътрешната вертикална равнина на задната гума в горната ѝ част (фигура 6.9).
                        3.1.5.12   Ъгъл на завъртане на предния мост (D0)

                        Най-големият ъгъл, определен от завъртането на предния мост от хоризонтално положение до упор, се измерва от двете страни на моста, като се взема предвид наличието на ударопоглъщащи устройства в края на хода. Използва се измереният максимален ъгъл.
                        3.1.5.13   Маса на трактора (М)

                        Масата на трактора се определя от условията, посочени в параграф 3.2.1.4.
                        3.2   Условия за изпитване на якост на защитни конструкции и тяхното закрепване към тракторите

                        3.2.1   Общи изисквания

                        3.2.1.1   Цели на изпитването

                        Изпитванията с помощта на специални съоръжения имат предназначението да симулират натоварванията, наложени на защитната конструкция при преобръщане на трактора. Тези изпитвания дават възможност за извършване на наблюдения върху якостните качества на защитната конструкция и скобите за закрепването ѝ към трактора, както и върху всяка част от трактора, предаваща натоварването по време на изпитването.
                        3.2.1.2   Методи за изпитване

                        Изпитването може да бъде извършено по процедурата за динамично изпитване или по процедурата за статично изпитване. Двата метода се считат за равностойни.
                        3.2.1.3   Основни изисквания при подготовката за изпитванията

                                    3.2.1.3.1

                                    Защитната конструкция трябва да съответства на характеристиките на серийното производство. Тя се закрепва в съответствие с препоръките на производителя към един от тракторите, за които е конструирана.
                                    Забележка: при статично изпитване на якост не се изисква комплектуван трактор; същевременно защитната конструкция и частите на трактора, към които тя се закрепва, представляват действащо съоръжение, наричано по-долу „монтажен възел“.

                                    3.2.1.3.2

                                    Както при статичното, така и при динамичното изпитване комплектуваният трактор (или монтажният възел) трябва да бъде оборудван с всички серийно произвеждани компоненти, които могат да повлияят на якостните качества на защитната конструкция или които могат да са необходими за изпитването на якост.
                                    Компоненти, които могат да създадат опасност в свободната зона, също трябва да се монтират на трактора (или на монтажния възел), така че да могат да се проверят и да се установи дали са изпълнени условията за приемане по 3.2.3.
                                    Всички компоненти на трактора или защитната конструкция, включително средствата за защита от метеорологичните фактори, трябва да бъдат доставени или описани в чертежи.

                                    3.2.1.3.3

                                    При изпитванията на якост всички панели и демонтируеми неструктурни компоненти трябва да бъдат демонтирани, така че да не могат да допринасят за подобряване на якостните качества на защитната конструкция.

                                    3.2.1.3.4

                                    Широчината на колеята трябва да бъде регулирана, така че доколкото е възможно, защитната конструкция да не бъде подкрепяна от гумите по време на изпитванията на якост. Ако изпитванията се извършват в съответствие с процедурата за статично изпитване, колелата могат да бъдат свалени.

                              3.2.1.4   Базова маса на трактора по време на изпитванията на якост

                        Базовата маса М, използвана във формулите за пресмятане на височината на падане на блока на махалото, енергиите на натоварване и смачкващите сили, трябва да е най-малко равна на масата на трактора без допълнително оборудване, но с охладителна течност, масла, гориво, инструменти и защитната конструкция. Не са включени допълнителни предни или задни тежести, баласт в гумите, монтирани приспособления или оборудване или каквито и да са специални компоненти.
                        3.2.2   Изпитвания

                        3.2.2.1   Последователност на изпитванията

                        Последователността на изпитванията, без да се засягат допълнителните изпитвания, посочени в раздели 3.3.1.1.6, 3.3.1.1.7, 3.3.2.1.6 и 3.3.2.1.7, е:

                                    1.

                                    Удар (динамично изпитване) или натоварване (статично изпитване) по задната част на конструкцията
                                    (вж. 3.3.1.1.1 и 3.3.2.1.1);

                                    2.

                                    Изпитване на смачкване на задната част (динамично или статично изпитване)
                                    (вж. 3.3.1.1.4 и 3.3.2.1.4);

                                    3.

                                    Удар (динамично изпитване) или натоварване (статично изпитване) по предната част на конструкцията
                                    (вж. 3.3.1.1.2 и 3.3.2.1.2);

                                    4.

                                    Удар (динамично изпитване) или натоварване (статично изпитване) по страната на конструкцията
                                    (вж. 3.3.1.1.3 и 3.3.2.1.3);

                                    5.

                                    Смачкване на предната част на конструкцията (динамично или статично изпитване)
                                    (вж. 3.3.1.1.5 и 3.3.2.1.5).

                              3.2.2.2   Общи изисквания

                                    3.2.2.2.1

                                    Ако по време на изпитването някоя част от трактора или фиксиращото оборудване се счупи или премести, изпитването се започва отначало.

                                    3.2.2.2.2

                                    По време на изпитванията не се позволява поправяне или регулиране на трактора или защитната конструкция.

                                    3.2.2.2.3

                                    По време на изпитванията скоростната кутия е в неутрално положение, а спирачната система не е задействана.

                                    3.2.2.2.4

                                    Ако тракторът е оборудван със система за окачване на шасито към колелата, тя се блокира по време на изпитванията.

                                    3.2.2.2.5

                                    Страната, избрана за прилагане на първия удар (динамично изпитване) или първото натоварване (статично изпитване) по задната част на конструкцията, е тази, която по мнението на органа, оправомощен да извърши изпитването, ще доведе до прилагане на серия от удари или натоварвания при най-неблагоприятни за конструкцията условия. Страничният удар или натоварване и задният удар или натоварване се прилагат от двете страни на надлъжната равнина на симетрия на защитната конструкция. Предният удар или натоварване се прилага от същата страна на надлъжната равнина на симетрия на защитната конструкция, където е приложен страничният удар или натоварване.

                              3.2.3   Условия за приемане

                                    3.2.3.1

                                    Счита се, че защитната конструкция отговаря на якостните изисквания, ако са изпълнени следните условия:

                                                3.2.3.1.1

                                                след всяко частично изпитване защитната конструкция няма пукнатини или скъсвания по смисъла на 3.3.1.2.1 или 3.2.3.1.2. Ако по време на едно от тези изпитвания се появят съществени пукнатини или скъсвания, допълнително изпитване в съответствие с метода на динамично или статично изпитване трябва да се извърши незабавно след удара (или смачкването), причинил появата на тези пукнатини или скъсвания;

                                                3.2.3.1.2

                                                по време на изпитванията, различни от изпитвания с претоварване, никаква част от защитната конструкция не трябва да навлиза в свободната зона, така както е определена в 1.6 в приложение I;

                                                3.2.3.1.3

                                                по време на изпитванията, различни от изпитването с претоварване, всички части на свободната зона трябва да са обезопасени от защитната конструкция в съответствие с 3.3.1.2.2 и 3.3.2.2.2;

                                                3.2.3.1.4

                                                по време на изпитванията защитната конструкция не трябва да налага каквито и да са ограничения на конструкцията на седалката;

                                                3.2.3.1.5

                                                еластичната деформация, измерена съгласно 3.3.1.2.3 и 3.3.2.2.3, е по-малка от 250 mm.

