title: Директива 2004/87/ЕО на Комисията от 7 септември 2004 година за изменение на Директива 76/768/ЕИО на Съвета относно козметичните продукти с цел адаптиране към техническия прогрес на приложение III към неяТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32004L0087

Официален вестник n° L 287 , 08/09/2004 стр. 0004 - 0004 Официален вестник n° L 183 , 05/07/2006 стр. 0117 - 0117

		20040907Директива 2004/87/ЕО на Комисиятаот 7 септември 2004 годиназа изменение на Директива 76/768/ЕИО на Съвета относно козметичните продукти с цел адаптиране към техническия прогрес на приложение III към нея(текст от значение за ЕИП)КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,като взе предвид Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно козметичните продукти [1], и по-специално член 8, параграф 2 от нея,след консултации с Научния комитет по козметични продукти и нехранителни продукти, предназначени за потребители,като има предвид, че:(1) През април 2002 г. Комисията включи в част 2 от приложение III към Директива 76/768/ЕИО 60 вида бои за коса под референтни номера от 1 до 60. Тъй като бе необходимо да се събере повече информация относно безопасността на тези бои за коса, за да може Научният комитет по козметични продукти и нехранителни продукти, предназначени за потребители (SCCNFP), да завърши оценката на рисковете, свързани с тези вещества, за тези бои за коса временно бе разрешено да се използват в козметични продукти до 30 септември 2004 г.(2) През декември 2002 г. SCCNFP оформи основните изисквания за извършване на съвременна оценка на рисковете на боите за коса. След проведени консултации с държавите-членки и заинтересованите лица през декември 2003 г. бе съгласувано, че срокът юли 2005 г. е целесъобразен за представянето на SCCNFP на допълнителна информация за изпълнението на новите изисквания относно боите за коса. Следователно периодът, за който тези бои за коса бяха включени в част 2 от приложение III към Директива 76/768/ЕИО, следва да бъде удължен.(3) Директива 76/768/ЕИО следва да бъде съответно изменена.(4) Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по козметични продукти,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1В част 2 от приложение III към Директива 76/768/ЕИО датата " 30.9.2004 г." в колона ж) относно референтните номера от 1 до 60 се заменя с " 31.12.2005 г.".Член 21. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 октомври 2004 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила на третия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 7 септември 2004 година.За КомисиятаOlli RehnЧлен на Комисията[1] ОВ L 262, 27.9.1976 г., стр. 169. Директива, последно изменена с Директива 2003/83/ЕО на Комисията (ОВ L 238, 25.9.2003 г., стр. 23).--------------------------------------------------


title: Директива 2008/66/ЕО на Комисията от 30 юни 2008 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин като активни вещества (Текст от значение за ЕИП)

text:
               1.7.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 171/9

      ДИРЕКТИВА 2008/66/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 30 юни 2008 година
   за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета за включване на бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин като активни вещества
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), и по-специално член 6, параграф1 от нея,
   като имат предвид, че:

               (1)

               Регламенти (ЕО) № 451/2000 (2) и (ЕО) № 1490/2002 (3) на Комисията определят подробните правила за изпълнението на третия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО и установяват списък с активни вещества, които трябва да бъдат оценени с оглед на евентуалното им включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Този списък включва бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин.

               (2)

               Въздействието на тези активни вещества върху здравето на човека и върху околната среда е оценено в съответствие с регламенти (ЕО) № 451/2000 и (ЕО) № 1490/2002 за определен брой употреби, предложени от нотификаторите. Освен това, тези регламенти определят докладващите държави-членки, които трябва да представят съответните доклади за оценка и препоръки в Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), в съответствие с член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1490/2002. За бифенокс определената докладваща държава-членка беше Белгия и цялата съответна информация беше представена на 4 юли 2005 г. За дифлуфеникан определената докладваща държава-членка беше Обединеното кралство и цялата съответна информация беше представена на 1 август 2005 г. За феноксапроп-Р определената докладваща държава-членка беше Австрия и цялата съответна информация беше представена на 2 май 2005 г. За фенпропидин и хинокламин определената докладваща държава-членка беше Швеция и цялата съответна информация беше представена съответно на 24 юни 2005 г. и на 15 юни 2005 г.

