title: Директива 2009/75/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно защитните конструкции при преобръщане на селскостопанските или горските колесни трактори (статични изпитвания) (Текст от значение за ЕИП)

text:
               3.10.2009

               BG

               Официален вестник на Европейския съюз

               L 261/40

      ДИРЕКТИВА 2009/75/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

   от 13 юли 2009 година
   относно защитните конструкции при преобръщане на селскостопанските или горските колесни трактори (статични изпитвания)
   (кодифицирана версия)
   (текст от значение за ЕИП)
   ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
   като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
   като взеха предвид предложението на Комисията,
   като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
   в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
   като имат предвид, че:

               (1)

               Директива 79/622/ЕИО на Съвета от 25 юни 1979 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно защитните конструкции при преобръщане на селскостопанските или горските колесни трактори (статични изпитвания) (3) е била неколкократно съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.

               (2)

               Директива 79/622/ЕИО е една от отделните директиви от системата за ЕО одобрение на типа, предвидена в Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на колесните селскостопански или горски трактори, заменена с Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, на техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли (5) и установява техническите предписания относно дизайна и конструкцията на селскостопанските или горските трактори по отношение на защитните конструкции при преобръщане (статични изпитвания). Тези технически предписания целят сближаване на законодателството на държавите-членки по начин, който да позволи прилагането за всеки тип трактор на процедурата за ЕО одобрение на типа, предвидена в Директива 2003/37/ЕО. Следователно разпоредбите на Директива 2003/37/ЕО, отнасящи се до селскостопанските или горските трактори, техните ремаркета и теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли, се прилагат към настоящата директива.

               (3)

               Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение X, част Б,

         ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
   Член 1
   Настоящата директива се прилага за тракторите, определени в член 2, буква й) от Директива 2003/37/ЕО, които имат следните характеристики:

               а)

               просвет под задния мост, не по-голям от 1 000 mm;

               б)

               фиксирана или регулируема колея на един от задвижващите мостове, 1 150 mm или повече;

               в)

               възможност за поставяне на многоточкова навесна система за агрегатиране на машини и теглителна греда;

               г)

               маса, по-голяма или равна на 800 kg, отговаряща на маса на трактор без товар, посочена в точка 2.1 от приложение I към Директива 2003/37/ЕО, включително защитната конструкция при преобръщане, монтирана в съответствие с изискванията на настоящата директива и препоръчания от производителя максимален размер гуми.

         Член 2
   1.   Всяка държава-членка издава ЕО одобрение на типа за компонент за всеки тип защитна конструкция при преобръщане и за нейното закрепване към трактора, които съответстват на изискванията по отношение на конструкцията и изпитванията, предвидени в приложения I—V.
   2.   Държавата-членка, издала ЕО одобрението на типа за компонент, предприема необходимите мерки за удостоверяване, доколкото това е необходимо, и ако се налага в сътрудничество с компетентните органи на останалите държави-членки, на съответствието на произвежданите модели с одобрения тип. Този контрол се ограничава до извършването на проверки на място.
   Член 3
   Държавите-членки предоставят на производителя на трактор или на производителя на защитната конструкция при преобръщане, или на техните упълномощени представители маркировка за ЕО одобрение на типа за компонент в съответствие с образеца, установен в приложение VI по отношение на всеки тип защитна конструкция при преобръщане, както и на нейното закрепване към трактора, които те одобряват съгласно член 2.
   Държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, за да предотвратят използването на маркировки, които могат да доведат до объркване между защитни конструкции при преобръщане, които са били типово одобрени като компонент съгласно член 2, и други устройства.
   Член 4
   Никоя държава-членка не може да забрани пускането на пазара на защитни конструкции при преобръщане, както и на тяхното закрепване към трактора, на основания, свързани с тяхната конструкция, ако същите носят маркировка за ЕО одобрение на типа за компонент.
   Независимо от това, държава-членка може да забрани пускането на пазара на защитни конструкции при преобръщане с нанесена върху тях маркировка за ЕО одобрение на типа за компонент, ако същите показват систематично несъответствие с одобрения тип.
   Тази държава - членка информира незабавно останалите държави-членки и Комисията за предприетите мерки, като посочва мотивите за своето решение.
   Член 5
   В срок от един месец компетентните органи на всяка държава-членка изпращат на компетентните органи на останалите държави-членки копие от сертификатите за ЕО одобрение на типа за компонент, чийто образец се съдържа в приложение VII, попълнени за всеки тип защитна конструкция при преобръщане, който те са одобрили или са отказали да одобрят.
   Член 6
   1.   Ако държавата-членка, издала ЕО одобрението на типа за компонент, констатира, че определен брой защитни конструкции при преобръщане, както и тяхното закрепване към трактора, с нанесена върху тях една и съща маркировка за ЕО одобрение на типа за компонент, не съответстват на одобрения от нея тип, тя предприема необходимите мерки, за да осигури съответствието на произвежданите модели с одобрения тип.
   Компетентните органи на тази държава-членка уведомяват компетентните органи на останалите държави-членки за предприетите мерки, които могат, ако е необходимо, когато е налице сериозно и повтарящо се несъответствие, да прераснат в отнемане на ЕО одобрението на типа за компонент.
   Тези органи предприемат същите мерки, ако бъдат информирани от компетентните органи на друга държава-членка за такова несъответствие.
   2.   В срок до един месец компетентните органи на държавите-членки взаимно се информират за всяко отнемане на ЕО одобрение на типа за компонент и мотивите за всяка такава мярка.
   Член 7
   Всяко решение за отказ или за отнемане на ЕО одобрение на типа за компонент, или за забрана за пускане на пазара или в употреба, взето по силата на разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива, съдържа подробно изложение на мотивите.
   Това решение се съобщава на заинтересованата страна, като се посочват процедурите за обжалване по силата на действащото законодателство в държавите-членки и сроковете за подаване на жалби.
   Член 8
   1.   Държавите-членки не може да отказват издаването на ЕО одобрение на типа, на документа, предвиден в член 2, буква ф) от Директива 2003/37/ЕО или на национално одобрение на типа по отношение на тип трактор на основания, свързани със защитните конструкции при преобръщане, ако те отговарят на изискванията, установени в приложения I—IX.
   2.   Държавите-членки не може да издават документа, предвиден в член 2, буква ф) от Директива 2003/37/ЕО по отношение на тип трактор, ако той не отговаря на изискванията на настоящата директива.
   Държавите-членки може да откажат издаването на национално одобрение на типа по отношение на тип трактор, ако той не отговаря на изискванията на настоящата директива.
   Член 9
   Държавите-членки не може да отказват регистрацията или да забраняват продажбата, първоначалното пускане в употреба или употребата на трактори на основания, свързани със защитните конструкции при преобръщане, ако те отговарят на изискванията, установени в приложения I—IX.
   Член 10
   В рамките на процедурата по ЕО одобрение на типа всеки трактор, посочен в член 1, трябва да е оборудван със защитна конструкция при преобръщане, която отговаря на изискванията в приложения I—IV.
   Въпреки това тракторите, определени в член 1 от Директива 2009/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно защитните конструкции при преобръщане на колесните селскостопански или горски трактори (6), могат да са оборудвани за целите на ЕО одобрението на типа със защитна конструкция при преобръщане, която отговаря на изискванията в приложения I—IV към посочената директива.
   Член 11
   Измененията, необходими за адаптиране към техническия прогрес на изискванията на приложения I—IX, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 20, параграф 3 от Директива 2003/37/ЕО.
   Член 12
   Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
   Член 13
   Директива 79/622/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение X, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение X, част Б.
   Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение XI.
   Член 14
   Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
   Прилага се от 1 януари 2010 година.
   Член 15
   Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

      Съставено в Брюксел на 13 юли 2009 година.

            За Европейския парламент

            Председател

         H.-G. PÖTTERING

            За Съвета

            Председател

         E. ERLANDSSON

      (1)  ОВ C 211, 19.8.2008 г., стр. 17.

      (2)  Становище на Европейския парламент от 17 юни 2008 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 22 юни 2009 г.

      (3)  ОВ L 179, 17.7.1979 г., стр. 1.

      (4)  Вж. приложение X, част А.

      (5)  ОВ L 171, 9.7.2003 г., стр. 1.

      (6)  Вж. страница 1 от настоящия брой на Официален вестник.

      СПИСЪК НА ПРИЛОЖЕНИЯТА

                     ПРИЛОЖЕНИЕ I

               Условия за ЕО одобрение на типа за компонент

                     ПРИЛОЖЕНИЕ II

               Условия за изпитвания на якостните качества на защитните конструкции и на тяхното закрепване към трактора

                     ПРИЛОЖЕНИЕ III

               Процедури на изпитване

                     ПРИЛОЖЕНИЕ IV

               Фигури

                     ПРИЛОЖЕНИЕ V

               Образец на протокол от изпитванията за ЕО одобрение на типа за компонент по отношение на защитна конструкция (безопасна кабина или рама) с оглед нейните якостни качества, както и якостните качества на нейното закрепване към трактора (статични изпитвания)

                     ПРИЛОЖЕНИЕ VI

               Маркировка

                     ПРИЛОЖЕНИЕ VII

               Образец на сертификат за ЕО одобрение на типа за компонент

                     ПРИЛОЖЕНИЕ VIII

               Условия за ЕО одобрение на типа

                     ПРИЛОЖЕНИЕ IX

               Образец на приложение към сертификата за ЕО одобрение на типа за тип трактор по отношение на якостните качества на защитните конструкции (безопасна кабина или рама), както и на тяхното закрепване към трактора (статични изпитвания)

                     ПРИЛОЖЕНИЕ X

                  Част A: Отменената директива и списък на последващите ѝ изменения
                  Част Б: Срокове за транспониране в националното право

                     ПРИЛОЖЕНИЕ XI

               Таблица на съответствието

         ПРИЛОЖЕНИЕ I

            Условия за ЕО одобрение на типа за компонент

         1.   ОПРЕДЕЛЕНИЕ

                     1.1.