                                    3.2.3.2

                                    Не трябва да има принадлежности, представляващи опасност за водача. Не трябва да има издадени части или принадлежности, които могат да наранят водача при преобръщане на трактора, или каквито и да са принадлежности или части, които могат да го хванат „като в капан“ (например за крака или стъпалото), като резултат от деформация на конструкцията.

                              3.2.4   [Неприложимо]
                        3.2.5   Апаратура и оборудване за динамични изпитвания

                        3.2.5.1   Блок на махалото

                                    3.2.5.1.1

                                    Блокът, действащ като махало, трябва да бъде окачен на две вериги или телени въжета към точки на окачване, намиращи се на не по-малко от 6 m над опорната повърхност. Трябва да бъдат предвидени средства за независимо регулиране на височината на окачване на блока и ъгъла между блока и окачващите вериги или телени въжета.

                                    3.2.5.1.2

                                    Масата на блока на махалото трябва да е 2 000 ± 20 kg без масата на веригите или телените въжета, която от своя страна не трябва да надвишава 100 kg. Дължината на страните на ударната повърхност трябва да е 680 ± 20 mm (вж. фигура 6.10). Блокът трябва да бъде запълнен по такъв начин, че положението на центъра му на тежестта да е непроменливо и да съвпада с геометричния център на паралелепипеда.

                                    3.2.5.1.3

                                    Паралелепипедът трябва да се свърже към система, която да го издърпва назад чрез устройство за мигновено освобождаване, което е така конструирано и разположено, че блокът на махалото да бъде освобождаван, без да се предизвиква трептене на паралелепипеда около хоризонталната му ос, перпендикулярна на равнината на люлеене на махалото.

                              3.2.5.2   Окачване на махалото

                        Точките на окачване на махалото трябва да бъдат закрепени стабилно, така че преместването им в каквото и да е направление да не надвишава 1 % от височината на падане.
                        3.2.5.3   Закрепване

                                    3.2.5.3.1

                                    Закрепващи профили с нужната широчина на колеята и покриващи необходимата площ за закрепване на трактора във всички посочени случаи (вж. фигури 6.11, 6.12 и 6.13) трябва да бъдат неподвижно свързани към недеформируема основа под махалото.

                                    3.2.5.3.2

                                    Тракторът се закрепва към профилите чрез телено въже с кръгли снопове, с влакнеста сърцевина и с конструкция 6×19 в съответствие с ISO 2408:2004 и номинален диаметър 13 mm. Металните снопове трябва да са с гранично напрежение на якост 1 770 МРа.

                                    3.2.5.3.3

                                    Централният шарнир на шарнирен трактор се подпира и закрепва, както е подходящо за всички изпитвания. При изпитването на страничен удар шарнирът се подпира и от противоположната страна на удара. Не е необходимо предните и задните колела да бъдат в една линия, ако това улеснява закрепването на телените въжета по подходящия начин.

                              3.2.5.4   Колесна подпора и греда

                                    3.2.5.4.1

                                    За подпора за колелата по време на изпитванията на удар се използва греда от меко дърво с квадратно сечение със страна 150 mm (вж. фигури 6.11, 6.12 и 6.13).

                                    3.2.5.4.2

                                    По време на изпитванията на страничен удар греда от меко дърво се закрепва към пода, за да подпира джантата на колелото от страната, срещуположна на удара (вж. фигура 6.13).

                              3.2.5.5   Подпори и закрепвания за шарнирни трактори

                                    3.2.5.5.1

                                    При шарнирните трактори трябва да бъдат използвани допълнителни подпори и закрепвания. Тяхното предназначение е да гарантират, че секцията на трактора, към която е монтирана защитната конструкция, е така стабилно закрепена, както в случая на нешарнирен трактор.

                                    3.2.5.5.2

                                    Допълнителни специфични подробности за изпитванията на удар и смачкване са дадени в раздел 3.3.1.1.

                              3.2.5.6   Налягане и деформация на гумите

                                    3.2.5.6.1

                                    Гумите на трактора не се баластират с течен баласт и се напомпват до налягания, предписани от производителя за работа в полето.

                                    3.2.5.6.2

                                    Закрепванията във всеки отделен случай се опъват, така че гумите да получат деформация, равна на 12 % от височината на стената на гумата (разстоянието между опорната повърхност и най-ниската точка на джантата) преди обтягането.

                              3.2.5.7   Съоръжение за смачкване

                        Съоръжението, показано на фигура 6.14, трябва да е в състояние да упражнява сила, насочена надолу, върху защитната конструкция чрез недеформируема греда с приблизителна широчина 250 mm, свързана чрез шарнири с механизма, прилагащ натоварването. За да не понасят гумите на трактора смачкващата сила, са предвидени подходящи опорни стойки за мостовете.
                        3.2.5.8   Апаратура за измерване

                        Необходима е следната апаратура за измерване:

                                    3.2.5.8.1

                                    устройство за измерване на еластичната деформация (разликата между максималната моментна деформация и остатъчната деформация, вж. фигура 6.15);

                                    3.2.5.8.2

                                    устройство за проверка дали защитната конструкция е навлязла в свободната зона и дали зоната е останала защитена от защитната конструкция по време на изпитванията (вж. раздел 3.3.2.2.2).

                              3.2.6   Апаратура и оборудване за статичните изпитвания

                        3.2.6.1   Съоръжение за статично изпитване

                                    3.2.6.1.1

                                    Съоръжението за статично изпитване трябва да бъде така конструирано, че да позволява да бъде прилагано натоварване върху защитната конструкция.

                                    3.2.6.1.2

                                    Трябва да се вземат мерки натоварването да бъде равномерно разпределено, обикновено по направлението на натоварване и по дължината на фланец с дължина, кратна на 50 и между 250 mm и 700 mm. Твърдата греда е с височина на лицевата си част 150 mm. Ръбовете на гредата, които са в контакт със защитната конструкция, имат закръгление с максимален радиус 50 mm.

                                    3.2.6.1.3

                                    Опорната пета на натоварващото устройство трябва да може да се регулира на какъвто и да е ъгъл по отношение на направлението на натоварването с цел да е възможно да се следва всяка ъглова вариация на повърхността, понасяща натоварването в процеса на деформация на защитната конструкция.

                                    3.2.6.1.4

                                    Направление на силата (отклонение от хоризонталата и вертикалата):

                                                —

                                                при започване на изпитването и нулево натоварване: ± 2°,

                                                —

                                                по време на изпитването с натоварване: 10° над и 20° под хоризонталата. Тези отклонения трябва да са сведени до минимум.

                                    3.2.6.1.5

                                    Скоростта на деформация трябва да е достатъчно ниска и по-малка от 5 mm/s, така че във всеки момент натоварването да може да бъде разглеждано като статично.

