title: Директива 2001/100/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 7 декември 2001 година за изменение на Директива 70/220/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките, които трябва да се приемат срещу замърсяването на въздуха от емисиите на моторните превозни средстваТекст от значение за ЕИП.

text:
Важна правна забележка

|

32001L0100

Официален вестник n° L 016 , 18/01/2002 стр. 0032 - 0034 специално чешко издание глава 13 том 27 стр. 196  - 198 специално испанско издание глава 13 том 27 стр. 196  - 198 специално унгарско издание глава 13 том 27 стр. 196  - 198 специално литвийско издание глава 13 том 27 стр. 196  - 198 LV.ES глава 13 том 27 стр. 196  - 198 MT.ES глава 13 том 27 стр. 196  - 198 PL.ES глава 13 том 27 стр. 196  - 198 SK.ES глава 13 том 27 стр. 196  - 198 специално словенско издание глава 13 том 27 стр. 196  - 198

		20011207Директива 2001/100/ЕО на Европейския Парламент и на Съветаот 7 декември 2001 годиназа изменение на Директива 70/220/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно мерките, които трябва да се приемат срещу замърсяването на въздуха от емисиите на моторните превозни средства(текст от значение за ЕИП)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха пред вид Договора за създаването на Европейската общност, и в частност член 95 от него,като взеха пред вид предложението на Комисията [1],като взеха пред вид становището на Икономическия и социален комитет [2],като действат в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора [3],като имат пред вид, че:(1) Директива 70/220/ЕИО на Съвета [4] е една от специалните директиви в рамките на процедурата за типово одобрение, създадена с Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета [5].(2) Директива 98/69/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. за мерките, които трябва да се вземат срещу замърсяването на въздуха от емисиите на моторните превозни средства и за изменение на Директива 70/220/ЕИО на Съвета [6], въвежда специални граници за емисиите на въглероден окис и въглеводороди заедно с ново изпитване, предназначено за измерване на тези емисии при ниска температура, с оглед функционирането на системите за намаляване на емисиите, инсталирани на превозните средства от категория М1 и от категория N1, клас I, оборудвани с двигател с принудително запалване, да се приспособи към практическите условия на заобикалящата среда.(3) Комисията определи съответни граници за емисиите при ниска температура за превозните средства от категория N1, класове II и III, оборудвани с двигатели с принудително запалване. Понастоящем е уместно в приложното поле на изпитването при ниска температура да се включат превозните средства от категория М1, оборудвани с двигател с принудително запалване и предназначени за превоз на повече от шест лица, както и превозните средства от категория М1, оборудвани с двигател с принудително запалване и чиято максимална маса надвишава 2500 kg, които досега бяха изключени от него.(4) Поради техните емисионни характеристики уместно е от изпитването при ниска температура да се изключат превозните средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване, които работят само с газово гориво (ВНГ или ПГ). Превозните средства, чието захранване с бензин е предназначено да се използва само при спешни случаи или за потегляне и които имат резервоар за бензин с максимална вместимост 15 литра, се считат превозни средства, които работят само с газово гориво.(5) Изпитването при ниска температура е подходящо да се съвмести с изпитването при нормална околна температура. Следователно, изпитването при ниска температура се ограничава до превозните средства от категории M и N, чиято максимална маса не надвишава 3500 kg.(6) Следва да се измени и допълни Директива 71/320/ЕИО съответно,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Приложения I и VII към Директива 70/220/ЕИО се изменят в съответствие с приложението към настоящата директива.Член 21. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от девет месеца, считано от влизането ѝ в сила. Те незабавно уведомяват Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основните разпоредбите от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 3Настоящата директива влиза в сила от третия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.Член 4Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 7 декември 2001 година.За Европейския парламентПредседателN. FontaineЗа СъветаПредседателI. Durant[1] ОВ C 365 Е, 19.12.2000 г., стр. 268.[2] ОВ С 139, 11.5.2001 г., стр. 1.[3] Становище на Европейския парламент от 15 май 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник), Обща позиция на Съвета от 16 октомври 2001 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и Решение на Европейския парламент от 14 ноември 2001 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[4] ОВ L 76, 6.4.1970 г., стр. 1. Директивата, последно изменена с Директива 2001/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 35, 6.2.2001 г., стр. 34).[5] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1. Директивата, последно изменена с Директива 2000/40/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 203, 10.8.2000 г., стр. 9).[6] ОВ L 350, 28.12.1998 г., стр. 1.--------------------------------------------------20011207ПРИЛОЖЕНИЕИЗМЕНЕНИЯ В ПРИЛОЖЕНИЕ I КЪМ ДИРЕКТИВА 70/220/ЕИО1. Таблица I.5.2, тип VI, се заменя със следната таблица:"Изпитване за типово одобрение | Превозни средства от категории M и N, оборудвани с двигател с принудително запалване | Превозни средства от категории M1 и N1, оборудвани с двигател със запалване на гориво-въздушната смес от сгъстяване |Тип VI | Да (максимална маса ≤ 3,5 t) | —" |2. Точка 5.3.5 се изменя, както следва:Позоваването на бележката под линия 1 и самата бележка отпадат.3. Точка 5.3.5.1 се заменя със следния текст:"5.3.5.1. Настоящото изпитване трябва да се извърши върху всички превозни средства от категории M1 и N1, оборудвани с двигател с принудително запалване, с изключение на превозните средства, които работят само с газово гориво (ВНГ или ПГ). Превозните средства, които могат да работят с бензин и с газово гориво, но при които захранването с бензин е предназначено да се използва само при спешни случаи или за потегляне и които имат резервоар за бензин с максимална вместимост 15 литра, за целите на изпитването от тип VI се считат превозни средства, които работят само с газово гориво.Превозните средства, които могат да работят или с бензин, или с ВНГ, или с ПГ, се подлагат на изпитването от тип VI като превозни средства, които работят само с бензин.Настоящата точка се прилага за новите типове превозни средства от категория M1 и от категория N1, клас I, с изключение на превозните средства, предназначени за превоз на повече от шест лица, и на превозните средства, чиято максимална маса надвишава 2500 kg [1]Считано от 1 януари 2003 г. настоящата точка се прилага за новите типове превозни средства от категория N1, класове II и III, за новите типове превозни средства от категория M1, предназначени за превоз на повече от шест лица, и за новите типове превозни средства от категория M1, чиято максимална маса е по-голяма от над 2500 kg и е по-малка или равна на 3500 kg.4. Таблицата към точка 5.3.5.2 се заменя със следната таблица:Температура на изпитване 266 K (минус 7 °С) |Категория | Клас | Маса на въглеродния окис (СО) L1 (г/км) | Маса на въглеводородите (НС) L2 (г/км) |"M1 [2] | — | 15 | 1,8 |N1 | I | 15 | 1,8 |N1 [3] | II | 24 | 2,7 |III | 30 | 3,2 |ИЗМЕНЕНИЯ В ПРИЛОЖЕНИЕ VII КЪМ ДИРЕКТИВА 70/220/ЕИО5. Първото изречение на точка 1 се изменя, както следва:"1. Настоящото приложение се прилага само за превозните средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване, както са определени в точка 5.3.5 от приложение I."6. Първото изречение на точка 2.1.1 се изменя, както следва:"2.1.1. Настоящата глава се отнася за оборудването, необходимо за изпитванията при ниска околна температура на емисиите на отработените газове от превозните средства, оборудвани с двигатели с принудително запалване, както са определени в точка 5.3.5 от приложение I."7. Бележката под линия 1, както и самата препратка към нея (1) в точка 4.3.3 отпадат.[1] Настоящата точка се прилага за новите типове считано от 1 януари 2002 година.".[2] С изключение на превозните средства, предназначени за превоз на повече от шест лица, и превозните средства, чиято максимална маса надвишава 2500 kg.[3] Както и тези от категория М1, посочени в бележка 1."--------------------------------------------------


