title: Директива 2007/34/ЕО на Комисията oт 14 юни 2007 година за изменение, за целите на привеждането ѝ в съответствие с техническия прогрес, на Директива 70/157/ЕИО на Съвета относно допустимото ниво на шума и изпускателната уредба на моторни превозни средства (Текст от значение за ЕИП)

text:
               15.6.2007

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 155/49

      ДИРЕКТИВА 2007/34/ЕО НА КОМИСИЯТА

   oт 14 юни 2007 година
   за изменение, за целите на привеждането ѝ в съответствие с техническия прогрес, на Директива 70/157/ЕИО на Съвета относно допустимото ниво на шума и изпускателната уредба на моторни превозни средства
   (Текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (1), и по-специално член 13, параграф 2, второто тире от нея,
   като взе предвид Директива 70/157/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. относно допустимото ниво на шума и изпускателната уредба на моторни превозни средства (2), и по-специално член 3 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 70/157/ЕИО е една от отделните директиви в контекста на процедурата на Общността за типово одобрение, определена в Директива 70/156/ЕИО. Разпоредбите на Директива 70/156/ЕИО относно системите, компонентите и отделните технически възли за превозни средства следователно се прилагат към Директива 70/157/ЕИО.

               (2)

               От влизането в сила на Директива 70/157/ЕИО допустимото ниво на шума за моторни превозни средства претърпя няколко пъти корекции за намаляване, като най-скорошните са направени през 1995 г. Последните корекции за намаляване не постигнаха очаквания ефект и последвалите проучвания показаха, че методът на отчитане на нивата не отразява реалните поведенчески модели при шофиране. Ето защо е необходимо да се въведе нов цикъл на изпитване и условията за шофиране при провеждането на теста за ниво на шума да се съгласуват с реалните действия по време на шофиране. Новият цикъл на изпитване се съдържа в правило № 51 на ИКЕ/ООН, 02 серии от изменения (3).

               (3)

               По време на преходния период текущият тест, както и новият тест следва да бъдат проведени за типово одобрение и резултатите от двата теста следва да се докладват на Комисията. Това ще позволи на Комисията да получи необходимите данни за определяне на подходящи пределно допустими стойности за новия метод на измерване, който ще замести съществуващия протокол за изпитване. Методът, използван понастоящем, следва да се изисква за получаване на типово одобрение, а новият метод следва да се използва с цел мониторинг. След преходния период протоколът за изпитването, като е приведен в съответствие с новото изпитване, следва да се превърне в единственото измерване, изисквано, за да бъде получено типово одобрение.

               (4)

               За да могат да бъдат взети предвид най-скорошните изменения към правила № 51 и 59 на ИКЕ/ООН, които Комисията вече е възприела, е целесъобразно да се приведе Директива 70/157/ЕИО в съответствие с техническия прогрес, като се съгласува с техническите изисквания на тези правила. Това е важно, по-специално, за да се възприеме задължителната процедура по наблюдение на шумовите емисии от моторни превозни средства, определени в правило № 51 на ИКЕ/ООН за целите на типовото одобрение на ЕО. В противен случай директивата би изостанала от правилото по отношение на техническия прогрес.

               (5)

               Съгласно член 3 от Директива 70/157/ЕИО мерките, предвидени в настоящата директива, не променят изискванията, посочени в точки 5.2.2.1. и 5.2.2.5. от приложение I към Директива 70/157/ЕИО. С оглед на новата структура на приложенията е необходимо номерирането и референциите, посочени в тези точки, да бъдат приведени в съответствие. С цел да се осигури връзката с другите разпоредби на общностното законодателство, също така е целесъобразно да се предвиди съотнасянето между текущото и новото номериране.

               (6)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Комитета за адаптиране към техническия прогрес,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   1.   Директива 70/157/ЕИО се изменя, както следва:

               а)

               приложение I се заменя с текста, посочен в приложение I към настоящата директива.

               б)

               приложение II се заменя с текста, посочен в приложение II към настоящата директива;

               в)

               приложение III се заменя с текста, посочен в приложение III към настоящата директива;

               г)

               приложение IV се заличава.

         2.   Референциите към точки 5.2.2.1. и 5.2.2.5. от приложение I към Директива 70/157/ЕИО се тълкуват като референции към точки 2.1 и 2.2 от приложение I, както е заменено от настоящата директива.
   Член 2
   Считано от 6 юли 2008 г. и до 6 юли 2010 г. превозното средство, което трябва да получи типово одобрение, подлежи на изпитването, посочено в приложение 10 към правило № 51 на ИКЕ/ООН. Резултатите от това изпитване се прибавят към документите, посочени в допълнения 1 и 2 от приложение I към Директива 70/157/ЕИО, както е изменено с настоящата директива и в съответствие с приложение 9 към правило № 51 на ИКЕ/ООН. Засегнатите държави-членки ще изпратят такива информативни документи на Комисията. Тези ангажименти не засягат случаите на продължаване на срока на вече съществуващи одобрения, в съответствие с настоящата директива. За целите на процедурата по мониторинга превозно средство не се разглежда като нов тип, ако то се различава само по отношение на параграфи 2.2.1. и 2.2.2. от правило № 51 на ИКЕ/ООН.
   Член 3
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват, до 5 юли 2008 г. най-късно, законите, регламентите и административните разпоредби, които са необходими, така че да отговорят на изискванията на настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите и представят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 6 юли 2008 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или те биват придружени от такова позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 14 юни 2007 година.

            За Комисията

         Günter VERHEUGEN

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2006/96/ЕО (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 81).

      (2)  ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 16. Директива, последно изменена с Директива 2006/96/ЕО.

      (3)  ОВ L 137, 30.5.2007 г., стр. 68.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      „
            ПРИЛОЖЕНИЕ I
            РАЗПОРЕДБИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ДАДЕН ТИП МОТОРНИ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА ПО ОТНОШЕНИЕ НА НИВОТО НА ШУМА
            1.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
            1.1.   Заявлението за типово одобрение на ЕО, съгласно член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО, на даден тип превозно средство по отношение на нивото на шума се подава от производителя на превозното средство.
            1.2.   Образецът на информационния документ е даден в допълнение 1.
            1.3.   Производителят на превозното средство трябва да предостави на техническата служба, която отговаря за провеждането на изпитванията, единично превозно средство, което е представително за типа, по отношение на което се иска типово одобрение.
            1.4.   По искане на техническата служба трябва да се представи образец на изпускателната уредба и двигател с най-малко същия обем на цилиндрите и проектна максимална мощност, както тези, които са монтирани на превозното средство, по отношение на което се иска типово одобрение.
            2.   НИВО НА ШУМА НА ДВИЖЕЩИ СЕ ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
            2.1.   Пределно допустими стойности
            Измереното в съответствие с разпоредбите на приложение III ниво на шума не трябва да надвишава следните пределно допустими стойности:

                        Категория превозни средства

                        Стойности, изразени в dB (А)
                        (децибели (А))

                                    2.1.1.

                                    Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с не повече от девет седящи места, включително мястото на водача.

                        74

                  2.1.2.   Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с повече от девет седящи места, включително мястото на водача, с максимално допустима маса повече от 3,5 тона и:

                                    2.1.2.1.

                                    с мощност на двигателя по-малка от 150 kW

                        78

                                    2.1.2.2.

                                    с мощност на двигателя не по-малка от 150 kW

                        80

                  2.1.3.   Превозни средства, предназначени за превоз на пътници с повече от девет седящи места, включително мястото на водача, превозни средства, предназначени за превоз на товари:

                                    2.1.3.1.

                                    с максимално допустима маса не повече от 2 тона.

                        76

                                    2.1.3.2.

                                    с максимално допустима маса повече от 2 тона, но не повече от 3,5 тона

                        77

                  2.1.4.   Превозни средства, предназначени за превоз на товари с максимално допустима маса не повече от 3,5 тона.

                                    2.1.4.1.

                                    с мощност на двигателя по-малка от 75 kW

                        77

                                    2.1.4.2.

                                    с мощност на двигателя не по-малка от 75 kW, но по-малка от 150 kW

                        78

                                    2.1.4.3.

                                    с мощност на двигателя не по-малка от 150 kW

                        80

                  Въпреки това:

                        —

                        за превозни средства от категории 2.1.1 и 2.1.3, пределно допустимите стойности са увеличени с 1 dB (А), ако са оборудвани с дизелов двигател с директно впръскване,

                        —

                        за превозни средства с максимално допустима маса от над 2 тона, конструирани с висока проходимост, пределно допустимите стойности са увеличени с 1 dB (А), ако мощността на двигателя им е по-малка от 150 kW и с 2 dB (А), ако мощността на двигателя им е 150 kW или повече,

                        —

                        за превозни средства категория 2.1.1, със скоростна кутия с ръчно управление, които имат повече от четири предавки за преден ход и са оборудвани с двигател, развиващ максимална мощност по-голяма от 140 kW, и чието допустимо отношение между максимална мощност и максимална маса е по-голямо от 75 kW/t, пределно допустимите стойности са увеличени с 1 dB (А), при условие, че скоростта, с която задната част на превозното средство пресича линията ВВ' на трета предавка е по-голяма от 61 километра в час.

