title: Директива на Съвета от 10 юни 1985 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги

text:
Важна правна забележка

|

31985L0384

Официален вестник n° L 223 , 21/08/1985 стр. 0015 - 0025 специално испанско издание: глава 06 том 3 стр. 0009  специално португалско издание глава 06 том 3 стр. 0009  специално финландско издание: глава 6 том 2 стр. 0099  специално шведско издание: глава 6 том 2 стр. 0099  специално чешко издание глава 06 том 01 стр. 118  - 128 специално испанско издание глава 06 том 01 стр. 118  - 128 специално унгарско издание глава 06 том 01 стр. 118  - 128 специално литвийско издание глава 06 том 01 стр. 118  - 128 LV.ES глава 06 том 01 стр. 118  - 128 MT.ES глава 06 том 01 стр. 118  - 128 PL.ES глава 06 том 01 стр. 118  - 128 SK.ES глава 06 том 01 стр. 118  - 128 специално словенско издание глава 06 том 01 стр. 118  - 128

		19850610Директива на Съветаот 10 юни 1985 годинаотносно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги(85/384/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 49, 57 и 66 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че в съответствие с Договора след края на преходния период е забранено всяко дискриминационно третиране, основано на националност по отношение на установяването и предоставянето на услуги; като има предвид, че произтичащият от това принцип на национално третиране се прилага, inter alia, за издаването на евентуално изискваното разрешение за достъп до дейностите в областта на архитектурата, както и за членство или присъединяване към професионални организации или сдружения;като има предвид, че въпреки това е необходимо да се предвидят някои разпоредби за улесняване ефективното упражняване на правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги за дейностите в областта на архитектурата;като има предвид, че съгласно Договора държавите-членки са длъжни да не оказват никаква помощ, която поради своето естество може да накърни условията за установяване;като има предвид, че член 57, параграф 1 от Договора предвижда да се приемат директиви относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация;като има предвид, че архитектурата, качеството на строителните обекти, тяхното хармонично вписване в заобикалящата среда, опазването на природната и градската среда, както и на колективното и частното наследство са в интерес на обществото; като има предвид, че поради това взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация трябва да се основава на критерии за качество и количество, които да гарантират, че притежателите на признати дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация са в състояние да разберат и да изразят потребностите на индивидите, на социалните групи и на общностите в областта на териториалното устройство, на концепцията, организацията и изпълнението на строителните обекти, на консервацията и оценката на изградената сграда и запазването на естественото равновесие;като има предвид, че понастоящем методите на образование и обучение на професионалисти в областта на архитектурата са твърде разнообразни; като има предвид, че поради това следва да се предвиди постепенна конвергенция на образованието и обучението, които дават професионална квалификация да се упражняват тези дейности под професионалното звание архитект;като има предвид, че в някои държави-членки законът подчинява достъпа до архитектурните дейности и тяхното упражняване на притежаването на диплома по архитектура; като има предвид, че макар в някои други държави-членки да не съществува това условие, правото на професионалното звание архитект е уредено в закона; като има предвид, че накрая в някои държави-членки, които не попадат в нито един от тези два случая, в момента се подготвят закони и правилници за достъпа до посочените дейности и за тяхното упражняване под професионалното звание архитект; като има предвид, че поради това в тези държави-членки все още не са определени условията, които уреждат достъпа до тези дейности и тяхното упражняване; като има предвид, че взаимното признаване на тези дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация предполага, че тези дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация разрешават достъпа до определени дейности, както и тяхното упражняване в държавата, която ги е издала; като има предвид, че поради това признаването на някои атестации по смисъла на настоящата директива може да остане в сила само доколкото техните притежатели, в съответствие със законните разпоредби, които предстои да бъдат приети в държавата-членка, която е издала съответните атестации, ще имат достъп до посочените дейности под професионалното звание архитект;като има предвид, че в някои държави-членки достъпът до законно признатата професионална квалификация архитект се подчинява на осъществяването на професионален стаж (освен получаването на диплома, удостоверение или друг официален документ за професионална квалификация); като има предвид, че с оглед да се предотвратят евентуални трудности, тъй като в тази сфера все още не съществува конвергенция между държавите-членки, е подходящо да се признае като достатъчно условие придобитият в друга държава-членка практически опит със същата продължителност;като има предвид, че направеното в член 1, параграф 2 позоваване на "дейности в областта на архитектурата, обикновено упражнявани под професионалното звание архитект", което е обусловено от съществуващото положение в някои държави-членки, има само за цел да посочи приложното поле на настоящата директива, без да претендира да даде правно определение на дейностите в сектора архитектура;като има предвид, че в повечето държави-членки дейностите в областта на архитектурата се упражняват, правно или фактически, от лица, които притежават званието архитект, самостоятелно или придружено от друго звание, без тези лица да притежават монопол за упражняване на тези дейности; като има предвид, че цитираните дейности или някои от тях могат също така да се упражняват от други професионалисти, получили специално образование в областта на строителството или на архитектурата, в частност от инженери;като има предвид, че взаимното признаване на документи ще улесни достъпа до посочените дейности и тяхното упражняване;като има предвид, че в някои държави-членки, по изключение и чрез дерогиране от условията за образование, които обикновено се изискват за достъп до законно признатото професионално звание архитект, законите разрешават това звание да се присвоява на някои хора на изкуството, които впрочем са малко на брой и чието творчество би откроило изключителния им талант в областта на архитектурата; като има предвид, че е необходимо настоящата директива да уреди случаите с тези архитекти, още повече че често пъти те са международно признати;като има предвид, че признаването на по-голямата част от съществуващите дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, посочени в членове 10, 11 и 12, има за цел да позволи на техните притежатели да се установяват или да предоставят услуги в други държави-членки, като при това то има незабавно действие; като има предвид, че бързото въвеждане на тази разпоредба във Великото херцогство Люксембург, имайки предвид неговата малка територия, би могло да доведе до нарушаване на правилата на конкуренцията и да засегне упражняването на професията; като има предвид, че поради това има основания на тази държава-членка да се предостави допълнителен срок за приспособяване;като има предвид, що се отнася до притежаването на професионално звание, че една директива за взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация не съдържа по необходимост материален еквивалент на образованието, за което се отнасят тези документи, е подходящо да се разреши неговата употреба само на езика на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице;като има предвид, че с оглед да се улеснят националните органи при прилагането на настоящата директива, държавите-членки могат да предвидят бенефициерите да представят заедно с документа за образование и атестация от компетентните органи на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, която удостоверява, че тези звания са именно посочените в настоящата директива;като има предвид, че националните разпоредби за почтеност и морал могат да се прилагат като норми, отнасящи се за достъпа до дейности, ако е налице установяване; като има предвид, че при това положение е подходящо да се разграничават случаите, когато заинтересованите лица никога не са упражнявали дейности в областта на архитектурата, от тези, когато те вече са упражнявали такива дейности в друга държава-членка;като има предвид, че в случаите на предоставяне на услуги изискването за членство или присъединяване към професионални организации или сдружения, което е свързано с трайния и постоянен характер на упражняваната дейност в приемащата държава-членка, безспорно ще представлява неудобство за предоставящия услуги поради временния характер на неговата дейност; като има предвид, че поради това то следва да се премахне; като има предвид, че въпреки това в този случай е уместно да се упражнява контрол върху професионалната дисциплина, който е от компетенцията на тези професионални организации или сдружения; като има предвид, че за целта е уместно, с уговорка за прилагането на член 62 от Договора, да се предвиди задължение на бенефициера да уведоми компетентния орган на приемащата държава-членка за предоставянето на услуги;като има предвид, че що се отнася до дейностите на платена служба в областта на архитектурата, Регламент (ЕИО) № 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. за свободното движение на работници в Общността [4] не съдържа специални разпоредби за морал и почтеност, професионална дисциплина и притежаване на звание за редените