title: Първа директива на Комисията от 6 октомври 1987 година относно определяне на методите на Общността за вземане на проби за химически анализ за контрола на консервирани млечни продукти

text:
               13/ 08

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               58

         31987L0524

               L 306/24

               ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

      ПЪРВА ДИРЕКТИВА НА КОМИСИЯТА

   от 6 октомври 1987 година
   относно определяне на методите на Общността за вземане на проби за химически анализ за контрола на консервирани млечни продукти
   (87/524/ЕИО)
   КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
   като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност,
   като взе предвид Директива 85/591/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно въвеждането на методи на Общността за вземане на проби и анализ за контрола на храните, предназначени за консумация от човека (1), и по-специално член 1, параграф 1 от нея,
   като има предвид, че Директива 76/118/ЕИО на Съвета от 18 декември 1975 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки относно някои изцяло или частично дехидратирани кондензирани млека, предназначени за консумация от човека (2), последно изменена с Акта за присъединяване на Испания и Португалия, установява правила на Общността, регулиращи състава, употребата на запазени обозначения, условията за производство и етикетирането на въпросните продукти;
   като има предвид, че съгласно член 1, параграф 1 от Директива 85/591/ЕИО проби от такива продукти трябва да бъдат вземани в съответствие с методите на Общността с цел определяне на техния състав, условия на производство, опаковане или етикетиране;
   като има предвид, че е желателно да се приеме една първоначална серия от методи за вземане на проби за химически анализ, по отношение на които проучванията са приключени;
   като има предвид, че мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по храните,
   ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Държавите-членки взимат всички необходими мерки, за да осигурят вземането на проби, посочено в приложението, да се извършва в съответствие с методите, описани в него.
   Член 2
   Държавите-членки взимат всички необходими мерки, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 6 април 1989 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
   Член 3
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 6 октомври 1987 година.

            За Комисията

            COCKFIELD

            Заместник-председател

      (1)  ОВ L 372, 31.12.1985 г., стр. 50.

      (2)  ОВ L 24, 30.1.1976 г., стр. 49.
   ПРИЛОЖЕНИЕ
   МЕТОДИ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИ ВЪВ ВРЪЗКА С КОНТРОЛА НА ХИМИЧЕСКИЯ АНАЛИЗ НА НЯКОИ ЧАСТИЧНО ИЛИ НАПЪЛНО ДЕХИДРАТИРАНИ КОНСЕРВИРАНИ МЛЕЧНИ ПРОДУКТИ
   I.   ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
   1.   Административни инструкции
   1.1.   Персонал
   Вземането на проби се извършва от упълномощено квалифицирано лице, както е посочено в нормативните актове на съответната държава-членка.
   1.2.   Запечатване и етикетиране на пробите
   Всяка една проба, взета за официална цел, се запечатва на мястото на вземане на пробата и се идентифицира в съответствие с нормативните актове на съответната държава-членка.
   1.3.   Двойни проби
   За анализ едновременно се подготвят поне две еквивалентни проби. При запазено право за разработване на съответно законодателство на Общността самата процедура и броят на пробите, които да бъдат вземани, зависи от съответното национално законодателство на всяка държава-членка.
   Пробите се изпращат в лабораторията във възможно най-кратък срок след вземането им.
   1.4.   Доклад
   Пробите се придружават от доклад, който се изготвя в съответствие със законодателството на съответната държава-членка.
   2.   Оборудване за вземане на проби
   Спецификации
   Цялото оборудване за вземане на проби се изработва от подходящ материал с необходимата устойчивост. Използваният материал не следва да води до промени в пробата, които да влияят на резултатите при последващия анализ, както и да не предизвиква никакви промени в пробата по време на вземането ѝ. Използването на неръждаема стомана е препоръчително.
   Всички повърхности следва да са гладки, без цепнатини и всички ъгли да са заоблени. Оборудването за вземане на проби следва да съответства на изискванията, определени за всеки продукт, от който се взема пробата.
   3.   Съдове за вземане на проби
   Спецификации
   Съдовете за проби и запушалките им следва да са изработени от такива материали и да имат такава конструкция, които да предпазват по адекватен начин пробата и да не водят до промени в нея, които биха се отразили върху резултата от последващите анализ или изпитване. Към подходящите материали принадлежат стъкло, някои метали и пластмаси. За предпочитане е съдовете да са непрозрачни. Прозрачните или полупрозрачните съдове със съдържанието се съхраняват на тъмно.
   Съдовете и запушалките им следва да бъдат чисти и сухи. Формата и вместимостта на съдовете следва да е подходяща съобразно изискванията, определени за продукта, от който се взема пробата.
   Могат да се използват съдове от пластмаса, както и съдове за еднократна употреба, ламинати, включително алуминиево фолио, или найлонови торби с подходящо затваряне.
   Съдовете, различни от найлонови торби, трябва да се затварят добре посредством запушалка или капачка с винт от метал или пластмаса, при необходимост снабдена с пластмасов уплътнител за херметическо затваряне. Използваните запушалки или уплътнители следва да са неразтворими, неабсорбиращи миризми, устойчиви на мазнини и невъздействащи върху миризмата, вкуса, свойствата или състава на пробата.
   Запушалките следва да са изработени от или покрити с неабсорбиращи материали без специфична миризма.
   4.   Техника за вземане на проби
   Съдът за вземане на проби се затваря незабавно след вземане на пробата.
   5.   Съхранение на пробите
   Препоръчителната температура за съхранение на пробите от различните продукти не надвишава 25 °С.
   Температурата и срокът на съхранение трябва да се разглеждат заедно, а не поотделно.
   6.   Транспортиране на пробите.
   Пробите се доставят до съответната лаборатория във възможно най-кратък срок (за предпочитане в рамките на 24 часа след вземане на пробата).
   По време на транспортирането се вземат мерки за за предотвратяване на експозицията на миризми, на пряка слънчева светлина и на температури, по-високи от 25 °С.
   II.   МЕТОД 1: ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИ ОТ ЧАСТИЧНО ДЕХИДРАТИРАНИ МЛЕКА
   1.   Обхват и сфера на приложение