                  2.2.   Тълкуване на резултатите
            2.2.1.   За отчитане на неточностите на измервателния уред полученият от всяко измерване резултат се определя чрез намаляване на показанията на уреда с 1 dB (A).
            2.2.2.   Измерванията се считат за действителни, ако разликата в резултатите от две последователни измервания от една и съща страна на превозното средство не надвишава 2 dB (A).
            2.2.3.   За окончателен резултат от изпитването се приема най-високото измерено ниво на шума. Ако резултатът надвишава с 1 dB (A) максимално допустимото ниво на шума за категорията на изпитваното превозно средство, се извършват две допълнителни измервания при съответното местоположение на микрофона. Три от четирите така получени резултата при такава позиция на микрофона трябва да попадат в предписаните граници.
            3.   МАРКИРОВКИ
            3.1.   Върху компонентите на изпускателната и всмукателната система, с изключение на закрепващите части и тръбите, трябва да бъдат обозначени:
            3.1.1.   търговската марка или наименование на производителя на системите и техните компоненти;
            3.1.2.   описание на предназначението на продукта, направено от производителя.
            3.2.   Тези маркировки трябва да бъдат ясно четливи и незаличими, дори когато системата е монтирана на превозното средство.
            4.   ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО ЗА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
            4.1.   Ако са удовлетворени съответните изисквания, се издава типово одобрение на ЕО съгласно член 4, параграф 3 и, ако е необходимо, член 4, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО.
            4.2.   В допълнение 2 е даден образец на сертификата за типово одобрение на ЕО.
            4.3.   За всеки одобрен тип превозно средство се определя номер на одобрение, в съответствие с приложение VII към Директива 70/156/ЕИО. Една и съща държава-членка не може да определя един и същи номер за друг тип превозно средство.
            5.   МОДИФИКАЦИИ НА ТИПА И ИЗМЕНЕНИЯ В ОДОБРЕНИЯТА
            5.1.   В случай на модификации на одобрен съгласно настоящата директива тип се прилагат разпоредбите на член 5 от Директива 70/156/ЕИО.
            6.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
            6.1.   Мерките, които целят да осигурят съответствието на производството, се приемат съгласно разпоредбите на член 10 от Директива 70/156/ЕИО.
            6.2.   Специални разпоредби
            6.2.1.   Изпитванията, посочени в точка 2.3.5 от приложение X към Директива 70/156/ЕИО, са онези, определени в приложение 7 от правило № 51 на ИКЕ/ООН, както е посочено в приложение III от настоящата директива.
            6.2.2.   Честотата на инспекциите, посочени в точка 3 от приложение X към Директива 70/156/ЕИО е обикновено една на всеки две години.

            Допълнение 1
            Информационен документ № … съгласно приложение I към Директива 70/156/ЕИО (1) във връзка с типовото одобрение на ЕО за превозно средство по отношение на допустимото ниво на шума и изпускателната уредба (Директива 70/157/ЕИО, последно изменена с Директива …/…/ЕО)
            Представя се следната информация, ако е приложима, в три екземпляра, включително списък на съдържанието. Всички чертежи трябва да бъдат представени в необходимия мащаб и с достатъчно детайли във формат А4 или в папка с формат А4. Снимките, ако има такива, трябва да показват достатъчно детайли.
            Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни устройства за управление, трябва да се предостави информация за техните експлоатационни характеристики.
            0.   Общи
            0.1.   Марка (търговско наименование на производителя):
            0.2.   Тип и общи търговско/и описание/я:
            0.3.   Средство за идентификация на типа, ако е маркирано върху превозното средство б):
            0.3.1.   Местонахождение на маркировката.
            0.4.   Категория на превозното средство в):
            0.5.   Име и адрес на производителя:
            0.8.   Адрес(и) на монтажния(те) завод(и):
            1.   Общи конструктивни характеристики на превозното средство
            1.1.   Снимки и/или чертежи на представително превозно средство:
            1.3.3.   Задвижвани оси (брой, местоположение, взаимна връзка):
            1.6.   Място и разположение на двигателя:
            2.   Маси и размери д) (в kg и mm) (справка в чертежите, ако има такива)
            2.4.   Диапазон на (цялостните) габарити на превозното средство
            2.4.1.   За шаси без каросерия
            2.4.1.1.   Дължина (й):
            2.4.1.2.   Ширина (к):
            2.4.2.   За шасита с каросерия
            2.4.2.1.   Дължина (й):
            2.4.2.2.   Ширина (к):
            2.6.   Маса на превозното средство, заедно с каросерията, в работно състояние или маса на шасито с кабината, ако производителят не монтира каросерията (със стандартно оборудване, в т.ч. охлаждаща течност, масла, гориво, инструменти, резервна гума и водач) o) (максимум и минимум):
            3.   Силова уредба p)
            3.1.   Производител:
            3.1.1.   Код на производителя на двигателя: (Както е маркиран на двигателя или други знаци за идентификация)
            3.2.   Двигател с вътрешно горене
            3.2.1.1.   Принцип на работа: принудително запалване/запалване чрез сгъстяване, четиритактов/двутактов (2)

            3.2.1.2.   Брой и разположение на цилиндрите:
            3.2.1.2.3.   Последователност на запалване:
            3.2.1.3.   Работен обем на двигател(и) т): cm3

            3.2.1.8.   Максимална полезна мощност у): kW при min–1 (стойност, декларирана от производителя)
            3.2.4.   Подаване на гориво
            3.2.4.1.   Чрез карбуратор(и): да/не (2)

            3.2.4.1.2.   Тип(ове):
            3.2.4.1.3.   Брой монтирани:
            3.2.4.2.   Чрез впръскване на гориво (за двигателите със запалване чрез сгъстяване): да/не (2)

            3.2.4.2.2.   Принцип на работа: директно впръскване/предкамера/вихрова горивна камера (2)

            3.2.4.2.4.   Регулатор на честотата на въртене
            3.2.4.2.4.1.   Тип:
            3.2.4.2.4.2.1.   Точка на прекъсване при товар: min–1

            3.2.4.3.   Чрез впръскване на гориво (само за принудително запалване): със/без (2)

            3.2.4.3.1.   Принцип на работа: впускателен тръбопровод (едно-/многоточково (2)/директно впръскване/други (да се уточни) (2)

            3.2.8.   Система за постъпване на въздух
            3.2.8.4.2.   Въздушен филтър, чертежи; или
            3.2.8.4.2.1.   Модел(и):
            3.2.8.4.2.2.   Тип(ове):
            3.2.8.4.3.   Шумозаглушител на всмуквания въздух, чертежи; или
            3.2.8.4.3.1.   Модел(и):
            3.2.8.4.3.2.   Тип(ове):
            3.2.9.   Изпускателна уредба
            3.2.9.2.   Описание и/или чертеж на изпускателната уредба:
            3.2.9.4.   Шумозаглушител(и) на изпускателната уредба:
            За преден, централен, заден шумозаглушител: конструкция, тип, маркировка; където влияе върху външния шум: мерки за намаляване на шума в двигателното отделение и на двигателя:
            3.2.9.5.   Местонахождение на изпускателния отвор:
            3.2.9.6.   Шумозаглушител на отработените газове, съдържащ фиброматериали:
            3.2.12.2.1.   Каталитичен преобразувател: да/не (3)

            3.2.12.2.1.1.   Брой каталитични преобразуватели и елементи:
            3.3.   Електромотор
            3.3.1.   Тип (намотка, възбуждане):
            3.3.1.1.   Максимална часова производителност: kW
            3.3.1.2.   Работно напрежение: V
            3.4.   Други двигатели или мотори или комбинации на такива (подробности относно частите на такива двигатели или мотори):
            4.   Трансмисия (v)
            4.2.   Тип (механична, хидравлична, електрическа и т.н.):
            4.6.   Предавателни отношения

                        Предавка

                        Предавателни отношения в предавателната кутия
                        (предавателни отношения на оборотите на двигателя към оборотите на изходящия вал на предавателната кутия)

                        Финално предавателно отношение(-я)
                        (предавателно отношение на оборотите на изходящия вал на предавателната кутия към оборотите на задвижваното колело)

                        Общи предавателни отношения

                        Максимално предавателно число при CVT (4)

                        1
                        2
                        3
                        …
                        Минимално предавателно число при CVT (4)

                        Заден ход

                  4.7.   Максимална скорост на превозното средство (и предавка, при която тя се постига) (в km/h) (w):
            6.   Окачване
            6.6.   Гуми и колела
            6.6.2.   Най-горни и най-долни ограничения на динамичен радиус
            6.6.2.1.   Ос 1:
            6.6.2.2.   Ос 2:
            6.6.2.3.   Ос 3:
            6.6.2.4.   Ос 4:
            и пр.
            9.   Каросерия (не се прилага за превозни средства от категория М1)
            9.1.   Тип на каросерията:
            9.2.   Материали и метод на конструиране:
            12.   Разни
            12.5.   Детайли на всякакви устройства, различни от двигателя, предвидени да влияят върху редуцирането на шума (ако не са обхванати от други точки):
            Допълнителна информация за превозните средства с висока проходимост:
            1.3.   Брой оси и колела:
            2.4.1.   За шаси без каросерия
            2.4.1.4.1.   Ъгъл на захождане (na): … градуси
            2.4.1.5.1.   Ъгъл на потегляне (nb): … градуси
            2.4.1.6.   Клиренс (както е определен в точка 4.5 от раздел А на приложение II към Директива 70/156/ЕИО)
            2.4.1.6.1.   Между осите:
            2.4.1.6.2.   Под предната ос(и):
            2.4.1.6.3.   Под задната ос(и):
            2.4.1.7.   Ъгъл на наклона (nc): … градуси
            2.4.2.   За шасита с каросерия
            2.4.2.4.1.   Ъгъл на захождане (na): … градуси
            2.4.2.5.1.   Ъгъл на потегляне (nb): … градуси
            2.4.2.6.   Клиренс (както е определен в точка 4.5 от раздел А на приложение II към Директива 70/156/ЕИО)
            2.4.2.6.1.   Между осите:
            2.4.2.6.2.   Под предната ос(и):
            2.4.2.6.3.   Под задната ос(и):
            2.4.2.7.   Ъгъл на наклона (nc): … градуси
            2.15.   Възможност за потегляне по наклон (превозно средство без ремарке): … процент
            4.9.   Блокаж на диференциала: да/не/по избор (5)