                     Защитна конструкция при преобръщане (безопасна кабина или рама), по-долу наричана „защитна конструкция“, е конструкцията, монтирана на трактор, чиято основна цел е да избегне или да ограничи рисковете за водача, вследствие на преобръщане на трактора при нормалната му употреба.

                     1.2.

                     Конструкциите, посочени в точка 1.1, се характеризират с факта, че по време на предвидените в приложения II и III изпитвания, те осигуряват свободно пространство вътре в тях с достатъчен обем, за да бъде защитен водачът.

               2.   ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ

                     2.1.

                     Всяка защитна конструкция, както и нейното закрепване към трактора, трябва да е проектирана и изработена така, че да изпълнява основната цел, посочена в точка 1.

                     2.2.

                     Това условие се счита за изпълнено, ако изискванията на приложения II и III са спазени.

               3.   ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ЕО ОДОБРЕНИЕ НА ТИПА ЗА КОМПОНЕНТ

                     3.1.

                     Заявлението за ЕО одобрение на типа за компонент по отношение на якостните качества на защитна конструкця, както и нейното закрепване към трактора, се подава от производителя на трактора или от производителя на защитната конструкция, или от техните упълномощени представители.

                     3.2.

                     Заявлението за ЕО одобрение на типа за компонент се придружава от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните данни:

                                 —

                                 сборен чертеж, с мащаб или с обозначение на основните размери, на защитната конструкция. Този чертеж, в частност, трябва да показва подробно монтираните компоненти,

                                 —

                                 снимки отстрани и отзад, показващи подробности за закрепването,

                                 —

                                 кратко описание на защитната конструкция, включващо типа конструкция, системите за закрепването към трактора и, при необходимост, детайлите на облицовката, начините на достъп и възможностите за евакуация, детайлите на вътрешната тапицерия и облицовка и конструктивни особености за предотвратяване на многократно преобръщане на кабината и детайлите на системата за отопление и вентилация,

                                 —

                                 данни за материали, използвани в структурните части, включително закрепващите скоби и фиксиращите болтове на защитната конструкция (виж приложение V).

                     3.3.

                     Трактор, представителен за типа трактор, за който е предназначена защитната конструкция, която трябва да бъде одобрена, се представя на техническата служба, отговаряща за изпитванията за одобрение на типа за компонент. Този трактор е оборудван със защитната конструкция.

                     3.4.

                     Притежателят на ЕО одобрение на типа за компонент може да поиска то да бъде разширено за други типове трактори. Компетентните органи, които са предоставили първоначалното ЕО одобрение на типа за компонент, предоставят исканото разширение, ако одобрената защитна конструкция и типът или типовете трактори, за които е поискано разширение на първоначалното ЕО одобрение на типа за компонент, отговарят на следните условия:

                                 —

                                 масата на ненатоварения трактор, определена в точка 1.3 от приложение II, не превишава с повече от 5 % еталонната маса, използвана при изпитването,

                                 —

                                 начинът на закрепване и компонентите на трактора, към които се прави закрепването, са идентични,

                                 —

                                 всички компоненти, като калници и обтекател на двигателя, които могат да подпомогнат защитната конструкция, са идентични,

                                 —

                                 местоположението и критичните размери на седалката вътре в защитната конструкция и относителните положения на защитната конструкция и на трактора трябва да са такива, че свободната зона да остане в рамките на защита на деформираната конструкция при провеждането на всички изпитвания.

               4.   ОБОЗНАЧЕНИЯ

                     4.1.

                     Всяка защитна конструкция, съответстваща на одобрения тип, трябва да носи следните обозначения:

                                 4.1.1.

                                 търговска или производствена марка,

                                 4.1.2.

                                 маркировка за одобрение на типа за компонент, съответстващ на образеца в приложение VI,

                                 4.1.3.

                                 сериен номер на защитната конструкция,

                                 4.1.4.

                                 марка и тип(ове) трактор(и), за които е предназначена защитната конструкция,

                     4.2.

                     Всички тези обозначения трябва да са посочени на малка табела.

                     4.3.

                     Обозначенията трябва да са нанесени по такъв начин, че да са видими, четливи и незаличими.

         ПРИЛОЖЕНИЕ II

            Условия за изпитвания на якостните качества на защитните конструкции и на тяхното закрепване към трактора

         1.   ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
         1.1.   Цел на изпитването
         Проведените с помощта на специални съоръжения изпитвания са предназначени да симулират натоварванията, на които е подложена защитната конструкция в случай на преобръщане на трактора. Тези изпитвания, описани в приложение III, трябва да дават възможност за наблюдаване на якостните качества на защитната конструкция и на свързващите я към трактора скоби, както и на всички части на трактора, които предават силата при изпитването.
         1.2.   Подготовка на изпитването
         1.2.1.   Защитната конструкция трябва да съответства на спецификациите на серийното производство. Тя се закрепва в съответствие с посочения от производителя метод към един от тракторите, за които е проектирана. За изпитването не е необходим напълно комплектован трактор; въпреки това защитната конструкция и частите на трактора за изпитване, към които тя се закрепва, трябва да представляват работно съоръжение, по-долу наричано „агрегат“.
         1.2.2.   Агрегатът трябва да бъде закрепен за фундамента така, че елементите, свързващи агрегата и фундамента, да имат минимални деформации спрямо защитната конструкция под натоварване. Методът на закрепване на агрегата към фундамента не трябва да променя якостните качества на агрегата.
         1.2.3.   Агрегатът трябва да бъде подпрян и закрепен или изменен по такъв начин, че цялата енергия при изпитването да бъде погълната от защитната конструкция и нейните точки на закрепване към твърдите елементи на трактора.
         1.2.3.1.   За да се спазят изискванията на точка 1.2.3, изменението трябва да блокира всяка подресорна система на трактора, за да е сигурно, че тя не абсорбира някаква част от енергията при изпитването.
         1.2.4.   За изпитванията тракторът трябва да е оборудван с всички конструктивни компоненти на серийното производство, които могат да повлияят на якостните качества на защитната конструкция или които могат да са необходими за изпитването на якостните качества.
         Компонентите, които биха могли да предизвикат опасност в свободната зона, трябва също да са монтирани така, че да могат да бъдат изпитвани и да се види дали изискванията на точка 4 са спазени.
         Всички компоненти, които водачът би могъл да отстрани собственоръчно, се демонтират при изпитванията. В случаите, когато може да се оставят отворени вратите и прозорците или да бъдат отстранени при употреба, то те трябва да се оставят отворени или да бъдат отстранени по време на изпитванията, за да не се увеличават якостните качества на защитната конструкция при преобръщане. Ако в това положение те представляват опасност за водача в случай на преобръщане на трактора, това трябва да се отбележи в протокола за изпитването.
         1.3.   Маса на трактора
         Базовата маса mt, използвана във формулите (виж приложение III) за изчисляване на енергиите и силата на смачкване, е най-малко тази, определена в точка 2.1.1 от приложение I към Директива 2003/37/ЕО (с изключение на допълнителните принадлежности, но включваща охлаждащата течност, маслата, горивото, инструментите и масата на водача), плюс защитната конструкция и минус 75 kg.
         Не се включват допълнителни предни и задни противотежести, баласт в гумите, монтирана екипировка, агрегатирано оборудване и други специализирани компоненти.
         2.   АПАРАТУРА И ОБОРУДВАНЕ
         2.1.   Изпитвания за хоризонтално натоварване (напречно и надлъжно)
         2.1.1.   Материал, оборудване и средства за привързване, подходящи за осигуряване на стабилно фиксиране на агрегата към фундамента, независимо от гумите, ако има такива.
         2.1.2.   Средства за прилагане на хоризонтална сила върху защитната конструкция чрез твърда греда, както е показано на фигури 1 и 2 от приложение IV.
         2.1.2.1.   Твърдата греда трябва да е с височина на лицевата част 150 mm.
         2.1.2.2.   Предприемат се мерки, за равномерното разпределение на натоварването перпендикулярно на посоката му по гредата, имаща дължина, кратна на 50 и между 250 и 700 mm.
         2.1.2.3.   Ръбовете на гредата, влизащи в контакт със защитната конструкция, трябва да са с максимален радиус на закръглянията 50 mm.
         2.1.2.4.   Универсален шарнир или еквивалентно средство трябва да се монтира, за да се избегне натоварването да предизвика въртене или изместване на конструкцията в което и да е направление, различно от направлението на натоварване.
         2.1.2.5.   Ако хоризонталната дължина на защитната конструкция, към която трябва да се приложи натоварването, не представлява права линия, перпендикулярна на направлението на натоварване, пространството се уплътнява така, че товарът да бъде разпределен по тази дължина.
         2.1.3.   Оборудване, предназначено за измерване на погълнатата енергия от защитната конструкция и от твърдите части на трактора, към които е закрепена, например чрез измерване на приложената сила и преместването на нейната точка на прилагане според направлението на силата спрямо точка от шасито на трактора.
         2.1.4.   Средства за определяне, че нито една част от защитната конструкция не е навлязла в свободната зона по време на изпитването. За целта може да се използва съоръжение, съответстващо на фигури 6а, 6б и 6в от приложение IV.
         2.2.   Изпитване на натиск (отпред и отзад)
         2.2.1.   Материал, оборудване и средства за привързване, подходящи за осигуряване на стабилно фиксиране на трактора към фундамента, независимо от гумите.
         2.2.2.   Средства за прилагане на вертикална сила върху защитната конструкция, както е показано на фигура 3 от приложение IV, включително твърда смачкваща греда с широчина 250 mm.
         2.2.3.   Оборудване, предназначено за измерване на приложената пълна вертикална сила.
         2.2.4.   Средства за определяне липсата на проникване от която и да е част на защитната конструкция в свободната зона по време на изпитването. За целта може да се използва съоръжение, съответстващо на фигури 6а, 6б и 6в от приложение IV.
         2.3.   Допустими грешки на измерванията
         2.3.1.   Размери: ± 3 mm.
         2.3.2.   Деформация: ± 3 mm.
         2.3.3.   Маса на трактора: ± 20 kg.
         2.3.4.   Натоварване и сила: ± 2 %.
         2.3.5.   Направление на натоварването: отклонение от хоризонталното и вертикално направление, определени в приложение III:

                     —

                     в началото на изпитването, при нулево натоварване: ± 2 градуса,

                     —

                     по време на изпитването, под натоварване: 10 градуса над и 20 градуса под хоризонталата. Тези отклонения трябва да се придържат към минимално възможната стойност.