в него професии; като има предвид, че според държавите-членки въпросните правила се прилагат или могат да се прилагат както по отношение на лицата на платена служба, така и по отношение на лицата на свободна професия; като има предвид, че в много държави-членки дейностите в областта на архитектурата се подчиняват на притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ; като има предвид, че тези дейности се упражняват както от свободно заетите лица, така и от заетите лица или алтернативно от същите лица по време на професионалната им кариера като заети лица или като самостоятелно заети лица; като има предвид, че поради това, с оглед напълно да се насърчи свободното движение на тези професионалисти в Общността, е необходимо приложното поле на настоящата директива да обхване и заетите лица в областта на архитектурата;като има предвид, че настоящата директива установява взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, които дават достъп до професионални дейности, без да се координират едновременно националните разпоредби относно образованието; като има предвид, че впрочем броят на съответните професионалисти в отделните държави-членки е твърде неравен; като има предвид, че при това положение първите години от прилагането на настоящата директива трябва да са предмет на особено внимателно наблюдение от страна на Комисията,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:ГЛАВА IПРИЛОЖНО ПОЛЕЧлен 11. Настоящата директива се прилага за дейностите в областта на архитектурата.2. По смисъла на настоящата директива дейности в областта на архитектурата са тези, които обикновено се упражняват под професионалното звание архитект.ГЛАВА IIДИПЛОМИ, УДОСТОВЕРЕНИЯ И ДРУГИ ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА ПРОФЕСИОНАЛНА КВАЛИФИКАЦИЯ, КОИТО ДАВАТ НА ПРИТЕЖАТЕЛЯ ИМ ДОСТЪП ДО ДЕЙНОСТИ В ОБЛАСТТА НА АРХИТЕКТУРАТА ПОД ПРОФЕСИОНАЛНОТО ЗВАНИЕ АРХИТЕКТЧлен 2Всяка държава-членка признава дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, получени след завършването на образование, което отговаря на изискванията на членове 3 и 4, и издадени на гражданите на държавите-членки от другите държави-членки, които им дават, що се отнася до достъпа до посочените в член 1 дейности и тяхното упражняване под професионалното звание архитект при определените в член 23, параграф 1 условия, същото действие на нейна територия като това на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, които тя издава.Член 3Образованието, което завършва с получаване на посочените в член 2 дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, се осъществява чрез обучение на университетско равнище, в което основен елемент е архитектурата. Това образование трябва да поддържа равновесие между теоретичните и практическите аспекти на обучението по архитектура и да осигурява придобиването на:1. способност да се създават концепции на архитектурни проекти, които отговарят едновременно на естетическите и техническите изисквания;2. съответни знания по история и теория на архитектурата, както и на свързаните с тях изкуства, технологии и хуманитарни науки;3. познаване на изобразителното изкуство като фактор, който е в състояние да влияе върху качеството на архитектурната концепция;4. съответни знания по градско строителство, планиране и техники, използвани в процеса на планиране;5. умението да се осъзнава връзката между човека и архитектурните творения, от една страна, и архитектурните творения и заобикалящата ги среда, от друга страна, както и умението да се осъзнава необходимостта архитектурните творби и пространствата между тях да се изграждат в зависимост от потребностите на човека и човешкия фактор;6. умението да се утвърждава професията на архитекта и неговата роля в обществото, в частност чрез създаването на проекти, като се отчитат социалните фактори;7. познаване на методите на изследване и подготовка на строителен проект;8. познаване на проблемите на структурната концепция, конструкцията и гражданското строителство, свързани с концепцията на сградите;9. съответно познаване на физическите и технологичните проблеми, както и на функцията на сградите с оглед да се изградят всички елементи за вътрешен комфорт и климатична защита;10. технически умения за проектиране на сгради, удовлетворяващи изискванията на потребителите при спазване на ограниченията, наложени от бюджета и от правната уредба в областта на строителството;11. съответно познаване на индустриите, организациите, правната уредба и процедурите, които възникват по време на конкретизирането на строителните проекти и включването на плановете в планирането.Член 41. Посоченото в член 2 образование и обучение трябва да отговаря на определените в член 3 изисквания и на следните условия:а) общата продължителност на образованието трябва да включва или най-малко четири години редовно обучение в университет или в сродно учебно заведение, или най-малко шест години обучение в университет или в сродно учебно заведение, от които най-малко три години редовно обучение;б) образованието трябва да приключи с полагане на изпит, което води до получаване на степен.Независимо от алинея първа се признава за удовлетворяващо член 2 образованието във "Fachhochschulen" във Федерална република Германия в продължение на три години, провеждано към момента на нотифицирането на настоящата директива, което отговаря на определените в член 3 условия и дава достъп до посочените в член 1 дейности в тази държава-членка под професионалното звание архитект, доколкото след образованието е положен професионален стаж от четири години във Федерална република Германия, което се доказва с удостоверение, издадено от професионалното сдружение, в което е вписан архитектът, желаещ да се ползва от правата по настоящата директива. Професионалното сдружение трябва предварително да установи, че създаденото от съответния архитект в областта на архитектурата представлява убедително практическо приложение на съвкупността от познанията, посочени в член 3. Това удостоверение се издава в съответствие със същата процедура, която се прилага за вписване в списъка на професионалното сдружение.На основата на придобития опит и като има предвид развитието на образованието в областта на архитектурата, Комисията представя на Съвета в срок от осем години, считано от предвидения в член 31, параграф 1, първа алинея срок, доклад за прилагането на това дерогиране и съответни предложения, по които Съветът се произнася в срок от шест месеца съгласно процедурите, предвидени в Договора.2. Признава се също като удовлетворяващо член 2 образованието, част от професионалния стаж или от задочното университетско образование, което отговаря на определените в член 3 изисквания и е завършено с успешно положен изпит по архитектура от лице, което от седем или повече години работи в областта на архитектурата под контрола на архитект или на бюро от архитекти. Този изпит трябва да е на университетско равнище и да е равностоен на посочения в параграф 1, буква б) изпит, полаган след завършване на образованието.Член 51. Приема се, че отговарят на условията за упражняване на дейностите по член 1 под професионалното звание архитект гражданите на държава-членка, които имат право да притежават това звание в съответствие със закон, който предоставя на компетентния орган на държава-членка правото да присвоява това звание на гражданите на държави-членки, които се открояват с качеството на своите постижения в областта на архитектурата.2. Архитектурните качества на лицата, посочени в параграф 1, се доказват със свидетелство, издадено от държавата-членка по произход на бенефициера или от държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Член 6При предвидените в член 2 условия се признават атестациите, издадени от компетентните власти на Федерална република Германия, които удостоверяват еквивалентността на професионалните звания, присвоени след 8 май 1945 г. от компетентните органи на Германската демократична република, с посочените в този член звания.Член 71. Всяка държава-членка предоставя във възможно най-кратък срок, едновременно на останалите държави-членки и на Комисията, списъка на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, които са издадени на нейна територия и отговарят на посочените в членове 3 и 4 критерии, както и списък на ведомствата или органите, които ги издават.Първото предоставяне се извършва в срок от дванадесет месеца след нотифицирането на настоящата директива.По същия начин всяка държава-членка уведомява за направените изменения в дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, които са издадени на нейна територия, в частност за тези, които вече не отговарят на посочените в членове 3 и 4 изисквания.2. Списъците и техните актуализации се публикуват за сведение от Комисията в Официален вестник на Европейските общности след изтичането на три месеца от датата на предоставянето им. Независимо от това публикуването на диплома, удостоверение или на друг официален документ се отсрочва в предвидените в член 8 случаи. Комисията публикува периодично консолидирани списъци.Член 8Ако държава-членка или Комисията се усъмнят, че дадена диплома, удостоверение или друг официален документ не отговарят на посочените в членове 3 и 4 критерии, Комисията свиква Консултативния комитет по архитектура преди изтичането на три месеца от уведомяването съгласно член 7, параграф 1. Комитетът се произнася със становище в срок от три месеца.Три месеца след предоставянето на становището или след изтичането на срока, предвиден за неговото предоставяне, въпросната диплома, удостоверение или друг официален документ се публикува, освен в следните два случая:- ако държавата-членка, която го издава, измени уведомлението, което е направила съгласно член 7, параграф 1,или- ако държава-членка или Комисията се позоват на член 169 или член 170 от Договора с оглед да сезират Съда на Европейските общности.