               (3)

               Докладите за оценка бяха предмет на партньорска проверка от страна на държавите-членки и на ЕОБХ и бяха представени на Комисията на 14 ноември 2007 г. — за хинокламин, на 29 ноември 2007 г. — за бифенокс и феноксапроп-Р, и на 17 декември 2007 г. — за дифлуфеникан и фенпропидин, под формата на научни доклади на ЕОБХ (4). Тези доклади бяха разгледани от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и бяха окончателно формулирани на 14 март 2008 г. под формата на доклади на Комисията за преглед на бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин.

               (4)

               От направените различни изследвания е видно, че може да се очаква продуктите за растителна защита, съдържащи бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин, да удовлетворяват принципно изискванията, посочени в член 5, параграф 1, букви а) и б) от Директива 91/414/ЕИО, по-специално по отношение на употребите, които са били изследвани и подробно разгледани в докладите за преглед, изготвени от Комисията. Поради това е целесъобразно тези активни вещества да бъдат включени в приложение I, за да се гарантира, че във всички държави-членки разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи тези активни вещества, могат да бъдат издавани в съответствие с разпоредбите на посочената директива.

               (5)

               Без да се засяга това заключение, е целесъобразно да бъде получена допълнителна информация по определени специфични точки. В член 6, параграф 1 от Директива 91/414/ЕИО се предвижда, че включването на дадено вещество в приложение I може да подлежи на определени условия. Затова е целесъобразно да се изиска бифенокс да бъде подложен на по-нататъшно изследване за потвърждаване на оценката на риска за тревопасни бозайници, а фенпропидин да бъде подложен на допълнително изследване за потвърждение на оценката на риска по отношение на тревоядни и насекомоядни птици, както и тези проучвания да бъдат представени от нотификаторите.

               (6)

               Трябва да се предвиди разумен срок преди включването на дадено активно вещество в приложение I, за да се позволи на държавите-членки и на заинтересованите страни да се подготвят за спазването на новите изисквания, които ще произлязат от това включване.

               (7)

               Без да се засягат задълженията, определени с Директива 91/414/ЕИО като последица от включването на активно вещество в приложение I, следва да се разреши на държавите-членки, в срок от шест месеца след такова включване, да преразгледат действащите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин, за да се гарантира, че изискванията, определени с Директива 91/414/ЕИО, по-специално в нейния член 13, и съответните условия, описани в приложение I, са удовлетворени. Държавите-членки следва да променят, заменят или отнемат, по целесъобразност, съществуващите разрешения в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО. Чрез дерогация от изискването за горепосочения срок, следва да се предвиди по-дълъг срок за представянето и извършването на оценка на пълното досие по приложение III за всеки продукт за растителна защита и за всеки предвиден вид употреба, съгласно единните принципи, установени с Директива 91/414/ЕИО.

               (8)

               Натрупаният опит от предишни включвания в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на активни вещества, оценени в рамките на Регламент (ЕИО) № 3600/92 на Комисията (5), показва, че могат да възникнат трудности при тълкуването на задълженията на притежателите на съществуващи разрешения във връзка с достъпа до данни. Следователно, за да се избегнат допълнителни затруднения, се явява необходимо да се уточнят задълженията на държавите- членки, особено задължението да се проверява дали притежателят на разрешения може да докаже достъп до досие, което удовлетворява изискванията на приложение II към споменатата директива. Това уточнение обаче не налага нови задължения на държавите-членки или на притежателите на разрешения в сравнение с досега приетите директиви за изменение на приложение I.

               (9)

               Следователно е целесъобразно Директива 91/414/ЕИО да бъде съответно изменена.