            Дата, досие

            Допълнение 2
            ОБРАЗЕЦ
            СЕРТИФИКАТ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
            (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))

               Печат на администрацията

            Съобщение за

                        —

                        типово одобрение (6),

                        —

                        разширяване на типовото одобрение (6),

                        —

                        отказ за издаване на типово одобрение (6),

                        —

                        оттегляне на типовото одобрение (6),

                  за тип превозно средство/компонент/обособен технически възел (6) по отношение на Директива …/…/ЕИО, последно изменена с Директива …/…/ЕО.
            Номер на типовото одобрение:
            Причина за разширение:
            РАЗДЕЛ I
            0.1.   Марка (търговско наименование на производителя):
            0.2.   Тип и общо(и) търговско(и) описание(я):
            0.3.   Начин за идентификация на типа, ако е маркиран върху превозното средство/компонента/отделния технически възел (6)
                (7):
            0.3.1.   Местонахождение на маркировката.
            0.4.   Категория превозно средство (8):
            0.5.   Име и адрес на производителя:
            0.7.   При компоненти и отделни технически единици, местоположение и начин на поставяне на маркировката за типово одобрение на ЕО:
            0.8.   Адрес(и) на монтажния(те) завод(и)
            РАЗДЕЛ II
            1.   Допълнителна информация (където е приложима): виж добавката
            2.   Техническа служба, отговаряща за провеждане на изпитванията:
            3.   Дата на протокола за изпитване:
            4.   Номер на протокола за изпитване:
            5.   Забележки (ако има): виж добавката
            6.   Място:
            7.   Дата:
            8.   Подпис:
            9.   Прилага се индексът на представения пред одобряващия орган информационен пакет, който може да се получи при поискване.

            Добавка към сертификат за типово одобрение на ЕО № …
            относно типовото одобрение на превозно средство по силата на Директива 70/157/ЕИО, последно изменена с Директива …/…/ЕО
            1.   Допълнителна информация:
            1.1.   Ако е необходимо, списък с превозни средства, включени в обхвата на точка 3.1.2.3.2.3. от приложение III от правило № 51 на ИКЕ/ООН:
            1.2.   Двигател
            1.2.1.   Производител:
            1.2.2.   Тип:
            1.2.3.   Модел:
            1.2.4.   Проектна максимална мощност … kW за … min-1

            1.3.   Трансмисия: Различна от автоматична скоростна кутия/автоматична скоростна кутия (9)

            1.3.1.   Брой предавки:
            1.4.   Оборудване
            1.4.1.   Шумозаглушител на изпускателната уредба
            1.4.1.1.   Производител:
            1.4.1.2.   Модел:
            1.4.1.3.   Тип: … в съответствие със схема №:
            1.4.2.   Шумозаглушител на всмукването
            1.4.2.1.   Производител:
            1.4.2.2.   Модел:
            1.4.2.3.   Тип: … в съответствие със схема №:
            1.5.   Размер на гумите:
            1.5.1.   Описание на тип гуми, използван при изпитването за получаване на типово одобрение:
            1.6.   Измервания
            1.6.1.   Ниво на шума при движещо се превозно средство:

                        Резултати от измерването

                        Лява страна
                        dB(А) (10)

                        Дясна страна
                        dB(А) (10)

                        Местоположение отдясно на скоростния лост

                        първо измерване

                        второ измерване

                        трето измерване

                        четвърто измерване

                        Резултати от изпитването: … dB(А)/Е (11)

                  1.6.2.   Ниво на шума при неподвижно превозно средство:

                        Резултати от измерването

                        dB(А)

                        Двигател

                        първо измерване

                        второ измерване

                        трето измерване

                        Резултати от изпитването: … dB(А)/Е (12)

                  1.6.3.   Ниво на шума от въздух под налягане:

                        Резултати от измерването

                        Лява страна dB(A) (13)

                        Дясна страна dB(A) (13)

                        първо измерване

                        второ измерване

                        трето измерване

                        четвърто измерване

                        Резултати от изпитването: … dB(А)

                  5.   Забележки:
         “

         (1)  Номерацията на точките и бележките под линия в настоящия информационен документ са идентични на тези в приложение I към Директива 70/156/ЕИО. Точките, които не са от значение за целите на настоящата директива, са изпуснати.

         (2)  Ненужното се зачерква.

         (3)  Ненужното се зачерква.

         (4)  Безстепенна трансмисия

         (5)  Ненужното се зачерква.

         (6)  Ненужното се зачерква.

         (7)  Ако начините на идентификация на типа съдържат символи, които не са релевантни за описанието на типовете превозни средства, компоненти или отделни технически възли, обхванати от сертификата за типово одобрение, такива символи следва да бъдат представени в документацията чрез символа „?“ (напр. АВС??123??).

         (8)  Съгласно определението в приложение II, част А към Директива 70/156/ЕИО.

         (9)  Ненужното се зачерква.

         (10)  Стойностите на измерване са дадени с намаление от 1 dB(А) намаление, в съответствие с разпоредбите на точка 2.2.1 от приложение I.

         (11)  „Е“ означава, че въпросните измервания са проведени в съответствие с настоящата директива.

         (12)  „Е“ означава, че въпросните измервания са проведени в съответствие с настоящата директива.

         (13)  Стойностите на измерване са дадени с намаление от 1 dB(А) намаление, в съответствие с разпоредбите на точка 2.2.1 от приложение I.

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      „
            ПРИЛОЖЕНИЕ II
            АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО ЗА ИЗПУСКАТЕЛНИ СИСТЕМИ КАТО ОТДЕЛНИ ТЕХНИЧЕСКИ ВЪЗЛИ (СМЕНЯЕМИ ИЗПУСКАТЕЛНИ УРЕДБИ)
            1.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ
            1.1.   Заявлението за типово одобрение на ЕО съгласно член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО по отношение на сменяемата изпускателна уредба или компонент на уредбата като отделен технически възел, се подава от производителя на превозното средство или производителя на разглеждания отделен технически възел.
            1.2.   Образецът на информационния документ е даден в допълнение 1.
            1.3.   По искане на съответната техническа служба заявителят представя:
            1.3.1.   два образеца от уредбата, по отношение на която е подадено заявление за типово одобрение на ЕИО,
            1.3.2.   изпускателна уредба от типа, който е бил монтиран отначало на превозното средство в момента на издаване на типовото одобрение на ЕИО,
            1.3.3.   представително превозно средство от типа, на който предстои да се монтира уредбата, което отговаря на изискванията на точка 4.1 от приложение 7 към правило № 51 на ИКЕ/ООН, както е посочено в приложение III към настоящата директива.
            1.3.4.   отделен двигател, съответстващ на описания по-горе тип превозно средство.
            2.   МАРКИРОВКИ
            2.4.1.   Върху всяка сменяема изпускателна уредба или нейните компоненти, с изключение на закрепващите части и тръбите, трябва да бъде обозначено:
            2.4.1.1.   търговската марка или търговското наименование на производителя на сменяемата уредба и нейните компоненти,
            2.4.1.2.   описание на предназначението на продукта, направено от производителя,
            2.4.2.   Тези маркировки трябва да бъдат ясно четливи и незаличими, дори когато системата е монтирана на превозното средство.
            3.   ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
            3.1.   Ако предвидените изисквания са спазени, се издава типово одобрение на ЕО съгласно член 4, параграф 3, и, според случая, съгласно член 4, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО.
            3.2.   В допълнение 2 се съдържа образец на сертификата за типово одобрение на ЕО.
            3.3.   Номер за типово одобрение в съответствие с приложение VII към Директива 70/156/ЕИО, се дава на всеки тип сменяема изпускателна уредба или компонент на уредбата одобрени като отделен технически възел. Раздел 3 от номера за типово одобрение указва номера на изменящата директива, която е била приложима в момента на одобрението на превозното средство. Една и съща държава-членка не може да определя същия номер за друг тип сменяема изпускателна уредба или компонент на уредбата.
            4.   МАРКИРОВКА ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
            4.1.   На всяка сменяема изпускателна уредба или компонент на уредбата, с изключение на закрепващите части и тръбите, които съответстват на одобрен по смисъла на настоящата директива тип, се нанася маркировка за типово одобрение на ЕО.
            4.2.   Знакът за типово одобрение на ЕО се състои от правоъгълник, във вътрешността на който е поставена малка буква „e“, последвана от номер или опознавателна буква(и) на страната, издала типовото одобрение:

                        „1“ за Германия

                        „2“ за Франция

                        „3“ за Италия

                        „4“ за Нидерландия

                        „5“ за Швеция

                        „6“ за Белгия

                        „7“ за Унгария

                        „8“ за Чешката република

                        „9“ за Испания

                        „11“ за Обединеното кралство

                        „12“ за Австрия

                        „13“ за Люксембург

                        „17“ за Финландия

                        „18“ за Дания

                        „19“ за Румъния

                        „20“ за Полша

                        „21“ за Португалия

                        „23“ за Гърция

                        „24“ за Ирландия

                        „26“ за Словения

                        „27“ за Словакия

                        „29“ за Естония

                        „32“ за Латвия

                        „34“ за България

                        „36“ за Литва

                        „49“ за Кипър

                        „50“ за Малта

                  Знакът трябва да включва, в близост до правоъгълника, и „базовия номер на одобрението“, който се съдържа в част 4 на номера на типовото одобрение, посочен в приложение VII към Директива 70/156/ЕИО, предшестван от двете цифри, които обозначават поредния номер, определен на последното сериозно техническо изменение и допълнение на Директива 70/157/ЕИО на Съвета, която е била приложима към датата на издаване на типовото одобрение за превозното средство. За Директива 70/157/ЕИО поредният номер е 00; за Директива 77/212/ЕИО поредният номер е 01; за Директива 84/424/ЕИО поредният номер е 02; за Директива 92/97/ЕИО и за настоящата директива поредният номер е 03. Поредният номер 03 отразява също така техническите изисквания от серията 00 от измененията към правило № 59 от ИКЕ/ООН.
            4.3.   Тези маркировки трябва да бъдат ясно четливи и незаличими, дори когато сменяемата изпускателна уредба или компонент от уредбата е монтиран на превозното средство.
            4.4.   В допълнение 3 е показан пример за маркировка за типово одобрение на ЕО.
            5.   ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПА И ПОПРАВКИ В ОДОБРЕНИЯТА
            5.1.   В случай на модификации на одобрен съгласно настоящата директива тип се прилагат разпоредбите на член 5 от Директива 70/156/ЕИО.
            6.   СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
            6.1.   Мерките, които целят да осигурят съответствието на производството, се приемат в съответствие с изискванията, определени в член 10 от Директива 70/156/ЕИО.
            6.2.   Специални разпоредби:
            6.2.1.   Изпитванията, посочени в точка 2.3.5 от приложение X към Директива 70/156/ЕИО, са онези, определени в приложение 5 от правило № 59 на ИКЕ/ООН, както е посочено в приложение III от настоящата директива.
            6.2.2.   Честотата на инспекциите, посочени в точка 3 от приложение X към Директива 70/156/ЕИО, е обикновено една на всеки две години.