                              3.2.6.2   Апаратура за измерване на енергията, погълната от конструкцията

                                    3.2.6.2.1

                                    За определяне на енергията, погълната от конструкцията, се построява зависимостта на силата от деформацията. Не е необходимо силата и деформацията да се измерват в точката на прилагане на натоварването върху конструкцията; те обаче се измерват едновременно и в едно направление.

                                    3.2.6.2.2

                                    Началната точка за измерване на деформацията се избира, така че да се отчита само енергията, погълната от конструкцията и/или от деформацията на някои части на трактора. Енергията, погълната от деформацията и/или плъзгането на закрепването, трябва да се пренебрегва.

                              3.2.6.3   Средства за закрепване на трактора към земната повърхност

                                    3.2.6.3.1

                                    Закрепващи профили с необходимата широчина на колеята и покриващи необходимата площ за закрепване на трактора във всички илюстрирани случаи трябва да бъдат неподвижно свързвани към недеформируема основа до съоръжението за изпитване.

                                    3.2.6.3.2

                                    Тракторът трябва да бъде закрепен към профилите с всички подходящи средства (плочи, клинове, телени въжета, подемни приспособления и др.), така че да не може да се премества по време на изпитванията. Това изискване се контролира по време на изпитванията чрез обикновени средства за измерване на линейни размери.
                                    Ако тракторът се премести, цялото изпитване се повтаря отначало, освен в случая, при който системата за измерване на деформацията, необходима за построяване на зависимостта сила-деформация, е свързана към трактора.

                              3.2.6.4   Съоръжение за смачкване

                        Съоръжението, показано на фигура 6.14, трябва да е в състояние да упражнява сила, насочена надолу, върху защитната конструкция чрез твърда греда с приблизителна широчина 250 mm, свързана чрез шарнири с механизма, прилагащ натоварването. За да не понасят гумите на трактора смачкващата сила, трябва да бъдат предвидени подходящи опорни стойки за мостовете.
                        3.2.6.5   Друга апаратура за измерване

                        Необходими са следните устройства за измерване:

                                    3.2.6.5.1

                                    устройство за измерване на еластичната деформация (разликата между максималната моментна деформация и остатъчната деформация, вж. фигура 6.15);

                                    3.2.6.5.2

                                    устройство за проверка дали защитната конструкция е навлязла в свободната зона и дали зоната е останала защитена от защитната конструкция по време на изпитванията (раздел 3.3.2.2.2).

                              3.3   Процедури за изпитване

                        3.3.1   Динамично изпитване

                        3.3.1.1   Изпитвания на удар и смачкване

                        3.3.1.1.1
                              Удар по задната част

                                    3.3.1.1.1.1

                                    Тракторът се разполага по отношение на блока на махалото, така че блокът да удари защитната конструкция, когато ударната повърхност на блока и окачващите вериги или телените въжета сключват ъгъл с вертикалната равнина А, равен на М/100 и максимум 20°, освен ако по време на деформирането защитната конструкция в точката на контакт образува по-голям ъгъл към вертикалата. В този случай ударната повърхност на блока се регулира с помощта на допълнително окачване, така че да бъде успоредна на защитната конструкция в точката на удара в момента на максимална деформация, като окачващите вериги или телените въжета остават под определения по-горе ъгъл.
                                    Височината на окачване на блока се регулира и се вземат необходимите мерки, за да се предотврати завъртането на блока около точката на нанасяне на удара.
                                    Точката на нанасяне на удара се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при обръщане назад, като обикновено това е горният ръб. Позицията на центъра на тежестта на блока се намира на разстояние 1/6 от широчината на горната част на защитната конструкция по посока навътре от вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора и докосваща най-външната точка на горната част на защитната конструкция.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, трябва да бъдат добавени клинове, позволяващи прилагането на удара, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.3.1.1.1.2

                                    Тракторът трябва да бъде закрепен към опорната повърхност чрез четири телени въжета, по едно на всеки край на двата моста, поставени, както е посочено на фигура 6.11. Разстоянието между предните и задните точки на закрепване трябва да бъде такова, че телените въжета да сключват ъгъл с опорната повърхност, по-малък от 30°. Освен това задните закрепвания трябва да бъдат поставени, така че точката на пресичане на двете телени въжета да се намира във вертикалната равнина, в която лежи траекторията на центъра на тежестта на блока на махалото.
                                    Телените въжета трябва да бъдат обтегнати, така че гумите да получат деформирането, посочено в 3.2.5.6.2. При обтегнати телени въжета плътно пред задните колела се поставя заклинваща греда и се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.3.1.1.1.3

                                    В случай че тракторът е от шарнирен тип, шарнирът допълнително се подпира чрез дървен блок със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm и стабилно се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.3.1.1.1.4

                                    Блокът на махалото се изтегля назад, така че височината на центъра му на тежестта над точката на нанасяне на удара да бъде равна на тази, която е получена по една от следните две формули, избрана въз основа на базовата маса на монтажния възел, подложен на изпитванията:
                                    H = 25 + 0,07 M
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = 125 + 0,02 M
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.
                                    След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                                    3.3.1.1.1.5

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) се прилагат същите формули.

                              3.3.1.1.2
                              Удар по предната част

                                    3.3.1.1.2.1

                                    Тракторът се разполага по отношение на блока на махалото, така че блокът да удари защитната конструкция, когато ударната повърхност на блока и окачващите вериги или телените въжета сключват ъгъл с вертикалната равнина А, равен на М/100 и максимум 20°, освен ако по време на деформирането защитната конструкция в точката на контакт образува по-голям ъгъл към вертикалата. В този случай ударната повърхност на блока се регулира с помощта на допълнително окачване, така че да бъде успоредна на защитната конструкция в точката на удара в момента на максимална деформация, като окачващите вериги или телените въжета остават под определения по-горе ъгъл.
                                    Височината на окачване на блока на махалото се регулира и се вземат необходимите мерки, за да се предотврати завъртането на блока около точката на нанасяне на удара.
                                    Точката на нанасяне на удара се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при обръщане на трактора настрани при движението му напред, като обикновено това е горният ръб. Позицията на центъра на тежестта на блока се намира на 1/6 от широчината на горната част на защитната конструкция по посока навътре от вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора и докосваща най-външната точка на горната част на защитната конструкция.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, трябва да бъдат добавени клинове, позволяващи прилагането на удара, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.3.1.1.2.2

                                    Тракторът трябва да бъде закрепен към опорната повърхност чрез четири телени въжета, по едно на всеки край на двата моста, поставени, както е посочено на фигура 6.12. Разстоянието между предните и задните точки на закрепване трябва да бъде такова, че телените въжета да сключват ъгъл с опорната повърхност, по-малък от 30°. Освен това задните закрепвания са поставени, така че точката на пресичане на двете телени въжета да се намира във вертикалната равнина, в която лежи траекторията на центъра на тежестта на блока на махалото.
                                    Телените въжета трябва да бъдат обтегнати, така че гумите да получат деформирането, посочено в 3.2.5.6.2. При обтегнати телени въжета плътно зад задните колела се поставя заклинваща греда и се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.3.1.1.2.3

                                    В случай че тракторът е от шарнирен тип, шарнирът допълнително се подпира чрез дървен блок със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm и стабилно се закрепва към опорната повърхност.