               —

               неподсладени кондензирани високомаслени млека,

               —

               неподсладени кондензирани млека,

               —

               неподсладени кондензирани частично обезмаслени млека,

               —

               неподсладени кондензирани обезмаслени млека,

               —

               подсладени кондензирани млека,

               —

               подсладени кондензирани обезмаслени млека,

               —

               подсладени кандензирани частично обезмаслени млека.

         2.   Оборудване
   2.1.   Общо
   Виж точка 2 от Общите разпоредби.
   2.2.   Бутала и бъркалки
   Буталата или бъркалките за размесване на големи количества течности са с подходяща повърхност за постигане на необходимото хомогенизиране, така че да не се получи гранив вкус. Поради различните форми и размери на съдовете за вземане на проби не се препоръчва специфична конструкция на бутало за всички цели, но буталата следва да са конструирани по начин, който да не допуска издраскване на вътрешната повърхност на съда по време на размесването.
   Подходящият материал е описан в точка 2 на Общите разпоредби.
   Формата на буталата за размесване на течности в кофи или в гюмове е съгласно фигура 1 със следните размери (фигура 1): диск с диаметър 150 mm3, върху който са перфорирани шест кръгли отвора с диаметър 12,5 mm3 мм всеки, разположени върху окръжност с диаметър 100 mm3. Дискът е фиксиран централно върху метален прът. Другият край на пръта представлява дръжка с формата на примка. Дължината на пръта заедно с дръжката е около 1 m.
   Подходящото бутало за малки съдове е със следните размери (фигура 2): прът не по-къс от 2 m, прикрепен към диск с диаметър 300 mm3, който е перфориран с 12 отвора върху окръжност с диаметър 230 mm3, като всеки от отворите е с диаметър 30 mm3.
   За хомогенизиране на продукта в големи съдове се препоръчва механично разбъркване или разбъркване с използване на чист сгъстен въздух. За предотвратяване развитието на гранив вкус се използва въздух с минимално налягане и обем.

      Забележка: Когато се изисква използването на „чист сгъстен въздух“, е необходимо да се използва сгъстен въздух, от който са премахнати всички замърсители, като мазнина, вода и прах.
   2.3.   Бъркалка
   Бъркалката има широка лопатка и да е достатъчно дълга, за да достига дъното на съда. За предпочитане е единият ѝ ръб да е с профила на съда (виж фигура 3).
   2.4.   Съдове за изгребване (черпаци)
   Големината и формата на черпака за събиране на пробата са съгласно фигура 4. Черпакът е прикрепен към здрава дръжка с дължина най-малко 150 mm. Вместимостта на черпака не е по-малка от 50 ml. За предпочитане е дръжката да бъде извита. Конусовидната форма на чашата позволява поставянето на съдовете един в друг.
   Друга възможност е използването на черпак с подобна вместимост, който да е с успоредни стени, градуиран на 5 еднакви деления, за да улеснява вземането на пропорционално равни количества проба, когато продуктът се съхранява в повече от един съд
   2.5.   Прът
   Кръгъл, с дължина около 1 m и диаметър 35 mm.
   2.6.   Съд за вземане на средна проба
   При вземане на средна проба се използва съд с широк отвор и вместимост 5 l.
   2.7.   Лъжица или шпатула
   С широка работна лопатка.
   2.8.   Съдове за проби.
   Виж точка 3 от Общите разпоредби.
   3.   Процедура
   3.1.   Вземане на проба от неподсладени частично дехидратирани млека
   Взима се проба в количество не по-малко от 200 g.
   3.1.1.   Продуктът се размесва много добре чрез постъпателно-възвратно или въртеливо движение, механично разбъркване, преливане от един съд в друг или чрез използване на чист сгъстен въздух (виж забележката в точка 2.2) до постигане на хомогенност.
   Пробата се взема с черпак веднага след размесването ѝ. Ако постигането на достатъчна хомогенност е трудно, пробите се вземат от различни места на съда, така че общото количество на пробата да е не по-малко от 200 g. (Върху етикета на пробата и в придружаващия доклад се отбелязва дали пробата е смес от първоначални проби).
   3.1.2.   Вземане на проби от продукти, опаковани в малки разфасовки за продажба на дребно.
   Като съставна част на пробата може да се вземе единична опаковка с ненарушена цялост и неразпечатана. Вземат се една или повече опаковки от една и съща партида или с един и същ кодов номер, така че общото количество на пробата да не е по-малко от 200 g.
   3.2.   Вземане на проба от подсладени частично дехидратирани млека
   3.2.1.   Общи указания
   Вземането на проби от подсладено частично дехидратирано мляко от големи съдове може да е затруднено, когато продуктът е недостатъчно хомогенизиран и е с висок вискозитет. Трудности при вземането на проби могат да възникнат при наличие на големи кристали захар или лактоза, при утаяването на различни соли, които могат да се появят в продукта и да полепнат по стените на съда, или при наличието на бучки. Такива трудности се установяват, като в съда с продукта се въведе прът за изследване на колкото е възможно по-голяма част от съдържанието на съда с продукта и след това се извади. Когато размерът на захарните кристали е не по-голям от 6 mm, не се очакват трудности при вземането на проби. В случаите, когато продуктът не е достатъчно хомогенен, това трябва да се отбележи на етикета на пробата на придружаващия доклад. За получаване на представителна проба съдържанието се оставя при температура не по-ниска от 20 °С, тъй като подсладеното кондензирано мляко обикновено се съхранява при стайна температура.
   3.2.2.   Процедура
   Количеството на взетата проба следва да е не по-малко от 200 g.

