title: Директива 93/76/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 година относно ограничаване на емисиите на въглероден двуокис чрез подобряване на енергийната ефективност (програма SAVE)

text:
Важна правна забележка

|

31993L0076

Официален вестник n° L 237 , 22/09/1993 стр. 0028 - 0030 специално финландско издание: глава 12 том 2 стр. 0168  специално шведско издание: глава 12 том 2 стр. 0168  специално чешко издание глава 12 том 01 стр. 163  - 165 специално испанско издание глава 12 том 01 стр. 163  - 165 специално унгарско издание глава 12 том 01 стр. 163  - 165 специално литвийско издание глава 12 том 01 стр. 163  - 165 LV.ES глава 12 том 01 стр. 163  - 165 MT.ES глава 12 том 01 стр. 163  - 165 PL.ES глава 12 том 01 стр. 163  - 165 SK.ES глава 12 том 01 стр. 163  - 165 специално словенско издание глава 12 том 01 стр. 163  - 165

		19930913Директива 93/76/ЕИО на Съветаот 13 септември 1993 годинаотносно ограничаване на емисиите на въглероден двуокис чрез подобряване на енергийната ефективност (програма SAVE)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 130т и 235 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че с резолюцията си от 16 септември 1986 г. Съветът постави нови цели за енергийната политика на Общността до 1995 г. и препоръча конвергенция на политиките на държавите-членки [4];като има предвид, че на състоялото се на 29 oктомври 1990 г. заседание на Съвета на министрите на околната среда и енергетиката бе постигната договореност, че Общността и държавите-членки, като изхождат от предположението, че и други важни страни ще поемат подобни ангажименти и като отчитат отчитат целите, определени от редица държави-членки, за стабилизиране или намаляване на емисиите, с различни срокове на осъществяване, желаят да предприемат мерки за стабилизиране на емисиите на въглероден двуокис до 2000 г. на нивото им от 1990 г. в Общността като цяло; като има предвид, че също бе договорено държавите-членки, които започват от относително ниски нива на потребление на енергия и поради това — и по-малки емисии, измерени на база глава от населението или на друга подходяща база, имат право да определят своите цели и/или стратегии по отношение на въглеродния двуокис в зависимост от постигнатото ниво на икономическо и социално развитие, като същевременно подобряват енергийната ефективност на икономическите си дейности;като има предвид, че с Решение 91/565/EИО Съветът прие програма SAVE, която има за цел да насърчи енергийната ефективност в Общността [5];като има предвид, че съгласно член 130с от Договора действието на Общността в областта на околната среда трябва да има за цел, по-специално, предпазливо и рационално използване на природните ресурси; като има предвид, че между тези природни ресурси нефтопродуктите, природният газ и твърдите горива са основните източници на енергия, но в същото време и главните източници на емисии на въглероден двуокис;като има предвид, че тъй като Договорът не е предвидил необходимите правомощия за установяване на правила относно енергийните аспекти на програмите по настоящата директива, следва да се направи позоваване и на член 235 от него;като има предвид, че жилищният и третичният сектор представляват близо 40 % от крайната консумация на енергия в Общността и че те се разширяват още повече, тенденция, която само ще увеличи енергопотреблението и оттук — емисиите на въглероден двуокис;като има предвид, че настоящата директива има за цел опазване качеството на околната среда и осигуряване на предпазливо и рационално използване на природните ресурси, които са въпроси от неизключителната компетентност на Общността;като има предвид, че с оглед ограничаването на емисиите на въглероден двуокис и стимулирането на рационалното използване на енергията са необходими колективни усилия от страна на държавите-членки, предполагащи мерки на общностно равнище;като има предвид, че държавите-членки трябва да определят тези мерки съобразно принципа за субсидиарност, въз основа на разчети за потенциални подобрения на ниво енергийна ефективност, разходна ефективност за технико-икономическа обоснованост и въздействие върху околната среда;като има предвид, че чрез обективна информация за енергийните характеристики на сградите енергийната сертификация ще допринесе за постигане на повече прозрачност на пазара за недвижима собственост и за насърчаване на инвестициите за спестяване на енергия;като има предвид, че изготвянето на сметки на обитателите на сгради за сумите, дължими за отопление, климатизация и топла вода за битови нужди, калкулирани в съответно съотношение и въз основа на действителната консумация, ще допринесат за по-икономично потребление на енергия за битови нужди; като има предвид, че е желателно обитателите на сградите да имат възможност да регулират собственото си потребление на топлина, студена и топла вода за битови нужди; като има предвид, че приетите от Съвета препоръки и резолюции относно фактурирането на разходите за топлоенергия и топла вода за битови нужди [6] са приложени на практика само в две държави-членки; като има предвид, че значителна част от разходите за отопление, климатизация и топла вода за битови нужди все още се фактурират по показатели, различни от консумацията на енергия;като има предвид, че за насърчаване на енергоспестяващи инвестиции в публичния сектор са необходими нови методи на финансова подкрепа; като има предвид, че следва, в тази перспектива, държавите-членки да разрешат и да използват пълноценно възможностите, които предоставя финансирането от трети страни;като има предвид, че сградният фонд ще има влияние върху енергопотреблението в дългосрочна перспектива, като има предвид, че е важно, поради това, на новите сгради да се осигури топлоизолация, която да е надеждна и съобразена с местните климатични условя; като има предвид, че това е валидно и за ведомствените сгради и отговорните за тях власти, следва да бъдат за пример в това отношение, водени от адекватни енергийни и екологични съображения;като има предвид, че системното поддържане на котли допринася за правилното им настройване в съответствие с техническите им спецификации, респективно за осигуряване на експлоатационни условия, оптимални от гледна точка на енергопотреблението и на околната среда;като има предвид, че промишленият сектор