Член 91. Когато държава-членка или Комисията се усъмнят, че диплома, удостоверение или друг официален документ, фигуриращ в един от списъците, публикувани в Официален вестник на Европейските общности, вече не отговаря на изискванията на членове 3 и 4, държавата-членка или Комисията могат да сезират Консултативния комитет. Комитетът се произнася със становище в срок от три месеца.2. Комисията изтегля диплома от един от списъците, публикувани в Официален вестник на Европейските общности, със съгласието на заинтересованата държава-членка или по силата на решение на Съда.ГЛАВА IIIДИПЛОМИ, УДОСТОВЕРЕНИЯ И ДРУГИ ОФИЦИАЛНИ ДОКУМЕНТИ ЗА ПРОФЕСИОНАЛНА КВАЛИФИКАЦИЯ, КОИТО ДАВАВАТ НА ПРИТЕЖАТЕЛЯ ДОСТЪП ДО ДЕЙНОСТИ В ОБЛАСТТА НА АРХИТЕКТУРАТА ПО СИЛАТА НА ПРИДОБИТИ ПРАВА ИЛИ НА ДЕЙСТВАЩИ НАЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 10Всяка държава-членка признава дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, посочени в член 11, издадени от останалите държави-членки на гражданите на държавите-членки, които към датата на нотифицирането на настоящата директива са придобили квалификация или са започнали обучение, признато от тези дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, най-късно на третата академична година, следваща споменатото нотифициране, дори ако те не отговарят на минималните изисквания за званията, посочени в глава II, като с оглед достъпа до посочените в член 1 дейности и тяхното упражняване при спазване на член 23 им дава същия ефект на своя територия като този на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация и в областта на архитектурата, които тя издава.Член 11Дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, посочени в член 10, са:а) в Германия- дипломите, издавани от висшите училища по изобразително изкуство (Dipl.-Ing., Architekt (HfbK)),- дипломите, издавани от архитектурния отдел (Architektur/Hochbau) на Technische Hochschulen, от архитектурния отдел (Architektur/Hochbau) на техническите университети, от архитектурния отдел (Architektur/Hochbau) на университетите, както и от архитектурния отдел (Architektur/Hochbau) на Gesamthochschulen, доколкото тези училища са включени в Gesamthochschulen, (Dipl.-Ing. и други последващи наименования на тези дипломи),- дипломите, издавани от архитектурния отдел (Architektur/Hochbau) на Fachhochschulen, както и от архитектурния отдел (Architektur/Hochbau) на Gesamthochschulen, доколкото тези училища са включени в Gesamthochschulen, придружени, когато образованието е под четири години, но включва най-малкото три години, от удостоверение за професионален стаж във Федерална република Германия в продължение на четири години, издадено от професионалното сдружение в съответствие с член 4, параграф 1, втора алинея (Ingenieur grad. и други последващи наименования на тези дипломи),- удостоверенията (Prüfungszeugnisse), издадени преди 1 януари 1973 г. от архитектурния отдел на Ingenieurschulen и от архитектурния отдел на Werkkunstschulen, придружени от документ от компетентните власти, който удостоверява, че заинтересованото лице е издържало изпит по специалността в съответствие с член 13;б) в Белгия- дипломите, издавани от висшите национални училища по архитектура или от висшите институти по архитектура (architecte – architect),- дипломите, издавани от висшето провинциално училище по архитектура в Хаселт (architect),- дипломите, издавани от кралските академии по изобразително изкуство (architecte – architect),- дипломите, издавани от Écoles Saint-Luc (architecte – architect),- университетските дипломи по гражданско строителство, придружени от удостоверение за стаж, което е издадено от професионалното сдружение на архитектите и дава право на притежаване на професионалното звание архитект (architecte – architect),- дипломите по архитектура, издавани от Централната или от Държавната комисия по архитектура (architecte – architect),- дипломите за архитект по гражданско строителство и за инженер-архитект, издавани от факултетите по приложни науки в университетите и от Политехническия факултет в Монс (ingénieur-architecte, ingenieur-architect);в) в Дания- дипломите, издавани от националните училища по архитектура в Копенхаген и Архус (arkitekt),- удостоверението за вписване, издавано от Комисията на архитектите в съответствие със Закон № 202 от 28 май 1975 г. (registreret arkitekt)- дипломите, издавани от висшите училища по гражданско строителство (bygningskonstruktør), придружени от атестация на компетентните органи, удостоверяваща, че лицето е положило изпит по специалността в съответствие с член 13;г) във Франция- дипломите за дипломиран от правителството архитект, издавани до 1959 г. от Министерството на националното образование и след тази дата – от Министерството по културните въпроси (architecte DPLG),- дипломите, издавани от Ecole spéciale d'architecture (architecte DESA),- дипломите, издавани след 1955 г. от архитектурния отдел на Ecole nationale supérieure des Arts et Industries de Strasbourg (бившето Ecole nationale d'ingénieurs de Strasbourg) (architecte ENSAIS);д) в Гърция- дипломите за инженер–архитект, издавани от METSOVION POLYTECHNION в Атина, придружени от атестация, която е издадена от Техническата камара на Гърция и дава право на упражняване на дейности в областта на архитектурата,- дипломите за инженер–архитект, издавани от ARISTOTELION PANEPISTIMION в Солун, придружени от атестация, която е издадена от Техническата камара на Гърция и дава право на упражняване на дейности в областта на архитектурата,- дипломите за инженер–инженер по гражданско строителство, издавани от METSOVION POLYTECHNION в Атина, придружени от атестация, която е издадена от Техническата камара на Гърция и дава право на упражняване на дейности в областта на архитектурата,- дипломите за инженер–инженер по гражданско строителство, издавани от ARISTOTELION PANEPISTIMION в Солун, придружени от атестация, която е издадена от Техническата камара на Гърция и дава право на упражняване на дейности в областта на архитектурата,- дипломите за инженер–инженер по гражданско строителство, издавани от PANEPISTIMION THRAKIS, придружени от атестация, която е издадена от Техническата камара на Гърция и дава право на упражняване на дейности в областта на архитектурата,- дипломите за инженер–инженер по гражданско строителство, издавани от PANEPISTIMION PATRON, придружени от атестация, която е издадена от Техническата камара на Гърция и дава право на упражняване на дейности в областта на архитектурата;е) в Ирландия- степента Bachelor of Architecture, присъдена от National University of Ireland (B Arch. (NUI)) на завършилите архитектура в University College в Дъблин,- университетската диплома по архитектура, издавана от College of Technology, Bolton Street, Dublin (Dipl. Arch.),- удостоверението за асоцииран член на Royal Institute of Architects of Ireland (ARIAI),- удостоверението за член на Royal Institute of Architects of Ireland (MRIAI);ж) в Италия- дипломите за "laurea in architettura", издавани от университетите, политехническите институти и висшите институти по архитектура във Венеция и Реджо-Калабрия, придружени от диплома, която дава право на независимо упражняване на професията архитект, издавана от министъра на общественото образование, след като кандидатът е положил успешно държавен изпит за независимо упражняване на професията архитект пред компетентна комисия (dott. Architetto),- дипломите за "laurea in ingegneria" в областта на строителството (sezione costenzione civile), издавани от университетите и политехническите институти, придружени от диплома, която дава право на независимо упражняване на професията архитект, издавана от министъра на общественото образование, след като кандидатът е положил успешно държавен изпит за независимо упражняване на професията архитект пред компетентна комисия (dott. Ing. Architetto или dott. Ing. in ingegneria civile);з) в Холандия- атестацията, удостоверяваща успешното полагане на изпит за лиценз по архитектура, издавана от архитектурните отдели на висшите технически училища в Делфт или в Айндховен (bouwkundig ingenieur),- дипломите, издавани от утвърдените от държавата академии по архитектура (architect),- дипломите, издавани до 1971 г. от бившите висши учебни заведения по архитектура (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO),- дипломите, издавани до 1970 г. от бившите висши учебни заведения по архитектура (Voоrtgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO),- атестацията, удостоверяваща успешното полагане на изпит, проведен от съвета на архитектите на Bond van Nederlandse Architecten (Съюз на холандските архитекти, BNA) (achitect),- дипломата от Stichting Instituut voor Architectuur (Фондация "Институт по архитектура") (IVA), издавана след завършване на курса, организиран от тази фондация, с продължителност най-малко четири години (architect), придружена от атестация на компетентните органи, удостоверяваща, че заинтересованото лице е положило изпит по специалността в съответствие с член 13,- атестация от компетентните органи, която удостоверява, че преди датата на влизане в сила на настоящата директива заинтересованото лице е положило изпит за Kandidaat in de bouwkunde, проведен от Висшето техническо училище в Делфт или в Айндховен, и че в продължение на период не по-малък от пет години, непосредствено предшестващ посочената дата, е упражнявало дейности на архитект, чието естество и значение гарантират, че според утвърдените в Холандия критерии то е достатъчно компетентно да упражнява тези дейности (architect),- атестация от компетентните органи, която се издава единствено на лицата, навършили четиридесет години преди датата на влизане в сила на настоящата директива, и която удостоверява, че в продължение на период не по-малък от пет години, непосредствено предшестващи посочената дата, заинтересованото лице е упражнявало дейности на архитект, чието естество и значение гарантират, че според утвърдените в Холандия критерии то е достатъчно компетентно да упражнява тези функции (architect).