               3.   ИЗПИТВАНИЯ
         3.1.   Общи изисквания
         3.1.1.   Последователност на изпитванията
         3.1.1.1.   Последователността на изпитванията трябва да бъде следната:

                     3.1.1.1.1.

                     Надлъжно натоварване (приложение III, точка 1.2)
                     Надлъжно натоварване се прилага отзад при трактори, на които минимум 50 % от масата, определена в т. 1.3, се носи от задните колела (случай 1). При всички останали трактори надлъжното натоварване се прилага отпред (случай 2).

                     3.1.1.1.2.

                     Първо изпитване на натиск
                     Първото изпитване на натиск се извършва в края на защитната конструкция, където е било проведено надлъжното натоварване, т.е.:

                                 —

                                 отзад в случай 1 (виж приложение III, точка 1.5), или

                                 —

                                 отпред в случай 2 (виж приложение III, точка 1.6).

                     3.1.1.1.3.

                     Странично натоварване (виж приложение III, точка 1.3)

                     3.1.1.1.4.

                     Второ изпитване на натиск
                     Второто изпитване на натиск се извършва в края, противоположен на края на защитната конструкция, където е било проведено надлъжното натоварване, т.е.:

                                 —

                                 отпред в случай 1 (виж приложение III, точка 1.6), или

                                 —

                                 отзад в случай 2 (виж приложение III, точка 1.5).

                     3.1.1.1.5.

                     Второ надлъжно натоварване (виж приложение III, точка 1.7)
                     Второто надлъжно натоварване се прилага върху трактори, снабдени със защитна конструкция, позволяваща накланяне, и направлението на прилагане на надлъжното натоварване (виж точка 3.1.1.1.1) не съвпада с посоката на накланяне на защитната конструкция.

               3.1.1.2.   Ако някоя част от закрепващото оборудване се премести или счупи по време на изпитването, същото трябва да се повтори.
         3.1.1.3.   Не се разрешава извършване на поправки или регулировки на части от трактора или на защитната конструкция по време на изпитванията.
         3.1.2.   Регулировка на колелата
         Колелата се свалят или се регулират по начин, който изключва сблъскване със защитната конструкция по време на изпитванията.
         3.1.3.   Демонтиране на компоненти, които не създават опасност
         Всички компоненти на трактора и на защитната конструкция, които като цели възли представляват защита за водача, включително устройството за защита от метеорологичните фактори, се доставят с трактора за проверка.
         Защитната конструкция, подложена на изпитване, може да не е оборудвана с предни, странични или задни прозорци от безопасни стъкла или от подобен материал, а също така и сваляеми панели, прибори и принадлежности, които нямат отношение към якостните качества на конструкцията и които не могат да създадат опасност в случай на преобръщане.
         3.1.4.   Средства за измерване
         Защитната конструкция трябва да е оборудвана с необходимата апаратура за получаване на данните, необходими за построяване на диаграмата на деформация в зависимост от приложената сила (виж фигура 4 от приложение IV). Сумарната и остатъчната деформация на защитната конструкция се измерват и записват на всеки етап от изпитването (виж фигура 5 от приложение IV).
         3.1.5.   Направление на натоварването
         Когато седалката не е разположена в надлъжната равнина на симетрия на трактора и/или конструкцията на защитната конструкция има несиметрични якостни качества, страничното натоварване се прилага от страната, от която има най-голяма вероятност да се наруши свободната зона по време на изпитванията (виж също приложение III, точка 1.3).
         4.   УСЛОВИЯ ЗА ПРИЕМАНЕ
         4.1.   Защитна конструкция, представена за ЕО одобрение на типа за компонент, се счита за удовлетворяваща изискванията за якостните качества, ако след изпитванията отговаря на следните условия:

                     4.1.1.

                     Никоя част от свободната зона, както е описана в точка 3.2 от приложение III, не излиза извън защитната конструкция, нито е нарушавана от нея по време на изпитванията, определени в точки 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 и където е подходящо — в точка 1.7 от приложение III.
                     Ако е проведено изпитване на свръхнатоварване, в момента на поглъщане на определената енергия приложената сила трябва да е по-голяма от 0,8 от максималната сила, получена както при основното изпитване, така и при съответното изпитване на свръхнатоварване: (виж фигури 4б и 4в от приложение IV).

                     4.1.2.

                     По време на изпитванията защитната конструкция не трябва да създава никакви ограничения на конструкцията на седалката.

                     4.1.3.

                     В точката на достигане на изискваното ниво на енергия, във всяко от определените изпитвания на хоризонтално натоварване, силата е по-голяма от 0,8 Fmax.

               4.2.   Освен това не трябва да има никакъв елемент, който да представлява особена опасност за водача, като недостатъчна облицовка на тавана и всички други места, където водачът може да си удари главата.
         5.   ПРОТОКОЛ ОТ ИЗПИТВАНЕТО
         5.1.   Протоколът от изпитването се прикрепя към сертификата за ЕО одобрение на типа за компонент, посочен в приложение VII. Образец на протокол е даден в приложение V. Протоколът трябва да включва:

                     5.1.1.

                     общо описание на формата и на конструкцията на защитната конструкция (виж приложение V за задължителните размери), включително средства за нормално влизане, излизане и евакуация, разпоредбите относно отоплителната и вентилационната система и други възможни принадлежности, когато такива са налице и биха могли да засегнат свободната зона или да създадат опасност;

                     5.1.2.

                     данни за всякакви специфични конструктивни особености, като средства за предотвратяване на многократно преобръщане на трактора;

                     5.1.3.

                     кратко описание на всяка вътрешна облицовка;

                     5.1.4.

                     обозначението на типа предно стъкло и използваното остъкляване, както и на всяка маркировка за ЕО одобрение на типа за компонент или за друг прибавен знак.

               5.2.   В случай на разширение на ЕО одобрение на типа за компонент за други типове трактори протоколът трябва да съдържа точно позоваване на първоначалното ЕО одобрение на типа за компонент и точните обозначения относно определените в точка 3.4 от приложение I изисквания.
         5.3.   Протоколът трябва да позволява ясната идентификация на типа трактор (марка, тип и търговско наименование и т.н.), използван за изпитването, и типовете, за които е предназначена защитната конструкция.
         6.   ОЗНАЧЕНИЯ

                     mt

                     =

                     базова маса на трактора (kg), както е определена в точка 1.3.

                     D

                     =

                     деформация (в mm) на конструкцията в точката и по линията на натоварването.

                     D’

                     =

                     деформация на конструкцията за пресметната изисквана енергия (mm).

                     F

                     =

                     сила на статично натоварване (N: нютони).

                     Fmax

                     =

                     максимална сила на статично натоварване, получена по време на натоварването (N), с изключение на изпитването на свръхнатоварване.

                     F’

                     =

                     сила за пресметната изисквана енергия.

                     F-D

                     =

                     диаграма сила/деформация.

                     Eis

                     =

                     вложена енергия за поглъщане по време на странично натоварване, (J) (джаули).

                     Eil 1

                     =

                     вложена енергия за поглъщане по време на надлъжното натоварване, (J).

                     Eil 2

                     =

                     вложена енергия за поглъщане по време на прилагането на второто надлъжно натоварване (J).

                     Fr

                     =

                     приложена отзад сила при изпитването на натиск, (N).

                     Ff

                     =

                     приложена отпред сила при изпитването на натиск, (N).

         ПРИЛОЖЕНИЕ III

            ПРОЦЕДУРИ НА ИЗПИТВАНЕ

         1.   ИЗПИТВАНИЯ НА ХОРИЗОНТАЛНО НАТОВАРВАНЕ И НА НАТИСК
         1.1.   Общи условия за изпитванията на хоризонтално натоварване
         1.1.1.   Натоварванията, прилагани към защитната конструкция, са разпределени посредством твърда греда, съобразена с изискванията на точка 2.1.2 от приложение II, разположена перпендикулярно на посоката на прилагане на натоварването; тази твърда греда може да е снабдена със средства, предотвратяващи страничното ѝ изместване. Скоростта на деформиране при натоварването не трябва да надхвърля 5 mm/s. При прилагането на натоварването, за осигуряване на нужната точност, стойностите на F и D се записват едновременно при стъпка на нарастване на деформацията, по-малка или равна на 15 mm. След като натоварването започне да се прилага, товарът не трябва да бъде намаляван до приключване на изпитването; въпреки това се разрешава да се прекъсне нарастването на товара, ако е необходимо, например за записване на измерванията.
         1.1.2.   Ако конструктивният елемент, към който се прилага натоварването, има кривина, трябва да се спазват изискванията, предвидени в точка 2.1.2.5 от приложение II. Прилагането на натоварването обаче трябва да е съобразено с изискванията на точка 1.1.1 по-горе и точка 2.1.2 от приложение II.
         1.1.3.   При липса на напречен конструктивен елемент в точката на прилагане на натоварването може да се използва, за изпитването, заместваща греда, която не променя якостните качества на защитната конструкция.
         1.1.4.   Защитната конструкция се инспектира визуално в края на всяко изпитване на натоварване и след премахването на товара. При поява на скъсвания или пукнатини по време на натоварването, трябва да се извърши изпитване на свръхнатоварване, уточнено в точка 1.4 по-долу, преди да се премине към следващото натоварване съгласно последователността, посочена в точка 3.1.1.1 от приложение II.
         1.2.   Надлъжно натоварване (виж фигура 2 от приложение IV)
         Натоварването се прилага хоризонтално и успоредно на вертикалната надлъжна равнина на симетрия на трактора.
         За трактори, на които минимум 50 % от масата им, както е определена в точка 1.3 от приложение II, се носи от задните колела, задното надлъжно натоварване и страничното натоварване се прилагат от различни страни на надлъжната равнина на симетрия на защитната конструкция. За трактори, на които минимум 50 % от масата им се носи от предните колела, предното надлъжно натоварване се прилага от тази страна на надлъжната равнина на симетрия на защитната конструкция, от която е и страничното натоварване.
         Натоварването се прилага по най-горния напречен конструктивен елемент на защитната конструкция (или частта, която е най-вероятно първа да удари земята в случай на преобръщане на трактора).
         Точката на прилагане на товара е разположена на разстояние, равно на една шеста от широчината на горната част на защитната конструкция, в посока навътре от външния ъгъл. Широчината на защитната конструкция се определя, като се използва разстоянието между две прави линии, успоредни на надлъжната вертикална равнина на симетрия на трактора и допиращи най-външните части на защитната конструкция в хоризонталната равнина, допирателна към горната част на най-горните напречни елементи на конструкцията.
         Дължината на гредата трябва да е минимум една трета от ширината на защитната конструкция (както е определена по-горе) и не по-голяма от този минимум плюс 49 mm.
         Надлъжното натоварване се прилага отзад или отпред така, както е посочено в точка 3.1.1.1 от приложение II.
         Изпитването се спира, когато:

                     а)

                     енергията на деформация, погълната от защитната конструкция, е по-голяма или равна на изискваната енергия Еil 1 (където Еil 1 = 1,4 mt);

                     б)

                     конструкцията нарушава свободната зона или я оставя незащитена.

               1.3.   Странично натоварване (виж фигура 1 от приложение IV)
         Натоварването се прилага хоризонтално под ъгъл 90° спрямо надлъжната вертикална равнина на симетрия на трактора. То се прилага към най-горната част на защитната конструкция в точка, отстояща на 300 mm напред от точката за оразмеряване на седалката, като седалката е в крайно задно положение, съгласно определението в точка 2.3.1 по-долу. Ако защитната конструкция има странична издатина, за която е сигурно, че ще докосне земята първа при странично обръщане, то натоварването трябва да се приложи в тази точка. В случая на трактор с реверсиране на седалката, натоварването трябва да се приложи по най-горната външна част на защитната конструкция, по средата между точките за оразмеряване на седалката в двете ѝ положения.
         Дължината на гредата не трябва да надхвърля 700 mm; тя обаче трябва да е възможно най-дълга.
         Изпитването се спира, когато:

                     а)

                     енергията на деформация, погълната от защитната конструкция, е по-голяма или равна на изискваната вложена енергия Еis (където Еis = 1,75 mt);

                     б)

                     конструкцията навлиза в свободната зона или я оставя незащитена.

               1.4.   Изпитване на свръхнатоварване (виж фигури 4а, 4б и 4в в приложение IV)
         1.4.1.   Изпитването на свръхнатоварване трябва да се провежда, ако силата намалява с повече от 3 % през последните 5 % от постигнатата деформация, когато е погълната изискваната енергия от конструкцията (виж фигура 4б).
         1.4.2.   Изпитването на свръхнатоварване включва постепенно нарастване на хоризонталното натоварване със стъпка от 5 % от първоначално изискваната енергия до достигането на максимума от 20 % на добавената енергия (виж фигура 4в).
         1.4.2.1.   Изпитването на свръхнатоварване е удовлетворително, ако след всяко нарастване с 5 %, 10 % или 15 % на изискваната енергия силата намалява с по-малко от 3 % за всяко нарастване от 5 % и остава по-голяма от 0,8 Fmax.
         1.4.2.2.   Изпитването на свръхнатоварване е удовлетворително, ако конструкцията е погълнала 20 % от добавената енергия и силата надвишава 0,8 Fmax.
         1.4.2.3.   Допълнителни пукнатини или скъсвания и/или навлизане в свободната зона или оставане без защита на свободната зона вследствие на еластична деформация са допустими при изпитването на свръхнатоварване. След премахването на натоварването обаче конструкцията не трябва да навлиза в свободната зона, която трябва да е напълно защитена.
         1.5.   Смачкване отзад
         Гредата е поставена над най-горния заден елемент от конструкцията и резултантната сила на натиск да бъде разположена в надлъжна вертикална равнина на симетрия. Трябва да се приложи сила Fr = 20 mt.
         Когато задната част от покрива на защитната конструкция не може да издържи пълната сила на натиск, силата трябва да се прилага, докато покривът се деформира, така че да съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция със задната част на трактора, способна да поддържа масата на трактора в случай на преобръщане. Натоварването след това се премахва и тракторът или натоварващата сила се позиционират отново, така че гредата да е върху тази част от защитната конструкция, която ще може да поддържа напълно преобърнатия трактор. Тогава се прилага силата Fr.
         Силата Fr се прилага най-малко за пет секунди след видимото прекратяване на деформацията.
         Изпитването се спира, когато конструкцията наруши свободната зона или я остави незащитена.
         1.6.   Смачкване отпред
         Гредата трябва да е поставена напречно на най-горния преден елемент от конструкцията и резултантната сила на натиск е разположена в надлъжна вертикална равнина на симетрия. Прилага се сила Ff = 20 mt.
         В случаите, когато предната част от покрива на защитната конструкция не издържа пълната сила на натиск, силата трябва да се прилага до момента, в който деформираната част от покрива съвпадне с равнината, свързваща горната част на защитната конструкция с предната част на трактора, способна да поддържа тежестта на трактора при преобръщане. Натоварването се премахва и тракторът или натоварващата сила се позиционират отново, така че гредата да се намира над точката от защитната конструкция, която ще може да поддържа напълно преобърнатия трактор. Тогава се прилага силата Ff.
         Силата Ff се прилага най-малко за пет секунди след видимото прекратяване на деформацията.
         Изпитването се спира, когато конструкцията наруши свободната зона или я оставя незащитена.
         1.7.   Второ надлъжно натоварване
         Натоварването се прилага хоризонтално и успоредно на надлъжната вертикална равнина на симетрия на трактора.
         Второто надлъжно натоварване се прилага отзад или отпред, както е определено в точка 3.1.1.1 от приложение II.
         То трябва да се прилага в противоположна посока на надлъжното натоварване и в най-отдалечения ъгъл от надлъжното натоварване в точка 1.2.
         То трябва да се прилага върху най-горния напречен конструктивен елемент на защитната конструкция (или частта, която е най-вероятно първа да удари земята в случай на преобръщане на трактора).
         Точката на прилагане на товара трябва да бъде разположена на една шеста от ширината на горната част на защитната конструкция в посока навътре от външния ъгъл. За ширина на защитната конструкция трябва да бъде взето разстоянието между две прави линии, успоредни на вертикалната равнина на симетрия на трактора и допиращи най-външните части на защитната конструкция в хоризонталната равнина, допирателна към горната част на най-горните напречни елементи на конструкцията.
         Дължината на гредата не трябва да бъде по-малка от една трета от ширината на защитната конструкция (както е определена по-горе), нито с повече от 49 mm от този минимум.
         Изпитването се спира, когато:

                     а)

                     енергията на деформация, погълната от защитната конструкция, е по-голяма или равна на изискваната вложена енергия Еil 2 (където Еil 2 = 0,35 mt);

                     б)

                     защитната конструкция наруши свободната зона или я остави незащитена.