               —

               Отворени съдове
               Единият край на съда се отваря, като предварително се извършва почистване и подсушаване, за да не се допусне попадането на чужда материя по време на отварянето. Съдържанието се разбърква с помощта на бъркалка (виж фигура 3). Ръбът на бъркалката следва да изстърже от полепналите по стените и дъното на съда частици. Съдържанието се размесва чрез комбинация от вертикални и въртеливи движения, като бъркалката е наклонена диагонално, за да се избегне навлизането на въздух в пробата. Бъркалката се изважда и полепналото по нея кондензирано мляко се прехвърля в съд с вместимост 5 l (виж точка 2.6) посредством шпатула или лъжица. Размесването на съдържанието и изваждането на бъркалката се повтарят до събиране на количество от 2 до 3 g от продукта. Сместа се разбърква, докато се постигне хомогенност, и се взема проба в количество не по-малко от 200 g.

               —

               При затворени барабани с канелка в единия край или от едната страна
               Поради причините, посочени в 3.2.1, вземането на проби през отвора на канелката е подходящо само за кондензирано мляко, което изтича лесно и е с равномерна консистенция. Съдържанието се размесва, като прътът се вкарва през отвора на канелката и след пълно размесване във всички посоки прътът се изважда и пробата се подготвя, както е описано в т. 3.2.1. Съдържанието може също така да се прехвърли в подходящ съд, като се внимава да се излее възможно най-голямо количество от барабана. След размесването с бъркалка пробата се взема, както е описано в т. 3.2.1.

         3.2.3.   Вземане на проби от продукти, опаковани в малки разфасовки, за продажба на дребно.
   Като съставна част на пробата може да се вземе единична опаковка с ненарушена цялост и неразпечатана. Вземат се една или повече опаковки от една и съща партида или с един и същ кодов номер, така че общото количество на пробата да не е по-малко от 200 g.
   3.3.   Консервиране, съхранение и транспортиране на пробата
   Виж точки 5 и 6 от Общите разпоредби.
   III.   МЕТОД 2: ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИ ОТ КОНСЕРВИРАНИ МЛЕЧНИ ПРОДУКТИ НА ПРАХ
   1.   Обхват и сфера на приложно поле.
   Този метод описва взимането на проби за химически анализ на:

               —

               сухо пълномаслено мляко или пълномаслено мляко на прах,

               —

               сухо обезмаслено мляко или обезмаслено мляко на прах,

               —

               сухо частично обезмаслено мляко или частично обезмаслено мляко на прах,

               —

               сухо високомаслено мляко или високомаслено мляко на прах.

         2.   Оборудване
   Виж точка 2 от Общите разпоредби
   2.1.   Сонди с достатъчна дължина за достигане дъното на съда с продукта
   Подходящи са сондите, които отговарят на описанията в част IV.
   2.2.   Черпак, лъжица или шпатула с широка лопатка
   2.3.   Съдове за проби
   Виж точка 3 от Общите разпоредби.
   3.   Процедура
   3.1.   Общи указания
   Вземането на проба се организира по начин, при който да се сведе до минимум възможността за проникване на атмосферна влага в съдържанието на съда преди и по време на процеса. След вземането на пробата съдът с продукта се затворя плътно.
   3.2.   Вземане на проба
   Взема се проба с количество не по-малко от 200 g. Сондата се въвежда в съда добре почистена и суха. Ако е необходимо, това става при наклонено или легнало положение на вече отворения съд. Отворът на сондата е насочен надолу, вертикално. Когато тя достигне дъното на съда, се завърта на 180 °С, след което се изтегля. Съдържанието на сондата се прехвърля в съда, предназначен за пробата. За получаване на проба с маса не по-малка от 200 g тази процедура може да се приложи един или повече пъти. Съдът с пробата се затваря веднага след вземането ѝ.
   3.2.1.   Вземане на проби от продукти, опаковани в малки разфасовки, предназначени за продажба на дребно
   Като съставна част на пробата може да се вземе единична опаковка с ненарушена цялост и неразпечатана. Вземат се една или повече опаковки от една и съща партида или с един и същ кодов номер, така че общото количество на пробата да не е по-малко от 200 g.

      Забележка: Когато продуктите са описани като „бързо разтворими“, пробата трябва да представлява цялата неразпечатана опаковка.
   3.3.   Консервиране, съхранение и транспортиране на пробата
   Виж точки 5 и 6 от Общите разпоредби.
   IV.   СОНДИ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ПРОБИ ОТ НАПЪЛНО ДЕХИДРАТИРАНИ МЛЕКА В ГОЛЕМИ КОЛИЧЕСТВА
   1.   Видове сонди

               Тип А

               :

               дълга

               Тип Б

               :

               къса

         (виж фигура 5).
   2.   Материали
   Острият край на сондата и нейното основно тяло са изработени от полиран материал, за предпочитане неръждаема стомана.
   Дръжката на дългата сонда се препоръчва да бъде изработена от неръждаема стомана.
   Късата сонда има сваляща се дръжка, изработена от дърво или пластмаса, като връзката между тях е тип байонет.
   3.   Конструкция
   3.1.   Формата, материалите и изработката на сондите позволяват доброто им почистване.
   3.2.   Издаденият край на острието на сонда тип А е достатъчно остър, за да служи и за изстъргване на материала.
   3.3.   Върхът на острието е достатъчно остър, за да улеснява вземането на пробата.
   4.   Основни размери
   Сондите отговарят на размерите, посочени в таблицата по-долу (с допустимо отклонение от 10 %):

               (Размерите са в милиметри)

               Къса сонда
               (тип А)

               Дълга сонда
               (тип Б)

               Дължина на острието

               800

               400

               Дебелина на метала на острието

               1—2

               1—2

               Вътрешен диаметър на острието при върха

               18

               32

               Вътрешен диаметър на острието при дръжката или основата

               22

               28

               Широчина на отвора при върха

               4

               20

               Широчина на отвора при дръжката или основата

               14

               14

         5.   Забележка при работа със сондите
   5.1.   При работа с по-малко летливи млека на прах сондите могат да се въвеждат вертикално. Така сондите от тип А се запълват изцяло при завъртане и могат да се изваждат вертикално. По време на въвеждането сондите тип Б са вече изцяло запълнени и трябва да се изтеглят в наклонено положение, за да се избегнат загуби от долния им край.
   5.2.   При работа с по-летливи продукти съдът се накланя, а сондите се въвеждат в почти хоризонтално положение, като отворът им е насочен надолу. Изтеглянето на става с отвора нагоре.


title: Директива 2014/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2014 година за изменение на Директива 2013/34/EС по отношение на оповестяването на нефинансова информация и на информация за многообразието от страна на някои големи предприятия и групи  Текст от значение за ЕИП

text:
               15.11.2014

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 330/1

         ДИРЕКТИВА 2014/95/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 22 октомври 2014 година
   за изменение на Директива 2013/34/EС по отношение на оповестяването на нефинансова информация и на информация за многообразието от страна на някои големи предприятия и групи
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50, параграф 1 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               В своето съобщение, озаглавено „Акт за единния пазар — Дванадесет лоста за насърчаване на растежа и укрепване на доверието — „Заедно за нов тип икономически растеж““, прието на 13 април 2011 г., Комисията определи необходимостта от повишаване до сходно високи равнища сред държавите членки на изискванията за прозрачност на социалната информация и информацията за околната среда, която предоставят предприятията във всички сектори. Това по никакъв начин не пречи на държавите членки да изискват по целесъобразност допълнителни подобрения на прозрачността на нефинансовата информация на предприятията, което поради естеството си предполага непрекъснати усилия.