            Допълнение 1
            Информационен документ № … във връзка с типово одобрение на ЕО като отделен технически възел от изпускателната уредба на моторни превозни средства (Директива 70/157/ЕИО, последно изменена с Директива …/…/ЕО)
            Представя се следната информация, ако е приложима, в три екземпляра, включително списък на съдържанието. Всички чертежи трябва да бъдат представени в необходимия мащаб и с достатъчно детайли във формат А4 или в папка с формат А4. Снимките, ако има такива, трябва да показват достатъчно детайли.
            Ако системите, компонентите или отделните технически възли имат електронни механизми за управление, трябва да бъде предоставена информация относно тяхното функциониране.
            0.   Общи
            0.1.   Марка (търговско наименование на производителя):
            0.2.   Тип и общо(и) търговско(и) описание(я):
            0.5.   Име и адрес на производителя:
            0.7.   При компоненти и отделни технически възли, местоположение и начин на поставяне на маркировката за типово одобрение на ЕО:
            0.8.   Адрес(и) на монтажния(те) завод(и):
            1.   Характеристики на превозното средство, за което е предвидено устройството (ако устройството е предвидено за монтиране на повече от един тип превозно средство, изисканата по тази точка информация ще бъде предоставена за всеки разглеждан тип)
            1.1.   Марка (търговско наименование на производителя):
            1.2.   Тип и общи търговско(и) описание(я):
            1.3.   Средство за идентификация на типа, ако е обозначено върху превозното средство:
            1.4.   Категория на превозното средство:
            1.5.   ЕО номер на типовото одобрение във връзка с нивото на шума:
            1.6.   Цялата информация, упомената в точки от 1.1. до 1.5 на сертификата за типово одобрение, относно превозното средство (приложение I, допълнение 2 към настоящата директива):
            2.   Описание на устройството
            2.1.   Описание на сменяемата изпускателна уредба с посочване на относителното местоположение на всеки компонент на уредбата, заедно с инструкции за монтаж:
            2.2.   Подробни чертежи на всички компоненти, така че да могат да бъдат лесно откривани и идентифицирани, както и информация за използваните за тяхната изработка материали. На тези чертежи трябва да бъде посочено мястото, което е предвидено за задължителното нанасяне на маркировката за типово одобрение на ЕО:
            Дата, досие

            Допълнение 2
            ОБРАЗЕЦ
            СЕРТИФИКАТ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
            (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))

               Печат на администрацията

            Съобщение за

                        —

                        типово одобрение (1),

                        —

                        разширяване на типовото одобрение (1),

                        —

                        отказ за издаване на типово одобрение (1),

                        —

                        оттегляне на типовото одобрение (1),

                  за тип превозно средство/компонент/отделен технически възел (1) в съответствие с Директива …/…/ЕИО, последно изменена с Директива …/…/ЕО.
            Номер на типовото одобрение:
            Причина за разширение:
            РАЗДЕЛ I
            0.1.   Марка (търговско наименование на производителя):
            0.2.   Тип и общи търговско/и описание/я:
            0.3.   Средства за идентифициране на типа, ако са обозначени върху превозното средство/компонента/отделния технически възел (1)
                (2):
            0.3.1.   Местоположение на маркировката:
            0.4.   Категория на превозното средство (3):
            0.5.   Име и адрес на производителя:
            0.7.   При компоненти и отделни технически възли, местоположение и начин на поставяне на маркировката за типово одобрение на ЕО:
            0.8.   Адрес(и) на монтажния(те) завод(и):
            РАЗДЕЛ II
            1.   Допълнителна информация (където е приложима): виж добавката
            2.   Техническа служба, отговаряща за провеждане на изпитванията:
            3.   Дата на протокола за изпитване:
            4.   Номер на протокола за изпитването:
            5.   Забележки (ако има): виж добавката
            6.   Място:
            7.   Дата:
            8.   Подпис:
            9.   Прилага се номерът на информационното досие, представено на одобряващия орган, което може да се получи при поискване.

            Добавка към сертификат за типово одобрение на ЕО № …
            относно типовото одобрение на отделен технически възел на изпускателни уредби за моторни превозни средства по силата на Директива 70/157/ЕИО, последно изменена с Директива …/…/ЕО
            1.   Допълнителна информация
            1.1.   Състав на отделния технически възел:
            1.2.   Търговската марка или търговското наименование на типа(овете) на моторно превозно средство, на което ще се монтира шумозаглушителят (4)

            1.3.   Тип(ове) превозно(и) средство(а) и негово(техни) номера на типово одобрение(я):
            1.4.   Двигател
            1.4.1.   Тип (принудително запалване, дизел):
            1.4.2.   Цикли: двутактов/четиритактов:
            1.4.3.   Общ обем на цилиндрите:
            1.4.4.   Проектна максимална мощност … kW за … min -1

            1.5.   Предавателни отношения:
            1.6.   Използвани предавателни отношения:
            1.7.   Предавателно(и) отношение(-я) на движещ(и) мост(ове):
            1.8.   Стойности на нива на шум:

                        движещо се превозно средство … dB(A), скорост преди ускоряване при … km/h

                        неподвижно превозно средство dB(А), при … min –1

                  1.9.   Стойност на обратно налягане:
            1.10.   Всякакви рестрикции във връзка с изискванията за употреба и монтиране:
            2.   Бележки:

            Допълнение 3
            Образец на знака за типово одобрение на ЕО

            Изпускателна уредба или компонент на уредбата, с нанесена маркировка за типово одобрение на ЕО като горната, е устройство, което е получило одобрение в Испания (е 9) съгласно Директива 92/97/ЕИО (03) според базовият номер на одобрение 0148.
            Използваните цифри са само за указание.
         “

         (1)  Ненужното се зачерква.

         (2)  Ако начините на идентификация на типа съдържат символи, които не са релевантни за описанието на типовете превозни средства, компоненти или отделни технически възли, обхванати от сертификата за типово одобрение, такива символи следва да бъдат представени в документацията чрез символа: „?“ (напр. АВС??123??).

         (3)  Съгласно определението в приложение II, част А към Директива 70/156/ЕИО.

         (4)  Ако са посочени няколко типа, точки от 1.3 до 1.10 включително трябва да се попълнят в съответствие с всеки тип.

      ПРИЛОЖЕНИЕ III

            „ПРИЛОЖЕНИЕ III

                        1.

                        Техническите изисквания са онези, посочени в:

                                    а)

                                    точки 2, 6.1, 6.2.1 и 6.3 от правило № 51 на ИКЕ/ООН (1) и приложения от 3 до 10 към него;

                                    б)

                                    точки 2 и 6 от правило № 59 на ИКЕ/ООН (2) и приложения от 3 до 5 към него;

                        2.

                        За целите на прилагането на разпоредбите, посочени в точка 1, се прилага следното:

                                    а)

                                    „ненатоварено превозно средство“ означава превозно средство в работно състояние, както е посочено в точка 2.6 на допълнение 1 от приложение I към настоящата директива, но без водач;

                                    б)

                                    под „формуляр за съобщение“ да се разбира сертификат за типово одобрение, посочен в допълнение 2 от приложения I и II;

                                    в)

                                    „договарящите страни по съответните правила“ следва да се разбира като „държавите-членки“;

                                    г)

                                    референции към правило № 51 и правило № 59 ще се тълкуват като референции към Директива 70/157/ЕИО;

                                    e)

                                    бележката под линия 1 в точка 2.2.6 се разбира, както следва: „За определенията на категориите виж приложение II А към Директива 70/156/ЕИО.“

         (1)  ОВ L 137, 30.5.2007 г., стр. 68.

         (2)  ОВ L 326, 24.11.2006 г., стр. 43.“


title: Директива 94/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 година за изменение на Директива 89/107/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно хранителни добавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека

text:
               13/ 14

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               175

         31994L0034

               L 237/1

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 94/34/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 30 юни 1994 година
   за изменение на Директива 89/107/ЕИО за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно хранителни добавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията (1),
   като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
   в съответствие с процедурата, посочена в член 189б от Договора (3),
   като имат предвид, че правилата за хармонизиране в областта на добавките не трябва да засягат прилагането на съществуващите от 1 януари 1992 г. разпоредби на държавите-членки, които забраняват употребата на определени добавки в определени храни, които се считат за традиционни и се произвеждат на тяхната територия, при условие че тези разпоредби не се отнасят до цяла серия храни, включително храни, които не са предмет на настоящата директива, но по отношение на които разпоредбите на Общността предвиждат разрешаване на добавки;
   като имат предвид, че тези продукти могат да се разграничават с подходящо етикетиране;
   като имат предвид, че не трябва да се засяга свободното обращение на храни, които отговарят на изискванията на директивите за добавките;
   като имат предвид, че не трябва да се засяга свободата на установяване, производството и продажбата на храни, които отговарят на изискванията на директивите за добавките, на територията на всяка държава-членка,
   ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В Директива 89/107/ЕИО (4) се добавя следният член 3а:

      „Член 3а
      1.   Чрез дерогация от член 3, параграф 2, букви а) и б), Съветът по предложение на Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 100а от Договора, разрешава на държавите-членки да поддържат забраната за употреба на определени добавки при производството на определени, считани за традиционни, храни, при условие че:

                  —

                  тази забрана е съществувала на 1 януари 1992 г.,

                  —

                  съответните държави-членки разрешават на тяхна територия производството и продажбата на всички храни, които не се считат за традиционни и които съответстват на правилата, предвидени в член 3.