                                    3.3.1.1.2.4

                                    Блокът на махалото се изтегля назад, така че височината на центъра му на тежестта над точката на нанасяне на удара да бъде равна на тази, която е получена по една от следните две формули, избрана въз основа на базовата маса на монтажния възел, подложен на изпитванията:
                                    H = 25 + 0,07 M
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = 125 + 0,02 M
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.
                                    След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                                    3.3.1.1.2.5

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) височината е по-голямата стойност, изчислена по горепосочената формула и по избраната от следните формули:
                                    H = 2,165 × 10–8 M × L2

                                    или
                                    H = 5,73 × 10–2I

                              3.3.1.1.3
                              Страничен удар

                                    3.3.1.1.3.1

                                    Тракторът се разполага по отношение на блока на махалото, така че блокът да удари защитната конструкция, когато ударната повърхност на блока и окачващите вериги или телените въжета са вертикални, освен ако по време на деформацията защитната конструкция в точката на нанасяне на удара образува ъгъл към вертикалата, по-малък от 20°. В този случай ударната повърхност на блока се регулира чрез допълнително окачване, така че да бъде успоредна на защитната конструкция в точката на нанасяне на удара в момента на максимална деформация, като окачващите вериги или телените въжета остават вертикални в момента на удара.
                                    Височината на окачване на блока на махалото се регулира и се вземат необходимите мерки, за да се предотврати завъртането на блока около точката на нанасяне на удара.
                                    Точката на нанасяне на удара трябва да се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при странично обръщане, като обикновено това е горният ръб.

                                    3.3.1.1.3.2

                                    Колелата на трактора от страната, по която се нанася ударът, трябва да бъдат закрепени към опорната повърхност чрез телени въжета, минаващи над съответните краища на предния и задния мост. Телените въжета трябва да бъдат обтегнати до получаване на деформации на гумите съобразно 3.2.5.6.2.
                                    При обтегнати въжета се поставя заклинваща греда на опорната повърхност, плътно притисната към гумите, от страната, противоположна на нанасянето на удара, и фиксирана към опорната повърхност. Може да се наложи да се използват две греди или клинове, ако външните страни на предните и задните гуми не лежат в една и съща вертикална равнина. След това се поставя подпора съгласно фигура 6.13 срещу джантата на най-тежко натовареното колело, срещуположно на точката на нанасяне на удара, притисната плътно към джантата и след това фиксирана в основата ѝ. Дължината на подпората е такава, че след поставянето ѝ срещу джантата да образува ъгъл 30° ± 3° с опорната повърхност. Допълнително дебелината ѝ, ако е възможно, е между 20 и 25 пъти по-малка от дължината ѝ и от 2 до 3 пъти по-малка от широчината ѝ. Подпорите са заострени в двата си края, както е показано в детайлите на фигура 6.13.

                                    3.3.1.1.3.3

                                    Ако тракторът е от шарнирен тип, шарнирът допълнително се подпира чрез дървен блок със страна на квадратното сечение най-малко 100 mm и е странично подпрян чрез средство, подобно на подпората, притисната към задното колело, както е посочено в 3.3.1.1.3.2. След това шарнирът се закрепва стабилно към опорната повърхност.

                                    3.3.1.1.3.4

                                    Блокът на махалото се изтегля назад, така че височината на центъра му на тежестта над точката на нанасяне на удара да бъде равна на тази, която е получена по една от следните две формули, избрана въз основа на базовата маса на монтажния възел, подложен на изпитванията:
                                    H = (25 + 0,20 M) (B6+B) / 2B
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = (125 + 0,15 M) (B6+B) / 2B
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.

                                    3.3.1.1.3.5

                                    При реверсируеми трактори височината е по-голямата стойност, получена по приложимите формули, посочени по-горе и по-долу:
                                    H = 25 + 0,2 M
                                    за трактори с базова маса, по-малка от 2 000 kg;
                                    H = 125 + 0,15 M
                                    за трактори с базова маса, по-голяма от 2 000 kg.
                                    След това блокът на махалото се освобождава и удря защитната конструкция.

                              3.3.1.1.4
                              Смачкване на задната част

                        Гредата се поставя над задния най-горен конструктивен елемент(и) и резултатната на смачкващите сили трябва да лежи в равнината на симетрия на трактора. Прилага се сила Fv, като
                        Fv = 20 M
                        Силата Fv продължава да действа пет секунди след прекратяването на каквото и да е видимо забележимо преместване на защитната конструкция.
                        В случаите, в които задната част от покрива на защитната конструкция не е в състояние да издържи пълната смачкваща сила, силата се прилага до момента, в който покривът се деформира, така че да съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция с тази част от задната част на трактора, която е в състояние да поддържа преобърнатия трактор.
                        Тогава действието на силата се прекратява и смачкващата греда се премества върху тази част от защитната конструкция, която е в състояние да поддържа трактора в напълно преобърнато състояние. След това отново се прилага смачкващата сила Fv.
                        3.3.1.1.5
                              Смачкване на предната част

                        Гредата се поставя над предния най-горен конструктивен елемент(и) и резултатната на смачкващите сили трябва да лежи в равнината на симетрия на трактора. Прилага се сила Fv, като
                        Fv = 20 M
                        Силата Fv продължава да действа пет секунди след прекратяването на каквото и да е видимо забележимо преместване на защитната конструкция.
                        В случаите, в които предната част от покрива на защитната конструкция не е в състояние да издържи пълната смачкваща сила, силата се прилага до момента, в който покривът се деформира, така че да съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция с тази част от предната част на трактора, която е в състояние да поддържа преобърнатия трактор.
                        Тогава действието на силата се прекратява и смачкващата греда се премества върху тази част от защитната конструкция, която е в състояние да поддържа трактора в напълно преобърнато състояние. След това отново се прилага смачкващата сила Fv.
                        3.3.1.1.6
                              Допълнителни изпитвания на удар

                        В случай че при изпитване на удар се появят пукнатини или скъсвания, които не могат да бъдат считани за незначителни, се извършва второ подобно изпитване, но с височина на падане, определена по следната формула:
                        H’ = (H × 10–1) (12 + 4a) (1 + 2a )–1

                        Второто изпитване се извършва веднага след изпитването на удар, причинило появата на скъсвания или пукнатини, като „а“ представлява съотношението между остатъчната деформация (Dp) и еластичната деформация (De):
                        a = Dp / De,
                        така както са измерени в точката на нанасяне на удара. Допълнителната остатъчна деформация вследствие на второто изпитване на удар не трябва да надвишава 30 % от остатъчната деформация, получена при първото изпитване на удар.
                        За да може да се извърши допълнителното изпитване, е задължително да се измерва еластичната деформация при всички изпитвания на удар.
                        3.3.1.1.7
                              Допълнителни изпитвания на смачкване