Посочените в седмо и осмо тире атестации не се признават, считано от датата на влизане в сила на законите и правилниците за достъп до дейностите на архитект и тяхното упражняване под професионалното звание архитект в Холандия, доколкото по силата на посочените разпоредби тези атестации не дават достъп до тези дейности под посоченото професионално звание;и) във Великобритания- званията, присвоявани след полагането на изпит в:- Royal Institute of British Architects,- училищата по архитектура в:- университетите,- висшите политехнически колежи,- колежите,- академиите (частните колежи),- колежите по технология и изобразителни изкуства,които към момента на приемането на настоящата директива са били или са признати от Registration Council във Великобритания с оглед вписване в списъка на професията (Architect),- свидетелство, което удостоверява, че неговият титуляр е придобил право да носи професионалното звание архитект по силата на раздел 6 (1) а, 6 (1) b или 6 (1) d от Architects Registration Act от 1931 г. (Architect),- свидетелство, което удостоверява, че неговият титуляр е придобил право да носи професионалното звание архитект по силата на раздел 2 от Architects Registration Act от 1938 г. (Architect).м) във Финландия- дипломите, издавани от архитектурния отдел на техническите университети и Университета в Oulu (arkkitehti/arkitekt),- дипломите, издавани от висшите технически училища (rakennusarkkitehti/byggnadsarkitekt).Член 12Без да се засяга член 10, всяка държава-членка признава на своя територия същото действие като на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация на архитект, които предоставя, като дава достъп до посочените в член 1 дейности и тяхното упражняване под професионалното звание архитект:- атестациите, издадени на гражданите на държавите-членки от държавите-членки, в които към момента на нотифицирането на настоящата директива достъпът и упражняването на посочените в член 1 дейности под професионалното звание архитект са правно уредени, и които удостоверяват, че техният титуляр е придобил правото да носи професионалното звание архитект преди прилагането на директивата и в съответствие с тази правна уредба действително е упражнявал въпросните дейности в продължение на петте години, предшестващи издаването на атестациите,- атестациите, издадени на гражданите на държавите-членки от държавите-членки, които между момента на нотифицирането и момента на прилагането на директивата въвеждат правна уредба за достъпа и упражняването на посочените в член 1 дейности под професионалното звание архитект и които удостоверяват, че техният титуляр е придобил правото да носи професионалното звание архитект към момента на прилагането на настоящата директива и в съответствие с тази правна уредба действително е упражнявал въпросните дейности в продължение на най-малко три последователни години през петте години, предшестващи издаването на атестациите.Член 13Изпитът за квалификация, посочен в член 11, буква а), четвърто тире, член 11, буква в), трето тире и член 11, буква з), шесто тире, се състои в оценка на проекти, изготвени и осъществени от кандидата по време на действителна практика в продължение на най-малко шест години по посочените в член 1 дейности.Член 14При предвидените в член 11 условия се признават атестациите, издадени от компетентните органи на Федерална република Германия за признаване на еквивалентността на документите за образование, издавани след 8 май 1945 г. от компетентните органи на Германската демократична република, и на документите, съдържащи се в посочения член.Член 15Без да се нарушава член 5, се разрешава на Великото херцогство Люксембург, с оглед да се избегне нарушаване на правилата на конкуренцията, да отложи прилагането на членове 10, 11 и 12, що се отнася до признаването на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, в продължение на преходен период от четири години и половина, считано от датата на ратифициране на настоящата директива.ГЛАВА IVИЗПОЛЗВАНЕ НА ОБРАЗОВАТЕЛНОТО ЗВАНИЕЧлен 161. Без да се нарушава член 23, приемащите държави-членки следят гражданите на държавите-членки, които отговарят на предвидените в глава II или глава III условия, да имат правото да използват законно позволеното звание от държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице и евентуално от неговото съкращение на езика на тази държава. Приемащите държави-членки могат да изискват след това звание да са посочени имената и мястото на установяване или на комисията, която го е присвоила.2. Когато в приемащата държава-членка званието в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която идва чуждестранното лице може да бъде объркано със звание, което изисква допълнителна подготовка в тази държава, която той няма, тази приемаща държава-членка може да предпише той да използва званието от държавата-членка по произход или от държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, в подходяща форма, определена от приемащата държава-членка.ГЛАВА VРАЗПОРЕДБИ ЗА УЛЕСНЯВАНЕ НА ЕФЕКТИВНОТО УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДАТА НА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИА. Особени разпоредби за правото на установяванеЧлен 171. Приемащата държава-членка, която изисква от своите граждани доказателства за морал или почтеност във връзка с първоначалния достъп до една от посочените в член 1 дейности, приема като достатъчно доказателство за гражданите на останалите държави-членки атестация, издадена от компетентен орган на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, която удостоверява, че са изпълнени условията за морал или почтеност, които се изискват в тази държава-членка за достъп до съответната дейност.2. Когато държава-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице не изисква доказателства за морал или почтеност за първоначалния достъп до съответната дейност, приемащата държава-членка може да изисква от гражданите на държава-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, извлечение от съдебното досие или при липса на такова – равностоен документ, издаден от компетентен орган на държавата-членка по произход или на държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.3. Когато посоченият в параграф 2 документ не е издаден от държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, той може да бъде заменен с клетвена декларация или когато в държавите не съществува такава клетва, от тържествена декларация, направена от лицето пред компетентен съдебен или административен орган, или при необходимост пред нотариус или пред квалифициран професионален орган на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, който ще издаде атестация, удостоверяваща тази клетва или тази тържествена декларация.4. Ако приемащата държава-членка узнае за конкретни сериозни факти, настъпили извън нейна територия преди установяването на заинтересованото лице в тази държава, или за неверни данни, съдържащи се в посочената в параграф 3 декларация, от които могат да произтекат последици за достъпа до въпросната дейност на нейна територия, тя може да уведоми за това държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява истинността на фактите, доколкото те могат да породят последици за достъпа до въпросната дейност в тази държава-членка. Органите на тази държава вземат решение за естеството и обхвата на разследванията, които трябва да направят и уведомяват приемащата държава-членка за последващите действия, които предприемат по отношение на атестациите или документите, които те са издали.5. Държавите-членки гарантират тайната на предаваните данни.Член 181. Когато в приемаща държава-членка са в сила закони, правилници и наредби за спазването на морал или почтеност, включително разпоредби, които предвиждат дисциплинарни наказания в случай на тежка професионална грешка или наказание за престъпление и са свързани с упражняването на една от посочените в член 1 дейности, държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице предоставя на приемащата държава-членка необходимите данни във връзка с тези мерки или наказания от професионален или административен характер, наложени на заинтересованото лице, както и за наказанията по повод упражняването на професията в държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.2. Ако приемащата държава-членка узнае за конкретни сериозни факти, настъпили извън нейна територия преди установяването на заинтересованото лице в тази държава, от които могат да произтекат последици за упражняването на въпросната дейност в нея, тя може да уведоми държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице.Държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице проверява истинността на фактите, доколкото те могат да породят последици за упражняването на въпросната дейност в тази държава-членка. Органите на тази държава вземат решение за естеството и обхвата на разследванията, които трябва да извършат и уведомяват приемащата държава-членка за последващите действия по отношение на данните, които са предоставили по силата на параграф 1.3. Държавите-членки гарантират тайната на предадените данни.Член 19Посочените в членове 17 и 18 документи не могат да се представят след изтичането на повече от три месеца от датата на издаването им.