            2.   Без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2081/92 (5) и (ЕИО) № 2082/92 (5), преди 1 юли 1994 г. държавите-членки съобщават списъка на храните, които считат за традиционни, като излагат подробно аргументите си, заедно със съответните правни разпоредби, забраняващи употребата на определени добавки към такива храни.
      Преди 1 април 1995 г. Комисията представя на Съвета предложение за критериите, които следва да се прилагат за решаване дали един продукт е традиционен и за националните забрани, които могат да бъдат поддържани в съответствие с тези критерии.
      Съветът се произнася по предложението преди 1 април 1996 г.
      3.   До определен от Съвета срок в параграф 2 държавите-членки могат да поддържат всички забрани, които са съобщили на Комисията в съответствие с параграф 2, първа алинея, при условие че те са съобразени с общите условия, посочени в параграф 1.

   Член 2
   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива.
   Те незабавно информират Комисията за това.
   Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 30 юни 1994 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         E. KLEPSCH

            За Съвета

            Председател

         A. BALTAS

      (1)  ОВ C 206, 13.8.1992 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 73, 15.3.1993 г., стр. 4.

      (3)  Становище на Европейския парламент от 26 май 1993 г. (ОВ C 176, 28.6.1993 г., стр. 117), потвърдено на 2 декември 1993 г. (ОВ C 342, 20.12.1993 г.), Обща позиция на Съвета от 9 март 1994 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и Решение на Европейския парламент от 9 март 1994 г. (ОВ C 91, 28.3.1994 г., стр. 75).

      (4)  ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 27.

      (5)  Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. относно гарантирането на географските означения и наименованията за произход на селскостопански продукти и храни (ОВ L 208, 24.7.1992 г., стр. 1).


title: Директива 2003/3/ЕО на Комисията от 6 януари 2003 година относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на „синьо багрило“ (дванадесето адаптиране към техническия прогрес на Директива 76/769/ЕИО на Съвета)Текст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32003L0003

Официален вестник n° L 004 , 09/01/2003 стр. 0012 - 0015 специално чешко издание глава 13 том 31 стр. 61  - 64 специално испанско издание глава 13 том 31 стр. 61  - 64 специално унгарско издание глава 13 том 31 стр. 61  - 64 специално литвийско издание глава 13 том 31 стр. 61  - 64 LV.ES глава 13 том 31 стр. 61  - 64 MT.ES глава 13 том 31 стр. 61  - 64 PL.ES глава 13 том 31 стр. 61  - 64 SK.ES глава 13 том 31 стр. 61  - 64 специално словенско издание глава 13 том 31 стр. 61  - 64

		20030106Директива 2003/3/ЕО на Комисиятаот 6 януари 2003 годинаотносно ограниченията за пускането на пазара и употребата на "синьо багрило" (дванадесето адаптиране към техническия прогрес на Директива 76/769/ЕИО на Съвета)(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 76/769/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно ограничения за пускането на пазара и употребата на опасни вещества и препарати [1], последно изменена с Директива 2003/2/ЕО на Комисията от 6 януари 2003 г. относно ограниченията за пускането на пазара и употребата на арсен (десето адаптиране към техническия прогрес на Директива 76/769/ЕИО на Съвета [2], и по-специално член 2а от нея, въведен с Директива 89/678/ЕИО [3] на Съвета,като има предвид, че:(1) Съгласно Директива 76/769/ЕИО, изменена с Директива 2002/61/ЕО на Европейския парламент и Съвета [4], някои от описаните азобагрила не трябва да се влагат в някои текстилни и кожени изделия; от своя страна, въпросните текстилни и кожени изделия не могат да се пускат на пазара, ако не удовлетворяват изискванията от цитираната директива.(2) Рисковете за човешкото здраве и околната среда от "синьото багрило, индекс № 611-070-00-2" бяха оценени в съответствие с Директива 93/67/ЕИО на Комисията от 20 юли 1993, утвърждаваща принципи за оценка на рисковете за човешкото здраве и околната среда от веществата, нотифицирани в съответствие с Директива 67/548/ЕИО на Съвета [5]; оценката на рисковете очерта необходимост от намаляване на рисковете от синьото багрило за околната среда, тъй като въпросното синьо багрило е силно токсично за водната среда, не се разгражда лесно и може да попада в околната среда с отпадъчните води.(3) За целите на опазването на околната среда трябва да се забрани пускането на пазара и употребата на синьото багрило за багрене на текстилни и кожени изделия. Синьото багрило, следователно, трябва да се добави към списъка на веществата от приложение I към Директива 76/769/ЕИО.(4) Ограниченията върху пускането на пазара и употребата на синьото багрило, постановени с настоящата директива, са съобразени с произтичащото от текущото състояние на познанието и технологиите наличие на подходящи заместители.(5) Настоящата директива трябва да се прилага по начин, който не засяга законодателството на Общността, постановяващо минимални изисквания за защитата на работниците и по-специално Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място [6] и Директива 90/394/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. за защита на работниците от рискове, свързани с експозиция на канцерогени по време на работа (шеста специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО [7], последно изменена с Директива 1999/38/ЕО [8].(6) Предвидените в настоящата директива мерки съответстват на становището на Комитета за адаптиране към техническия прогрес на директивите за премахване на техническите пречки пред търговията с опасни вещества и препарати,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложение I към Директива 76/769/ЕИО се адаптира към техническия прогрес в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 2Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно 31 декември 2003. Те незабавно информират Комисията за това. Те прилагат тези разпоредби считано от 30 юни 2004.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваването на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.Член 3Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 6 януари 2003 година.За КомисиятаErkki LiikanenЧлен на Комисията[1] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 201.[2] ОВ L 4, 9.1.2001 г., стр. 13.[3] ОВ L 398, 30.12.1989 г., стр. 24.[4] ОВ L 243, 11.9.2002 г., стр. 15.[5] ОВ L 227, 8.9.1993 г., стр. 9.[6] ОВ L 183, 29.6.1989 г., стр. 1.[7] ОВ L 196, 26.7.1990 г., стр. 1.[8] ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 66.--------------------------------------------------20030106ПРИЛОЖЕНИЕ— В приложение I към Директива 76/769/ЕИО, точка 43 се заменя със следната точка:"43. Азооцветители | 1.Азобагрилата, които, чрез редукционно разцепване на една или повече азогрупи, могат да отделят в готовите изделия или обагрените техни части един или повече от описаните в допълнението ароматни амини в концентрации, достатъчни за тяхното откриване, т.е. над 30 ppm, чрез метода за изпитване, утвърден в съответствие с член 2а от настоящата директива, не могат да се влагат в текстилни и кожени изделия, които могат да влизат в непосредствен и продължителен контакт с кожата или устната кухина на човека, например:облекло, спално бельо, кърпи, частични перуки, перуки, шапки, пелени и други санитарни изделия, спални чували,обувки, ръкавици, каишки за ръчни часовници, ръчни чанти, портмонета/портфейли, чанти за документи, калъфки за столове, портмонета за окачване около врата,текстилни или кожени играчки и играчки, които включват текстилни и кожени дрешки,прежда и тъкани, предназначени за употреба от крайни потребители.2.Освен това, текстилните и кожени изделия по точка 1 не могат да се пускат на пазара, ако не удовлетворяват изискванията, посочени в същата точка.Чрез отмяна, въпросната разпоредба няма да се прилага до 1 януари 2005 г. по отношение на текстилни изделия, произведени от вторично преработени влакна, ако амините се отделят от остатъци, произхождащи от предходно багрене на въпросните влакна, и ако посочените в тук приложения списък амини се отделят в концентрации, по-ниски от 70 ppm.3.Азобагрилата, посочени в "Списъка на азобагрилата", приложен към Допълнението в съответствие с настоящата директива, не могат да се пускат на пазара или използват за багрене на текстилни и кожени изделия, като вещества или като съставки на препарати, в концентрации, по-високи от 0,1 % по маса.4.Не по-късно от 11 септември 2005 г., Комисията ще преразгледа разпоредбите за азобагрилата в светлината на новопоявилите се научни факти." |— Към допълнениетосе добавя следната точка:"Точка 43 АзобагрилаСписък на ароматни амини| CAS номер | Индекс номер | ЕС номер | Вещества |1 | 92-67-1 | 612-072-00-6 | 202-177-1 | бифенил-4-иламин 4-аминобифенил ксениламин |2 | 92-87-5 | 612-042-00-2 | 202-199-1 | бензидин |3 | 95-69-2 | | 202-441-6 | 4-хлор-o-толуидин |4 | 91-59-8 | 612-022-00-3 | 202-080-4 | 2-нафтиламин |5 | 97-56-3 | 611-006-00-3 | 202-591-2 | o-аминоазотолуол 4-амино-3,2′-диметилазобензол 4-o-толиазо-o-толуидин |6 | 99-55-8 | | 202-765-8 | 5-нитро-o-толуидин |7 | 106-47-8 | 612-137-00-9 | 203-401-0 | 4-хлоранилнн |8 | 615-05-4 | | 210-406-1 | 4-метокси-m-фенилендиамин |9 | 101-77-9 | 612-051-00-1 | 202-974-4 | 4,4′-метилендианилин 4,4′-диаминодифенилметан |10 | 91-94-1 | 612-068-00-4 | 202-109-0 | 3,3′-дихлорбензидин 3,3′-дихлорбифенил-4,4′-илендиамин |11 | 119-90-4 | 612-036-00-X | 204-355-4 | 3,3′-диметоксибензидин o-дианизидин |12 | 119-93-7 | 612-041-00-7 | 204-358-0 | 3,3′-диметилбензидин 4,4′-би-o-толуидин |13 | 838-88-0 | 612-085-00-7 | 212-658-8 | 4,4′-метиленди-o-толуидин |14 | 120-71-8 | | 204-419-1 | 6-метокси-m-толуидин p-крезидин |15 | 101-14-4 | 612-078-00-9 | 202-918-9 | 4,4′-метилен-бис-(2-хлоранилин) 2,2′-дихлор-4,4′-метилен дианилин |16 | 101-80-4 | | 202-977-0 | 4,4′-оксидианилин |17 | 139-65-1 | | 205-370-9 | 4,4′-тиодианилин |18 | 95-53-4 | 612-091-00-X | 202-429-0 | o-толуидин 2-метиланилин |19 | 95-80-7 | 612-099-00-3 | 202-453-1 | 4-метил-m-фенилендиамин |20 | 137-17-7 | | 205-282-0 | 2,4,5-триметиланилин |21 | 90-04-0 | 612-035-00-4 | 201-963-1 | o-анизидин 2-метоскианилин |22 | 60-09-3 | 611-008-00-4 | 200-453-6 | 4-амино азобензол |Списък на азобагрила| CAS номер | Индекс номер | ЕС номер | Вещества |1 | Не е предоставен Компонент 1: CAS-№: 118685-33-9C39H23ClCrN7O12S.2NaКомпонент 2: C46H30CrN10O20S2.3Na | 611-070-00-2 | 405-665-4 | Смес от: динатрий (6-(4-анизидин)-3-сулфонат-2-(3,5-динитро-2-оксидофенилазо)-1-нафтолат)(1-(5-хлор-2-оксидофенилазо)-2-нафтолат)хромат(1-) и тринатрий бис(6-(4-анизидин)-3-сулфонат-2-(3,5-динитро-2-оксидофенилазо)-1-нафтолат) хромат(1-)" |--------------------------------------------------