обикновено желае да използва по-ефективно енергията, за да осъществи собствените си икономически цели; като има предвид, че следва да се насърчават енергийните диагностики, особено в предприятията с високо енергопотребление, за да се създадат възможности за съществено подобряване на енергийната ефективност в този сектор;като има предвид, че подобряването на енергийната ефективност във всички региони на Общността ще укрепи общото икономическо и социално сближаване в Общността, така както е предвидено в член 130а от Договора,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Целта на настоящата директива е държавите-членки да постигнат ограничаване на емисиите на въглероден двуокис благодарение на подобряване на енергийната ефективност, като разработват и реализират програми в следните области:- енергийно сертифициране на сгради;- таксуване на енергията, изразходвана за отопление, климатизация и топла вода за битови нужди на база действителна консумация;- финансиране от трети страни на инвестициите за повишаване на енергийната ефективност в публичния сектор;- топлоизолация на новопостроените сгради;- периодична проверка на парните котли;- енергийни диагностики в предприятията с високо ниво на енерго потребление.Тези програми могат да включват законови и подзаконови нормативни актове, икономически и административни инструменти, информация и разяснителни мероприятия, както и доброволни споразумения, чийто ефект може да се оцени по обективен начин.Член 2Държавите-членки разработват и внедряват програми за енергийно сертифициране на сгради. Енергийното сертифициране на сградите, което включва описание на техните енергийните характеристики, трябва да предостави на кандидатите потребители информация за тяхната енергийна ефективност.При необходимост сертификацията може също да предлага и решения за подобряване на енергийните характеристики.Член 3Държавите-членки разработват и внедряват програми за таксуване за енергията, разходвана за отопление, климатизация и топла вода за битови нужди, отчетена в съответно съотношение и въз основа на действителната консумация. Програмите позволяват разпределяне на съответните разходи за тези услуги между обитателите на дадена сграда или част от сграда, като се отчита потреблението на топлина, климатизация и топла вода за битови нужди на всеки обитател. Тези сгради или части от сгради се захранват от колективна инсталация за топлина, климатизация и топла вода за битови нужди. Техните обитатели трябва да имат възможност да регулират собственото си потребление на енергия за отопление, климатизация и битова топла вода.Член 4Държавите-членки разработват и осъществяват програми, с оглед да разрешат финансирането от трети страни на инвестиции, насочени към повишаване на енергийната ефективност в публичния сектор.По смисъла на настоящата директива "финансиране от трети страни" означава общото предлагане на услуги за диагностика, инсталиране, експлоатация, поддържане и финансиране на инвестиция, която има за цел повишаване на енергийната ефективност, при които инвестираните в услугата разходи се възстановяват изцяло или частично от осъществените спестявания на енергия.Член 5Държавите-членки разработват и осъществяват програми, благодарение на които новоизграждащите се сгради ще бъдат обезпечени с качествена топлоизолация, за дълготрайна употреба, в съответствие с установените в държавите-членки норми, местните климатични условия и предназначението на сградата.Член 6Държавите-членки разработват и осъществяват програми за редовни проверки на отоплителните съоръжения с номинална полезна мощност над 15 kW, с цел да се подобрят техните експлоатационни условия от гледна точка на енергопотреблението и ограничаването на емисиите на въглероден двуокис.Член 7Държавите-членки разработват и осъществяват програми, които имат за цел да насърчат провеждането на периодична енергийна диагностика на промишлените предприятия с високо енергопотребление, така че да се подобри енергийната им ефективност и да се ограничат емисиите на въглероден двуокис, и могат да приемат подобни разпоредби за други предприятия с високо енергопотребление.Член 8Държавите-членки определят обхвата на програмите, посочени в членове 1—7 въз основа на потенциалните подобрения в енергийната ефективност, на разходната ефективност, за технико-икономическата изпълнимост и въздействието върху околната среда.Член 9На всеки две години държавите-членки докладват на Комисията резултатите от мерките, които са взели в изпълнение на предвидените в настоящата директива програми. Същевременно те информират Комисията за подбора, който са направили по отношение на пакета мерки. Освен това те предоставят на Комисията, при поискване, обосновка за съдържанието на програмите, предвид изискванията на член 8.При разглеждането на докладите от държавите-членки Комисията се подпомага от посочения в Решение 91/565/EИО Консултативен комитет, в съответствие с процедурата, посочена в член 6 от въпросното решение.Член 101. Държавите-членки въвеждат в сила законовите и подзаконовите разпоредби и/или други мерки, посочени в член 1, необходими за да се съобразят с настоящата директива, в най-кратки срокове, най-късно до 31 декември 1994 г. Държавите-членки са длъжни да приемат всички необходими разпоредби за реализиране целите на настоящата директива.Когато държавите-членки приемат законовите и подзаконовите разпоредби за тази цел, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки. Това се прилага по аналогия, когато програмите са под друга форма.2. Държавите-членки съобщават на Комисията за текстовете на разпоредбите от националното законодателство и/или другите мерки, посочени в член 1, които са приели в областта, уредената с настоящата директива.Член 11Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 13 септември 1993 година.За СъветаПредседателPh. Maystadt[1] ОВ C 179, 16.7.1992 г., стр. 8.[2] ОВ C 176, 28.6.1993 г .[3] ОВ C 19, 25.1.1993 г., стр. 134.[4] ОВ C 241, 25.9.1986 г., стр. 1.[5] ОВ L 307, 8.11.1991 г., стр. 34.[6] Препоръка 76/493/ЕИО (ОВ L 140, 28.5.1976 г., стр. 12).Препоръка 77/712/ЕИО (ОВ L 295, 18.11.1977 г., стр. 1).Резолюция от 9.6.1980 г. (ОВ С 149, 18.6.1980 г., стр. 3).Резолюция от 15.1.1985 г. (ОВ С 20, 22.1.1985 г., стр. 1)--------------------------------------------------