Член 201. Процедурата за разрешаване на достъп на бенефициера до посочените в член 1 дейности в съответствие с членове 17 и 18 трябва да приключи във възможно най-кратък срок и най-късно три месеца след представянето на пълното досие на лицето, без да се нарушават сроковете, които могат да текат от евентуалното обжалване на тази процедура.2. В посочените в член 17, параграф 4 и член 18, параграф 2 случаи молбата за преразглеждане спира въпросния срок по параграф 1.Запитаната държава-членка трябва да представи своя отговор в срок от три месеца.Приемащата държава-членка продължава посочената в параграф 1 процедура след получаването на този отговор или след изтичането на този срок.Член 21Когато приемащата държава-членка изисква от своите граждани да положат клетва или тържествена декларация за достъп до една от посочените в член 1 дейности или за тяхното упражняване и когато формата на тази клетва или на тази декларация не може да се използва от гражданите на останалите държави-членки, приемащата държава-членка следи на лицата да се предостави подходяща и равностойна форма.Б. Особени разпоредби за предоставянето на услугиЧлен 221. Когато държава-членка изисква от своите граждани да имат разрешение или да са вписани, или да членуват в професионална организация или сдружение с оглед достъпа до една от посочените в член 1 дейности или за тяхното упражняване, в случай на предоставяне на услуги тази държава-членка освобождава от това изискване гражданите на останалите държави-членки.Бенефициерът предоставя услуги със същите права и задължения, каквито имат гражданите на приемащата държава-членка; в частност той се подчинява на дисциплинарните разпоредби от професионален или от административен характер, приложими в тази държава-членка.За целта и в допълнение към декларацията за посоченото в параграф 2 предоставяне на услуги държавите-членки могат, с оглед да осигурят възможност за прилагането на дисциплинарните разпоредби, действащи на тяхна територия, да предвидят временно вписване, което настъпва автоматично, или присъединяване pro forma към професионална организация или сдружение, или вписване в списък, при условие че това вписване по никакъв начин не забавя, нито усложнява предоставянето на услуги и не води до допълнителни разходи за лицето, което предоставя услуги.Когато приемащата държава-членка взема мерки при прилагането на втората алинея или при узнаване на факти, влизащи в противоречие с тези разпоредби, тя незабавно уведомява държавата-членка, в която се е установил бенефициерът.2. Приемащата държава-членка може да предпише бенефициентът да направи предварителна декларация пред компетентните органи във връзка с предоставянето на услуги, в случай че извършването на тази услуга води до осъществяването на проект на място.3. В съответствие с параграфи 1 и 2 приемащата държава-членка може да изисква от бенефициера един или повече документи, съдържащи следните данни:- посочената в параграф 2 декларация,- атестация, удостоверяваща, че бенефициерът законно упражнява въпросните дейности в държавата-членка, в която се е установил,- атестация, че бенефициерът притежава дипломата или дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, придобити за предоставяне на посочените услуги и отговарящи на критериите, посочени в глава II или глава III от настоящата директива,- при необходимост, посочената в член 23, параграф 2 атестация.4. Посочените в параграф 3 документи не могат да се представят след изтичане на дванадесет месеца от датата на издаването им.5. Когато държава-членка лишава изцяло или отчасти, временно или окончателно, един от своите граждани, установил се на нейна територия от друга държава-членка, от възможността да упражнява една от посочените в член 1 дейности, в зависимост от случая тя прибягва до временно или окончателно отнемане на атестацията, посочена в параграф 3, второ тире.В. Общи разпоредби за правото на установяване и за свободата на предоставяне на услугиЧлен 231. Когато в приемащата държава-членка е уредено притежаването на професионалното звание архитект, което се отнася до една от посочените в член 1 дейности, гражданите на останалите държави-членки, които отговарят на предвидените в глава II условия, или чиито дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, посочени в член 11, са признати по силата на член 10, притежават професионалното звание на приемащата държава-членка и при необходимост използват неговото съкращение, след като са удовлетворили изискванията за стаж, предвидени в тази държава.1. Ако в държава-членка достъпът до посочените в член 1 дейности или тяхното упражняване под званието архитект се подчинява освен на удовлетворяването на посочените в глава II изисквания или на притежаването на диплома, удостоверение или друг официален документ, посочени в член 11, и на полагането на професионален стаж за определен период от време, заинтересованата държава-членка признава като достатъчно доказателство атестация от държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, според която в държавата-членка по произход или в държавата, посочена в член 4, параграф 1, втора алинея, е придобит съответен практически опит и е признат като достатъчно доказателство по смисъла на настоящия параграф.Член 241. Когато приемащата държава-членка изисква от своите граждани с оглед достъпа до една от посочените в член 1 дейности или за нейното упражняване доказателство, че преди това те не са били обявявани в несъстоятелност и че предоставените в съответствие с членове 17 и 18 данни не съдържат такива доказателства, тази държава приема от бенефициерите клетвена декларация или когато в държавите не съществува такава клетва, тържествена декларация, направена от лицето пред компетентен съдебен или административен орган, пред нотариус или пред квалифицирано професионално сдружение на държавата-членка по произход или държавата-членка, от която идва чуждестранното лице, който ще издаде атестация, удостоверяваща тази клетва или тази тържествена декларация.Когато в приемащата държава-членка трябва да се докаже финансовото състояние, тази държава-членка приема атестациите, издадени от банките на останалите държави-членки, като равностойни на атестациите, издадени на собствената ѝ територия.2. Посочените в параграф 1 документи не могат да се представят след изтичането на три месеца от датата на издаването им.Член 251. Когато приемащата държава-членка изисква от своите граждани с оглед достъпа до една от посочените в член 1 дейности или за тяхното упражняване доказателство, че те имат застраховка за наказателните последици от тяхната професионална отговорност, тази държава приема атестациите, издадени от застрахователните институции на останалите държави-членки, като равностойни на атестациите, издадени на нейна територия. Тази атестация трябва да уточнява, че застрахованият е спазил изискванията на законите и правилниците, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на гаранцията.2. Посочената в параграф 1 атестация не може да се представя след изтичане на три месеца от датата на издаването ѝ.Член 261. Държавите-членки приемат необходимите мерки, с оглед да създадат възможности бенефициерите да се запознаят със законодателството и при необходимост, с правилата на професионалната в приемащата държава-членка.За целта те могат да създадат информационни служби, от които бенефициерите могат да получават необходимата информация. В случай на установяване приемащите държави-членки могат да задължат бенефициерите да установят контакт с тези служби.2. Държавите-членки могат да създадат посочените в параграф 1 служби към компетентните органи и сдружения, които те определят в срока, предвиден в член 31, параграф 1, първа алинея.3. Държавите-членки действат така, че в случай на необходимост бенефициерите да получат, в техен интерес и в интерес на техните клиенти, необходимите езикови познания за упражняване на професионална си дейност в приемащата държава-членка.ГЛАВА VIЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИЧлен 27В случай на основателно съмнение приемащата държава-членка може да изисква от компетентните органи на друга държава-членка потвърждение на автентичността на дипломите, удостоверенията и другите официални документи за професионална квалификация, издадени в другата държава-членка и посочени в глави II и III.Член 28В срока, предвиден в член 31, параграф 1, първа алинея, държавите-членки определят органите и сдруженията, оправомощени да издават или да приемат дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, както и документите или информацията, посочени в настоящата директива, и незабавно уведомяват за това останалите държави-членки и Комисията.Член 29Настоящата директива се прилага също и за гражданите на държавите-членки, които в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1612/68 упражняват или ще упражняват като заети лица една от посочените в член 1 дейности.Член 30Най-късно три години след изтичането на срока, предвиден в член 31, параграф 1, първа алинея, Комисията преразглежда настоящата директива на базата на придобития опит и ако е необходимо, представя на Съвета предложения за изменения и допълнения, след като е получила становището на Консултативния комитет. Съветът разглежда тези предложения в срок от една година.Член 311. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от двадесет и четири месеца от нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.Независимо от това държавите-членки разполагат със срок от три години от датата на посоченото нотифициране, за да се съобразят с разпоредбите на член 22.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 32Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 10 юни 1985 година.За СъветаПредседателM. Fioret[1] ОВ С 239, 4.10.1967 г., стр. 15.[2] ОВ С 72, 19.7.1968 г., стр. 3.[3] ОВ С 24, 22.3.1968 г., стр. 3.[4] ОВ L 257, 19.10.1968 г., стр. 2.--------------------------------------------------