               (10)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са съобразени със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя, както е посочено в приложението към настоящата директива.
   Член 2
   Най-късно до 30 юни 2009 г. държавите-членки приемат и публикуват необходимите за спазване на настоящата директива законови, подзаконови и административни разпоредби. Те незабавно съобщават на Комисията за текста на тези разпоредби и предоставят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 юли 2009 г.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Държавите-членки определят реда и условията на това позоваване.
   Член 3
   1.   Държавите-членки, в съответствие с Директива 91/414/ЕИО, при необходимост, изменят или отнемат съществуващите разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин като активни вещества, не по-късно от 30 юни 2009 г.
   До тази дата те, по-специално, проверяват, че условията в приложение I към посочената директива, отнасящи се до бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин, са изпълнени, с изключение на условията, определени в част Б от вписването за тези активни вещества, както и че притежателят на разрешението притежава досие или има достъп до досие, което удовлетворява изискванията на приложение II към посочената директива, в съответствие с условията на член 13 от нея.
   2.   Чрез дерогация от параграф 1, за всеки разрешен продукт за растителна защита, съдържащ бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин като единствено активно вещество или като едно от няколко активни вещества, всички от които са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО не по-късно от 31 декември 2008 г., държавите-членки извършват повторна оценка на продукта в съответствие с единните принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО, въз основа на досие, което удовлетворява изискванията на приложение III към посочената директива, и като вземат предвид част Б от вписването в приложение I към посочената директива относно бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин. Въз основа на тази оценка те определят дали продуктът удовлетворява условията, посочени в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО.
   След като е определено, държавите-членки:

               а)

               в случай на продукт, съдържащ бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин като единствено активно вещество, при необходимост, изменят или отнемат разрешението не по-късно от 31 декември 2012 г.; или

               б)

               в случай на продукт, съдържащ бифенокс, дифлуфеникан, феноксапроп-Р, фенпропидин и хинокламин като едно от няколко активни вещества, при необходимост, изменят или отнемат разрешението не по-късно от 31 декември 2012 г. или до датата, определена за това изменение или отнемане в съответната директива или директиви, с които са добавени веществото или веществата към приложение I към Директива 91/414/ЕИО, в зависимост от това коя от двете дати е по-късна.

         Член 4
   Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2009 г.
   Член 5
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 30 юни 2008 година.

            За Комисията

         Androulla VASSILIOU

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2008/45/ЕО на Комисията (ОВ L 94, 5.4.2008 г., стp. 21).

      (2)  ОВ L 55, 29.2.2000 г., стр. 25. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1044/2003 (ОВ L 151, 19.6.2003 г., стр. 32).

      (3)  ОВ L 224, 21.8.2002 г., стр. 23. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1095/2007 (ОВ L 246, 21.9.2007 г., стр. 19).

      (4)  Научен доклад на ЕОБХ (2007) 119, 1-84, Заключение относно партньорски преглед на оценката на риска от употребата на пестициди, съдържащи активното вещество бифенокс (окончателено формулиран на 29 ноември 2007 г.).

      Научен доклад на ЕОБХ (2007) 122, 1-84, Заключение относно партньорски преглед на оценката на риска от употребата на пестициди, съдържащи активното вещество дифлуфеникан (окончателено формулиран на 17 декември 2007 г.).

      Научен доклад на ЕОБХ (2007) 121, 1-76, Заключение относно партньорски преглед на оценката на риска от употребата на пестициди, съдържащи активното вещество феноксапроп-Р (окончателено формулиран на 29 ноември 2007 г.).

      Научен доклад на ЕОБХ (2007) 124, 1-84, Заключение относно партньорски преглед на оценката на риска от употребата на пестициди, съдържащи активното вещество фенпропидин (окончателено формулиран на 17 декември, преглед на 29 януари 2008 г. с поправки на грешни изчисления в оценката на риска за водната среда).

      Научен доклад на ЕОБХ (2007) 117, 1-70, Заключение относно партньорски преглед на оценката на риска от употребата на пестициди, съдържащи активното вещество хинокламин (окончателено формулиран на 14 ноември 2007 г.).

      (5)  ОВ L 366, 15.12.1992 г., стр. 10. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 416/2008 (ОВ L 125, 9.5.2008 г., стр. 25).