                        Ако по време на изпитване на смачкване се появят съществени пукнатини или скъсвания, се извършва второ подобно изпитване на смачкване, но със сила, равна на 1,2 Fv. Това второ изпитване се провежда веднага след изпитването на смачкване, причинило появата на скъсвания или пукнатини.
                        3.3.1.2   Измервания

                        3.3.1.2.1
                              Счупвания и пукнатини

                        След всяко изпитване всички конструктивни, свързващи и скрепителни елементи визуално се проверяват за наличието на счупвания или пукнатини, като малките пукнатини по маловажни части се пренебрегват.
                        Всички скъсвания, причинени от ръбовете на тежестта на махалото, се пренебрегват.
                        3.3.1.2.2
                              Свободна зона

                        3.3.1.2.2.1   Навлизане в свободната зона
                        По време на всяко изпитване се проверява дали някаква част от защитната конструкция е навлязла в свободната зона около седалката на водача, така както е определена в 1.6.
                        Освен това свободната зона не трябва да остава извън защитата на защитната конструкция. Счита се, че тя е извън защитата, ако част от защитната конструкция влиза в контакт с плоска повърхнина от земната повърхност, ако тракторът се постави преобърнат по посока на прилагане на натоварването. За да се оцени това, предните и задните гуми и регулировката на широчината на колеята са най-малките, препоръчвани от производителя.
                        3.3.1.2.2.2   Изпитвания на твърда задна опора
                        Ако тракторът е оборудван с твърда секция, корпус или друга твърда опора, разположена зад седалката на водача, тази опора се разглежда като защитен елемент в случай на обръщане настрани или назад. Тази твърда опора, разположена зад седалката на водача, трябва да е в състояние да издържи без счупване или навлизане в свободната зона насочена надолу сила Fi, като:
                        Fi = 15 M
                        Тази сила се прилага перпендикулярно на горната част от рамката и лежи в равнината на симетрия на трактора. Началният ъгъл на прилагане на тази сила е 40°, изчислен от успоредна спрямо опорната повърхност, както е показано на фигура 6.16. Минималната широчина на тази твърда секция е 500 mm (вж. фигура 6.17).
                        Допълнително тази секция трябва да е достатъчно твърда и здраво закрепена към задната част на трактора.
                        3.3.1.2.3
                              Еластична деформация (при страничен удар)

                        Еластичната деформация се измерва на (810 + av) mm над базовата точка на седалката и във вертикалната равнина, минаваща през точката на нанасяне на удара. При това измерване се използва приспособление, подобно на показаното на фигура 6.15.
                        3.3.1.2.4
                              Остатъчна деформация

                        След последното изпитване на смачкване се регистрира остатъчната деформация на защитната конструкция. За целта преди започване на изпитването се използва разположението на основните елементи на защитната конструкция при преобръщане по отношение на базовата точка на седалката.
                        3.3.2   Статични изпитвания

                        3.3.2.1   Изпитвания на натоварване и смачкване

                        3.3.2.1.1
                              Натоварване по задната част

                                    3.3.2.1.1.1

                                    Натоварването се прилага хоризонтално във вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора.
                                    Точката на прилагане на натоварването се намира в тази част на защитната конструкция, която би ударила земята първа при обръщане назад, като обикновено това е горният ръб. Вертикалната равнина, в която се прилага натоварването, е на разстояние от равнината на симетрия, равно на 1/3 от габаритната широчина на горната част на конструкцията.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, се добавят клинове, позволяващи прилагането на натоварването, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.3.2.1.1.2

                                    Монтажният възел се закрепва към опорната повърхност съгласно 3.2.6.3.

                                    3.3.2.1.1.3

                                    Енергията, погълната от защитната конструкция по време на изпитването, е най-малко:
                                    Eil = 500 + 0,5 M

                                    3.3.2.1.1.4

                                    За трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) се прилага същата формула.

                              3.3.2.1.2
                              Натоварване по предната част

                                    3.3.2.1.2.1

                                    Натоварването се прилага хоризонтално във вертикална равнина, успоредна на равнината на симетрия на трактора и разположена на разстояние 1/3 от габаритната широчина на горната част на конструкцията.
                                    Точката на прилагане на натоварването се намира в тази част от защитната конструкция, която би ударила земята първа при странично обръщане на трактора при движение напред, като обикновено това е горният ръб.
                                    Ако конструкцията е изкривена или изпъкнала в тази точка, се добавят клинове, позволяващи прилагането на натоварването, без това да води до уякчаване на конструкцията.

                                    3.3.2.1.2.2

                                    Монтажният възел се закрепва към опорната повърхност съгласно 3.2.6.3.

                                    3.3.2.1.2.3

                                    Енергията, погълната от защитната конструкция по време на изпитването, е най-малко:
                                    Eil = 500 + 0,5 M

                                    3.3.2.1.2.4

                                    При трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) енергията е по-голямата стойност, изчислена по горепосочената формула или по следната формула:
                                    Eil = 2,165 × 10–7M × L2

                                    или
                                    Eil = 0,574 I

                              3.3.2.1.3
                              Странично натоварване

                                    3.3.2.1.3.1

                                    Страничното натоварване се прилага хоризонтално във вертикална равнина, перпендикулярна на равнината на симетрия на трактора. Точката на прилагане на натоварването се намира в тази част от защитната конструкция при преобръщане, която би ударила земята първа при странично обръщане, като обикновено това е горният ръб.

                                    3.3.2.1.3.2

                                    Монтажният възел се закрепва към опорната повърхност съгласно 3.2.6.3.

                                    3.3.2.1.3.3

                                    Енергията, погълната от защитната конструкция по време на изпитването, е най-малко:
                                    Eis = 1,75 M(B6+B) / 2B

                                    3.3.2.1.3.4

                                    При трактори с реверсируемо положение на водача (реверсируема седалка и кормилно колело) енергията е по-голямата стойност, изчислена по горепосочената формула или по следната формула:
                                    Eis = 1,75 M

                              3.3.2.1.4
                              Смачкване на задната част

                        Всички условия са идентични на посочените в 3.3.1.1.4.
                        3.3.2.1.5
                              Смачкване на предната част

                        Всички условия са идентични на посочените в 3.3.1.1.5.
                        3.3.2.1.6
                              Допълнително изпитване с претоварване (фигури 6.18—6.20)

                        Изпитване с претоварване се извършва при всички случаи, при които силата намалява с повече от 3 % през последните 5 % от деформацията, получена при поглъщането на изискваната енергия от конструкцията (вж. фигура 6.19).
                        Изпитването с претоварване включва постепенно нарастване на хоризонталното натоварване със стъпка 5 % от първоначално изискваната енергия до максимум 20 % на добавената енергия (вж. фигура 6.20).
                        Изпитването с претоварване е удовлетворително, ако след всяко нарастване с 5, 10 или 15 % на изискваната енергия, силата намалява с по-малко от 3 % за нарастване от 5 % и остава по-голяма от 0,8 Fmax.
                        Изпитването с претоварване е удовлетворително, ако след като конструкцията е погълнала 20 % от добавената енергия, силата надвишава 0,8 Fmax.
                        По време на изпитването с претоварване е допустимо получаването на допълнителни пукнатини или скъсвания и/или навлизане във или липса на защита на свободната зона вследствие на еластична деформация. След премахването на натоварването конструкцията обаче не трябва да навлиза в свободната зона и свободната зона трябва да е напълно защитена.
                        3.3.2.1.7
                              Допълнителни изпитвания на смачкване