title: Директива 2010/16/ЕС на Комисията от 9 март 2010 година за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването на определена институция от нейния обхват на прилагане (Текст от значение за ЕИП)

text:
               10.3.2010

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 60/15

         ДИРЕКТИВА 2010/16/ЕС НА КОМИСИЯТА
   от 9 март 2010 година
   за изменение на Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключването на определена институция от нейния обхват на прилагане
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
   като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
   като взе предвид Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (1), и по-специално член 150, параграф 1, буква г) от нея,
   като има предвид, че:

               (1)

               В член 2 от Директива 2006/48/ЕО се изброяват институциите, които са изрично изключени от обхвата на прилагане на посочената директива.

               (2)

               Министерството на финансите на Република Словения поиска включването на банка SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana (наричана по-долу „SID Bank“) в списъка на институциите, изключени от обхвата на прилагане на Директива 2006/48/ЕО, определен в член 2 от посочената директива.

               (3)

               SID Bank подкрепя структурни, социални и други публични политики на словенското правителство, като предоставя финансови и консултантски услуги, както и обучения в области, като например международната търговия и международното сътрудничество, икономически стимули за малки и средни предприятия, научни изследвания и развойна дейност, регионално развитие и търговски и обществени инфраструктури. Република Словения е едноличен акционер на SID Bank и гарантира за всички поети от банката задължения.

               (4)

               SID Bank представлява институция, участваща в специфични дейности от обществен интерес, и следователно отговаря на изискванията за включване в списъка на институциите, изключени от обхвата на прилагане на Директива 2006/48/ЕО, определен в член 2 от посочената директива.

               (5)

               Поради това Директива 2006/48/ЕО следва да бъде съответно изменена.

               (6)

               Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Европейския банков комитет,

         ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   В член 2 от Директива 2006/48/ЕО след седемнадесетото тире се вмъква следното ново тире:

               „—

               в Словения: SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana,“.

         Член 2
   1.   Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива, най-късно до 30 юни 2010 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и предоставят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
   Те прилагат тези разпоредби от 1 юли 2010 г.
   Когато държавите-членки приемат посочените разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Член 4
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 9 март 2010 година.