title: Директива на Комисията от 14 декември 1984 година за изменение на приложения I и II към Директива 66/401/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от фуражни култури

text:
Важна правна забележка

|

31985L0038

Официален вестник n° L 016 , 19/01/1985 стр. 0041 - 0042 специално испанско издание: глава 03 том 33 стр. 0113  специално португалско издание глава 03 том 33 стр. 0113  специално финландско издание: глава 3 том 18 стр. 0101  специално шведско издание: глава 3 том 18 стр. 0101  специално чешко издание глава 03 том 06 стр. 158  - 159 специално испанско издание глава 03 том 06 стр. 158  - 159 специално унгарско издание глава 03 том 06 стр. 158  - 159 специално литвийско издание глава 03 том 06 стр. 158  - 159 LV.ES глава 03 том 06 стр. 158  - 159 MT.ES глава 03 том 06 стр. 158  - 159 PL.ES глава 03 том 06 стр. 158  - 159 SK.ES глава 03 том 06 стр. 158  - 159 специално словенско издание глава 03 том 06 стр. 158  - 159

		19841214Директива на Комисиятаот 14 декември 1984 годиназа изменение на приложения I и II към Директива 66/401/ЕИО на Съвета относно търговията със семена от фуражни култури(85/38/ЕИО)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури [1], последно изменена с Директива 82/287/ЕИО [2], и по-специално член 21а от нея,като има предвид, че вследствие развитието на научно-техническото познание следва да бъдат внесени изменения в приложения I и II към Директива 66/401/ЕИО поради посочените мотиви;като има предвид, че при един определен род от видовете ливадна метлица (Роа pratensis L.) е известно, че сортовата чистота може да бъде по-лесно изследвана в сравнение с някои други видове; като има предвид, че вследствие на този факт за този род сортове в приложение II към горепосочената директива бе установено специфично допустимо отклонение по отношение на сортовата чистота;като има предвид, че нормите за сортова чистота, приложими за ливадната метлица, и процедурата за изследване на спазването на тези норми трябва да бъдат променени така, че да се позволи елиминирането на евентуална дискриминация между различните видове сортове, което да се използва за препратки при инспекциите на място във всички случаи и да се отчетат съвременните практики в областта на сертификацията;като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложение I към Директива 66/401/ЕИО се изменя, както следва:1. В таблицата, включена в точка 2, думите "апомиктични моноклонни сортове на Роа sрр" се заменят с думите "сортове на Роа pratensis, посочени във втората част на третото изречение от точка 4".2. Във второто изречение на точка 4 думите "или апомиктични моноклонни сортове на Роа sрр" се заменят с думите "или на Роа pratensis".3. В точка 4 след второто изречение се вмъква следният текст:"По отношение на Роа pratensis броят растения от културата, които са признати като явно несъответстващи на сорта, не трябва да надвишава:- 1 на 20 кв.м. за производството на основни семена,- 4 на 10 кв.м. за производството на сертифицирани семена;въпреки това, по отношение на сортовете, които са официално класифицирани като "апомиктични моноклонни сортове" според приетите процедури, с оглед горецитираните норми за производството на сертифицирани семена, може да се счете за допустим броят, който не надвишава шест на 10 кв.м. за растенията, признати като явно несъответстващи на сорта. За целите на прилагането на дадена държава-членка може да бъде разрешено, съгласно процедурата, предвидена в член 21, да оцени спазването на нормите за сортова чистота на културите на Роа pratensis, принадлежащи към тези сортове, не само въз основа на инспекцията на място, извършена съгласно точка 6 от приложение I, когато е видно, че съблюдаването на нормите за сортова чистота, определени в приложение II, е гарантирано чрез съответни опити върху семената или посредством други подходящи средства."4. В последното изречение на точка 4 думите "и апомиктични моноклонни сортове на Роа sрр" се заличават.Член 2Приложение II към Директива 66/401/ЕИО се изменя, както следва:1. В първото тире на второто изречение на точка 1 в раздел I думите "Роа sрр, апомиктични моноклонни сортове" се заменят с думите "Роа pratensis, сортове, посочени във втората част на третото изречение от точка 4 от приложение I".2. В първото изречение на точка 1 от раздел II думите "и апомиктични моноклонни сортове на Роа sрр" се заменят с думите "и сортове на Роа pratensis, посочени във втората част на третото изречение от точка 4 от приложение I".Член 3Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 1 януари 1986 г. Те незабавно информират Комисията и другите държави-членки за това.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите членки.Съставено в Брюксел на 14 декември 1984 година.За КомисиятаPoul DalsagerЧлен на Комисията[1] ОВ 125, 11.7.1966 г., стр. 2298/66.[2] ОВ L 131, 13.5.1982 г., стр. 24.--------------------------------------------------


title: Директива 2008/69/ЕО на Комисията от 1 юли 2008 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета и включване на клофентезин, дикамба, дифеноконазол, дифлубензурон, имазаквин, ленацил, оксадиазон, пиклорам и пирипроксифен като активни вещества (Текст от значение за ЕИП)

text:
               2.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 172/9

      ДИРЕКТИВА 2008/69/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 1 юли 2008 година
   за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета и включване на клофентезин, дикамба, дифеноконазол, дифлубензурон, имазаквин, ленацил, оксадиазон, пиклорам и пирипроксифен като активни вещества
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               Регламенти на Комисията (ЕО) № 451/2000 (2) и (ЕО) № 1490/2002 (3) определят подробните правила за изпълнението на третия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, и предоставят списък с активни вещества, които следва да бъдат оценени с оглед на евентуалното им включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Този списък включва активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива.

               (2)

               С Регламент (ЕО) № 1095/2007 беше добавен нов член 11б в Регламент (ЕО) № 1490/2002, за да се даде възможност активни вещества, за които има ясни индикации, че може да се очаква да нямат вредни въздействия върху човешкото здраве или здравето на животните, или върху подпочвените води, или неприемливо въздействие върху околната среда, да бъдат включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, без да се иска подробно научно становище от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ).

               (3)

               За активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива, Комисията проучи в съответствие с член 11а от Регламент (ЕО) № 1490/2002 въздействията върху човешкото здраве и здравето на животните, подпочвените води и околната среда за редица употреби, предложени от нотификаторите, като заключи, че тези активни вещества отговарят на изискванията на член 11б от Регламент (ЕО) № 1490/2002.

               (4)

               В съответствие с член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1490/2002 Комисията представи за разглеждане от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните проекти на доклади за преразглеждане за активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива. Тези доклади бяха разгледани от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и бяха финализирани на 14 март 2008 г. във формата на доклади на Комисията за преразглеждане. В съответствие с член 12а от Регламент (ЕО) № 1490/2002 Комисията следва да изиска от ЕОБХ да представи най-късно до 31 декември 2010 г. своето становище по проектодокладите за преразглеждане.

               (5)

               Извършените различни проучвания показват, че за продуктите за растителна защита, съдържащи активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива, може да се очаква да удовлетворят като цяло изискванията, предвидени в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 91/414/ЕИО, по-специално що се отнася до проучените употреби, описани в доклада за преразглеждане на Комисията. Следователно е уместно в приложение I към посочената директива да се включат активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива, за да се гарантира разрешенията за продуктите за растителна защита, които съдържат тези активни вещества, да могат да се издават във всички държави-членки в съответствие с разпоредбите на посочената директива.

               (6)

               Преди едно активно вещество да бъде включено в приложение I, на държавите-членки и на заинтересованите страни следва да бъде предоставен разумен срок да се подготвят за изпълнение на новите изисквания, които ще бъдат поставени в резултат от това включване.

               (7)

               Без да се засягат задълженията, определени с Директива 91/414/ЕИО като последица от включването на дадено активно вещество в приложение I, следва да се разреши на държавите-членки в срок шест месеца след това включване да преразгледат действащите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи активните вещества, изброени в приложението, за да се гарантира изпълнението на изискванията, определени с Директива 91/414/ЕИО, и по-специално в член 13 от нея, и на съответните условия, посочени в приложение I. Държавите-членки следва да променят, заменят или отменят, ако е целесъобразно, действащите разрешения в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО. Чрез дерогация от горепосочения срок следва да бъде предоставен по-дълъг период за представянето и оценката на пълното досие, предвидено в приложение III, за всеки продукт за растителна защита за всяка предвидена употреба в съответствие с единните принципи, определени в Директива 91/414/ЕИО.

               (8)

               Натрупаният опит от предишни включвания в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на активни вещества, оценени в рамките на Регламент (ЕИО) № 3600/92 на Комисията (4), показва, че могат да възникнат трудности при тълкуването на задълженията на титулярите на съществуващи разрешения във връзка с достъпа до данни. Следователно, за да се избегнат допълнителни затруднения, изглежда необходимо да се уточнят задълженията на държавите-членки, и особено задължението за проверка дали титулярят на разрешение доказва, че има достъп до досие, което отговаря на изискванията на приложение II към посочената директива. Това уточнение обаче не налага нови задължения на държавите-членки или на титулярите на разрешения в сравнение с приетите до настоящия момент директиви за изменение на приложение I.

               (9)

               Следователно е целесъобразно Директива 91/414/ЕИО да бъде съответно изменена.