title: Директива 94/46/ЕО на Комисията от 13 октомври 1994 година за изменение на Директива 88/301/ЕИО и Директива 90/388/ЕИО, по-специално що се отнася до спътниковите комуникации

text:
               08/ 01

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               22

         31994L0046

               L 268/15

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ДИРЕКТИВА 94/46/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 13 октомври 1994 година
   за изменение на Директива 88/301/ЕИО и Директива 90/388/ЕИО, по-специално що се отнася до спътниковите комуникации
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 90, параграф 3 от него,
   като има предвид, че:

               (1)

               Зелената книга относно общ подход в областта на спътниковите комуникации в Европейската общност, приет от Комисията през месец ноември 1990 г., представи основните промени в законодателството, необходими за пълното използване на възможностите на това средство за комуникации. Тази Зелена книга за спътниковите комуникации налага, inter alia, пълна либерализация на секторите на спътникови услуги и оборудване, включително прекратяването на всякакви изключителни и специални права в тази област, подлежащи на лицензионни процедури, както и свободен (неограничен) капацитет на космическия сегмент.

               (2)

               Резолюцията на Съвета от 19 декември 1991 г. относно развитието на общия пазар за спътникови комуникационни услуги и оборудване (1) даде обща подкрепа на позициите, изложени в Зелената книга на Комисията за спътниковите комуникации и отчете като основни цели хармонизирането и либерализирането на пазара за подходящи спътникови наземни станции включително в случаите когато е възможно прекратяването на изключителни или специални права в тази област при спазването на необходимите условия за съответствие с основните изисквания.

               (3)

               Европейският парламент, в своя резолюция относно развитието на общия пазар за спътникови комуникационни услуги и оборудване (2), призовава Комисията да гласува необходимото законодателство за създаването на среда, която да позволи премахването на съществуващите ограничения и насърчи развитието на нови дейности в областта на спътниковите комуникации, като се подчертава необходимостта от хармонизиране и либерализиране на спътниковите услуги и оборудване.

               (4)

               Няколко държави-членки са отворили определени спътникови комуникационни услуги за конкуренция и са въвели лицензионни схеми. Въпреки това издаването на лицензии в някои държави-членки не следва обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или, в случая с оператори, конкуриращи се с далекосъобщителни организации, включва технически ограничения като забрана за свързване на техните съоръжения към комутируема мрежа, експлоатирана от далекосъобщителната организация. Други държави-членки удължават валидността на изключителните права, издадени на националните публични предприятия.

               (5)

               Директива 88/301/ЕИО на Комисията от 16 май 1988 г. относно конкуренцията на пазара за далекосъобщително терминално оборудване (3), изменена със Споразумението за Европейското икономическо пространство, предвижда прекратяването на специални или изключителни права за внасяне, продажба, свързване към мрежата, пускане в експлоатация и поддържане на далекосъобщително терминално оборудване. Тя не включва всички видове оборудване за спътникови наземни станции.

               (6)

               В своето решение по Дело C-202/88, Франция срещу Комисията
                   (4) Съдът на Европейските общности подкрепи Директива 88/301/ЕИО. Въпреки това, що се отнася до специалните права, директивата беше обявена за невалидна на основание факта, че нито разпоредбите на директивата, нито преамбюла към нея уточняват какъв точно тип права са включени реално, както и доколко съществуването на тези права е в разрез с различните разпоредби на Договора. Що се отнася до внасянето, продажбата, свързването към мрежата, пускането в експлоатация и поддържането на далекосъобщителна техника, специалните права са на практика права, дадени от държава-членка на ограничен брой предприятия, чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен механизъм, който в границите на даден географски район:

                           —

                           ограничава до две или повече бройката на тези предприятия в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или

                           —

                           определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия, или

                           —

                           дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на друго предприятие да участва в гореупоменатите дейности в същия географски район при равни други условия.

                     Тази дефиниция не влиза в противоречие с прилагането на член 92 от Договора за ЕО.

               (7)

               Съществуването на изключителни права има ефекта на ограничаване на свободното движение на такова оборудване, както по отношение на внасянето и търговията с далекосъобщителна техника (включително спътниково оборудване), тъй като някои продукти не се предлагат на пазара, така и по отношение на свързването към мрежата, пускането в експлоатация и поддържането на съоръженията, тъй като отчитайки особеностите на пазара, и по-специално разнообразието и техническото естество на продуктите, даден монополист няма стимул да доставя услуги във връзка с продукти, които не е предлагал на пазара или внасял, или да съобразява цените с направените разходи, тъй като не съществува опасност от конкуренция от страна на нови участници на пазара. Като се има предвид, че повечето пазари за оборудване предлагат по принцип голямо разнообразие от далекосъобщителна техника, както и вероятното развитие на пазарите, където броят на производителите все още е ограничен, всяко специално право, което пряко или косвено (например липсата на явна и недискриминационна процедура за даване на разрешения) ограничава броя на предприятията, получили лицензия за внасяне, продажба, свързване към мрежата, пускане в експлоатация и поддържане на такава техника, може да има същия ефект като даването на изключителни права.
               Такива изключителни или специални права представляват мерки, имащи ефект, равностоен на количествени ограничения, несъвместими с член 30 от Договора за ЕО. Спецификата на спътникови наземни станции или на пазара за тяхната търговия или поддръжка с нищо не оправдава по-различното им третиране от законодателството в сравнение с друго далекосъобщително терминално оборудване. Следователно трябва да се прекратят всички съществуващи изключителни права за внос, продажба, свързване към мрежата, пускане в експлоатация и поддържане на оборудване за спътникови наземни станции, както и правата, имащи подобни ефекти, т.е. всички специални права, освен тези, даващи законни или регулаторни предимства на едно или повече предприятия и влияещи единствено върху възможностите на други предприятия да участват в гореупоменатите дейности в същия географски район при равни други условия.

               (8)

               Оборудването за спътникови наземни станции удовлетворява основните изисквания, хармонизирани от Директива 93/97/ЕИО на Съвета (5), отнасящи се специално до ефективното използване на честоти. Наблюдението и контрола върху приложението на тези основни изисквания ще стане възможно отчасти чрез лицензите, дадени за предоставянето на съответните услуги. Уеднаквяването на основните изисквания ще се постигне главно чрез приемането на общи технически правила и хармонизиране на условията във връзка с лицензиите. Дори и в случаите, когато тези условия не са хармонизирани, държавите-членки ще трябва да адаптират своите правила. И в единия, и в другия случай държавите-членки трябва да гарантират, че прилагането на тези правила не създава бариери пред търговията с тези продукти.

               (9)

               Прекратяването на специалните и изключителни права, отнасящи се до свързването на оборудването за спътникови наземни станции към мрежата, налага необходимостта от признаване на правото за свързване на тези съоръжения към комутируемите мрежи, експлоатирани от далекосъобщителните предприятия, така че лицензираните оператори да могат да предлагат своите услуги на потребителите.

               (10)

               Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 г. относно конкуренцията на пазарите за далекосъобщителни услуги (6), изменена със Споразумението за ЕИП, предвижда премахването на специалните и изключителни права, дадени от държавите-членки по отношение на далекосъобщителните услуги. Въпреки това директивата изключва спътниковите далекосъобщителни услуги от това приложно поле.