               (2)

               Необходимостта от подобряване на оповестяването от страна на предприятията на социалната информация и информацията относно околната среда бе подчертана отново в Съобщението на Комисията, озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011 — 2014 г. за корпоративната социална отговорност“, прието на 25 октомври 2011 г., чрез представяне на законодателно предложение в областта.

               (3)

               В своите резолюции от 6 февруари 2013 г. относно съответно „Корпоративната социална отговорност: отчетно, прозрачно и отговорно поведение на стопанските субекти и устойчив растеж“ и „Корпоративната социална отговорност: насърчаване на интересите на обществото и действия, насочени към постигането на устойчиво и приобщаващо възстановяване“ Европейският парламент призна значението на оповестяването на информация, свързана с устойчивостта, като социални и екологични фактори, от страна на предприятията с цел определяне на рисковете за устойчивостта и увеличаване на доверието на инвеститори и потребители. В действителност оповестяването на нефинансовата информация е жизненоважно за управлението на прехода към устойчива глобална икономика чрез съчетаване на дългосрочната рентабилност със социалната справедливост и опазването на околната среда. В този контекст оповестяването на нефинансовата информация спомага за измерването, наблюдението и управлението на резултатите от дейността на предприятията и тяхното въздействие върху обществото. Ето защо Европейският парламент призова Комисията да представи законодателно предложение за оповестяване на нефинансова информация от предприятията, предоставящо възможност за висока степен на гъвкавост на действията, с цел да се отчита многоизмерният характер на корпоративната социална отговорност (КСО) и многообразието на прилаганите от предприятията политики, свързани с КСО, при наличие на достатъчна степен на съпоставимост, за да се отговори на потребностите на инвеститорите и другите заинтересовани страни, както и на необходимостта от предоставяне на потребителите на лесен достъп до информация относно въздействието на предприятията върху обществото.

               (4)

               Координирането на националните разпоредби относно оповестяването на нефинансова информация по отношение на някои големи предприятия е от значение за интересите на предприятията, акционерите и другите заинтересовани страни. В тези области е необходимо координиране, тъй като по-голямата част от тези предприятия работят в повече от една държава членка.

               (5)

               Необходимо е също така да се установи минимално правно изискване по отношение на степента на информацията, която следва да се предоставя на обществеността и органите от предприятията в Съюза. Предприятията, които са предмет на настоящата директива, следва да дават верен и цялостен поглед върху своите политики, резултати и рискове.

               (6)

               С цел повишаване на съгласуваността и съпоставимостта на нефинансовата информация, която се оповестява в Съюза, определени големи предприятия следва да изготвят нефинансова декларация, съдържаща информация, отнасяща се поне до въпросите, свързани с околната среда, служителите и социалните въпроси, зачитането на правата на човека, борбата с корупцията и подкупите. Декларацията следва да включва описание на политиките, резултатите и рисковете, свързани с тези въпроси, и тя следва да се включи в доклада за дейността на съответното предприятие. Нефинансовата декларация следва да включва и информация относно процесите на надлежна проверка, прилагани от предприятието, също така по отношение на веригите на доставки и веригите на подизпълнителите на предприятията, ако това е приложимо и пропорционално, с цел да се идентифицират, предотвратяват и смекчават съществуващите и потенциалните неблагоприятни въздействия. Следва да бъде възможно държавите членки да освобождават предприятията, които попадат в обхвата на настоящата директива, от задължението да изготвят нефинансова декларация, ако те представят отделен доклад, отнасящ се до същата финансова година и обхващащ същото съдържание.

               (7)

               Ако от дадено предприятие се изисква да изготви нефинансова декларация, тази декларация следва да съдържа по отношение на екологичните въпроси подробна информация относно текущото и предвидимото въздействие на дейността на предприятието върху околната среда и по целесъобразност върху здравето и безопасността, използването на енергия от възобновяеми и/или невъзобновяеми източници, емисиите на парникови газове, потреблението на вода и замърсяването на въздуха. По отношение на социалните въпроси и въпросите, свързани със служителите, предоставената в декларацията информация може да се отнася до предприетите действия за осигуряване на равенство между половете, прилагането на основните конвенции на Международната организация на труда, условията на труд, социалния диалог, зачитането на правото на информиране и консултиране на работниците, зачитането на синдикалните права, здравословните и безопасни условия на работното място, диалога с местните общности и/или действията, предприети с оглед на защитата и развитието на тези общности. По отношение на правата на човека, борбата с корупцията и подкупите нефинансовата декларация би могла да включва информация относно предотвратяването на нарушенията на правата на човека и/или наличните инструменти за борба с корупцията и подкупите.

               (8)

               Предприятията, които попадат в обхвата на настоящата директива, следва да предоставят подходяща информация във връзка с въпроси, които се открояват като най-вероятни причини за реализиране на основните рискове от тежки въздействия, наред с тези, които вече са се реализирали. Тежестта на тези въздействия следва да се преценява с оглед на техния мащаб и сериозност. Рисковете от неблагоприятни въздействия могат да произтичат от собствените действия на предприятието или могат да бъдат свързани с неговата дейност, а ако това е приложимо и пропорционално — с неговите продукти, услуги и стопански отношения, включително с неговата верига на доставки и неговата верига на подизпълнители. Това не следва да води до ненужна допълнителна административна тежест за малките и средните предприятия.

               (9)

               При предоставянето на тази информация предприятията, които попадат в обхвата на настоящата директива, могат да разчитат на националните рамки, на рамките, основани на нормите на Съюза, като например Схемата за екологично управление и одит (EMAS), или на международните рамки, като например Глобалния договор на Организацията на обединените нации (ООН), Ръководните принципи на ООН за бизнеса и правата на човека, прилагащи рамката на ООН „Утвърждаване, спазване и правни средства за защита“, Насоките за многонационалните предприятия на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), стандарта ISO 26000 на Международната организация по стандартизация, Тристранната декларация на Международната организация на труда относно принципите за многонационалните предприятия и социалната политика, Глобалната инициатива за отчитане или други признати международни рамки.