               2.   СВОБОДНА ЗОНА
         2.1.   Свободната зона е дадена във фигура 6 от приложение IV и е определена спрямо вертикалната базова равнина, обикновено надлъжна на трактора и минаваща през точката за оразмеряване на седалката, описана в точка 2.3, и центъра на волана. Базовата равнина се счита, че се движи хоризонтално заедно със седалката и волана по време на прилагане на натоварването, но остава перпендикулярна на пода на трактора или на защитната конструкция при преобръщане, ако тя е монтирана към трактора през еластични тампони.
         В случай на регулируемо положение на волана, той трябва да е в нормалното си положение за седящ водач.
         2.2.   Границите на зоната се определят от:
         2.2.1.   вертикални равнини, разположени на 250 mm от двете страни на базовата равнина и простиращи се над точката за оразмеряване на седалката на 300 mm;
         2.2.2.   успоредни равнини, простиращи се от горния ръб на равнините, посочени в точка 2.2.1 до максимална височина от 900 mm над точката за оразмеряване на седалката и наклонени по такъв начин, че горният ръб на равнината от страната, по която е приложено страничното натоварване, е на не по-малко от 100 mm от базовата равнина;
         2.2.3.   хоризонтална равнина, разположена на 900 mm над точката за оразмеряване на седалката;
         2.2.4.   наклонена равнина, перпендикулярна на базовата равнина и минаваща през точка, разположена на 900 mm над точката за оразмеряване на седалката и най-задната точка на облегалката;
         2.2.5.   повърхност, ако е нужно изкривена, с фамилия от прави линии, перпендикулярни на базовата равнина, простираща се надолу от най-задната точка на седалката и контактуваща с облегалката на седалката по цялата ѝ дължина;
         2.2.6.   цилиндрична повърхност с радиус 120 mm, перпендикулярна на базовата равнина и допирателна към равнините, посочени в точки 2.2.3 и 2.2.4;
         2.2.7.   цилиндрична повърхност с радиус 900 mm, перпендикулярна на базовата равнина, допирателна и простираща се напред на 400 mm от равнината, посочена в точка 2.2.3, разположена на 150 mm напред от точката за оразмеряване на седалката;
         2.2.8.   наклонена равнина, перпендикулярна на базовата равнина, която пресича посочената в точка 2.2.7 повърхност в предния ѝ край и минава на 40 mm от волана. В случай на високо разположен волан тази равнина се заменя с равнина, допирателна на посочената в точка 2.2.7 повърхност;
         2.2.9.   вертикална равнина, перпендикулярна на базовата равнина и отстояща на 40 mm напред от волана;
         2.2.10.   хоризонтална равнина, минаваща през базовата точка на седалката;
         2.2.11.   в случай на трактор с реверсируемо положение за управление свободната зона трябва да бъде комбинация от двете свободни зони, определени за двете положения на волана и седалката;
         2.2.12.   в случай на трактор, който може да бъде оборудван с допълнителни седалки, изпитванията трябва да се базират на комбинирана свободна зона спрямо точки за оразмеряване на седалката за всички налични опции. Защитната конструкция при преобръщане не трябва да навлиза в комбинираната свободна зона около различните точки за оразмеряване на седалката;
         2.2.13.   в случай, когато след провеждане на изпитването, се предлага нов вариант за седалката, трябва да се направи изчисление, за да се определи дали свободната зона около новата точка за оразмеряване на седалката е разположена изцяло в установената преди това свободна зона. Ако това не е така, се извършва ново изпитване.
         2.3.   Местоположение на седалката и на точката за оразмеряване на седалката
         2.3.1.   Във връзка с определянето на свободната зона в точка 2.1, седалката се поставя в най-задното положение на хоризонталния диапазон на регулировка. Тя се поставя в най-горно положение на вертикалния диапазон на регулировка, когато това е независимо от хоризонталната регулировка.
         Точка за оразмеряване се получава с помощта на устройството, описано в приложение IV, фигури 7 и 8, като се имитира натоварването, създавано от седящ човек. Устройството се състои от плоча за седалката и плоча за облегалката. Долната плоча за облегалката контактува в зоната между издатините на седалищната кост (А) и кръста (В), като шарнирната връзка (В) е регулируема по височина.
         2.3.2.   Точката за оразмеряване се определя като точка от надлъжната равнина на симетрия на седалката, където се пресичат равнината, допирателна към долната част на облегалката и хоризонтална равнина. Тази хоризонтална равнина пресича долната повърхност на плочата за седалката на 150 mm пред горепосочената допирателна.
         2.3.3.   Когато седалката включва свободно окачена пружина на хода на окачването, независимо дали може или не може да се регулира в зависимост от теглото на водача, седалката трябва да бъде поставена в средното положение на този ход.
         Устройството се поставя върху седалката. След това се натоварва със сила от 550 N в точка, намираща се на 50 mm пред шарнирната връзка (А), а двете плочи за облегалката трябва да се притиснат леко, за да се допрат до облегалката.
         2.3.4.   Ако не е възможно да се определят ясно допирателните към всяка от зоните на облегалката (над и под лумбалната зона), трябва да се вземат следните мерки:

                     2.3.4.1.

                     когато не може да се определи ясно допирателната към долната зона: долната част от плочата за облегалката се притиска към облегалката вертикално;

                     2.3.4.2.

                     когато не може да се определи ясно допирателната към горната зона: шарнирната връзка (В) се установява на височина 230 mm над точката за оразмеряване на седалката при вертикална долна плоча за облегалката. След това двете плочи за облегалката се притискат леко, за да се допрат до облегалката.

               3.   ЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ПРОВЕРКИ И ИЗМЕРВАНИЯ
         3.1.   Свободна зона
         По време на всяко изпитване защитната конструкция се проверява за това дали някаква част от защитната конструкция не е навлязла в свободната зона около седалката на водача, съгласно определението в точка 2.1. Освен това се преглежда защитната конструкция, за да се провери дали някаква част от свободната зона е извън защитата на защитната конструкция. За тази цел се счита, че е извън защитата на защитната конструкция всяка част от свободната зона, която би влязла в контакт с хоризонталния терен, ако тракторът се е преобърнал към посоката, от която е било приложено натоварването. Приема се, че са използвани най-малкият размер гуми и най-тясната регулировка на колеята, препоръчвани от производителя.
         3.2.   Крайна остатъчна деформация
         В края на изпитванията се регистрира трайната деформация на защитната конструкция. За тази цел, преди започване на изпитването, се регистрира положението на основните елементи на защитната конструкция спрямо точката за оразмеряване на седалката.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IV

            ФИГУРИ

                     Фигура 1

                     :

                     Точка на прилагане на страничното натоварване

                     Фигура 2

                     :

                     Точка на прилагане на надлъжно натоварване отзад

                     Фигура 3

                     :

                     Пример за устройство за изпитване на натиск

                     Фигура 4 a

                     :

                     Диаграма на деформацията в зависимост от приложената сила — изпитване на свръхнатоварване не е необходимо

                     Фигура 4 б

                     :

                     Диаграма на деформацията в зависимост от приложената сила — изпитване на свръхнатоварване е необходимо

                     Фигура 4 в

                     :

                     Диаграма на деформацията в зависимост от приложената сила — продължаване на изпитването на свръхнатоварване

                     Фигура 5

                     :

                     Илюстрация на термините за „остатъчна“, „еластична“ и „сумарна“ деформация

                     Фигура 6 a

                     :

                     Страничен изглед на свободната зона

                     Фигура 6 б

                     :

                     Преден/заден изглед на свободната зона

                     Фигура 6 в

                     :

                     Изометричен изглед

                     Фигура 7

                     :

                     Устройство за определяне на точката за оразмеряване на седалката

                     Фигура 8

                     :

                     Метод за определяне на точката за оразмеряване на седалката

         ПРИЛОЖЕНИЕ

         ПРИЛОЖЕНИЕ VI

            МАРКИРОВКА

         Маркировката за ЕО одобрение на типа за компонент се състои от правоъгълник, обграждащ буквата „е“, следвана от отличителния номер на държавата-членка, издала одобрението на типа за компонент:
         1. за Германия
         2. за Франция
         3. за Италия
         4. за Нидерландия
         5. за Швеция
         6. за Белгия
         7. за Унгария
         8. за Чешката република
         9. за Испания
         11. за Обединеното кралство
         12. за Австрия
         13. за Люксембург
         17. за Финландия
         18. за Дания
         19. за Румъния
         20. за Полша
         21. за Португалия
         23. за Гърция
         24. за Ирландия
         26. за Словения
         27. за Словакия
         29. за Естония
         32. за Латвия
         34. за България
         36. за Литва
         49. за Кипър
         50. за Малта
         и от номера на ЕО одобрението на типа за компонент, който отговаря на номера на сертификата за ЕО одобрение на типа за компонент, издаден за типа защитна конструкция по отношение на нейните якостни качества, както и якостните качества на нейното закрепване към трактора, поставен в близост до правоъгълника.

            Примерна маркировка за ЕО одобрение на типа за компонент

         Маркировката за ЕО одобрение на типа за компонент трябва да е допълнена с допълнителния символ „S“.

         ПРИЛОЖЕНИЕ VII

         ПРИЛОЖЕНИЕ VIII

            Условия за ЕО одобрение на типа

                     1.

                     Заявлението за ЕО одобрение на типа за тип трактор по отношение на якостните качества на защитната конструкция и на нейното закрепване към трактора се подава от производителя на трактора или от неговия упълномощен представител.

                     2.

                     На техническата служба, която отговаря за провеждане на изпитванията за одобрение на типа, трябва да бъде предоставен трактор, представителен за типа за одобрение, на който са монтирани защитна конструкция, както и нейното закрепване, надлежно одобрени.

                     3.

                     Техническата служба, която отговаря за провеждането на изпитванията за одобрение на типа, проверява дали одобреният тип защитна конструкция е предназначен за монтиране на типа трактор, за който е поискано одобрение на типа. По-специално, тя проверява дали закрепването на защитната конструкция отговаря на това, което е било изпитвано по време на ЕО одобрение на типа за компонент.

                     4.

                     Притежателят на ЕО одобрение на типа може да поиска то да бъде разширено с други типове защитни конструкции.

                     5.

                     Компетентните органи издават такова разширение при следните условия:

                                 5.1.

                                 новият тип защитна конструкция и нейното закрепване към трактора има ЕО одобрение на типа за компонент;

                                 5.2.

                                 типът е конструиран за монтиране на типа трактор, за който е поискано разширение на ЕО одобрението на типа;

                                 5.3.

                                 закрепването на защитната конструкция към трактора отговаря на това, което е било изпитвано по време на ЕО одобрението на типа за компонент.

                     6.

                     Сертификат, съответстващ на образеца, даден в приложение IX, се прилага към сертификата за ЕО одобрение на типа при всяко одобряване или разширение на одобрението, предоставено или отказано.

                     7.

                     Ако заявлението за ЕО одобрение на типа за тип трактор е подадено по същото време, в което е подадено заявлението за ЕО одобрение на типа за компонент за защитна конструкция, предназначена за монтиране на типа трактор, за който е поискано ЕО одобрение на типа, проверките, предвидени в точка 2 и 3, не се извършват.

         ПРИЛОЖЕНИЕ IX

         ПРИЛОЖЕНИЕ X
         ЧАСТ А

            Отменената директива и списък на последващите ѝ изменения

         (посочени в член 13)

                     Директива 79/622/ЕИО на Съвета
                     (ОВ L 179, 17.7.1979 г., стр. 1)

                     Директива 82/953/ЕИО на Комисията
                     (ОВ L 386, 31.12.1982 г., стр. 31)

                     Точка IX.A.15.з) от приложение I от Акта за присъединяване от 1985 г.
                     (ОВ L 302, 15.11.1985 г., стр. 213)

                     Директива 87/354/ЕИО на Съвета
                     (ОВ L 192, 11.7.1987 г., стр. 43)

                     Единствено по отношение на позоваванията на Директива 79/622/ЕИО в член 1 и точка 9, буква з) от приложението

                     Директива 88/413/ЕИО на Комисията
                     (ОВ L 200, 26.7.1988 г., стр. 32)

                     Точка XI.В.II.4 от приложение I от Акта за присъединяване от 1994 г.
                     (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 206)

                     Директива 1999/40/ЕО на Комисията
                     (ОВ L 124, 18.5.1999 г., стр. 11)

                     Точка I.A.29 I от приложение II от Акта за присъединяване от 2003 г.
                     (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 61)

                     Директива 2006/96/ЕО на Съвета
                     (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 81)

                     Единствено по отношение на позоваванията на Директива 79/622/ЕИО в член 1 и точка А.28 от приложението

               ЧАСТ Б

            Срокове за транспониране в националното право

         (посочени в член 13)

                     Директива

                     Срок за транспониране

                     79/622/ЕИО

                     27 декември 1980 г.