               (11)

               В решения по Съвместни дела C-271/90, С-281/90 и С-289/90, Испания срещу Комисията
                   (7) Съдът на Европейските общности подкрепи настоящата директива на Комисията на 17 ноември 1992 г. Въпреки това, що се отнася до специалните права, директивата беше обявена за невалидна от Съда на Европейски общности на основание факта, че нито разпоредбите на директивата, нито преамбюла към нея уточняват какъв точно тип права са включени реално, както и доколко съществуването на тези права е в разрез с различните разпоредби на Договора. Следователно тези права трябва да бъдат дефинирани в настоящата директива. Що се отнася до далекосъобщителните услуги, специалните права са на практика права, дадени от държава-членка на ограничен брой предприятия чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен механизъм, който в границите на даден географски район:

                           —

                           ограничава до две или повече, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, броя на такива предприятия, които са лицензирани да доставят такива услуги, или

                           —

                           определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия, като предприятия, лицензирани да доставят такива услуги, или

                           —

                           дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на други предприятия да доставят същите далекосъобщителни услуги в същия географски район при равни други условия.

                     Тази дефиниция не влиза в противоречие с прилагането на член 92 от Договора за ЕО. В сферата на далекосъобщителните услуги такива специални законни или регулаторни предимства могат да включват, наред с друго, правото да се извършват принудителни покупки от общ интерес, дерогации от правото относно градоустройствения план или възможността да се получава лицензия без преминаване през общоприетата процедура.

               (12)

               В случаите, когато броят на предприятията, на които е разрешено да доставят спътникови далекосъобщителни услуги, е ограничен от държавата-членка чрез специални права и следователно чрез изключителни права, те съставляват ограничения, които биха се оказали несъвместими с член 59 от Договора в случаите, когато не са оправдани от основни изисквания, тъй като тези права не позволяват на други предприятия да доставят (или получават) услугите, доставяни на или получавани от други държави-членки. В случая с услугите, предлагани по спътниковите далекосъобщителни мрежи, такива съществени изисквания биха били ефективното използване на честотния спектър и избягването на вредните радиосмущения между спътниковите далекосъобщителни системи и други космически или наземни технически системи. Следователно, при положение че оборудването, използвано за предлагане на услугите, удовлетворява основните изисквания, приложими към спътниковите комуникации, отделно законово третиране на последното не е оправдано. От друга страна, специални права, даващи единствено специални законови или регулаторни предимства, по принцип не пречат на участието на други предприятия на пазара. Съвместимостта на тези права с Договора за ЕО следва да бъде преценявана за всеки отделен случай, като се взема предвид тяхното въздействие върху ефективната свобода на други образувания да доставят същата далекосъобщителна услуга и евентуалната обоснованост на тази дейност.

               (13)

               Изключителните права, съществуващи понастоящем в областта на спътниковите комуникации, са били предоставени на организации, които вече са имали господстващо положение в създаването на наземни далекосъобщителни мрежи, или на едно от техните дъщерни дружества. Такива права имат ефекта на продължаване на господстващото положение на тези организации и съответно на укрепване на това положение. Следователно изключителните права, дадени в областта спътниковите комуникации, са несъвместими с член 90 от Договора за ЕО във връзка с член 86.

               (14)

               Тези изключителни права, ограничаващи достъпа до пазара, имат също и ефекта на ограничаване или създаване на пречки за ползване на спътниковите комуникации, които евентуално се предлагат, в ущърб на потребителите, забавяйки по този начин техническия напредък в тази област. Поради факта, че инвестиционните им решения вероятно се основават на изключителни им права, съответните предприятия често вземат решения за даване на приоритет на наземни технологии, докато нови участници биха експлоатирали спътникова технология. Далекосъобщителните предприятия винаги са предпочитали да изграждат наземни оптични кабелни линии, а спътниковите комуникации се използват главно като техническо решение, до което се прибягва единствено в случаите когато разходите за наземните алтернативи са твърде високи, или за разпръскване на данни и/или телевизионни сигнали, а не като допълнителна технология със свое отделно място в областта на предаването на сигнали. Следователно изключителните права означават ограничаване на възможностите за развитие на спътниковите комуникации, което е несъвместимо с член 90 от Договора във връзка с член 86.

               (15)

               Въпреки това, що се отнася до спътниковите услуги, процедурите за лицензиране и деклариране са оправдани, тъй като гарантират съответствие с основни изисквания, отговарящи на принципа на пропорционалността. Лицензирането не е оправдано, когато една обикновена процедура за деклариране на съответствие би била достатъчна за постигането на поставената цел. Например при доставката на спътникова услуга, която включва единствено ползването на зависима наземна станция, работеща във VSAT система, в държава-членка, последната не трябва да изисква нищо повече от една процедура за деклариране на съответствие.

               (16)

               Член 90, параграф 6 от Договора предвижда изключение от предвиденото в член 86 в случаите, когато прилагането на последния би възпрепятствало, де юре или де факто, изпълнението на специфичните задачи, поставени на далекосъобщителните предприятия. Съгласно тази разпоредба Директива 90/388/ЕИО разрешава ползването на изключителни права за един преходен период по отношение на гласовата телефония.
               Терминът „гласова телефония“ е дефиниран в член 1 от Директива 90/388/ЕИО като предоставяне на търговска услуга за населението, включваща пряко пренасяне и комутация на реч в реално време между крайни точки на обществена комутируема мрежа, позволяваща на потребителя да използва оборудване, свързано с такава крайна точка, чрез което той комуникира с друга крайна точка. В случаите когато прякото пренасяне и комутация на реч става чрез мрежи от спътникови наземни станции, такава търговска услуга за населението може по принцип да се достави само при положение че мрежата от спътникови наземни станции е свързана към обществената комутируема мрежа.
               По отношение на всякакви други услуги, освен гласова телефония, никакво специално третиране съгласно член 90, параграф 2 не е оправдано, особено с оглед на незначителния принос на тези услуги към оборота на далекосъобщителните предприятия.

               (17)

               Предоставянето на услуги за пренасяне на радио- и телевизионни програми по спътниковата мрежа като далекосъобщителна услуга е предмет на настоящата директива и съответно на нейните разпоредби. Независимо от прекратяването на някои специални и изключителни права по отношение на приемащи спътникови наземни станции, които не са свързани към обществената мрежа на съответната държава-членка, както и прекратяването на специални и изключителни права по отношение на спътникови услуги, доставяни на обществени или частни радио- и телевизионни предприятия, съдържанието на спътникови услуги за радио- и телевизионно разпространение, доставяни на обществени или частни радио- и телевизионни предприятия, а също и съдържанието на услугите за радио- и телевизионно разпространение, доставяни на обществени предприятия чрез честотни ленти, дефинирани в радиорегламентите за спътникови услуги за радио- и телевизионно разпространение (СУРТР) и фиксирани спътникови услуги (ФСУ) ще продължава да бъде предмет на специални правила, приети от държавите-членки в съответствие с законодателството на Общността, и следователно не е предмет на настоящата директива.

               (18)

               Настоящата директива не изключва приемането на мерки в съответствие с законодателството на Общността и съществуващите международни задължения с цел да се гарантира, че националните предприятия от държавите-членки се третират еднакво в трети страни.

               (19)

               Предлагането от спътникови оператори на капацитет на космическия сегмент от национални, частни или международни спътникови системи на лицензирани оператори на мрежи от спътникови наземни станции е все още, в някои държави-членки, предмет на регулаторни ограничения, различни от ограниченията, които са съвместими с мерките за координиране на честотите и местоположението, задължителни по силата на международните ангажименти на държавите-членки. Тези допълнителни ограничения са в разрез с член 59, който гласи, че тези спътникови оператори трябва да имат пълна свобода на предоставяне на своите услуги в цялата Общност, след като вече са лицензирани в една от държавите-членки.

               (20)

               Тестове за установяване дали спътниковите наземни станции на лицензирани оператори (без националните оператори) отговарят на спецификациите за технически и експлоатационен достъп до междуправителствени спътникови системи, се извършват в повечето държави-членки от националния орган, подписал Договора, на държавата, на чиято територия се експлоатира станцията. Следователно тези оценки за съответствие се извършват от доставчици на услуги, които са конкуренти.
               Това не е съвместимо с разпоредбите на Договора, по-специално с член 3, буква ж) и член 90 във връзка с член 86. Следователно държавите-членки трябва да гарантират, че тези оценки за съответствие се извършват директно между съответния оператор на мрежата от спътникови наземни станции и самата междуправителствена организация, под надзора единствено на регулаторните органи.

               (21)

               По-голяма част от капацитета на космическия сегмент се предлага от международни организации за спътникови комуникации. Таксите за използване на такъв капацитет са все още високи в много държави-членки, тъй като той може да бъде придобит само от националния орган, подписал Договора, от съответната страна. Такова изключително право, разрешено от някои държави-членки, води до разделянето на общия пазар в ущърб на потребителите, нуждаещи се от капацитет. В своята резолюция от 19 декември 1991 г. Съветът призова съответно държавите-членки да увеличат достъпа до космическия сегмент на междуправителствените организации. Що се отнася до изграждането и ползването на отделни системи, рестриктивни мерки, въведени по силата на международни конвенции, подписани от държавите-членки, биха имали също ефект, несъвместим със законодателството на Общността, ограничавайки доставките за сметка на потребителя по смисъла на член 86, буква б). В международните организации за спътникови комуникации понастоящем се извършва преразглеждане на разпоредбите на съответните законови документи, inter alia, и във връзка с увеличения достъп, както и изграждането и ползването на отделни системи. За да се даде възможност на Комисията да изпълнява надзорната си функция, възложена ѝ от Договора за ЕО, трябва да се създадат такива законови инструменти, които да подпомогнат държавите-членки в основното им задължение да си сътрудничат, което е залегнало в член 5, първи параграф във връзка с член 234, параграф 2 от Договора.