                        Ако по време на изпитване на смачкване възникнат пукнатини или скъсвания, които не могат да бъдат считани за незначителни, се извършва второ подобно изпитване, но със сила 1,2 Fv веднага след изпитването на смачкване, причинило появата на пукнатини или скъсвания.
                        3.3.2.2   Измервания

                        3.3.2.2.1
                              Счупвания и пукнатини

                        След всяко изпитване всички конструктивни, свързващи и скрепителни елементи визуално се проверяват за наличието на счупвания или пукнатини, като малките пукнатини по маловажни части се пренебрегват.
                        3.3.2.2.2
                              Свободна зона

                        3.3.2.2.2.1   Навлизане в свободната зона
                        По време на всяко изпитване се проверява дали някаква част от защитната конструкция е навлязла в свободната зона, както е определена в 1.6 в приложение I.
                        Освен това свободната зона не трябва да остава извън защитата на защитната конструкция. Счита се, че тя е извън защитата, ако част от защитната конструкция влиза в контакт с плоска повърхнина от земната повърхност, ако тракторът се постави преобърнат по посока на прилагане на натоварването. За да се оцени това, предните и задните гуми и регулировката на широчината на колеята са най-малките, препоръчвани от производителя.
                        3.3.2.2.2.2   Изпитвания на твърда задна опора
                        Ако тракторът е оборудван с твърда секция, корпус или друга твърда опора, разположена зад седалката на водача, тази опора се разглежда като защитен елемент в случай на обръщане настрани или назад. Тази твърда опора, разположена зад седалката на водача, трябва да е в състояние да издържи без счупване или навлизане в свободната зона насочена надолу сила Fi, като:
                        Fi = 15 M
                        Тази сила се прилага перпендикулярно на горната част от рамката и лежи в равнината на симетрия на трактора. Началният ъгъл на прилагане на тази сила е 40°, изчислен от успоредна спрямо опорната повърхност, както е показано на фигура 6.16.Минималната широчина на тази твърда секция е 500 mm (вж. фигура 6.17).
                        Допълнително тази секция трябва да е достатъчно твърда и здраво закрепена към задната част на трактора.
                        3.3.2.2.3
                              Еластична деформация при странично натоварване

                        Еластичната деформация се измерва на (810 + av) mm над базовата точка на седалката във вертикалната равнина, в която е приложено натоварването. При това измерване се използва приспособление, подобно на показаното на фигура 6.15.
                        3.3.2.2.4
                              Остатъчна деформация

                        След последното изпитване на смачкване се регистрира остатъчната деформация на защитната конструкция. За тази цел преди започване на изпитването се регистрира разположението на основните елементи на защитната конструкция при преобръщане по отношение на базовата точка на седалката.
                        3.4   Разширение на обхвата по отношение на други модели трактори

                        3.4.1   [Неприложимо]
                        3.4.2   Техническо разширение на обхвата

                        При технически изменения на трактора, защитната конструкция или метода на прикрепване на защитната конструкция към трактора, изпитвателната лаборатория, която е извършила първоначалното изпитване, може да издаде „протокол за техническо разширение на обхвата“, ако тракторът и защитната конструкция са отговорили на предварителните изпитвания за странична устойчивост и непродължително преобръщане, както са определени в 3.1.3 и 3.1.4, и ако изпитванията на твърда задна опора, описани в параграф 3.3.1.2.2.2 при оборудван трактор, са били проведени в съответствие с процедурата по същия параграф (с изключение на 3.4.2.2.4), в следните случаи:
                        3.4.2.1   Разширение на обхвата на резултатите от структурното изпитване върху други модели трактори

                        Не е необходимо да се извършват изпитвания на удар или на натоварване и смачкване за всеки модел трактор, при условие че защитната конструкция и тракторът отговарят на условията по 3.4.2.1.1—3.4.2.1.5.

                                    3.4.2.1.1

                                    Конструкцията (включително и твърдата задна опора) е идентична на онази, която е била подложена на изпитване.

                                    3.4.2.1.2

                                    Изискваната енергия не надвишава енергията, изчислена за първоначалното изпитване, с повече от 5 %.

                                    3.4.2.1.3

                                    Методът на прикрепване и компонентите на трактора, към които се извършва прикрепването, са идентични.

                                    3.4.2.1.4

                                    Компонентите, като например калници и капаци, които могат да осигурят опора за защитната конструкция, са идентични.

                                    3.4.2.1.5

                                    Положението и критичните размери на седалката в защитната конструкция и относителното положение на защитната конструкция спрямо трактора са такива, че свободната зона остава в обхвата на защитната конструкция, подложена на деформации, през всички изпитвания (това се проверява чрез използване на същия еталон на свободната зона, както в първоначалния протокол от изпитване, съответно точка за оразмеряване на седалката [SRP] или базова точка на седалката [SIP]).

                              3.4.2.2   Разширение на обхвата на резултатите от структурното изпитване върху изменени модели на защитната конструкция

                        Тази процедура трябва да се изпълнява, когато разпоредбите на параграф 3.4.2.1 не са изпълнени, но може да не се използва, ако методът на прикрепване на защитната конструкция към трактора не е останал на същия принцип (напр. гумени опори, заменени с устройство за окачване).

                                    3.4.2.2.1

                                    Изменения, които нямат въздействие върху резултатите от първоначалното изпитване (напр. прикрепване чрез заваряване на монтажната плоча на принадлежност към място, което не е от ключово значение за конструкцията), добавяне на седалки с различно разположение на SIP в рамките на защитната конструкция (подлежи на проверяване дали новата(ите) свободна(и) зона(и) е останала в обхвата на защитната конструкция, подложена на деформации, през всички изпитвания).