                     82/953/ЕИО

                     30 септември 1983 г. (1)

                     87/354/ЕИО

                     31 декември 1987 г.

                     88/413/ЕИО

                     30 септември 1988 г. (2)

                     1999/40/ЕО

                     30 юни 2000 г. (3)

                     2006/96/ЕО

                     31 декември 2006 г.

            (1)  В съответствие с член 2 от Директива 82/953/ЕИО:

            „1.   Считано от 1 октомври 1983 г. никоя държава-членка не може:

                        —

                        да откаже да предостави одобрение на типа на ЕИО; да издаде документите, посочени в член 10, параграф 1, последното тире от Директива 74/150/ЕИО, или да предостави национално одобрение на типа по отношение на типа трактор, или

                        —

                        да забрани първоначалното пускане в употреба на трактори,

                  ако защитната конструкция при преобръщане за този тип трактор или тези типове трактори съответства на изискванията на настоящата директива.
            2.   Считано от 1 октомври 1984 г. държавите-членки:

                        —

                        преустановяват да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, последното тире от Директива 74/150/ЕИО, по отношение на тип на трактор, чиято защитна конструкция при преобръщане не съответства на изискванията на настоящата директива,

                        —

                        могат да откажат да предоставят национално одобрение на типа по отношение на типа на трактор, чиято защитна конструкция при преобръщане не съответства на изискванията на настоящата директива.

                  3.   Считано от 1 октомври 1985 г., държавите-членки могат да забранят първоначалното пускане в употреба на трактори, чиято защитната конструкция при преобръщане не съответства на изискванията на настоящата директива.
            4.   Разпоредбите на параграфи 1—3 не засягат разпоредбите на Директива 77/536/ЕИО.“

            (2)  В съответствие с член 2 от Директива 88/413/ЕИО:

            „1.   От 1 октомври 1988 г. никоя държава-членка не може:

                        —

                        да отказва по отношение на тип на трактор, да предостави одобрение на типа на ЕИО, да издава документа, предвиден в последното тире на член 10, параграф 1 от Директива 74/150/ЕИО, или да предоставя национално одобрение на типа, или

                        —

                        да забранява първоначалното пускане в употреба на трактори,

                  ако защитните конструкции при преобръщане на този тип трактор или на тези типове трактори съответстват на изискванията на настоящата директива.
            2.   От 1 октомври 1989 г. държавите-членки:

                        —

                        не издават повече документите, предвидени в последното тире на член 10, параграф 1 от Директива 74/150/ЕИО по отношение на тип трактор, чиято защитна конструкция при преобръщане не съответства на изискванията на настоящата директива,

                        —

                        могат да отказват предоставянето на национално одобрение на типа по отношение на тип трактор, чиято защитна конструкция при преобръщане не съответства на изискванията на настоящата директива.“

            (3)  В съответствие с член 2 от Директива 1999/40/ЕО:

            „1.   Считано от 1 юли 2000 г. държавите-членки не могат:

                        —

                        нито да отказват да издават ЕО одобрение на типа или да отказват да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, трето тире от Директива 74/150/ЕИО, или да отказват да издават национално одобрение на типа по отношение на тип трактор,

                        —

                        нито да забраняват пускането в употреба на трактори,

                  ако тези трактори отговарят на изискванията на Директива 79/622/ЕИО, е изменена с настоящата директива.
            2.   Считано от 1 януари 2001 г. държавите-членки:

                        —

                        преустановяват да издават документа, предвиден в член 10, параграф 1, трето тире от Директива 74/150/ЕИО по отношение на тип трактор, ако той не отговаря на изискванията на Директива 79/622/ЕИО, изменена с настоящата директива,

                        —

                        могат да отказват да издават национално одобрение на типа по отношение на тип трактор, ако той не отговаря на изискванията на Директива 79/622/ЕИО, изменена с настоящата директива.“

         ПРИЛОЖЕНИЕ XI

            ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО

                     Директива 79/622/ЕИО

                     Директива 1999/40/ЕО

                     Настоящата директива

                     Членове 1 и 2

                     Членове 2 и 3

                     Член 3, параграф 1

                     Член 4, първа алинея

                     Член 3, параграф 2

                     Член 4, втора и трета алинея

                     Членове 4 и 5

                     Членове 5 и 6

                     Член 6, първо изречение

                     Член 7, първа алинея

                     Член 6, второ изречение

                     Член 7, втора алинея

                     Член 2

                     Член 8

                     Член 8

                     Член 9

                     Член 9, уводно изречение

                     Член 1, уводно изречение

                     Член 9, първо тире

                     Член 1, буква a)

                     Член 9, второ тире

                     Член 1, буква б)

                     Член 9, трето тире

                     Член 1, буква в)

                     Член 9, четвърто тире

                     Член 1, буква г)

                     Членове 10 и 11

                     Членове 10 и 11

                     Член 12, параграф 1

                     —

                     Член 12, параграф 2

                     Член 12

                     —

                     Членове 13 и 14

                     Член 13

                     Член 15

                     Приложения I—IX

                     Приложения I—IX

                     —

                     Приложение X

                     —

                     Приложение XI


title: Директива 2006/116/EО на Европейския парламент и Съвета от 12 декември 2006 година за срока за закрила на авторското право и някои сродни права (кодифицирана версия)