               (10)

               Държавите членки следва да осигурят съществуването на адекватни и ефективни механизми за гарантиране на оповестяването на нефинансова информация от предприятията в съответствие с настоящата директива. За тази цел държавите членки следва да гарантират, че са въведени ефективни национални процедури за налагане на спазването на задълженията, предвидени в настоящата директива, и че тези процедури са на разположение на всички физически и юридически лица, които имат законен интерес в съответствие с националното право да се осигури спазването на разпоредбите на настоящата директива.

               (11)

               В параграф 47 от заключителния документ на конференцията „Рио +20“ на Организацията на обединените нации, озаглавен „Бъдещето, което искаме“, се признава важността на корпоративната отчетност във връзка с устойчивостта и предприятията се насърчават, когато е целесъобразно, да разглеждат възможността за интегриране на информацията за устойчивото развитие в своя цикъл на отчитане. В нея също така се насърчават предприятията, заинтересованите правителства и заинтересованите страни с подкрепата на системата на Организацията на обединените нации, когато това е подходящо, да разработват модели за най-добри практики и да улесняват интегрирането на финансовата и нефинансовата информация, като вземат предвид опита от вече съществуващите рамки.

               (12)

               Достъпът на инвеститорите до нефинансова информация е стъпка към постигането до 2020 г. на пазарни и политически стимули, които благоприятстват бизнес инвестициите в ефективността съгласно Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа.

               (13)

               В заключенията си от 24 и 25 март 2011 г. Европейският съвет призова за намаляване на цялостната регулаторна тежест, по-специално за малките и средните предприятия (МСП), на европейско и на национално равнище, и предложи мерки за повишаване на производителността, а стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж се стреми да подобри бизнес средата за МСП и да насърчи тяхната интернационализация. Така, в съответствие с принципа „мисли първо за малките“, новите изисквания за оповестяване следва да се прилагат само за определени големи предприятия и групи.

               (14)

               Обхватът на тези изисквания за оповестяване на нефинансова информация следва да бъде определен при отчитане на средния брой служители, общия счетоводен баланс и нетния оборот. МСП следва да бъдат освободени от допълнителни изисквания, а задължението да бъде оповестена нефинансова декларация следва да се прилага само за тези големи предприятия, които са дружества, извършващи дейност от обществен интерес, и за тези дружества, извършващи дейност от обществен интерес, които са предприятия майки на голяма група, чийто среден брой служители във всеки случай надвишава 500 човека, в случай на група на консолидирана база. Това не следва да пречи на държавите членки да изискват оповестяване на нефинансова информация от предприятия и групи, различни от предприятията, за които се прилага настоящата директива.

               (15)

               Много от предприятията, които попадат в обхвата на Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са членове на групи от предприятия. Консолидираните отчети за дейността следва да се изготвят така, че информацията за подобни групи от предприятия да може да бъде предоставяна на членовете и на трети лица. Следователно националното право, уреждащо консолидираните отчети за дейността, следва да бъде съгласувано с цел постигане на целите за съпоставимост и съгласуваност на информацията, която предприятията следва да публикуват в рамките на Съюза.

               (16)

               Одитори и одиторски дружества, които извършват задължителен одит, следва да проверяват само дали са предоставени нефинансовата декларация или отделният доклад. Освен това следва държавите членки да имат възможност да въведат изискване информацията, включена в нефинансовата декларация или отделния доклад, да се проверява от независим доставчик на одитни услуги.

               (17)

               С оглед да се улесни оповестяването на нефинансова информация от предприятията, Комисията следва да подготви необвързващи насоки, включително общи и секторни нефинансови ключови показатели за резултата от дейността. Комисията следва да взема предвид най-добрите практики в момента, международните тенденции и резултатите от свързаните с този въпрос инициативи на Съюза. Комисията следва да извършва подходящи консултации, включително със съответните заинтересовани страни. Когато разглежда екологичните аспекти, Комисията следва да обхване поне земеползването, ползването на водите, емисиите на парникови газове и ползването на материали.

               (18)

               Многообразието на компетенции и становища на членовете на административните, управителните и надзорните органи на предприятията спомага за доброто разбиране на организацията и дейностите на бизнеса на съответните предприятия. То дава възможност на членовете на тези органи да оспорват по конструктивен начин управленските решения и да бъдат по-отворени към новаторски идеи, като по този начин се намери противодействие на сходството на мнения на членовете, също познато като „групово мислене“. По този начин то допринася за ефективен надзор на управлението и успешно управление на предприятието. Следователно е важно да се повиши прозрачността по отношение на прилаганата политика за многообразие. По този начин пазарът ще бъде информиран за практиките за корпоративно управление и ще окаже индиректен натиск върху предприятията за по-многообразни управителни съвети.

               (19)

               Задължението да оповестяват политиката за многообразие по отношение на административните, управителните и надзорните органи във връзка с аспекти като например възраст, пол или образование и професионален опит следва да се прилага само за някои големи предприятия. Оповестяването на политиката за многообразие следва да бъде част от декларацията за корпоративно управление, както е установено в член 20 от Директива 2013/34/ЕС. Ако не се прилага политика за многообразие, не следва да съществува задължение да се въвежда такава, но декларацията за корпоративно управление следва да включва ясно обяснение защо това е така.

               (20)

               Отбелязват се инициативите на равнището на Съюза, включително отчитането по държави за няколко сектора, както и споменаването, направено от Европейския съвет в заключенията му от 22 май 2013 г. и от 19 и 20 декември 2013 г. на отчитане по държави от страна на големи дружества и групи, а също така подобните разпоредби в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), както и международните усилия за повишаване на прозрачността в областта на финансовото отчитане. В контекста на Г-8 и Г-20 беше поискано от ОИСР да изготви стандартизиран образец за отчитане, в който многонационалните предприятия да отчитат пред данъчните органи къде по света те реализират печалбата си и къде плащат данъци. Тези нови аспекти допълват предложенията, съдържащи се в настоящата директива, като са подходящи мерки за съответните си цели.

               (21)

               Доколкото целта на настоящата директива, а именно да се повиши полезността, последователността и съпоставимостта на информацията, оповестявана от някои големи предприятия и групи в целия Съюз, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради своя ефект може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.

               (22)

               Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати в частност от Хартата на основните права на Европейския съюз, включително правото на свободна стопанска инициатива, правото на зачитане на личния живот и защитата на личните данни. Настоящата директива трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.