      ПРИЛОЖЕНИЕ
      Следното вписване се добавя в края на таблицата в приложение I към Директива 91/414/ЕИО:

                     №

                     Общоприето наименование, идентификационни номера

                     Наименование по IUPAC

                     Чистота (1)

                     Влизане в сила

                     Изтичане на срока на включване

                     Специфични разпоредби

                     „186

                     Бифенокс
                     CAS № 42576-02-3
                     CIPAC № 413

                        Метил 5-(2,4-дихлорофенокси)-2-нитробензоат

                     ≥ 970 g/kg примеси:

                                 макс. 3 g/kg 2,4-дихлорофенол

                                 макс. 6 g/kg 2,4-дихлороанизол

                     1 януари 2009 година

                     31 декември 2018 година

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагането на единните принципи на приложение VI се вземат предвид заключенията в доклада за преглед на бифенокс, и по-специално допълнения I и II към него, така както е окончателно формулиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 14 март 2008 г.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 безопасността на оператора, като гарантират, че условията на употреба предписват използването на подходяща лична предпазна екипировка,

                                 —

                                 експозицията на потребителите чрез храната на остатъци от бифенокс в продукти от животински произход и в редуващи се ротационни култури.

                           Съответните държави-членки изискват да се подаде:

                                 —

                                 информация относно остатъци от бифенокс и неговия метаболит хидрокси-бифеноксна киселина в храни от животински произход и относно остатъци от бифенокс в ротационни култури,

                                 —

                                 информация, която да послужи за мерки относно дългосрочния риск за тревопасни бозайници, възникващ от употребата на бифенокс.

                           Те следва да гарантират, че нотификаторите предоставят такива потвърждаващи данни и информация на Комисията в срок до две години след влизане в сила на настоящата директива.

                     187

                     Дифлуфеникан
                     CAS № 83164-33-4
                     CIPAC № 462

                        2′,4′-дифлуоро-2-(α,α,α-трифлуоро-m-толилокси) никотинанилид

                     ≥ 970 g/kg

                     1 януари 2009 година

                     31 декември 2018 година

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагането на единните принципи на приложение VI се вземат предвид заключенията в доклада за преглед на дифлуфеникан, и по-специално допълнения I и II към него, така както е окончателно формулиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 14 март 2008 г.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 защитата на водните организми; следва да се прилагат мерки за намаляване на риска, като въвеждане на буферни зони, когато е целесъобразно,

                                 —

                                 защитата на нецелеви растения; следва да се прилагат мерки за намаляване на риска, като въвеждане на буферна зона в обработваемата земя, където не се пръска.

                     188

                     Феноксапроп-Р
                     CAS № 113158-40-0
                     CIPAC № 484

                        (R)-2[4-[(6-хлоро-2-бензоксазолил)окси]-фенокси]-пропионова киселина

                     ≥ 920 g/kg

                     1 януари 2009 година

                     31 декември 2018 година

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагането на единните принципи, предвидени в приложение VI, следва да се отчитат заключенията на доклада от прегледа за феноксапроп-Р, и по-специално неговите допълнения I и II, така както са окончателно формулирани от Постоянния комитет за хранителната верига и здравето на животните на 14 март 2008 г.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 безопасността на оператора, като гарантират, че условията на употреба предписват използването на подходяща лична предпазна екипировка,

                                 —

                                 защитата на нецелеви растения,

                                 —

                                 присъствието на защитното вещество мефенпир-диетил при формулирани продукти по отношение експозицията на оператор, работник и странични лица,

                                 —

                                 устойчивостта на веществото и на някои от продуктите, получени вследствие на разпада му, в студени райони и области, в които могат да се срещнат анаеробни условия.

                           Условията за издаване на разрешения следва да включват мерки за намаляване на риска, когато е целесъобразно.

                     189

                     Фенпропидин
                     CAS № 67306-00-7
                     CIPAC № 520

                        (R,S)-1-[3-(4-терт-бутилфенил)-2-метилпропил]-пиперидин

                     ≥ 960 g/kg (рацемат)

                     1 януари 2009 година

                     31 декември 2018 година

                     ЧАСТ А
                     Разрешават се само употреби като фунгицид.
                     ЧАСТ Б
                     За прилагането на единните принципи на приложение VI се вземат предвид заключенията в доклада за преглед на фенпропидин, и по-специално допълнения I и II към него, така както е окончателно формулиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 14 март 2008 г.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 безопасността на оператора и работника, като гарантират, че условията на употреба предписват използването на подходяща лична предпазна екипировка,

                                 —

                                 защитата на водните организми, като трябва да гарантират, че условията на разрешението включват, когато е целесъобразно, мерки за намаляване на риска, като например осигуряването на буферни зони.