               (10)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са съобразени със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя, както е посочено в приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 юни 2009 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и предоставят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби, считано от 1 юли 2009 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при тяхното публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   Член 3
   1.   Държавите-членки, в съответствие с Директива 91/414/ЕИО и когато е необходимо, изменят или отнемат действащите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива, до 30 юни 2009 г.
   До тази дата те по-специално потвърждават, че условията в приложение I към посочената директива, отнасящи се до активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива, са изпълнени, с изключение на условията, определени в част Б от вписванията за тези активни вещества, както и че титулярите на разрешения притежават или имат достъп до досиета, които отговарят на изискванията на приложение II към посочената директива в съответствие с условията на член 13 от нея.
   2.   Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, за всеки разрешен продукт за растителна защита, съдържащ едно от изброените в приложението активни вещества или като единствено активно вещество, или като едно от няколко активни вещества, които всички са изброени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, държавите-членки следва най-късно до 31 декември 2008 г. да направят повторна оценка на продукта съгласно единните принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО, въз основа на досие, удовлетворяващо изискванията на приложение III към посочената директива, и като вземат предвид част Б от вписването в приложение I към посочената директива относно активните вещества, изброени в приложението към настоящата директива. Въз основа на тази оценка те определят дали продуктът отговаря на условията, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО.
   В резултат от това определение държавите-членки:

               а)

               в случай на продукт, съдържащ едно от изброените в приложението активни вещества като единствено активно вещество, когато е необходимо, изменят или отнемат разрешението най-късно до 31 декември 2013 г.; или

               б)

               в случай на продукт, съдържащ едно от изброените в приложението активни вещества като едно от няколко активни вещества, когато е необходимо, изменят или отнемат разрешението не по-късно от 31 декември 2013 г. или до датата, ако е по-късна, определена за това изменение или отнемане в съответната директива или директиви, с които са добавени съответното вещество или вещества към приложение I към Директива 91/414/ЕИО.

         Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2009 г.
   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 1 юли 2008 година.

            За Комисията

         Androulla VASSILIOU

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2008/45/ЕО на Комисията (ОВ L 94, 5.4.2008 г., стp. 21).

      (2)  ОВ L 55, 29.2.2000 г., стр. 25. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1044/2003 (ОВ L 151, 19.6.2003 г., стр. 32).

      (3)  ОВ L 224, 21.8.2002 г., стр. 23. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1095/2007 (ОВ L 246, 21.9.2007 г., стр. 19).

      (4)  ОВ L 366, 15.12.1992 г., стр. 10. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 416/2008 (ОВ L 125, 9.5.2008 г., стр. 25).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      В края на таблицата в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се добавя следното вписване:

                     №

                     Общоприето наименование: идентификационни номера

                     Наименование по IUPAC

                     Чистота (1)

                     Влизане в сила

                     Изтичане на срока на включване

                     Специфични разпоредби

                     „177

                     Клофентезин
                     CAS № 74115-24-5
                     CIPAC № 418

                        3,6-bis(2-chlorophenyl)-1,2,4,5-tetrazine

                     ≥ 980 g/kg (сухо вещество)

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като акарицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно клофентезин, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.

                     178

                     Дикамба
                     CAS № 1918-00-9
                     CIPAC № 85

                        3,6-dichloro-2-methoxybenzoic acid

                     ≥ 850 g/kg

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно дикамба, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.

                     179

                     Дифеноконазол
                     CAS № 119446-68-3
                     CIPAC № 687

                        3-chloro-4-[(2RS,4RS;2RS,4SR)-4-methyl-2-(1H-1,2,4-triazol-1-ylmethyl)-1,3-dioxolan-2-yl]phenyl 4-chlorophenyl ether

                     ≥ 940 g/kg

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешават се само употреби като фунгицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно дифеноконазол, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки следва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 защитата на водните организми.

                           Условията за употреба следва да предвиждат адекватни мерки, целящи смекчаване на рисковете, когато това е уместно.

                     180

                     Дифлубензурон
                     CAS № 35367-38-5
                     CIPAC № 339

                        1-(4-chlorophenyl)-3-(2,6-difluorobenzoyl) urea

                     ≥ 950 g/kg примес: макс. 0,03 g/kg 4-хлороанилин

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като инсектицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно дифлубензурон, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки следва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 защитата на водните организми;

                                 —

                                 защитата на земните организми;

                                 —

                                 защитата на нецелевите артроподни организми, включително пчели.

                           Условията за употреба следва да предвиждат адекватни мерки, целящи смекчаване на рисковете, когато това е уместно.

                     181

                     Имазаквин
                     CAS № 81335-37-7
                     CIPAC № 699

                        2-[(RS)-4-isopropyl-4-methyl-5-oxo-2-imidazolin-2-yl]quinoline-3-carboxylic acid

                     ≥ 960 g/kg (рацемична смес)

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като регулатор на растежа на растенията.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно имазаквин, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.

                     182

                     Ленацил
                     CAS № 2164-08-1
                     CIPAC № 163

                        3-cyclohexyl-1,5,6,7-tetrahydrocyclopentapyrimidine-2,4(3H)-dione

                     ≥ 975 g/kg

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно ленацил, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.

                     183

                     Оксадиазон
                     CAS № 19666-30-9
                     CIPAC № 213

                        5-tert-butyl-3-(2,4-dichloro-5-isopropoxyphenyl)-1,3,4-oxadiazol-2(3H)-one

                     ≥ 940 g/kg

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно оксадиазон, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по

                     184

                     Пиклорам
                     CAS № 1918-02-1
                     CIPAC № 174

                        4-amino-3,5,6-trichloropyridine-2-carboxylic acid

                     ≥ 920 g/kg

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно пиклорам, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.

                     185

                     Пирипроксифен
                     CAS № 95737-68-1
                     CIPAC № 715

                        4-phenoxyphenyl (RS)-2-(2-pyridyloxy)propyl ether

                     ≥ 970 g/kg

                     1 януари 2009 г.

                     31 декември 2018 г.

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като инсектицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагане на единните принципи в приложение VI, следва да бъдат взети под внимание заключенията на доклада за преразглеждане относно пиклорам, и по-специално приложения I и II към него, финализиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки следва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 защитата на нецелевите артроподни организми, включително пчели.

                           Условията за употреба следва да предвиждат адекватни мерки, целящи смекчаване на рисковете, когато това е уместно.