               (23)

               Поради това Директива 2013/34/ЕС следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Изменения на Директива 2013/34/ЕС
   Директива 2013/34/ЕС се изменя, както следва:

               1)

               Вмъква се следният член:
               „Член 19а
               Нефинансова декларация
               1.   Големите предприятия, които са дружества, извършващи дейност от обществен интерес, и които към датите на своите балансови отчети надвишават критерия за среден брой служители през финансовата година от 500 човека, включват в доклада за дейността нефинансова декларация, съдържаща информация в степен, необходима за разбиране на развитието, резултатите, състоянието на предприятието и въздействието на неговата дейност, отнасяща се като минимум до екологичните и социалните въпроси и въпросите, свързани със служителите, зачитането на правата на човека, борбата с корупцията и подкупите, включително:

                           a)

                           кратко описание на бизнес модела на предприятието;

                           б)

                           описание на политиките, следвани от предприятието по отношение на тези въпроси, включително извършените процеси на надлежна проверка;

                           в)

                           резултата от тези политики;

                           г)

                           основните рискове, свързани с тези въпроси и имащи отношение към дейностите на предприятието, включително, когато е приложимо и пропорционално, неговите стопански отношения, продукти или услуги, които има вероятност да предизвикат неблагоприятни въздействия в тези области, и начина, по който предприятието управлява тези рискове;

                           д)

                           нефинансови ключови показатели за резултата от дейността, имащи отношение към конкретната стопанска дейност.

                     Когато предприятието не следва политиките по отношение на един или няколко от тези въпроси, нефинансовата декларация представя ясно и аргументирано обяснение за това.
               Нефинансовата декларация, посочена в първа алинея, включва по целесъобразност и препратки и допълнителни обяснения за сумите, отчетени в годишните финансови отчети.
               Държавите членки могат да разрешават да бъде пропускана информация, свързана с предстоящи промени или въпроси в процес на договаряне, в изключителни случаи, когато според надлежно обоснованото становище на членовете на административните, управителните и надзорните органи, действащи в рамките на компетенциите, които са им възложени съгласно националното право, и носещи колективна отговорност за това становище, оповестяването на подобна информация би било в сериозна вреда на търговската позиция на предприятието, при условие че подобен пропуск не пречи на обективното и балансирано разбиране на развитието, резултатите, състоянието на предприятието и въздействието на неговата дейност.
               При изискването за оповестяване на информацията, посочена в първа алинея, държавите членки предвиждат предприятията да могат да се позовават на национални, основани на нормите на Съюза или международни рамки, като в такъв случай предприятията уточняват на кои конкретни рамки се позовават.
               2.   Предприятията, изпълняващи задължението по параграф 1, се считат за изпълнили задължението, свързано с анализа на нефинансова информация, установено в член 19, параграф 1, трета алинея.
               3.   Предприятие, което е дъщерно предприятие, се освобождава от задълженията, установени в параграф 1, ако това предприятие и неговите дъщерни предприятия са включени в консолидирания доклад за дейността или отделния доклад на друго предприятие, съставен в съответствие с член 29 и с настоящия член.
               4.   Когато дадено предприятие подготвя отделен доклад, отнасящ се за същата финансова година, независимо дали се позовава на национални, основани на нормите на Съюза или международни рамки, и обхващащ информацията, изисквана за нефинансовата декларация, предвидена в параграф 1, държавите членки могат да освободят това предприятие от задължението за изготвяне на нефинансова декларация, предвидено в параграф 1, при условие че този отделен доклад:

                           a)

                           се публикува заедно с доклада за дейността в съответствие с член 30; или

                           б)

                           се прави обществено достъпен в рамките на разумен срок, не по-дълъг от шест месеца след датата на счетоводния баланс, на уебсайта на предприятието, като това се посочва в доклада за дейността.

                     Параграф 2 се прилага mutatis mutandis за предприятията, които изготвят отделен доклад, както е посочено в първа алинея от настоящия параграф.
               5.   Държавите членки гарантират, че одиторът или одиторското дружество, които извършват задължителен одит, проверяват дали е предоставена нефинансовата декларация по параграф 1, или дали е предоставен отделният доклад по параграф 4.
               6.   Държавите членки могат да въведат изискване информацията в нефинансовата декларация по параграф 1 или в отделния доклад по параграф 4 да се проверява от независим доставчик на одитни услуги.“

               2)

               Член 20 се изменя, както следва:

                           a)

                           в параграф 1 се добавя следната буква:

                                       „ж)

                                       описание на политиката на многообразие, прилагана по отношение на административните, управителните и надзорните органи на предприятието във връзка с аспекти като например възраст, пол или образование и професионален опит, целите на тази политика на многообразие, как е била приложена и резултатите през отчетния период. Ако не се прилага такава политика, декларацията съдържа обяснение относно причините за това.“

                                 ;

                           б)

                           параграф 3 се заменя със следното:
                           „3.   Одиторът или одиторското дружество, които извършват задължителен одит, изразяват становище в съответствие с член 34, параграф 1, втора алинея относно информацията, подготвяна по параграф 1, букви в) и г) от настоящия член, и проверяват дали е представена информацията по параграф 1, букви а), б), д), е) и ж) от настоящия член.“;

                           в)

                           параграф 4 се заменя със следното:
                           „4.   Държавите членки могат да освободят посочените в параграф 1 предприятия, емитирали само ценни книжа, различни от акции, допуснати до търговия на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, от прилагането на параграф 1, букви а), б), д), е) и ж) от настоящия член, освен ако такива предприятия са емитирали акции, които се търгуват в многостранна търговска система по смисъла на член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО.“;

                           г)

                           добавя се следният параграф:
                           „5.   Независимо от член 40 за малките и средните предприятия не се прилага параграф 1, буква ж).“

               3)

               Вмъква се следният член:
               „Член 29а
               Консолидирана нефинансова декларация
               1.   Дружества, извършващи дейност в обществен интерес, които са предприятия майки на голяма група, надхвърляща към датите на своя балансов отчет на консолидирана основа критерия за среден брой на служителите през финансовата година от 500 човека, включват в консолидирания доклад за дейността консолидирана нефинансова декларация, съдържаща информация в степен, необходима за разбиране на развитието, резултатите, състоянието на групата и въздействието на нейната дейност, отнасяща се като минимум до екологичните и социалните въпроси и въпросите, свързани със служителите, зачитането на правата на човека, борбата с корупцията и подкупите, включително:

                           a)

                           кратко описание на бизнес модела на групата;

                           б)

                           описание на политиките, следвани от групата по отношение на тези въпроси, включително извършените процеси на надлежна проверка;

                           в)

                           резултата от тези политики;

                           г)

                           основните рискове, свързани с тези въпроси и имащи отношение към дейностите на групата, включително, когато е приложимо и пропорционално, нейните стопански отношения, продукти или услуги, които има вероятност да предизвикат неблагоприятни въздействия в тези области, и начина, по който групата управлява тези рискове;

                           д)

                           нефинансови ключови показатели за резултата от дейността, имащи отношение към конкретната стопанска дейност.