                           Съответните държави-членки изискват да се подаде:

                                 —

                                 информация, която да послужи за мерки относно дългосрочния риск за тревоядни и насекомоядни птици, възникващ от употребата на фенпропидин.

                           Те следва да гарантират, че нотификаторите предоставят такива потвърждаващи данни и информация на Комисията в срок до две години след влизане в сила на настоящата директива.

                     190

                     Хинокламин
                     CAS № 2797-51-5
                     CIPAC № 648

                        2-амино-3-хлоро-1,4-нафтохинон

                     ≥ 965 g/kg примеси:
                     дихлон (2,3-дихлоро-1,4-нафтохинон) макс. 15 g/kg

                     1 януари 2009 година

                     31 декември 2018 година

                     ЧАСТ А
                     Разрешава се единствено за употреба като хербицид.
                     ЧАСТ Б
                     При оценка на заявления за разрешаване на продукти за растителна защита, съдържащи хинокламин, за употреба, различна от домати, държавите-членки обръщат особено внимание на критериите, посочени в член 4, параграф 1, буква б), и гарантират предоставянето на необходимите данни и информация преди издаването на такова разрешение.
                     За прилагането на единните принципи на приложение VI се вземат предвид заключенията в доклада за преглед на хинокламин, и по-специално допълнения I и II към него, така както е окончателно формулиран от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 14 март 2008 г.
                     При тази цялостна оценка държавите-членки трябва да обърнат особено внимание на:

                                 —

                                 безопасността на оператора като гарантират, че условията на употреба предписват използването на подходяща лична предпазна екипировка,

                                 —

                                 защитата на водните организми,

                                 —

                                 защитата на птици и дребни бозайници.

                           Условията за употреба следва да включват адекватни мерки за намаляване на риска, когато е целесъобразно.

         (1)  Допълнителна информация за идентичността и характеристиките на активното вещество е предоставена в доклада за преглед.“


title: Директива 2008/100/ЕО на Комисията от 28 октомври 2008 година за изменение на Директива 90/496/ЕИО на Съвета относно етикетирането за питателност на храните по отношение на препоръчителния дневен прием, факторите за енергийна конверсия и някои определения (Текст от значение за ЕИП)

text:
               29.10.2008

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 285/9

      ДИРЕКТИВА 2008/100/ЕО НА КОМИСИЯТА

   от 28 октомври 2008 година
   за изменение на Директива 90/496/ЕИО на Съвета относно етикетирането за питателност на храните по отношение на препоръчителния дневен прием, факторите за енергийна конверсия и някои определения
   (текст от значение за ЕИП)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
   като взе предвид Директива 90/496/ЕИО на Съвета от 24 септември 1990 г. относно етикетирането за питателност на храните (1), и по-специално член 1, параграф 4, букви а) и й) и член 5, параграф 2 от нея,
   след консултация с Европейския орган за безопасност на храните,
   като има предвид, че:

               (1)

               Директива 90/496/ЕИО уточнява, че следва да се даде определение за „целулоза“.

               (2)

               Условията за заявяване на хранителни претенции, като „източник на хранителни влакнини“ или „високо съдържание на хранителни влакнини“, са определени в приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните (2).

               (3)

               Поради съображения за яснота и съгласуваност с други законодателни актове на Общността, отнасящи се до това понятие, е необходимо да се установи определение за „целулоза“.

               (4)

               Определението за целулоза следва да взема предвид спецификациите, установени в Codex Alimentarius и становището във връзка с хранителните влакнини, прието на 6 юли 2007 г. от Научната група по диетични храни, хранене и алергии на Европейския орган по безопасност на храните.