            За Комисията

            Председател

         José Manuel BARROSO

      (1)  ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1.


title: Директива 2012/6/ЕC на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 година за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества във връзка с микросубектите  текст от значение за ЕИП

text:
               21.3.2012

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 81/3

         ДИРЕКТИВА 2012/6/ЕC НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
   от 14 март 2012 година
   за изменение на Директива 78/660/ЕИО на Съвета относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества във връзка с микросубектите
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50, параграф 1 от него,
   като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               В заключенията на Европейския съвет от 8—9 март 2007 г. се подчертава, че намаляването на административната тежест е важен фактор за насърчаване на европейската икономика и че са необходими сериозни общи усилия за ограничаване на административната тежест в рамките на Европейския съюз.

               (2)

               Счетоводството бе определено като една от ключовите области, в които може да бъде намалена административната тежест за дружествата в рамките на Съюза.

               (3)

               Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (3) дава определения за микро-, малки и средни предприятия. Консултациите с държавите-членки обаче показаха, че установените в тази препоръка критерии относно размера на микропредприятията могат да се окажат прекалено високи за целите на счетоводството. Ето защо следва да бъде въведена нова подгрупа микропредприятия, т.нар. „микросубекти“, за да бъдат обхванати дружества с по-ниски критерии относно размера на общата балансова стойност и на нетния оборот спрямо тези, установени за микропредприятията.

               (4)

               В повечето случаи стопанската дейност на микросубектите е на местно или регионално равнище, като трансграничната дейност липсва или е ограничена. Освен това те играят важна роля за създаване на нови работни места, за насърчаване на научно-изследователската и развойна дейност и за създаване на нови икономически дейности.

               (5)

               Микросубектите разполагат с ограничени ресурси, с които да изпълнят изискващите много ресурси регулаторни условия. Въпреки това те често подлежат на същите правила за финансово отчитане като по-големите дружества. Тези правила налагат върху тях тежест, която не съответства на техния размер и следователно създава неравностойни условия за най-малките предприятия в сравнение с по-големите. Ето защо следва да е възможно освобождаването на микросубектите от някои задължения, които могат да доведат до ненужно голяма административна тежест за тях. Микросубектите обаче следва да продължат да подлежат на националните задължения за водене на счетоводство, отразяващо техните търговски операции и финансово положение.

               (6)

               Като се има предвид, че броят на дружествата, за които ще се прилагат определените в настоящата директива критерии относно размера, ще се различава съществено в отделните държави-членки и че дейността на микросубектите не оказва никакво или ограничено въздействие върху трансграничната търговия или функционирането на вътрешния пазар, при изпълнението на настоящата директива на национално равнище държавите-членки следва да отчитат различното въздействие на тези критерии.

               (7)

               При вземането на решения относно това как и дали да прилагат режим за микросубектите в рамките на Директива 78/660/ЕИО на Съвета (4), държавите-членки следва да отчитат специфичните условия и нужди на собствените си пазари.

               (8)

               Микросубектите трябва да вземат предвид приходите и разходите, отнасящи се до финансовата година, независимо от датата на получаване или плащане на тези приходи или разходи. Изчисляването на предоставените аванси и натрупаните приходи, както и на натрупаните задължения и приходите за бъдещи периоди, обаче може да представлява тежест за микросубектите. Поради това държавите-членки следва да имат право да освобождават микросубектите от изчисляването и представянето на тези пера само доколкото това освобождаване се отнася до разходи, различни от разходите за суровини и консумативи, корекциите в стойността, разходите за персонал и данъци. По този начин може да се намали административната тежест, свързана с изчисляването на сравнително малки баланси.

               (9)

               Публикуването на годишните счетоводни отчети може да представлява тежест за микросубектите. Същевременно е необходимо държавите-членки да гарантират спазването на настоящата директива. Съответно на държавите-членки следва да се разреши да освобождават микросубектите от общото изискване за публикуване, при условие че информацията от баланса бъде надлежно подадена, в съответствие с националното право, най-малко в един посочен компетентен орган и предадена за вписване в търговския регистър, така че да може да се получи копие при подаване на заявление. В такива случаи не се прилага задължението, предвидено в член 47 от Директива 78/660/ЕИО, за публикуване на всеки счетоводен документ в съответствие с член 3, параграф 5 от Директива 2009/101/ЕО (5).

               (10)

               Целта на настоящата директива е да даде възможност на държавите-членки да създадат опростена среда за финансово отчитане на микросубектите. Използването на справедливи стойности може да доведе до необходимост от подробни данни, за да се обясни въз основа на какво е била определена справедливата стойност по някои пера. Предвид това, че режимът по отношение на микросубектите предвижда много малко подробности под формата на бележки в приложението към отчетите, ползвателите на отчетите на микросубектите не биха могли да знаят дали сумите в баланса и в отчета за приходите и разходите са по справедлива стойност. Съответно, за да се осигури по-голяма сигурност за тези ползватели в това отношение, държавите-членки не следва да позволяват, нито да изискват микросубектите, които се ползват от някое от правата за освобождаване съгласно настоящата директива, да съставят счетоводните си отчети въз основа на оценка по справедлива стойност. Микросубектите, които желаят да използват или за които е необходимо да използват справедливата стойност, ще продължат да имат възможност да го направят, като изберат други режими съгласно настоящата директива, при които държавите-членки позволяват или изискват да се използва тази стойност.

               (11)

               При вземането на решения относно това как и дали да прилагат режим за микросубектите в рамките на приложното поле на Директива 78/660/ЕИО, държавите-членки следва да гарантират, че микросубектите, които подлежат на консолидиране съгласно Директива 83/349/ЕИО на Съвета (6) относно консолидираните счетоводни отчети, разполагат с достатъчно подробни счетоводни данни за тази цел и че освобождаванията, предвидени в настоящата директива, не накърняват задължението за изготвяне на консолидирани счетоводни отчети в съответствие с Директива 83/349/ЕИО.

               (12)

               Доколкото целта на настоящата директива, а именно намаляване на административната тежест за микросубектите, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно поради своето въздействие може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

               (13)

               Следователно Директива 78/660/ЕИО следва да бъде съответно изменена,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Изменения на Директива 78/660/ЕИО
   Директива 78/660/ЕИО се изменя, както следва:

               1)

               Вмъква се следният член:
               „Член 1а
               1.   Държавите-членки могат да предвидят освобождаване от някои от задълженията по настоящата директива в съответствие с параграфи 2 и 3, по отношение на дружества, които към датата на приключване на баланса не надхвърлят праговете по два от следните три критерия (микросубекти):

                           а)

                           обща балансова стойност: 350 000 EUR;

                           б)

                           нетен оборот: 700 000 EUR;

                           в)

                           среден брой на наетите лица през финансовата година: 10.