                     Когато групата не следва политиките по отношение на един или няколко от тези въпроси, консолидираната нефинансова декларация представя ясно и аргументирано обяснение за това.
               Консолидираната нефинансова декларация, посочена в първа алинея, също така по целесъобразност включва препратки и допълнителни обяснения за сумите, отчетени в консолидираните финансови отчети.
               Държавите членки могат да позволят да бъде пропускана информация, свързана с предстоящи промени или въпроси в процес на договаряне в изключителни случаи, когато според надлежно обоснованото становище на членовете на административните, управителните и надзорните органи, действащи в рамките на компетенциите, които са им възложени съгласно националното право и носещи колективна отговорност за това становище, оповестяването на подобна информация би било в сериозна вреда на търговската позиция на групата, при условие че подобен пропуск не пречи на обективното и балансирано разбиране за развитието, резултатите, състоянието на групата и въздействието на нейната дейност.
               При изискването за оповестяване на информацията, посочена в първа алинея, държавите членки предвиждат предприятието майка да може да се позовава на национални, основани на нормите на Съюза или международни рамки и в такъв случай предприятието майка уточнява на кои конкретни рамки се позовава.
               2.   Предприятие майка, изпълняващо задължението по параграф 1, се счита за изпълнило задължението, свързано с анализа на нефинансова информация, посочено в член 19, параграф 1, трета алинея и в член 29.
               3.   Предприятие майка, което също така е дъщерно предприятие, се освобождава от задължението, установено в параграф 1, ако същото освободено предприятие майка и неговите дъщерни предприятия са включени в консолидирания доклад за дейността или в отделния доклад на друго предприятие, съставен в съответствие с член 29 и с настоящия член.
               4.   Когато дадено предприятие майка изготвя отделен доклад за същата финансова година, който се отнася до цялата група, независимо дали той се позовава на национални, основани на нормите на Съюза или международни рамки, и обхваща информацията, изисквана за консолидираната нефинансова декларация, както е предвидено в параграф 1, държавите членки могат да освободят това предприятие майка от задължението за изготвяне на консолидираната нефинансова декларация, предвидена в параграф 1, при условие че подобен отделен доклад:

                           a)

                           се публикува заедно с консолидирания доклад за дейността в съответствие с член 30; или

                           б)

                           се прави обществено достъпен в рамките на разумен срок, не по-дълъг от шест месеца след датата на балансовия отчет, на уебсайта на предприятието майка, като това се посочва в консолидирания доклад за дейността.

                     Параграф 2 се прилага mutatis mutandis за предприятията, които изготвят отделен доклад, както е посочено в първа алинея от настоящия параграф.
               5.   Държавите членки гарантират, че одиторът или одиторското дружество, които извършват задължителен одит, проверяват дали е предоставена консолидираната нефинансова декларация по параграф 1 или дали е предоставен отделният доклад по параграф 4.
               6.   Държавите членки могат да въведат изискване информацията в консолидираната нефинансова декларация по параграф 1 или в отделния доклад по параграф 4 да се проверява от независим доставчик на одитни услуги.“

               4)

               В член 33 параграф 1 се заменя със следното:
               „1.   Държавите членки гарантират, че членовете на административните, управителните и надзорните органи на дадено предприятие, като действат в рамките на компетенциите, които са им възложени съгласно националното право, имат колективно задължение да направят необходимото:

                           a)

                           годишните финансови отчети, докладът за дейността, декларацията за корпоративно управление, когато е предоставена отделно, и докладът по член 19а, параграф 4; както и

                           б)

                           консолидираните финансови отчети, консолидираните доклади за дейността, консолидираната декларация за корпоративно управление, когато е предоставена отделно, и докладът по член 29а, параграф 4,

                     да се съставят и публикуват в съответствие с изискванията на настоящата директива и когато е приложимо, с международните счетоводни стандарти, приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002.“

               5)

               В член 34 се добавя следният параграф:
               „3.   Настоящият член не се прилага за нефинансовата декларация по член 19а, параграф 1 и консолидираната нефинансова декларация по член 29а, параграф 1 или за отделните доклади по член 19а, параграф 4 и член 29а, параграф 4.“

               6)

               В член 48 преди последната алинея се вмъква следната алинея:
               „Докладът също така разглежда, при отчитане на промените в ОИСР и резултатите от свързани европейски инициативи, възможността за въвеждане на задължение, изискващо големите предприятия да изготвят годишен доклад по държави за всяка държава членка и трета държава, в която извършват дейност, съдържащ информация, отнасяща се като минимум до реализираните печалби, платените данъци върху печалбите и получените публични субсидии.“

         Член 2
   Насоки относно отчитането
   Комисията изготвя незадължителни насоки относно методологията за докладване на нефинансова информация, включително нефинансови ключови показатели за резултата от дейността, с общ и секторен характер, с цел да се способства за подходящо, полезно и съпоставимо оповестяване на нефинансова информация от предприятията. При осъществяването на тези действия Комисията провежда консултации със съответните заинтересовани страни.
   Комисията публикува насоките до 6 декември 2016 г.
   Член 3
   Преглед
   Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящата директива, включващ, наред с други аспекти, нейния обхват, по-специално по отношение на големите предприятия, които не са регистрирани за търговия на регулиран пазар, нейната ефективност и предоставеното равнище на насоки и методи. Докладът се публикува до 6 декември 2018 г. и при необходимост се придружава от законодателни предложения.
   Член 4
   Транспониране
   1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 6 декември 2016 г. Те незабавно съобщават на Комисията за това.
   Държавите членки предвиждат разпоредбите на първа алинея да се прилагат за всички предприятия, попадащи в обхвата на член 1, за финансовата година, започваща на 1 януари 2017 г., или през календарната 2017 година.
   Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
   2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 5
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 6
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите членки.

      Съставено в Страсбург на 22 октомври 2014 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         B. DELLA VEDOVA

      (1)  ОВ C 327, 12.11.2013 г., стр. 47.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 15 април 2014 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 29 септември 2014 г.

      (3)  Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно годишните финансови отчети, консолидираните финансови отчети и свързаните доклади на някои видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета (ОВ L 182, 29.6.2013 г., стр. 19).

      (4)  Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (ОВ L 176, 27.6.2013 г., стр. 338).