         (1)  Допълнителна информация за идентичността и характеристиките на активното вещество е предоставена в доклада за преразглеждане.“


title: Директива 2000/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за изменение на Директива 70/221/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течно гориво и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркета

text:
Важна правна забележка

|

32000L0008

Официален вестник n° L 106 , 03/05/2000 стр. 0007 - 0020 специално чешко издание глава 13 том 25 стр. 129  - 142 специално испанско издание глава 13 том 25 стр. 129  - 142 специално унгарско издание глава 13 том 25 стр. 129  - 142 специално литвийско издание глава 13 том 25 стр. 129  - 142 LV.ES глава 13 том 25 стр. 129  - 142 MT.ES глава 13 том 25 стр. 129  - 142 PL.ES глава 13 том 25 стр. 129  - 142 SK.ES глава 13 том 25 стр. 129  - 142 специално словенско издание глава 13 том 25 стр. 129  - 142

		20000320Директива 2000/8/ЕО на Европейския Парламент и на Съветаот 20 март 2000 годиназа изменение на Директива 70/221/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течно гориво и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркетаЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията [1],като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [3],като имат предвид, че:(1) Директива 70/221/ЕИО на Съвета от 20 март 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течно гориво и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркета [4] е една от специалните директиви в рамките на процедурата за типово одобрение на ЕО, установена с Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1990 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета [5]. Поради това постановените в Директива 70/156/ЕИО разпоредби и определения за превозни средства, системи на превозни средства, компоненти и обособени технически възли се отнасят за Директива 70/221/ЕИО. Необходимо е член 1 от Директива 70/221/ЕИО да се приведе в съответствие с посочените в Директива 70/156/ЕИО определения.(2) С оглед отчитане на техническия прогрес е препоръчително Директива 70/221/ЕИО да се приведе в съответствие с техническите изисквания, приети от Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации в Регламент № 34 относно одобрението на превозни средства по отношение на предотвратяването на опасност от пожар, в частност, разпоредбите относно резервоарите за течно гориво, изработени от пластмаса.(3) Случайното изтичане на гориво (особено на дизелово гориво) на пътя представлява значителна опасност за водачите на велосипеди и мотопеди.(4) Газообразните горива за задвижване на моторни превозни средства предизвикват нарастващ интерес, в частност поради екологични съображения. Поради това в бъдеще Директива 70/221/ЕИО следва да съдържа и разпоредби за резервоари за горива, различни от течните горива. За целта следва съответно да се изменят заглавието и приложното поле на Директива 70/221/ЕИО. С последващи изменения и допълнения на споменатата директива ще се въведат технически изисквания за резервоарите за газообразни горива.(5) Освен това, става все по-обичайна практика първоначалните резервоари за гориво да се заменят с по-големи или да се монтират допълнителни, неодобрени резервоари за гориво. Поради това при първа възможност следва да се предвиди типово одобрение на Общността за резервоарите за течни и газообразни горива като обособени технически възли, за да се поддържа високо ниво на безопасност на движението на моторни превозни средства.(6) Измененията към разпоредбите за резервоарите за течно гориво трябва да се приемат от Европейския парламент и от Съвета. В бъдеще е целесъобразно измененията, които са необходими за привеждане в съответствие с техническия прогрес на техническите изисквания на Директива 70/221/ЕИО относно резервоарите за течно гориво, да се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 13 от Директива 70/156/ЕИО.(7) Измененията, внесени с настоящата директива, в частност се отнасят за резервоарите за течно гориво, изработени от пластмаса. Поради това не е необходимо нито да се отменят съществуващите одобрения, които са издадени съгласно Директива 70/221/ЕИО [6], нито да се забраняват продажбата, регистрацията и въвеждането в експлоатация на нови превозни средства с метални резервоари за течно гориво, които са обхванати от такива одобрения.(8) Предвид обхвата и въздействието на предлаганото действие във въпросния отрасъл, общностните мерки, които са предмет на настоящата директива, са необходими, дори наложителни, за постигане на набелязаната цел, а именно типово одобрение на моторни превозни средства на равнище на Общността. Тази цел не може да се постигне в достатъчна степен от държавите-членки, когато действат самостоятелно,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Директива 70/221/ЕИО се изменя, както следва:1. Заглавието се заменя със следния текст:"Директива на Съвета от 20 март 1970 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно резервоарите за течно гориво и задно разположената защита срещу вклиняване на моторни превозни средства и техните ремаркета."2. Член 1 се заменя със следния текст:"Член 1По смисъла на настоящата директива "превозно средство" е всяко моторно превозно средство и неговите ремаркета по смисъла на Част А от приложение II към Директива 70/156/ЕИО."3. В член 2, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Никоя държава-членка не може да отказва да издава типово одобрение ЕО или национално типово одобрение на дадено превозно средство на основания, свързани с резервоарите за течно гориво, ако това превозно средство отговаря на изискванията за резервоарите за течно гориво, посочени в настоящата директива."4. Член 2а, параграф 1 се заменя със следния текст:"1. Никоя държава-членка не може да отказва или да забранява продажбата, регистрацията, въвеждането в експлоатация или използването на превозно средство на основания, свързани с резервоарите за течно гориво, ако това превозно средство отговаря на посочените в настоящата директива изисквания относно резервоарите за течно гориво."5. Член 3 се заменя със следния текст:"Член 3Всяко изменение, което е необходимо за привеждане на изискванията в приложенията в съответствие с техническия прогрес, се приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 13 от Директива 70/156/ЕИО."6. Списъкът на приложенията и приложение I към Директива 70/221/ЕИО се изменя с приложението към настоящата директива.Член 21. Считано от 3 май 2001 г., държавите-членки признават, че са спазени изискванията на Директива 70/221/ЕИО, изменена с настоящата директива, по смисъла на член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 70/156/ЕИО.2. Считано от 3 май 2002 г., държавите-членки:- прекратяват да издават типово одобрение ЕО, предвидено в член 4, параграф 1 от Директива 70/156/ЕИО, и- могат да отказват национално типово одобрениена нов тип превозно средство на основания, свързани с резервоарите за гориво, ако това превозно средство не отговаря на разпоредбите на Директива 70/221/ЕИО, изменена с настоящата директива.3. Считано от 3 май 2003 г. държавите-членки:- разглеждат сертификатите за съответствие, с които са снабдени новите превозни средства съгласно разпоредбите на Директива 70/156/ЕИО като невалидни по смисъла на член 7, параграф 1 от същата директива, и- могат да отказват продажбата, регистрацията или въвеждането в експлоатация на нови превозни средства, които не са снабдени със сертификат за съответствие, валидно по смисъла на Директива 70/156/ЕИО, с изключение на член 8, параграф 2 от същата директива,на основания, свързани с резервоарите за течно гориво, ако не са спазени изискванията на Директива 70/221/ЕИО, изменена с настоящата директива.4. Настоящата директива не отменя издадените досега одобрения на превозни средства с метални резервоари за течно гориво и не забранява да се разширяване на такива одобрения при условията на директивата, по силата на която те са били първоначално издадени.