                                    3.4.2.2.2

                                    Изменения, които имат вероятно въздействие върху резултатите от първоначалното изпитване, без обаче да поставят под съмнение приемането на защитната конструкция (напр. изменение на структурен компонент, на метода на прикрепване на защитната конструкция към трактора). Може да бъде извършено изпитване за валидиране и резултатите от изпитването се представят в протокола за разширение на обхвата.
                                    Определят се следните ограничения за този вид разширение на обхвата:

                                                3.4.2.2.2.1

                                                не могат да бъдат приети повече от 5 разширения на обхвата без извършване на изпитване за валидиране;

                                                3.4.2.2.2.2

                                                резултатите от изпитването за валидиране ще бъдат приети с оглед разширението на обхвата, ако всички условия за приемане по Кода са изпълнени и:

                                                            —

                                                            ако деформацията, измерена след всяко изпитване на удар, не се отклонява от деформацията, измерена след всяко изпитване на удар от протокола от първоначалното изпитване, с повече от ± 7 % (при динамично изпитване);

                                                            —

                                                            ако силата, измерена, когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в различните изпитвания на хоризонтално натоварване, не се отклонява от силата, измерена, когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в първоначалното изпитване, с повече от ± 7 % и деформацията, измерена (6), когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в различните изпитвания на хоризонтално натоварване, не се отклонява от деформацията, измерена, когато нивото на изискваната енергия е било достигнато в първоначалното изпитване, с повече от ± 7 % (при статично изпитване);

                                                3.4.2.2.2.3

                                                в един протокол за разширение на обхвата може да се включи повече от едно изменение на защитната конструкция, ако те са различни варианти на същата защитна конструкция, но единствено едно изпитване за валидиране може да бъде прието в рамките на един протокол за разширение на обхвата. Вариантите, които не са подложени на изпитвания, се описват в отделен раздел от протокола за разширение на обхвата.

                                    3.4.2.2.3

                                    Увеличение на базовата маса, заявена от производителя за защитна конструкция, която вече е била подложена на изпитвания. Ако производителят иска да запази същия номер на одобрение, е възможно да се издаде протокол за разширение на обхвата след извършване на изпитване за валидиране (границите от ± 7 %, уточнени в 3.4.2.2.2.2, не са приложими в такъв случай).

                                    3.4.2.2.4

                                    Изменение на твърдата задна опора или добавяне на нова твърда задна опора. Трябва да бъде проверено дали свободната зона остава в рамките на защитата, осигурена от защитната конструкция, при всички изпитвания, като се взема под внимание новата или изменената твърда задна опора. Трябва да бъде извършено валидиране на твърдата задна опора чрез изпитването по 3.3.1.2.2.2 или 3.3.2.2.2.2 и резултатите от изпитването трябва да бъдат представени в протокола за разширение на обхвата.

                              3.5   [Неприложимо]
                        3.6   Устойчивост на защитните конструкции на студени климатични условия

                        3.6.1   Ако производителят заявява, че защитната конструкция има устойчивост на крехкост при студени климатични условия, той представя подробна информация, която се включва в протокола.
                        3.6.2   Следните изисквания и процедури са предназначени за увеличаване на якостта и устойчивостта на защитната конструкция на счупвания, дължащи се на крехкост при понижени температури. Предлагат се следните минимални изисквания по отношение на материалите при оценка на уместността на защитната конструкция при понижени експлоатационни температури в онези страни, които изискват тази допълнителна експлоатационна защита.

                                    3.6.2.1

                                    Болтовете и гайките, използвани за прикрепване на защитната конструкция към трактора и за свързване на структурните части на защитната конструкция, трябва да са с подходящи контролирани свойства на устойчивост на понижени температури.

                                    3.6.2.2

                                    Всички пръчици за заваряване, използвани за производството на структурните елементи и рами, са съвместими с материалите на защитната конструкция, посочени в 3.6.2.3 по-долу.

                                    3.6.2.3

                                    Стоманените материали за структурните елементи на защитната конструкция са от материал с контролирана устойчивост, който отговаря на минималните изисквания на изпитванията по Шарпи с V-образен прорез по отношение на енергията на удара, които са посочени в таблица 6.1. Марката и качеството на стоманата се посочват в съответствие с ISO 630:1995.
                                    Счита се, че стоманата с дебелина след валцоване, по-малка от 2,5 mm, и със съдържание на въглерод от по-малко от 0,2 %, отговоря на това изискване.
                                    Структурните елементи на защитната конструкция, изработени от материали, различни от стомана, трябва да имат еквивалентна устойчивост на удар при ниски температури.

                                    3.6.2.4

                                    При извършване на изпитванията по Шарпи с V-образен прорез по отношение на енергията на удара размерите на образците не трябва да са по-малки от най-големите от размерите по таблица 6.1, за които дава възможност материалът.

                                    3.6.2.5

                                    Изпитванията по Шарпи с V-образен прорез се извършват в съответствие с процедурата в ASTM A 370-1979, с изключение на размерите на образците, които отговарят на размерите по таблица 6.1.

                                    3.6.2.6

                                    Алтернативи на тази процедура са използването на спокойна или полуспокойна стомана, за която се представя подходяща спецификация. Марката и качеството на стоманата се посочват в съответствие с ISO 630: 1995, Amd 1:2003.

                                    3.6.2.7

                                    Образците са надлъжни и се вземат от лентовия материал, цилиндричната или структурната част преди формоване или заваряване за употреба в защитната конструкция. Образците от цилиндричната или структурната част се вземат от средата на страната с най-големия размер и не включват заварки.

                                       Таблица 6.1

                                       Минимални изисквания на изпитванията по Шарпи с V-образен прорез по отношение на енергията на удара

                                                Размери на образеца

                                                Енергия при

                                                Енергия при

                                                –30 °C

                                                –20 °C

                                                mm

                                                J

                                                J (8)

                                                10 × 10 (7)

                                                11

                                                27,5

                                                10 × 9

                                                10

                                                25

                                                10 × 8

                                                9,5

                                                24

                                                10 × 7,5 (7)

                                                9,5

                                                24

                                                10 × 7

                                                9

                                                22,5

                                                10 × 6,7

                                                8,5

                                                21

                                                10 × 6

                                                8

                                                20

                                                10 × 5 (7)

                                                7,5

                                                19

                                                10 × 4

                                                7

                                                17,5

                                                10 × 3,5

                                                6

                                                15

                                                10 × 3

                                                6

                                                15

                                                10 × 2,5 (7)

                                                5,5

                                                14

                              3.7   [Неприложимо]

                           Фигура 6.1

                           Свободна зона

                                       Фигура 6.1.a

                                       Страничен изглед

                                       Напречен разрез през базовата равнина

                                       Фигура 6.1.b

                                       Заден изглед

                           Фигура 6.1.с

                           Поглед отгоре

                                    1 –

                                    Базова линия

                                    2 –

                                    Базова точка на седалката

                                    3 –

                                    Базова равнина

                           Фигура 6.2

                           Свободна зона при трактори с реверсируема седалка и кормилно колело

                           Фигура 6.3

                           Блок-схема за определяне на поведение на продължаващо преобръщане на странично преобръщащ се трактор с предно монтирана защитна конструкция при преобръщане (ROPS)

                           Фигура 6.4

                           Съоръжение с наклон 1:1,5 за изпитване на качеството за прекратяване на преобръщането

                           Фигура 6.5

                           Данни, изисквани за пресмятането на преобръщането на трактор с триосово поведение на преобръщане

                           Фигури 6.6.a, 6.6.b, 6.6.с

                           Хоризонтално разстояние между центъра на тежестта и осовата линия на напречното звено на защитната конструкция (L6)

                           Фигура 6.7

                           Определяне на точките на удар при измерване на широчината на защитната конструкция (B6) и височината на капака на двигателя (H7)