               (22)

               При оценка на мерките, предвидени в настоящата директива, Комисията, в контекста на постигането на основните цели на Договора, посочени в член 2 от него, включително и укрепването на икономическите и социални връзки в Общността, цитирано в член 130, буква а), ще вземе предвид положението в държавите-членки, в които наземните далекосъобщителни мрежи не са достатъчно изградени, което би оправдало по-късното въвеждане на спътникови далекосъобщителни услуги и, в необходимата степен, отлагане на срока за пълно прилагане на разпоредбите на настоящата директива до 1 януари 1996 г.,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 88/301/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               Член 1 се изменя, както следва:

                           а)

                           последното изречение от първото тире се заменя със следното:
                           „Терминално оборудване означава също и оборудване за спътникови наземни станции.“

                           б)

                           След второ тире се добавят следните тирета:

                                       —

                                       „„специални права“ означава права, дадени от държава-членка на ограничен брой предприятия, чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен акт, който, в границите на даден географски район,

                                                   —

                                                   ограничава до две или повече броя на тези предприятия, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или

                                                   —

                                                   определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия, или

                                                   —

                                                   дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на други предприятия да внасят, продават, свързват, въвеждат в експлоатация и/или поддържат далекосъобщително терминално оборудване в същия географски район при равни други условия.

                                       —

                                       „оборудване за спътникови наземни станции“ означава оборудване, което може да се използва само за предаване или за предаване и приемане („предаване/приемане“), или само за приемане („само приемане“) на радиокомуникационни сигнали посредством спътници или други космически системи“

               2.

               Първият параграф от член 2 се заменя от следния текст:
               „Държави-членки, които са дали специални или изключителни права, гарантират, че всички изключителни права са прекратени, както и тези специални права, които:

                           а)

                           ограничават до две или повече бройката на предприятия по смисъла на член 1, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или

                           б)

                           определят предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия по смисъла на член 1.“

               3.

               Първото тире от член 3 се заменя със следния текст:

                           —

                           „в случая на оборудване за спътникови наземни станции не се разрешава такова оборудване да се свързва към обществената далекосъобщителна мрежа и/или да се пуска в експлоатация, ако не удовлетворява съответните общи технически норми, приети съгласно Директива 93/97/ЕИО на Съвета (8) или, при липса на такива, основните изисквания, посочени в член 4 от посочената директива. При липса на общи технически правила за хармонизирани регулаторни условия национални правила, съответстващи на тези основни изисквания, се изпращат на Комисията съгласно Директива 83/189/ЕИО, когато това се изисква съгласно посочената директива;

                           —

                           в случая с друго терминално оборудване не се разрешава такова оборудване да се свързва към обществената далекосъобщителна мрежа, ако не удовлетворява съответните общи технически норми, приети съгласно Директива 91/26/ЕИО на Съвета (9), или, при липса на такива, основните изисквания, посочени в член 4 от посочената директива.

         Член 2
   Директива 90/388/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               Член 1 се изменя, както следва:

                           а)

                           параграф 1 се изменя, както следва:

                                       i)

                                       второто тире се заменя със следното:

                                                   —

                                                   „„изключителни права“ означава права, които се предоставят от държава-членка на едно предприятие чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен акт, който запазва правото за предоставяне на далекосъобщителни услуги или извършването на дейности в границите на даден географски район.“;

                                       ii)

                                       следното се добавя като трето тире:

                                                   —

                                                   „„специални права“ означава права, които се дават от държава-членка на ограничен брой предприятия чрез някакъв законодателен, регулаторен или административен акт, който в границите на даден географски район,

                                                               —

                                                               ограничава до две или повече броя на тези предприятия, лицензирани да предоставят услуга или извършват дейност в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или

                                                               —

                                                               определя предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия като лицензирани за предоставят услуга или извършват дейност, или

                                                               —

                                                               дава на дадено предприятие или предприятия, в разрез с тези критерии, законни или регулаторни предимства, които имат съществено влияние върху възможностите на други предприятия да предоставя същата далекосъобщителна услуга или да извършва същата дейност в същия географски район, при равни други условия.“;

                                       iii)

                                       четвъртото тире се заменя със следното:

                                                   —

                                                   „„далекосъобщителни услуги“ означава услуги, чието предоставяне се състои изцяло или отчасти от предаване и маршрутизация на сигнали по обществената далекосъобщителна мрежа посредством далекосъобщителни процеси, с изключение на радио- и телевизионното разпространение за обществото и спътниковите услуги.“;

                                       iv)

                                       след четвъртото тире се добавят следните тирета:

                                                   —

                                                   „„мрежа от спътникови наземни станции“ означава конфигурация от две или повече наземни станции, които работят съвместно посредством спътник;

                                                   —

                                                   „услуги по спътниковата мрежа“ означава изграждането и експлоатацията на мрежи от спътникови наземни станции; тези услуги се състоят, като минимум, от изграждането, чрез спътникови наземни станции, на радиокомуникации към космически сегмент („покачващи се връзки“) и в изграждането на радиокомуникации между космически сегмент и спътникови наземни станции („понижаващи се връзки“);

                                                   —

                                                   „спътникови комуникационни услуги“ означава услуги, чието доставяне се извършва, изцяло или отчасти, посредством услуги по спътниковата мрежа;

                                                   —

                                                   „спътникови услуги“ означава доставката на спътникови комуникационни услуги и/или услуги по спътниковата мрежа;“;

                                       v)

                                       второто изречение от шестото тире се заменя със следния текст:
                                       „Тези причини са надеждност при експлоатацията на мрежите, поддържане целостта на мрежите и, в случаите, когато това е оправдано, интероперативност на услугите, защита на данните, а в случая с услугите по спътниковата мрежа, ефективното използване на честотния спектър и избягването на вредната интерференция между спътниковите далекосъобщителни системи и други космически или наземни технически системи.“;

                           б)

                           параграф 2 се заменя със следното:

                                       „2.

                                       Настоящата директива не се отнася до телексни услуги или наземни мобилни радиокомуникации.“

               2.

               Член 2 се изменя, както следва:

                           а)

                           първият параграф се заменя със следното:
                           „Без да се засяга член 1, параграф 2, държавите-членки отменят всички мерки, които дават:

                                       а)

                                       изключителни права за доставката на далекосъобщителни услуги, освен гласова телефония, и

                                       б)

                                       специални права, които ограничават до две или повече броя на предприятията, на които е разрешено да доставят тези далекосъобщителни услуги, в разрез с обективни, пропорционални и недискриминационни критерии, или

                                       в)

                                       специални права, които определят предварително, в разрез с тези критерии, няколко конкуриращи се предприятия да предоставят такива далекосъобщителни услуги.

                                 Те предприемат мерки, необходими да гарантират, че всеки един оператор има право да доставя всякакви далекосъобщителни услуги, с изключение на гласова телефония.“;

                           б)

                           добавят се следните параграфи:
                           „Държавите-членки оповестяват критериите, въз основа на които се дават лицензии, заедно с условията, придружаващи тези лицензии, и процедурите за деклариране на експлоатация на предавателни наземни станции.
                           Държавите-членки продължават да информират Комисията за всякакви планове за въвеждане на нови лицензионни процедури или промяна на съществуващи такива.“

               3.

               Член 6 се изменя, както следва:

                           а)

                           след втория параграф се добавят следните параграфи:
                           „Държавите-членки гарантират, че всякакви такси, с които доставчиците на услуги се облагат като част от лицензионните процедури, се базират на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
                           Таксите, критериите, на които са базирани, и всякакви промени в тази връзка, се публикуват по подходящ и достатъчно подробен начин, така че да се предостави лесен достъп до тази информация.
                           Държавите-членки нотифицират Комисията, не по-късно от 9 месеца след публикуването на настоящата директивата, а впоследствие, когато възникнат промени, за начинът по който информацията е направена достъпна. Комисията публикува редовно позовавания на такива нотификации.“;

                           б)

                           добавя се следния параграф:
                           „Държавите-членки гарантират, че всякаква регулаторна забрана или ограничения за предлагане на капацитет на космическия сегмент на лицензиран оператор на мрежа от спътникови наземни станции са премахнати и лицензират, в рамките на своята територия, всеки доставчик на космически сегмент, който удостовери, че мрежата от спътникови наземни станции, използвана във връзка с космическия сегмент на въпросния доставчик, е в съответствие с публикуваните условия за достъп до неговия капацитет на космическия сегмент.“

         Член 3
   Държави-членки, които са страни по международните конвенции за създаването на международните организации „Интелсат“, „Инмарсат“, „Еутелсат“ и „Интерспутник“ за потребностите на спътниковите операции, предоставят на Комисията, по нейно искане, информацията, приета относно всяка една мярка, която би могла да бъде в несъответствие с правилата за конкуренция от Договора за ЕО или да влияе на целите на настоящата директива или на директивите на Съвета относно далекосъобщенията.
   Член 4
   Държавите-членки предоставят на Комисията, не по-късно от 9 месеца след влизането в сила на настоящата директива, необходимата информация, позволяваща на Комисията да потвърди, че членове 1 и 2 са спазени.
   Член 5
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

   Член 6
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 13 октомври 1994 година.

            За Комисията

         Karel VAN MIERT

            Член на Комисията

      (1)  ОВ C 8, 14.1.1992 г., стр. 1.

      (2)  ОВ C 42, 15.2.1993 г., стр. 30.

      (3)  ОВ L 131, 27.5.1988 г., стр. 73.

      (4)  [1991] ECR I-1223.

      (5)  ОВ L 290, 24.11.1993 г., стр. 1.

      (6)  ОВ L 192, 24.7.1990 г., стр. 10.

      (7)  [1992] ECR I-5833.

      (8)  ОВ L 290, 24.11.1993 г., стр. 1.

      (9)  ОВ L 128, 23.5.1991 г., стр. 1.“