Член 31. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, преди 3 май 2001 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.Член 4Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 5Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 20 март 2000 година.За Европейския парламентПредседателN. FontaineЗа СъветаПредседателJ. Gama[1] ОВ С 164, 29.5.1998 г., стр. 16.[2] ОВ С 407, 28.12.1998 г., стр. 58.[3] Становище на Европейския парламент от 10 февруари 1999 г. (ОВ C 150, 28.5.1999 г., стр. 168), Обща позиция на Съвета от 12 юли 1999 г. (ОВ C 249, 1.9.1999 г., стр. 25), Решение на Европейския парламент от 27 октомври 1999 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 23. Директива, последно изменена с Директива 97/19/ЕО на Комисията (ОВ L 125, 16.5.1997 г., стр. 1).[5] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директива, последно измененa c, Директива 98/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 11, 16.1.1999 г., стр. 25).[6] ОВ L 38, 11.2.1974 г., стр. 2. Директива, последно изменена с Директива 78/632/ЕИО (ОВ L 206, 29.7.1978 г., стр. 26).--------------------------------------------------20000320ПРИЛОЖЕНИЕИЗМЕНЕНИЯ НА СПИСЪКА С ПРИЛОЖЕНИЯ И НА ПРИЛОЖЕНИЕ I КЪМ ДИРЕКТИВА 70/221/ЕИОСписък на приложениятаУказанието във връзка с приложение I :се заменя със следното"Приложение I:Допълнение 1:Допълнение 2:Допълнение 3:Допълнение 4:Приложение IПриложение I се заменя със следното:""20000320ПРИЛОЖЕНИЕ IРЕЗЕРВОАРИ ЗА ТЕЧНО ГОРИВО1. ПРИЛОЖНО ПОЛЕ1.1. Настоящото приложение се прилага за превозните средства, посочени в Директива 70/156/ЕИО.2. ОПРЕДЕЛЕНИЯПо смисъла на настоящото приложение:означава превозни средства, които не се различават съществено по отношение на такива елементи като:2.1.1.конструкция, форма, размери и материали (метал/пластмаса), от които е/са изработен/и резервоара/ите;2.1.2.за превозните средства от категория M1 [1] местоположение на резервоара/ите в превозното средство дотолкова, доколкото то оказва отрицателно въздействие за спазване на изискванията по точка 5.10 от настоящото приложение.2.2. "Пътническо купе" , е пространството за настаняване на пътниците, ограничено от покрива, пода, страничните стени, вратите, външното остъкляване, предната преграда и задната преграда.2.3. "Маса без товар" , е масата на превозното средство в работно състояние по смисъла на точка 2.6 от приложение I към Директива 70/156/ЕИО.2.4. "Резервоар" , е резервоарът/ите, който/които е/са проектиран/и да съдържа/т течното гориво по смисъла на точка 2.6, използван/и преди всичко за задвижване на превозното средство, с изключение на неговите принадлежности (щуцер за пълнене (ако е отделен елемент), отвор за пълнене, капачка, манометър, свръзки към двигателя или за компенсиране на вътрешното свръхналягане и т.н.).2.5. "Вместимост на резервоара" , е определената от производителя вместимост на резервоара.2.6. "Течно гориво" , е гориво което при нормални условия на околната среда е в течно състояние.3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО3.1. Заявлението за типово одобрение на даден тип превозно средство по отношение на резервоарите за течно гориво в съответствие с член 3, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО се подава от производителя на превозното средство.3.2. В допълнение 3 е даден образец на информационния документ.3.3. На техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията за типово одобрение, следва да се представи следното:3.3.1. Превозно средство, което е представително за подлежащия на одобрение тип превозно средство, или частите на превозното средство, които техническата служба счете за необходими за изпитванията за типово одобрение;3.3.2. За превозни средства, които са оборудвани с изработен от пластмаса резервоар: седем допълнителни резервоара заедно с техните принадлежности;3.3.3. За превозни средства, които са оборудвани с резервоар, изработен от друг материал: два допълнителни резервоара заедно с техните принадлежности.4. ИЗДАВАНЕ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ ЕО4.1. Ако съответните изисквания са спазени, се издава типово одобрение ЕО съгласно член 4, параграф 3 и, при необходимост, член 4, параграф 4 от Директива 70/156/ЕИО.4.2. В допълнение 4 е даден образец на сертификат за типово одобрение ЕО.4.3. На всеки одобрен тип превозно средство се дава номер на одобрението в съответствие с приложение VII към Директива 70/156/ЕИО. Една и съща държава-членка не може да дава същия номер на друг тип превозно средство.5. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ5.1. Резервоарите трябва да са изработени от устойчив на корозия материал.5.2. Резервоарите трябва успешно да преминат, когато са оборудвани с всички обичайно прикачвани към тях принадлежности, изпитванията за херметичност, които се провеждат съгласно точка 6.1 при относително вътрешно налягане, равно на два пъти работното свръхналягане, но във всеки случай не по-малко от 0,3 бара.Приема се, че изработените от пластмаса резервоари за превозни средства отговарят на това изискване, ако успешно са преминали изпитването, което е описано в точка 6.3.2.5.3. Всяко свръхналягане или налягане, което надвишава работното налягане, трябва автоматично да се компенсира от подходящи устройства (вентилационни отвори, предпазни вентили и т.н.).5.4. Вентилационните отвори трябва да са така проектирани, че да предотвратяват каквато и да било опасност от възникване на пожар. В частност, върху изпускателната уредба не трябва да попада никакво гориво, което може да изтича при пълнене на резервоара(ите). То трябва да се извежда до земята по канален път.5.5. Резервоарът/ите не трябва да са разположени в или да образуват повърхност (под, стена, преграда) от пътническото купе или друго отделение, което представлява неразделна част от него.5.6. Трябва да се осигури преграда, която да отделя пътническото купе от резервоара/ите. Преградата може да съдържа отвори (например, за поместването на кабели), при условие че те са така подредени, че горивото да не може свободно да изтича от резервоара(ите) в пътническото купе или в друго отделение, което при нормални условия на употреба представлява неразделна част от него.5.7. Резервоарът трябва да е здраво закрепен и поставен по начин, който при нормални условия на употреба да гарантира отвеждането на горивото, изтичащо от резервоара или от неговите принадлежности, към земята, а не в пътническото купе.5.8. Отворът за пълнене не трябва да е разположен в пътническото купе, в багажника или в отделението за двигателя.5.9. Горивото не трябва да изтича през капачката на резервоара или през устройствата, които са предвидени за компенсиране на свръхналягането по време на предвидимия ход на експлоатация на превозното средство. При преобръщане на превозното средство може да се допуска прокапване при условие че то не надвишава 30 g./min.; това изискване трябва да се провери по време на описаното в точка 6.2 изпитание.5.9.1. Капачката на резервоара трябва да бъде закрепена към щуцера за пълнене: уплътнението трябва стабилно да се задържа на мястото си, при затворено положение капачката трябва плътно да приляга към уплътнението и щуцера за пълнене.5.9.1.1. Изискванията по точка 5.9.1 ще се считат за изпълнени, ако превозното средство отговаря на изискванията по точка 5.1.3 от приложение I към Директива 70/220/ЕИО [2] с уговорката, че посочените в трето тире на тази точка примери не се прилагат спрямо превозни средства от категории, различни от M1 или N1.5.10. Резервоарите трябва да се монтират по такъв начин, че да бъдат защитени от последствията на удар в предната или задната част на превозното средство; близо до резервоара не трябва да има изпъкнали части, остри ръбове и т.