text:
Важна правна забележка

|

32006L0116

Официален вестник n° L 372 , 27/12/2006 стр. 0012 - 0018

		20061212Директива 2006/116/EО на Европейския парламент и Съветаот 12 декември 2006 годиназа срока за закрила на авторското право и някои сродни права(кодифицирана версия)ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, и членове 55 и 95 от него,като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [1],в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора [2],като имат предвид, че:(1) Директива 93/98/EИО на Съвета от 29 октомври 1993 г. за хармонизиране на срока за закрила на авторското право и някои сродни права [3] е изменена съществено [4]. В интерес на яснотата и рационалността би следвало упоменатата директива да бъде кодифицирана.(2) Бернската конвенция за закрила на литературните и художествените произведения и Международната конвенция за закрила на артистите изпълнители, продуцентите на звукозаписи и излъчващите организации (Римска конвенция) установяват само минимални срокове за закрила на правата, за които се отнасят, като оставят на договарящите страни свободата да предоставят по-дълги срокове. Някои държави-членки упражняват това право. В допълнение, някои държави-членки още не са се присъединили към Римската конвенция.(3) В резултат на това са налице различия между националните законодателства, регулиращи сроковете за закрила на авторското право и сродните му права, които могат да затруднят свободното движение на стоки и свободата на предоставяне на услуги и да опорочат конкуренцията на общия пазар. Поради това, с оглед на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар, законодателствата на държавите-членки би следвало да бъдат хармонизирани така че сроковете за закрила да бъдат идентични в цялата Общност.(4) Важно е да се установят не само сроковете за закрила като такива, но и някои разпоредби относно прилагането, като датата, от която ще се изчислява всеки срок.(5) Разпоредбите на настоящата директива не би следвало да засягат прилагането от държавите-членки на разпоредбите на член 14а, параграф 2, букви б), в) и г) и параграф 3 от Бернската конвенция.(6) Минималният срок на закрила, установен в Бернската конвенция, а именно, докато авторът е жив и 50 години след смъртта му, беше предназначен да предостави закрила на автора и първите две поколения от неговите низходящи. Средната продължителност на живота в Общността се е удължила дотолкова, че този срок вече не е достатъчен, за да обхване две поколения.(7) Някои държави-членки предоставиха срок по-дълъг от 50 години след смъртта на автора, за да неутрализират последиците от световните войни върху използването на авторските произведения.(8) По отношение на закрилата на сродните права, някои държави-членки въведоха срок от 50 години след законното публикуване или законното публично съобщение.(9) Дипломатическата конференция, проведена през декември 1996 г. под егидата на Световната организация за интелектуална собственост (СОИС), доведе до приемането на Договора на СОИС за изпълненията и звукозаписите, който третира закрилата на изпълнителите и производителите на звукозаписи. Този договор прие формата на съществено актуализиране на международната защита на сродните права.(10) Един от основните законови принципи, закриляни от правния ред на Общността, е зачитането на установените права. Поради това сроковете за закрила на авторското право и сродните му права, установени от общностното право, не могат да имат за последица намаляването на закрилата, с която се ползват носителите на права в Общността преди влизането в сила на Директива 93/98/EИО. С оглед да се сведат до минимум последиците от преходните мерки и да се позволи на вътрешния пазар да функционира безпрепятствено, тези срокове за закрила би следвало да бъдат прилагани на дългосрочна основа.(11) Нивото на закрила на авторското право и сродните му права би следвало да бъде високо, тъй като тези права са фундаментални за интелектуалното произведение. Тяхната закрила гарантира поддържането и развитието на съзидателността в интерес на авторите, културните индустрии, потребителите и обществото като цяло.(12) С оглед създаването на високо ниво на закрила, което в същото време отговаря на изискванията на вътрешния пазар и необходимостта от създаване на законова среда, благоприятна за хармоничното развитие на литературното и художественото творчество в Общността, срокът на закрила на авторското право трябва да бъде хармонизиран на 70 години след смъртта на автора или 70 години, след като произведението е законно представено на публиката, а за сродните права — 50 години след събитието, от което започва да тече срокът.(13) Колективните произведения са закриляни съгласно член 2, параграф 5 от Бернската конвенция, когато поради подбора и подреждането на тяхното съдържание те представляват интелектуални произведения. Тези произведения се закрилят като такива, без да се накърнява авторското право върху всяко от произведенията, съставляващи част от такива колективни произведения. Като последица от това, към произведенията, включени в колективни произведения, могат да се прилагат специфични срокове на закрила.(14) Във всички случаи, когато едно или повече физически лица са идентифицирани като автори, срокът на закрила би следвало да се изчислява след тяхната смърт. Въпросът за авторството върху цялото или част от едно произведение е фактически въпрос, който може да се решава от националните съдилища.(15) Сроковете на закрила би следвало да се изчисляват от първия ден на януари на годината, следваща съответното събитие, както са определени в Бернската и Римската конвенции.(16) Закрилата на фотографии в държавите-членки е предмет на различни режими. Дадено фотографско произведение по смисъла на Бернската конвенция се разглежда като оригинално, ако то е собствено авторско интелектуално произведение, отразяващо личността на автора, без да се вземат под внимание други критерии, като достойнство или предназначение. Закрилата на други фотографии би следвало да бъде оставена на националното право.(17) С цел да се избегнат различията в срока на закрила по отношение на сродните права, е необходимо да се установи една и съща начална точка за изчисляването на срока в цялата Общност. Изпълнението, записването, предаването, законното публикуване и законното публично съобщаване, т.е. средствата, които дават възможност един обект на сродно право да бъде достъпен за възприемане по всякакви подходящи начини от неограничен брой лица, би следвало да бъдат взети под внимание при изчисляването на срока на закрила, независимо от страната, където се извършва това изпълнение, записване, предаване, законно публикуване или законно публично съобщаване.(18) Правата на излъчващите организации върху техните предавания, независимо дали тези предавания се излъчват по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или спътник, не би следвало да са вечни. Поради това е необходимо срокът на закрила да тече само от първото излъчване на дадено предаване. Тази разпоредба трябва да се разбира като насочена към избягването на нов срок, течащ в случаите на предаване, идентично с предишно такова.(19) Държавите-членки би следвало да бъдат свободни да поддържат или въвеждат други сродни права, и по-специално във връзка със закрилата на критическите и научните публикации. С оглед да се осигури прозрачност на oбщностно равнище, е необходимо държавите-членки, които въвеждат нови сродни права, да нотифицират за това Комисията.(20) Би следвало да се изясни, че настоящата директива не се прилага за неимуществените права.(21) За произведения, чиято страна на произход по смисъла на Бернската конвенция е трета страна, и чийто автор не е гражданин на Общността, сравняването на сроковете на закрила би следвало да се прилага, при условие че съответният срок в Общността не надвишава срока, установен в настоящата директива.(22) Когато носител на права, който не е гражданин на Общността, отговаря на изискванията за закрила по международно споразумение, срокът на закрила на сродните права би следвало да бъде същият като този, установен в настоящата директива. Този срок, обаче, не би следвало да надвишава срока, установен в третата страна, на която е гражданин носителят на права.(23) Сравняването на сроковете не би следвало да води държавите-членки до противоречие с техните международни задължения.(24) Държавите-членки би следвало да могат свободно да приемат разпоредби по тълкуването, адаптирането и по-нататъшното изпълнение на договорите за използване на закриляни произведения и други обекти, които са сключени преди удължаването на срока на закрила, произтичащо от настоящата директива.(25) Зачитането на придобитите права и законните очаквания са част от правния ред на Общността. Държавите-членки могат да предвидят по-специално, че при определени обстоятелства авторското право и сродните права, които са продължени по силата на настоящата директива, не могат да дадат основания за плащания от лица, които добросъвестно са използвали произведенията към момента, когато тези произведения са били обществено достояние.(26) Настоящата директива не би следвало да засяга задълженията на държавите-членки, свързани с времевите ограничения за транспониране в националното законодателство и прилагане на директивите, изложени в част Б от приложение I,ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Времетраене на авторските права1. Правата на автор на литературно или художествено произведение по смисъла на член 2 от Бернската конвенция текат приживе и 70 години след смъртта му, независимо от датата, на която произведението е законно предоставено на публиката.2. В случай на съавторство назованият в параграф 1 срок се изчислява от смъртта на последния преживял автор.3. В случай на анонимни произведения или произведения, публикувани под псевдоним, срокът на закрила тече 70 години след като произведението е законно предоставено на обществеността. Когато обаче възприетият псевдоним от автора не оставя съмнение за неговата идентичност или ако той разкрие идентичността си през периода, посочен в първото изречение, прилаганият срок на закрила е този, установен в параграф 1.4. Когато дадена държава-членка предвиди специални разпоредби за авторските права върху колективни произведения или разпоредби, които посочват юридическо лице като носител на права, срокът на закрила се изчислява съгласно разпоредбите на параграф 3, освен ако физическите лица, които са създали произведението, са идентифицирани като създатели във вариантите на произведението, които са предоставени на публиката. Настоящият параграф не накърнява правата на идентифицираните автори, чиито определени приноси, за които се прилагат параграфи 1 и 2, са включени в такива произведения.5. Когато едно произведение е публикувано в томове, части, свитъци, броеве или епизоди и срокът на закрила тече от датата, на която произведението е законно предоставено на обществеността, срокът на закрила тече за всяка единица поотделно.6. В случай на произведения, за които срокът на закрила не се изчислява от смъртта на автора или авторите и които не са били законно предоставени на публиката в рамките на 70 години след тяхното създаване, закрилата се прекратява.Член 2Кинематографични или аудиовизуални произведения1. Главният режисьор на кинематографично или аудиовизуално произведение се смята за негов автор или за един от неговите автори. Държавите-членки са свободни да посочват и други съавтори.2. Срокът на закрила на кинематографичните или аудиовизуалните произведения изтича 70 години след смъртта на последното от следните преживели лица, независимо дали тези лица са посочени като съавтори:.главният режисьор, авторът на сценария, авторът на диалога и композиторът на музиката, специално създадена за използването ѝ в кинематографичното или аудиовизуалното произведение.Член 3Времетраене на сродни права1. Правата на изпълнителите изтичат 50 години след датата на изпълнението. Ако обаче записът на изпълнението е законно публикуван или законно публично съобщен в рамките на този период, правата изтичат 50 години след датата на по-ранното първо публикуване или първото такова съобщаване.2. Правата на продуцентите на звукозаписи изтичат 50 години, след като е направен записът. Ако обаче звукозаписът е законно публикуван през този период, правото изтича 50 години след датата на първото законно публикуване. Ако не е извършено законно публикуване по време упоменатия период в първото изречение, както и ако звукозаписът е законно публично съобщен в рамките на този период, упоменатите права изтичат 50 години след датата на първото законно публично съобщение.Настоящият параграф, обаче, няма да има за ефект защитата на подновяването на правата на продуцентите на звукозаписи, когато при изтичането на срока на закрилата, предоставена им съгласно член 3, параграф 2 на Директива 93/98/EИО във версията ѝ преди изменението на Директива 2001/29/EИО, те вече не са закриляни на 22 декември 2002 г.3. Правата на продуцентите върху първоначалния запис на даден филм изтичат 50 години след като е направено записването. Ако обаче филмът е законно публикуван или законно публично съобщен през този период, правата изтичат 50 години след датата на по-ранното първо такова публикуване или първото такова публично съобщаване. Понятието "филм" означава кинематографично или аудиовизуално произведение или движещи се изображения, придружени или не със звук.4. Правата на излъчващите организации изтичат 50 години след първото излъчване на дадено предаване, независимо дали това предаване е излъчено по жичен или безжичен път, включително чрез кабел или спътник.Член 4Закрила на непубликувани преди това произведенияВсеки, който след изтичането на авторско-правната закрила за първи път законно публикува или законно публично съобщи непубликувано преди това произведение, се ползва от закрила, равна на имуществените права на автора. Срокът на закрила на такива права е 25 години от момента, в който произведението е било законно публикувано или законно публично съобщено за пръв път.Член 5Критически и научни публикацииДържавите-членки могат да закрилят критическите и научните публикации на произведения, които са станали обществено достояние. Максималният срок на закрила е 30 години от датата, на която публикацията е била законно публикувана за първи път.Член 6Закрила на фотографииФотографии, които са оригинални, в смисъл че са собствено авторско интелектуално произведение, се закрилят в съответствие с член 1. Никакви други критерии не се прилагат за определяне на тяхната пригодност за закрила. Държавите-членки могат да предвидят закрилата и на други фотографии.Член 7Закрила по отношение на трети страни1. Когато страната на произхода на дадено произведение по смисъла на Бернската конвенция е трета страна и авторът на произведението не е гражданин на Общността, срокът на закрила, предоставен от държавите-членки, изтича на датата на изтичането на закрилата, предоставена в страната на произхода на произведението, но не може да надхвърля срока, установен в член 1.2. Срокът на закрила, установен в член 3, се прилага и в случаите, когато носителите на права не са граждани на Общността, при условие че държавите-членки им предоставят закрила. Без да се засягат международните задължения на държавите-членки, срокът на закрила, предоставен от държавите-членки, изтича не по-късно от датата на изтичането на закрилата, предоставена в страната, на която е гражданин носителят на права, и не може да надвишава срока, установен в член 3.3. Държавите-членки, които към 29 октомври 1993 г., и по-специално по силата на техните международни задължения, са предоставили по-дълъг срок на закрила, отколкото този, който би произтекъл от разпоредбите на параграфи 1 и 2, могат да запазят тази закрила до сключването на международни споразумения за срока на закрила на авторското право или сродните права.Член 8Изчисляване на сроковетеСроковете, установени в настоящата директива, се изчисляват от първия ден на януари на годината, следваща събитието, което ги поражда.Член 9Неимуществени праваНастоящата директива не засяга разпоредбите на държавите-членки относно неимуществените права.Член 10Прилагане по време1. Когато даден срок на закрила, който е по-дълъг от съответния срок, предвиден в настоящата директива, вече тече в държава-членка към 1 юли 1995 г., настоящата директива няма да има за последица скъсяването на този срок на закрила в държавата-членка.2. Сроковете на закрила, предвидени в настоящата директива, се прилагат за всички произведения и обекти, които са закриляни поне в една държава-членка към датата, назована в параграф 1, по силата на националните разпоредби за авторското право и сродните му права, или които отговарят на критериите за закрила съгласно (Директива 92/100/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1992 г. относно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, свързани с авторското право в областта на интелектуалната собственост [5]).3. Настоящата директива не засяга каквито и да е действия по използване, извършени преди датата, посочена в параграф 1. Държавите-членки приемат необходимите разпоредби за закрила в частност на правата, придобити от трети страни.4. Не е необходимо държавите-членки да прилагат разпоредбите на член 2, параграф 1 за кинематографични или аудиовизуални произведения, създадени преди 1 юли 1994 г.Член 11Нотифициране и комуникация1. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията за всеки правителствен план да се предоставят нови сродни права, включително основните мотиви за тяхното въвеждане и предвидения срок на закрила.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите на вътрешното право, което приемат в областта, регулирана от настоящата директива.Член 12ОтмянаДиректива 93/98/EИО се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно времевите ограничения за транспониране в националното законодателство, изложени в част Б от приложение I, на директивите и тяхното приложение.Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се тълкуват в съответствие с таблицата на съответствието в приложение II.Член 13Влизане в силаНастоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.Член 14АдресатиАдресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Страсбург на 12 декември 2006 година.За Европейския парламентПредседателJ. Borrell FontellesЗа СъветаПредседателM. Pekkarinen[1] Становище от 26 октомври 2006 г. (все още непубликувано в Официален вестник).[2] Становище на Европейския парламент от 12 октомври 2006 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 30 ноември 2006 г.[3] ОВ L 290, 24.11.1993 г., стр. 9. Директива, изменена с Директива 2001/29/EО на Европейския парламент и Съвета (ОВ L 167, 22.6.2001 г., стр. 10).[4] Виж приложение I, част A.[5] ОВ L 346, 27.11.1992 г., стр. 61. Директива, последно изменена с Директива 2001/29/EО.--------------------------------------------------20061212ПРИЛОЖЕНИЕ IЧАСТ AОтменената директива с нейните последователни измененияДиректива 93/98/EИО на Съвета (ОВ L 290, 24.11.1993 г., стр. 9) | само член 11, параграф 2 |Директива 2001/29/EО на Европейския парламент и Съвета (ОВ L 167, 22.6.2001 г., стр. 10) |ЧАСТ БСписък на времевите ограничения за транспониране в националното законодателство и приложение(посочен в член 12)Директива | Времево ограничение за транспониране | Дата на приложение |93/98/EИО | 1 юли 1995 г. (членове 1—11) | 19 ноември 1993 г. (член 12) 1 юли 1997 г. най-късно по отношение на член 2, параграф 1 (член 10, параграф 5) |2001/29/EО | 22 декември 2002 г. | |--------------------------------------------------20061212ПРИЛОЖЕНИЕ IIТаблица на съответствиетоДиректива 93/98/EИО | Настоящата директива |Членове 1—9 | Членове 1—9 |Член 10, параграфи 1—4 | Член 10, параграфи 1—4 |Член 10, параграф 5 | — |Член 11 | — |Член 12 | Член 11, параграф 1 |Член 13, параграф 1, първа алинея | — |Член 13, параграф 1, втора алинея | — |Член 13, параграф 1, трета алинея | Член 11, параграф 2 |Член 13, параграф 2 | — |— | Член 12 |— | Член 13 |Член 14 | Член 14 |— | Приложение I |— | Приложение II |--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 4 март 1974 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно максималната проектна скорост и товарните платформи на колесните селскостопански или горски трактори