               (5)

               Целулозата традиционно се консумира като съставка в растителни вещества и притежава благотворно/и физиологично/и въздействие/я, като например: съкращава времето за преминаване на храната през червата, увеличава обема на изпражненията, подлежи на ферментация под въздействието на микрофлората на дебелото черво, понижава общото съдържание на холестерол в кръвта, понижава нивата на LDL холестерола в кръвта, понижава нивата на глюкоза в кръвта след хранене или понижава нивата на инсулин в кръвта. Скорошни научни данни показаха, че сходни благотворни физиологични въздействия могат да бъдат постигнат и посредством други глуцидни полимери, които не подлежат на смилане и не се съдържат естествено в храните във вида, в който се консумират. Следователно е уместно определението за целулоза да включва и глуцидните полимери, които оказват благотворно/и физиологично/и въздействие/я.

               (6)

               Възможно е в растението глуцидните полимери с растителен произход, които съответстват на определението за целулоза, да са тясно свързани с лигнин или други неглуцидни съединения, като фенолови съединения, восъци, сапонини, фитати, кутин, фитостероли. Когато са тясно свързани с глуцидни полимери от растителен произход и са извлечени с глуцидни полимери за анализ на целулозните влакнини, тези вещества могат да бъдат разглеждани като целулоза. Въпреки това, когато бъдат изолирани от глуцидните полимери и прибавени в храна, тези вещества не следва да бъдат разглеждани като влакнини.

               (7)

               С цел да се вземе предвид научният и технологичен напредък е необходимо да бъде изменен списъкът на факторите за енергийна конверсия.

               (8)

               Докладът на ФАО от техническото заседание по въпросите на енергийното съдържание на храните, методите за анализ и факторите за енергийна конверсия посочва, че 70 % от целулозата в традиционните храни се приема за подлежаща на ферментация. Следователно може да се приеме, че средната енергийна стойност за целулозата следва да е 8 kJ/g (2 kcal/g).

               (9)

               Еритритолът може да се използва в широка гама от храни и едно от приложенията му е като заместител за хранителни вещества като захарта, когато е желателна по-ниска енергийна стойност.

               (10)

               Еритритолът е полиол и в съответствие с действащите правила, предвидени в член 5, параграф 1 от Директива 90/496/ЕИО, енергийната му стойност може да бъде изчислена въз основа на конверсионния фактор за полиолите, а именно 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Използването на този конверсионен фактор не дава пълна информация на потребителите относно понижената енергийна стойност на даден продукт, получен при използване на еритритол по време на неговото производство. В становището си относно еритритола, прието на 5 март 2003 г., Научният комитет по храните отбеляза, че енергията, доставяна от еритритола, е по-малко от 0,9 kJ/g (по-малко от 0,2 kcal/g). Следователно е уместно да се приеме подходящ конверсионен фактор за еритритола.

               (11)

               Приложението към Директива 90/496/ЕИО изброява витамините и минералите, които могат да бъдат обявявани като част от етикетирането за питателност, уточнява техния препоръчителен дневен прием (ПДП) и определя правило за това какво представлява значително количество. Целта на този списък на ПДП е да зададе стойности за етикетирането за питателност и изчисление на значително количество.

               (12)

               Правилото за значителните количества, определено в приложението към Директива 90/496/ЕИО, е обект на позоваване в други законодателни актове на Общността, по-специално в член 8, параграф 3 от Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на добавките към храни (3), в приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006 и в член 6, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно влагането на витамини, минерали и някои други вещества в храните (4).

               (13)

               ПДП, изброени в приложението към Директива 90/496/ЕИО, се базират на препоръките от консултативната среща на експертите от ФАО/СЗО в Хелзинки през 1988 г.

               (14)

               С цел да се осигури съгласуваност с други законодателни актове на Общността, настоящият списък на витамините и минералите и техните ПДП следва да бъде актуализиран в съответствие с научните открития от 1988 г. насам.

               (15)

               В своето становище относно преразглеждането на референтните стойности за етикетирането за питателност, прието на 5 март 2003 г., Научният комитет по храните включи референтни стойности за етикетирането за питателност за възрастни. Това становище обхваща витамините и минералите, изброени в приложение I към Директива 2002/46/ЕО и в приложение I към Регламент (ЕО) № 1925/2006.