н.5.11. Резервоарът за течно гориво и отворът за пълнене трябва да се проектират и монтират в превозните средства по такъв начин, че да се избягва каквото и да било натрупване на електростатични заряди по цялата им повърхност. Ако е необходимо, те трябва да се разреждат в металната конструкция на шасито или в която и да е основна метална маса с помощта на добър проводник.5.12. Освен това, изработените от пластмаса резервоари трябва да бъдат изпитани и съгласно специфичната процедура, която е посочена в точка 6.3.6. ИЗПИТВАНИЯ6.1. Хидравлично изпитаниеРезервоарът трябва да се подложи на хидравлично изпитание за вътрешно налягане, което трябва да се извърши на окомплектован с всички принадлежности изолиран елемент. Резервоарът трябва да е изцяло напълнен с невъзпламенима течност (например вода). След прекъсване на връзката му с външната част, налягането трябва постепенно да се повишава през тръбната връзка, през която двигателят се захранва с гориво, до относително вътрешно налягане, равно на два пъти използваното работно налягане, но във всички случаи не по-малко от свръхналягане от 0,3 бара, което трябва да се поддържа в рамките на една минута. През това време корпусът на резервоара не трябва да се пропука или да протече; въпреки това, може да претърпи постоянна деформация.6.2. Изпитване в преобърнато положение6.2.1. Резервоарът и всички негови принадлежности трябва да се монтират върху приспособление за изпитване по начин, който да отговаря на монтажния режим на превозното средство, за което е предназначен резервоарът; това важи и за системи за компенсиране на вътрешното свръхналягане.6.2.2. Приспособлението за изпитване се върти около ос, разположена успоредно на надлъжната ос на превозното средство.6.2.3. Изпитването се извършва най-напред при напълнен до 90 % от вместимостта си резервоар, след това при 30 % от вместимостта му, с невъзпламенима течност, с плътност и вискозитет, близки до тези на обичайно използваното гориво (допуска се това да бъде вода).6.2.4. Резервоарът трябва да се завърти на 90 вдясно от монтажното си положение. Резервоарът трябва да остане в това положение най-малко пет минути.След това резервоарът трябва да се завърти на още 90° в същата посока. Резервоарът трябва да се задържи в това положение, при което е напълно преобърнат, в продължение на още най-малко пет минути.След това резервоарът трябва да се завърти в нормалното си положение. Изпитателната течност, която не се е върнала в резервоара от вентилационната система, трябва да се източи и, ако е необходимо, отново да се напълни.След това резервоарът трябва да се завърти на 90° в обратна посока и да се задържи в това положение най-малко пет минути.След това резервоарът трябва да се завърти на 90° в същата посока. Това напълно обърнато в противоположна посока положение трябва да се поддържа в продължение на най-малко пет минути. След това резервоарът трябва да се завърти обратно и да се върне в нормалното му положение.6.3. Допълнителни изпитвания на изработен/и от пластмасов материал резервоар/и за превозни средства6.3.1. Устойчивост на удар6.3.1.1. Резервоарът трябва да се напълни до пълната му вместимост със смес от вода и гликол или друга течност с ниска точка на замръзване, която не променя свойствата на материала, от който е изработен резервоарът и след това трябва да се подложи на изпитание за перфорация.6.3.1.2. По време на това изпитание температурата на резервоара трябва да е 233K ± 2K (– 40 °C ± 2 °C).6.3.1.3. За изпитанието трябва да се използва приспособление за изпитване на удар с махало. Корпусът на ударното тяло трябва да е от стомана и да е с форма на пирамида с равностранни триъгълници като лицеви страни и квадратна основа, като горната част и ръбовете трябва да са закръглени до радиус от 3 mm. Центърът на удара на махалото трябва да съвпадне с центъра на силата на тежестта на пирамидата; разстоянието от оста на въртене на махалото трябва да е 1 m. Общата маса на махалото трябва да е 15 kg. Енергията на махалото в момента на удара трябва да е не по-малко от 30 Nm и възможно най-близо до тази стойност.6.3.1.4. Изпитванията трябва да се извършат на точките на резервоара, за които се счита, че са уязвими по отношение на преден или заден сблъсък. За уязвими се приемат точките, които са най-много изложени или най-слаби по отношение на формата на резервоара или по отношение на начина, по който е монтиран резервоарът върху превозното средство. Избраните от лабораториите точки трябва да се посочат в протокола от изпитанието.6.3.1.5. По време на изпитанието резервоарът трябва да се държи в необходимото положение от арматурата, която се намира на противоположната на удара страна или страни. Не трябва да има изтичане в резултат на изпитанието.6.3.1.6. По желание на производителя, всички изпитвания за устойчивост на удар могат да се извършват на един резервоар или всяко изпитание може да се извършва на различен резервоар.6.3.2. Механична якостРезервоарът трябва да бъде изпитан при посочените в точка 6.1 условия за изтичане и за устойчивост на формата. Резервоарът и всички негови принадлежности трябва да се монтират на приспособление за изпитване по начин, който отговаря на монтажния режим на превозното средство, за което е предназначен резервоарът. Като изпитателна течност трябва да се използва вода при 326K (53 °C) и резервоарът трябва да се напълни до пълната му вместимост. Резервоарът трябва да се подложи на относително вътрешно налягане, равно на два пъти работното налягане, но във всички случаи не по-малко от 0,3 бара при температура 326K ± 2K (53 °C ± 2 °C) за период от пет часа. По време на изпитанието резервоарът и неговите принадлежности не трябва да се пропукат или да протекат; въпреки това, той може са претърпи постоянна деформация.6.3.3. Горивна пропускливост6.3.3.1. Горивото, използвано за провеждане на изпитанието за пропускливост, трябва да е или еталонното гориво, посочено в приложение VIII към Директива 70/220/ЕИО, или първокласно гориво, предлагано на пазара. Ако резервоарът е предназначен единствено за монтаж на превозни средства с двигател с компресионно запалване, той трябва да се напълни с дизелово гориво.6.3.3.2. Преди изпитанието резервоарът трябва да се напълни до 50 % от вместимостта му с изпитателно гориво и то да се съхранява, без да е херметично изолирано, при температура на околната среда 313K ± 2K (40 °C ± 2 °C), докато не се получи постоянна загуба на тегло за единица време.6.3.3.3. След това резервоарът трябва да се изпразни и повторно да се напълни с изпитателно гориво до 50 % от вместимостта му, след което херметично да се изолира и да се съхранява при температура 313K ± 2K (40 °C ± 2 °C). Когато съдържанието на резервоара достигне изпитателната температура, налягането трябва да се регулира. По