                           Фигура 6.8

                           Височина на точката на окачване на предния мост (H0)

                           Фигура 6.9

                           Широчина на задната колея (S) и широчина на задната гума (В0)

                           Фигура 6.10

                           Блок на махалото и окачващите го вериги или телени въжета

                           Фигура 6.11

                           Пример за закрепване на трактор (заден удар)

                           Фигура 6.12

                           Пример за закрепване на трактор (преден удар)

                           Фигура 6.13

                           Пример за закрепване на трактора (страничен удар)

                           Фигура 6.14

                           Пример за приспособление за смачкване на трактора

                           Фигура 6.15

                           Пример за приспособление за измерване на еластичната деформация

                           Фигура 6.16

                           Симулирана линия на терена

                           Фигура 6.17

                           Минимална широчина на твърдата задна опора

                           Фигура 6.18

                           Крива сила — деформация

                           Изпитване с претоварване не е необходимо

                           Фигура 6.19

                           Крива сила — деформация

                           Изпитването с претоварване е необходимо

                           Фигура 6.20

                           Крива сила — деформация

                           Изпитването с претоварване трябва да бъде продължено

         (1)  Стандартен код на ОИСР за официалното изпитване на предно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански и горски колесни трактори с тясна колея.

         (2)  За изпитванията за разширение на обхвата във връзка с протоколи от изпитване, в които първоначално е използвана точката за оразмеряване на седалката (SRP), изискваните измервания се извършват с позоваване на SRP, а не на SIP, и ясно се посочва използването на SRP (вж. приложение 1).

         (3)  Обръща се внимание на потребителите, че базовата точка на седалката се определя в съответствие с ISO 5353 и е фиксирана точка за трактор, който не се движи, когато седалката е регулирана в положение, различно от средното положение. За определянето на свободната зона седалката се поставя в най-задното и най-високото положение.“ “

         (4)  Стандартен код на ОИСР за официалното изпитване на предно монтирани защитни конструкции при преобръщане на селскостопански и горски колесни трактори с тясна колея.

         (5)  Програмата и примерите могат да бъдат намерени на уебсайта на ОИСР.

         (6)  Остатъчна + еластична деформация, измерени в точката на достигане на нивото на изискваната енергия.“ “

         (7)  Посочват се предпочитаните размери. Образците не трябва да са с размери, по-малки от най-големите предпочитани размери, за които дава възможност материалът.

         (8)  Изисква се стойността на енергията при –20°C да е 2,5 пъти по-голяма от стойността на енергията при –30°C. Други фактори въздействат върху устойчивостта на енергията на удара, като например посоката на валцоване, границата на провлачване, ориентацията на зърната и заваряването. Тези фактори се разглеждат при избора и употребата на стоманата.

      ПРИЛОЖЕНИЕ V

         Изменения на Директива 2000/25/ЕО

      Приложение I, допълнение 4, точка 1, раздел 2 на Директива 2000/25/ЕО се заменя със следния текст:

                     „Раздел 2

                     Номерът на основната директива, следван от буква А за фаза I, буква B за фаза II, буква C за фаза IIIА, буква D за фаза IIIВ и буква E за фаза IV.“

      ПРИЛОЖЕНИЕ VI

         Изменения на Директива 2003/37/ЕО

      Директива 2003/37/ЕО се изменя, както следва:

                  1.

                  В приложение I образец А се изменя, както следва:

                              а)

                              точка 2.4 се заменя със следния текст:

                                          „2.4.

                                          Технически допустима(и) теглена(и) маса(и) (съгласно типа прикачване)

                                                      2.4.1.

                                                      Теглена маса без спирачна система: …

                                                      2.4.2.

                                                      Теглена маса с независима спирачна система: …

                                                      2.4.3.

                                                      Теглена маса с инерционна спирачка: …

                                                      2.4.4.

                                                      Теглена маса, снабдена с хидравлична или пневматична спирачна система: …

                                                      2.4.5.

                                                      Обща(и) технически допустима(и) маса(и) на състав трактор-ремарке за всяка конфигурация на спирачната система на ремаркето: …

                                                      2.4.6.

                                                      Разположение на точката на прикачване:

                                                                  2.4.6.1.

                                                                  Височина над земята:

                                                                              2.4.6.1.1.

                                                                              Максимална височина: …

                                                                              2.4.6.1.2.

                                                                              Минимална височина: …

                                                                  2.4.6.2.

                                                                  Разстояние от вертикалната равнина, минаваща през оста на задния мост:

                                                                              2.4.6.2.1.

                                                                              Максимум: …

                                                                              2.4.6.2.2.

                                                                              Минимум: …

                                                                  2.4.6.3.

                                                                  Максимално вертикално статично натоварване/технически допустима маса върху точката на прикачване:

                                                                              2.4.6.3.1.

                                                                                —

                                                                                на трактора: …

                                                                              2.4.6.3.2.

                                                                                —

                                                                                на полуремаркето (взаимозаменяемо прикачно оборудване) или ремаркето, свързано с централната ос (взаимозаменяемо прикачно оборудване): …“

                              б)

                              Точка 2.7.2 се заменя със следния текст:

                                          „2.7.2.

                                          Габаритни размери на трактора, включително прикачния възел

                                                      2.7.2.1.

                                                      Дължина при движение по път (10):

                                                                  максимална: …

                                                                  минимална: …

                                                      2.7.2.2.

                                                      Широчина при движение по път (11):

                                                                  максимална: …

                                                                  минимална: …

                                                      2.7.2.3.

                                                      Височина при движение по път (12):

                                                                  максимална: …

                                                                  минимална: …

                                                      2.7.2.4.

                                                      Предна издадена част (13):

                                                                  максимална: …

                                                                  минимална: …

                                                      2.7.2.5.

                                                      Задна издадена част (14):

                                                                  максимална: …

                                                                  минимална: …

                                                      2.7.2.6.

                                                      Просвет от земята (15):

                                                                  максимална: …

                                                                  минимална: …“

                  2.

                  В приложение I, образец А, бележка под линия 15 гласи, както следва: „Стандарт ISO 612/-6.8:1978“.

                  3.

                  В приложение II, глава Б, част II.В се изменя, както следва:

                              а)

                              във въвеждащото изречение думите „test bulletin“ се заменят с „test report“;
                              (отнася се само за варианта на английски език);

                              б)

                              бележката под линия (*) се заменя със следното:

                                          „(*)

                                          Протоколите от изпитване трябва да са в съответствие с Решение C(2008) 128 на Съвета на ОИСР от октомври 2008 г. За равностойни могат да бъдат признати само протоколи от изпитване на закрепването на предпазните колани, ако те са били подложени на изпитване. Протоколите от изпитване, които съответстват на Кодовете съгласно Решение C(2000)59 на Съвета на ОИСР, последно изменено с Решение C(2005)1 на Съвета на ОИСР, остават в сила. Новите протоколи от изпитване се основават на новата версия на Кодовете, считано от датата на транспониране на настоящата директива.“