               (16)

               Приложението към Директива 90/496/ЕИО следва да бъде съответно изменено.

               (17)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Директива 90/496/ЕИО се изменя, както следва:

               1.

               В член 1, параграф 4, буква й) се добавя следното изречение:
               „Определението за веществото и, ако е необходимо, методите на анализ, се включват в приложение II;“

               2.

               Следните тирета се добавят към член 5, параграф 1:

                           „—

                           целулоза 2 kcal/g — 8 kJ/g

                           —

                           еритритол 0 kcal/g — 0 kJ/g.“

               3.

               Приложението се заменя с текста в приложение I към настоящата директива.

               4.

               Добавя се текстът от приложение II към настоящата директива.

         Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и привеждат в сила не по-късно от 31 октомври 2009 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби по такъв начин, че считано от 31 октомври 2012 г., се забранява търговията с продукти, които не съответстват на Директива 90/496/ЕИО, изменена с настоящата директива.
   Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след датата на нейното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 28 октомври 2008 година.

            За Комисията

         Androulla VASSILIOU

            Член на Комисията

      (1)  ОВ L 276, 6.10.1990 г., стр. 40.

      (2)  ОВ L 12, 18.1.2007 г., стр. 3.

      (3)  ОВ L 183, 12.7.2002 г., стр. 51.

      (4)  ОВ L 404, 30.12.2006 г., стр. 26.

      ПРИЛОЖЕНИЕ I
      Приложението към Директива 90/496/ЕИО се заменя със следното:

            „ПРИЛОЖЕНИЕ I
            Витамини и минерали, които могат да се обявяват, и препоръчителен дневен прием (ПДП)

                        Витамин A (μg)

                        800

                        Витамин D (μg)

                        5

                        Витамин E (mg)

                        12

                        Витамин К (μg)

                        75

                        Витамин C (mg)

                        80

                        Тиамин (mg)

                        1,1

                        Рибофлавин (mg)

                        1,4

                        Ниацин (mg)

                        16

                        Витамин B6 (mg)

                        1,4

                        Фолиева киселина (μg)

                        200

                        Витамин В12 (μg)

                        2,5

                        Биотин (μg)

                        50

                        Пантотенова киселина (mg)

                        6

                        Калий (mg)

                        2 000

                        Хлорид (mg)

                        800

                        Калций (mg)

                        800

                        Фосфор (mg)

                        700

                        Магнезий (mg)

                        375

                        Желязо (mg)

                        14

                        Цинк (mg)

                        10

                        Мед (mg)

                        1

                        Манган (mg)

                        2

                        Флуор (mg)

                        3,5

                        Селен (μg)

                        55

                        Хром (μg)

                        40

                        Молибден (μg)

                        50

                        Йод (μg)

                        150

                  По принцип, 15 % от посочения в настоящото приложение препоръчителен прием на 100 g или 100 ml или на опаковка, ако опаковката съдържа само една доза, е количеството, което следва да се вземе предвид, за да се реши какво представлява значително количество.“

      ПРИЛОЖЕНИЕ II
      Към Директива 90/496/ЕИО се добавя следното приложение II:

            „ПРИЛОЖЕНИЕ II
            Определение за веществото, представляващо целулоза, и методи за анализ, както е указано в член 1, параграф 4, буква й)
            Определение за веществото, представляващо целулоза
            За целите на настоящата директива понятието „целулоза“ означава глуцидни полимери, съставени от три или повече монометрични единици, които не подлежат на смилане нито на абсорбиране от дългото черво на човека и спадат към следните категории:

                        —

                        ядивни глуцидни полимери, естествено съдържащи се в храните във вида, в който последните се консумират,

                        —

                        ядивни глуцидни полимери, получени от хранителни суровини по физически, ензиматичен или химически път, които оказват благоприятно физиологично въздействие, доказано от общоприети научни данни,

                        —

                        ядивни синтетични глуцидни полимери, които оказват благоприятно физиологично въздействие, доказано от общоприети научни данни.“