време на изпитателния период от осем последователни седмици, трябва да се определи загубата на тегло поради дифузия. Максимално допустимата средна загуба на гориво е 20 г. за 24 часа изпитателно време.6.3.3.4. Ако загубата поради дифузия надвишава посочената в точка 6.3.3.3 стойност, описаното в тази точка изпитание трябва повторно да се извърши върху същия резервоар, за да се определи загубата от дифузия при 296K ± 2K (23 °C ± 2 °C), но при непроменени други условия. Измерената по този начин загуба не трябва да надвишава 10 g за 24 часа.6.3.4. Устойчивост на горивоСлед провеждане на посоченото в точка 6.3.3 изпитание, резервоарът трябва да продължава да отговаря на изискванията, посочени в точки 6.3.1 и 6.3.2.6.3.5. ПожароустойчивостРезервоарът трябва да бъде подложен на следните изпитвания:6.3.5.1. Резервоарът, монтиран така, както се монтира върху превозното средство, трябва да се изложи на пламък в продължение на две минути. Не трябва да има изтичане на гориво от резервоара.6.3.5.2. Трябва да се извършат три изпитвания на различни резервоари, напълнени с гориво, както следва:6.3.5.2.1. Ако резервоарът е проектиран за монтаж на превозни средства, които са оборудвани с двигател с положително електрическо запалване или с компресионно запалване, трябва да се извършат три изпитвания с резервоари, напълнени с първокласен бензин;6.3.5.2.2. Ако резервоарът е проектиран единствено за монтаж на превозни средства с двигател с компресионно запалване, трябва да се извършат три изпитвания с резервоари, напълнени с дизелово гориво;6.3.5.2.3. За всяко изпитание резервоарът трябва да се монтира на изпитателно приспособление, което в максимална степен симулира действителните монтажни условия. Методът, по който резервоарът се закрепва на приспособлението, трябва да отговаря на съответните спецификации за превозното средство. Трябва да се вземат под внимание частите на превозното средство, които предпазват резервоара и неговите принадлежности от излагане на пламък, или които по някакъв начин оказват въздействие върху хода на пожара, както и всички монтирани върху резервоара компоненти и пробки. По време на изпитанието трябва да се затворят всички отвори, но вентилационните системи трябва да продължат да функционират. Непосредствено преди изпитанието резервоарът трябва да се напълни с определеното гориво до 50 % от неговата вместимост.6.3.5.3. Пламъкът, на който е изложен резервоарът, трябва да се получи от изгарянето в корито на гориво за двигатели с положително електрическо запалване (наричано по-долу "гориво"), което се предлага в търговската мрежа. Количеството гориво в коритото трябва да е достатъчно, за да позволи на пламъка, при условия на свободно изгаряне, да гори по време на цялата процедура на изпитанието.6.3.5.4. Размерите на коритото трябва да бъдат подбрани така че да осигурят излагането на пламък на страните на резервоара за течно гориво. Следователно, коритото трябва да надвишава хоризонталната проекция на резервоара с най-малко 20 cm, но не повече от 50 cm. Страничните стени на коритото не трябва да изпъкват с повече от 8 cm над нивото на горивото в началото на изпитанието.6.3.5.5. Напълненото с гориво корито трябва да се постави под резервоара по такъв начин, че разстоянието между нивото на горивото в коритото и дъното на резервоара да отговаря на проектната височина на резервоара над пътната повърхност при маса без товар (виж точка 2.3). Или коритото, или приспособлението за изпитание, или и двете, трябва да могат да се движат свободно.6.3.5.6. По време на етап В на изпитанието коритото трябва да се покрие с решетка, поставена на 3 cm ± 1 cm над нивото на горивото. Решетката трябва да е изработена от огнеупорен материал, съгласно предписанието в допълнение 2. Не трябва да има междина между тухлите и те трябва да са закрепени над горивното корито по такъв начин, че да се осигурява достъп на въздух в отворите на тухлите. Дължината и ширината на рамката трябва да е с 2 cm до 4 cm по-малка от вътрешните размери на коритото, така че да има междина от 1 cm до 2 cm между рамката и стената на коритото, която да позволява вентилиране.6.3.5.7. Когато изпитванията се извършват на открито, трябва да се осигури достатъчна защита от вятър, а скоростта на вятъра на нивото на горивното корито не трябва да надвишава 2,5 km/h. Преди изпитанието решетката трябва да се загрее до 308K ± 5K (35 °C ± 5 °C). Огнеупорните тухли могат да се навлажнят, за да се гарантират еднакви изпитателни условия за всяко следващо изпитание.6.3.5.8. Изпитанието трябва да включва четири фази (виж допълнение 1).6.3.5.8.1. Фаза A: Предварително нагряване (фигура 1)Горивото в коритото трябва да се запали на разстояние най-малко 3 m от резервоара, който се изпитва. След предварително нагряване в продължение на 60 секунди, коритото трябва да се постави под резервоара.6.3.5.8.2. Фаза Б: Пряко излагане на пламък (фигура 2)Резервоарът трябва да се изложи на пламъка от свободно горящото гориво в продължение на 60 секунди.6.3.5.8.3. Фаза В: Непряко излагане на пламък (фигура 3)Веднага след приключване на фаза Б, решетката трябва да се постави между горящото корито и резервоара. Резервоарът трябва да се изложи на така намаления пламък в продължение на още 60 секунди.6.3.5.8.4. Фаза Г: Край на изпитанието (фигура 4)Горящото покрито с решетка корито трябва да се върне в първоначалното си положение (фаза A). Ако при приключване на изпитанието резервоарът продължава да гори, огънят трябва незабавно да се изгаси.6.3.5.9. Резултатите от изпитанието се приемат за удовлетворителни, ако от резервоара не изтича никакво течно гориво.6.3.6. Устойчивост на високи температури6.3.6.1. Приспособлението, използвано за изпитанието, трябва да подхожда на начина на монтиране на резервоара върху превозното средство, в това число начина на функциониране на отдушника на резервоара.6.3.6.2. Резервоарът, напълнен с вода до 50 % от вместимостта си при 293K (20 °C) трябва да се подложи на температура на околната среда от 368K ± 2K (95 °C ± 2 °C) в продължение на един час.6.3.6.3. Резултатите от изпитанието се приемат за удовлетворителни, ако след изпитанието от резервоара не изтича гориво или, ако той не е сериозно деформиран.6.3.7. Маркировка на горивния резервоар6.3.7.1. Търговското наименование или марка трябва да са обозначени върху резервоара;, тя трябва да е неизтриваема и ясно четлива върху резервоара, когато последният се монтира върху превозното средство.7. ИЗМЕНЕНИЯ НА ОДОБРЕНИЯ7.1. В случай на изменения и допълнения на одобрения, издадени в съответствие с настоящата директива, се прилагат разпоредбите на член 5 от Директива 70/156/ЕИО.8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО8.1. Мерките за осигуряване съответствие на производството се приемат в съответствие с разпоредбите, посочени в член 10 от Директива 70/156/ЕИО.""20000320Допълнение 1ИЗПИТАНИЕ ЗА ПОЖАРОУСТОЙЧИВОСТ+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++""20000320Допълнение 2РАЗМЕРИ И ТЕХНИЧЕСКИ ДАННИ НА ОГНЕУПОРНИТЕ ТУХЛИОгнеустойчивост (Зегер-Кегел) | SK 30 |Съдържание на Al2O3 | 30—33 % |Открита порестост (Po) | 20—22 % об |Плътност | 1900—2000 kg/m3 |Ефективна площ с отвори | 44,18 % |+++++ TIFF +++++""20000320Допълнение 3+++++ TIFF +++++""20000320Допълнение 4+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++""[1] Съгласно определението в част А от приложение II към Директива 70/156/ЕИО.[2] ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 1.--------------------------------------------------