text:
Важна правна забележка

|

31974L0152

Официален вестник n° L 084 , 28/03/1974 стр. 0033 - 0035 специално финландско издание: глава 13 том 3 стр. 0250  специално гръцко издание: глава 13 том 2 стр. 0234  специално шведско издание: глава 13 том 3 стр. 0250  специално испанско издание: глава 13 том 3 стр. 0206  специално португалско издание глава 13 том 3 стр. 0206  специално чешко издание глава 13 том 002 стр. 91  - 93 специално испанско издание глава 13 том 002 стр. 91  - 93 специално унгарско издание глава 13 том 002 стр. 91  - 93 специално литвийско издание глава 13 том 002 стр. 91  - 93 LV.ES глава 13 том 002 стр. 91  - 93 MT.ES глава 13 том 002 стр. 91  - 93 PL.ES глава 13 том 002 стр. 91  - 93 SK.ES глава 13 том 002 стр. 91  - 93 специално словенско издание глава 13 том 002 стр. 91  - 93

		19740304Директива на Съветаот 4 март 1974 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно максималната проектна скорост и товарните платформи на колесните селскостопански или горски трактори(74/152/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него;като взе предвид предложението на Комисията;като взе предвид становището на Асамблеята [1];като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2];като има предвид, че техническите изисквания, на които трябва да отговарят тракторите в съответствие с националните законодателства, се отнасят, inter alia, за максималната проектна скорост и товарните платформи;като има предвид, че тези изисквания са различни във всяка една държава-членка; като има предвид следователно, че е необходимо всички държави-членки да приемат еднакви изисквания или в допълнение, или на мястото на действащите понастоящем норми, в частност с оглед процедурата за типово одобрение ЕИО, която е предмет на Директива на Съвета от 4 март 1974 г. [3] за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на колесните селскостопански или горски трактори, да се прилага за всеки тип трактор,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 11. "Трактор (селскостопански или горски)" е всяко превозно средство с мотор, с колесно или с верижно направляващо устройство, което има поне два моста, чиято главна функция е неговата теглителна сила и което е специално конструирано да тегли, да бута, да превозва или да привежда в движение определени инструменти, машини или ремаркета, предназначени за използване в селското или горското стопанство. То може да е оборудвано за превоз на товари и пътници.2. Настоящата директива се прилага само за тракторите, определени в параграф 1, които са оборудвани с пневматични гуми, имат два моста и максимална проектна скорост между 6 и 25 км/час.Член 2Държавите-членки не могат да отказват да издават типово одобрение ЕИО или национално типово одобрение на трактор на основания, свързани с максималната проектна скорост или с товарните платформи, ако те отговарят на изискванията, посочени в приложението.Член 3Държавите-членки не могат да отказват регистрирането или да забраняват продажбата, пускането в употреба или употребата на трактори на основания, свързани с максималната проектна скорост или с товарните платформи, ако те отговарят на изискванията, посочени в приложението.Член 41. Държавите-членки не могат да забраняват или да изискват тракторите да са оборудвани с една или повече товарни платформи.2. Те не могат да забраняват превоза на продукти върху такива платформи, ако разрешават превоза им върху ремаркета, използвани за селскостопански или горски цели; в границите, предвидени от производителя, те разрешават максимален товар най-малко 80 % от одобреното тегло на трактора в работно състояние.Член 5Измененията, необходими за привеждане в съответствие с техническия прогрес на изискванията от приложението, се приемат съгласно процедурата по член 13 от директивата на Съвета за типовото одобрение на колесните селскостопански или горски трактори.Член 61. Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива в срок до осемнадесет месеца от нотифирането ѝ. Те незабавно информират Комисията за това.2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 7Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 4 март 1974 година.За СъветаПредседателW. Scheel[1] ОВ 28, 17.2.1967 г., стр. 462/67.[2] ОВ 42, 7.3.1967 г., стр. 620/67.[3] ОВ L 84, 28.3.1974 г., стр.10.--------------------------------------------------19740304ПРИЛОЖЕНИЕ1. МАКСИМАЛНА ПРОЕКТНА СКОРОСТ1.1. По време на типовото одобрение средната скорост се измерва на права отсечка, измината в двете посоки с летящ старт. Теренът на отсечката е устойчив; отсечката е дълга най-малко 100 м и е равна, като все пак може да включва наклони най-много до 1,5 %.1.2. По време на изпитването тракторът е ненатоварен, в движение, без баластови тежести или специално оборудване, а налягането на гумите е определеното за движение по пътищата.1.3. По време на изпитването тракторът е снабден с нови гуми с максималните размери, определени за трактора от производителя.1.4. Предавателното отношение, използвано по време на изпитването, е такова, че да поражда максималната скорост на превозното средство, а дроселната клапа е напълно отворена.1.5. С оглед да се вземат предвид различните неизбежни грешки, дължащи се в частност на измервателната техника и увеличаването на скоростта на въртене вследствие на частичното разтоварване на двигателя, по време на типовото одобрение е допустимо измерената скорост да надхвърля с 10 % стойността от 25 км/час.1.6. С оглед да се даде възможност на компетентните органи за типово одобрение на трактори да изчислят максималната им теоретична скорост, производителите определят примерните стойности на предавателното отношение, действителното придвижване за едно пълно завъртане на движещите колела и честотата на въртене при максимална мощност с максимално отворена дроселна клапа и със скоростен регулатор, ако има такъв, регулиран, както е посочено от производителя.2. ТОВАРНИ ПЛАТФОРМИ2.1. Центърът на тежестта на платформата е разположен между осите.2.2. Размерите на платформата са, както следва:- дължината не превишава 1,4 пъти предния или задния мост на трактора, независимо от това кой е по-голям;- ширината не превишава максималната габаритна ширина на трактора без оборудване.2.3. Платформата се разполага симетрично по отношение на надлъжната равнина на симетрия на трактора.2.4. Височината на товарната платформа е най-много на 150 см над терена.2.5. Монтирането и типът на платформата са такива, че с нормален товар полето на видимост на водача да е достатъчно и различните задължителни средства за светлинна сигнализация да могат да продължават да изпълняват своите функции.2.6. Товарната платформа може да се демонтира; тя е прикачена към трактора по такъв начин, че да се избягва всякакъв риск от неочаквано откачване.--------------------------------------------------