                     2.   Държавите-членки могат да освободят дружествата, посочени в параграф 1, от някои или всички от следните задължения:

                           а)

                           задължението за представяне на групи „Предоставени аванси и натрупани приходи“ и „Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди“ в съответствие с членове 18 и 21;

                           б)

                           когато държава-членка се ползва от възможността по буква а) от настоящия параграф, тя може да позволи на тези дружества, но само по отношение на други плащания, както е посочено в параграф 3, буква б), подточка vi), да се отклонят от член 31, параграф 1, буква г) по отношение на признаването на „Предоставени аванси и натрупани приходи“ и на „Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди“, при условие че това е отбелязано в бележките в приложението към счетоводните отчети или в съответствие с буква в) от настоящия параграф — в бележка под линия към баланса;

                           в)

                           задължението за съставяне на приложението към годишните счетоводни отчети в съответствие с членове 43—45, при условие че изискваната информация съгласно член 14 и член 43, параграф 1, точка 13 от настоящата директива, и член 22, параграф 2 от Директива 77/91/ЕИО (7), е посочена в бележка под линия към баланса;

                           г)

                           задължението за изготвяне на годишен доклад за дейността в съответствие с член 46 от настоящата директива, при условие че изискваната информация съгласно член 22, параграф 2 от Директива 77/91/ЕИО е отбелязана в приложението към счетоводните отчети или — в съответствие с буква в) от настоящия параграф — в бележка под линия към баланса;

                           д)

                           задължението за публикуване на годишните счетоводни отчети в съответствие с членове 47—50а, при условие че съдържащата се в тях информация от баланса бъде надлежно подадена в съответствие с националното право в най-малко един компетентен орган, посочен от съответната държавата-членка. Когато компетентният орган е различен от централния регистър, търговския регистър или регистъра на дружествата, както е посочено в член 3, параграф 1 от Директива 2009/101/ЕО (8), компетентният орган е задължен да предостави на регистъра подадената информация.

                     3.   Държавите-членки могат да разрешат на дружествата, посочени в параграф 1:

                           а)

                           да изготвят само съкратен баланс, който да отразява поотделно най-малко онези пера, които са предшествани от букви в член 9 или член 10, когато това е приложимо. Когато се прилага параграф 2, буква а), в баланса не се вписват група Д от „Активи“ и група Г от „Пасиви“ по член 9 или група Д и група К по член 10;

                           б)

                           да изготвят само съкратен отчет за приходите и разходите, който да отразява поотделно най-малко следните пера, когато това е приложимо:

                                       i)

                                       нетен оборот;

                                       ii)

                                       други приходи;

                                       iii)

                                       разходи за суровини и консумативи;

                                       iv)

                                       разходи за персонал;

                                       v)

                                       корекции в стойността;

                                       vi)

                                       други разходи;

                                       vii)

                                       данъци;

                                       viii)

                                       резултат за финансовата година.

                     4.   Държавите-членки не разрешават, нито изискват раздел 7а да се прилага за микросубекти, които се ползват от освобождаванията, предвидени в параграфи 2 и 3.
               5.   По отношение на дружествата, посочени в параграф 1, се счита, че годишните счетоводни отчети, изготвени в съответствие с параграфи 2, 3 и 4, дават вярна и точна представа, която се изисква по член 2, параграф 3, и следователно член 2, параграфи 4 и 5 не се прилагат за такива отчети.
               6.   Ако към датата на приключване на баланса дадено дружество е надхвърлило или вече не надхвърля праговете по два от трите показателя, предвидени в параграф 1, това обстоятелство се отразява върху прилагането на дерогацията, предвидена в параграфи 2, 3 и 4, само ако е настъпило както в текущата, така и в предходната финансова година.
               7.   За държавите-членки, които не са приели еврото, сумата в националната парична единица, която е еквивалентна на сумите, посочени в параграф 1, се получава чрез прилагане на обменния курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на датата на влизане в сила на всяка директива, която определя тази сума.
               8.   Общата балансова стойност по параграф 1, буква а) се състои или от активите в групи от А до Д от „Активи“ по член 9, или от активите в групи от А до Д по член 10. Ако се прилага параграф 2, буква а), общата балансова стойност по параграф 1, буква а) се състои или от активите в групи от А до Г от „Активи“ по член 9, или от активите в групи от А до Г по член 10.

               2)

               В член 5 параграф 1 се заменя със следното:
               „1.   Чрез дерогация от член 4, параграфи 1 и 2 държавите-членки могат да въведат специална структура за годишните счетоводни отчети на инвестиционните дружества и на финансовите холдингови дружества, при условие че тази особена структура дава за тези дружества представа, равностойна на предвидената в член 2, параграф 3. Държавите-членки не предоставят освобождаванията, предвидени в член 1а, по отношение на инвестиционни дружества или финансови холдингови дружества.“

               3)

               Член 53а се заменя със следното:
               „Член 53а
               Държавите-членки не предоставят освобождаванията, предвидени в членове 1а, 11 и 27, член 43, параграф 1, точки 7а и 7б и членове 46, 47 и 51, по отношение на дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО.“

         Член 2
   Транспониране
   1.   Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, ако и когато решат да се възползват от някоя от възможностите, предоставени в член 1а от Директива 78/660/ЕИО, като вземат предвид по-специално положението на национално равнище по отношение на броя на обхванатите дружества, които отговарят на критериите относно размера, предвидени в параграф 1 от посочения член. Те незабавно информират Комисията за текста на тези разпоредби.
   Когато държавите-членки приемат посочените разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
   2.   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 3
   Доклад
   Не по-късно от 10 април 2017 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет доклад за положението на микросубектите, като взема предвид по-специално положението на национално равнище по отношение на броя на дружествата, които отговарят на критериите относно размера, и намаляването на административните тежести в резултат на освобождаването от изискването за публикуване.
   Член 4
   Влизане в сила
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

   Член 5
   Адресати
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Страсбург на 14 март 2012 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         M. SCHULZ

            За Съвета

            Председател

         N. WAMMEN

      (1)  ОВ C 317, 23.12.2009 г., стр. 67.

      (2)  Позиция на Европейския парламент от 10 март 2010 г. (ОВ C 349 Е, 22.12.2010 г., стр. 111) и позиция на Съвета на първо четене от 12 септември 2011 г. (ОВ C 337 Е, 18.11.2011 г., стр. 1). Позиция на Европейския парламент от 13 декември 2011 г. (все още непубликувана в Официален вестник)] и решение на Съвета от 21 февруари 2012 г.

      (3)  ОВ L 124, 20.5.2003 г., стр. 36.

      (4)  ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11.

      (5)  Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. за координиране на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 54, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 258, 1.10.2009 г., стр. 11).
   Бележка: Заглавието на Директива 2009/101/ЕО бе адаптирано, за да се отчете преномерирането на членовете на Договора за създаване на Европейската общност в съответствие с член 5 от Договора от Лисабон; първоначално то съдържаше позоваване на член 48, втора алинея от Договора.

      (6)  ОВ L 193, 18.7.1983 г., стр. 1.

      (7)  Втора Директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 г. за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите-членки за дружествата по смисъла на член 54, втора алинея от Договора, за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 26, 31.1.1977 г., стр. 1).
   Бележка: Заглавието на Директива 77/91/ЕИО бе адаптирано, за да се отчете преномерирането на членовете на Договора за създаване на Европейската общност в съответствие с член 12 от Договора от Амстердам и с член 5 от Договора от Лисабон; първоначално то съдържаше позоваване на член 58, втора алинея от Договора.

      (8)  Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. за координиране на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 54, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 258, 1.10.2009 г., стр. 11).
   Бележка: Заглавието на Директива 2009/101/ЕО бе адаптирано, за да се отчете преномерирането на членовете на Договора за създаване на Европейската общност в съответствие с член 5 от Договора от Лисабон; първоначално то съдържаше позоваване на член 48, втора алинея от Договора.“