title: Директива (EС) 2019/997 на Съвета от 18 юни 2019 година за временния документ за пътуване на ЕС и за отмяна на Решение 96/409/ОВППС

text:
                  20.6.2019

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 163/1

         ДИРЕКТИВА (EС) 2019/997 НА СЪВЕТА
         от 18 юни 2019 година
         за временния документ за пътуване на ЕС и за отмяна на Решение 96/409/ОВППС
         СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
         като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 23, втора алинея от него,
         като взе предвид предложението на Европейската комисия,
         като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
         в съответствие със специална законодателна процедура,
         като има предвид, че:

                     (1)

                     Гражданството на Съюза е основният статус на гражданите на държавите членки. То дава на всеки гражданин на Съюза правото да се ползва, на територията на трета държава, в която държавата членка, на която той е гражданин, няма представителство, от закрилата на дипломатическите и консулските органи на друга държава членка при същите условия, както и гражданите на тази държава членка. Директива (ЕС) 2015/637 на Съвета (2) привежда в действие това право, като предвижда мерките за сътрудничество и координация, необходими за улесняване на консулската закрила на непредставените граждани на Съюза.

                     (2)

                     В Директива (ЕС) 2015/637 временните документи за пътуване се споменават като един вид консулска помощ, която се оказва от посолствата и консулствата на държавите членки на непредставени граждани на Съюза. Временният документ за пътуване е документ за еднократно пътуване, който позволява на носителя му да се върне у дома или по изключение на друго място, в случай че лицето няма достъп до редовния си документ за пътуване, например защото е откраднат или изгубен. Друга дестинация би могла да бъде, например, съседна или намираща се близо държава, в която държавата членка по гражданството на непредставеното лице има посолство или консулство.

                     (3)

                     С Решение 96/409/ОВППС на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета (3) беше създаден единен временен документ за пътуване, който да бъде издаван от държавите членки на гражданите на Съюза в места, където държавата членка по гражданството на тези лица няма постоянно дипломатическо или консулско представителство. Понастоящем е необходимо правилата на това решение да бъдат актуализирани и да се създаде модернизиран и по-сигурен формат за временния документ за пътуване на ЕС („ВДП на ЕС“). Следва да се осигури съгласуваност между специфичните условия и процедурата за издаване на ВДП на ЕС и общите правила за консулската закрила, предвидени в Директива (ЕС) 2015/637, тъй като тази директива, включително финансовата процедура по член 14 от нея, се прилага за издаването на ВДП на ЕС на непредставени граждани. Настоящата директива следва да предвижда допълнителни правила, които да се прилагат успоредно с правилата, посочени в Директива (ЕС) 2015/637, когато това е необходимо.

                     (4)

                     По негово искане, ВДП на ЕС следва да се издава на всеки непредставен гражданин в трета държава, чийто паспорт или документ за пътуване е бил изгубен, откраднат или унищожен, или по други причини не може да бъде получен в разумен срок, например за новородени, родени по време на пътуване, или за лица, чиито документи са с изтекъл срок на валидност и не могат да бъдат лесно заменени от държавата членка по гражданството. ВДП на ЕС следва да се издава след като държавата членка, оказваща помощ на непредставения гражданин, е получила потвърждение за гражданството и самоличността му от държавата членка по гражданството.

                     (5)

                     Тъй като изгубването на паспорт или документи за пътуване може да предизвика значителни затруднения за непредставените граждани в трети държави, необходимо е да се въведе опростена процедура за сътрудничество и координация между оказващата помощ държава членка и държавата членка по гражданството на непредставения гражданин. Държавите членки следва да гарантират, че консултациите се извършват възможно най-бързо и по принцип в рамките на няколко работни дни. Същевременно е необходимо да се запази достатъчно гъвкавост за извънредни случаи. Оказващата помощ държава членка следва да може да издаде ВДП на ЕС, без да се консултира предварително с държавата членка по гражданството, единствено в случаи на изключителна спешност. Преди да направят това, държавите членки като цяло следва да са изчерпали всички възможни начини на комуникация с държавата членка по гражданството. Например, държавите членки първо следва да опитат да предадат част от съответната информация като име, гражданство и дата на раждане на заявителя. В такива ситуации оказващата помощ държава членка следва да уведоми държавата членка по гражданството във възможно най-кратък срок след оказване на помощта от нейна страна, за да се гарантира, че държавата членка по гражданството е надлежно информирана.

                     (6)

                     От съображения за сигурност получателите на ВДП на ЕС следва да ги върнат, след като са се върнали у дома си безопасно, например на граничните служители или на органите, отговарящи за издаването на паспорти. Освен това издаващият орган на оказващата помощ държава членка следва да съхранява копие или сканирано копие от всеки издаден ВДП на ЕС, а друго копие или сканирано копие следва да се изпрати на държавата членка по гражданството на получателя. Върнатите ВДП на ЕС и съхраняваните копия следва да бъдат унищожени във възможно най-кратък срок.

                     (7)

                     Непредставените граждани следва да могат да подават заявление за ВДП на ЕС в посолството или консулството на всяка държава членка. Както е предвидено в Директива (ЕС) 2015/637, държавите членки могат да сключват практически договорености с цел споделяне на отговорностите за издаването на ВДП на ЕС на непредставени граждани. Държавите членки, които получат заявления за ВДП на ЕС, следва да преценят за всеки отделен случай дали е целесъобразно да се издаде ВДП на ЕС или случаят да бъде прехвърлен към посолството или консулството, посочено за компетентно в съответствие с действаща специфична договореност.

                     (8)

                     В съответствие с предназначението си на документ за еднократно пътуване ВДП на ЕС следва да бъде валиден за срока, необходим за това пътуване. С оглед на възможностите и скоростта на пътуването в съвременни условия, срокът на валидност на ВДП на ЕС, освен при извънредни обстоятелства, не следва да надвишава 15 календарни дни.

                     (9)

                     Освен че служи за издаването на ВДП на ЕС на непредставени граждани в трети държави, настоящата директива не следва да възпрепятства държавите членки да издават ВДП на ЕС в други ситуации, като се имат предвид националното право и националната практика. Държавите членки следва да могат също така да издават ВДП на ЕС на свои граждани, на граждани на Съюза, които не са представени на територията на държавите членки, и на граждани на държава членка, която е представена в държавата, в която тези граждани се опитват да получат ВДП на ЕС. В тези случаи държавите членки следва да предприемат необходимите мерки с цел предотвратяване на злоупотреби и измами. Независимо от това, държавите членки могат също така да решат да не издават ВДП на ЕС в такива ситуации.

                     (10)

                     В съответствие с член 5 от Директива (ЕС) 2015/637 и с оглед на осигуряване на ефективността на правото, залегнало в член 20, параграф 2, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и на правото на зачитане на личния и семейния живот, признато в член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“), и като се имат предвид националното право и националната практика, оказващата помощ държава членка следва да може да издава ВДП на ЕС на членове на семейството, които не са граждани на Съюза, които придружават граждани на Съюза, когато тези членове на семейството пребивават законно в държава членка, като се вземат предвид конкретните обстоятелства във всеки отделен случай.

                     (11)

                     От някои членове на семейството, които не са граждани на Съюза, може да се изисква да получат, освен ВДП на ЕС, също и визи за връщане на територията на Съюза. Съгласно член 5, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), от членовете на семействата, които не са граждани на държава членка, се изисква единствено да имат виза за влизане в съответствие с Регламент (ЕС) 2018/1806 на Европейския парламент и на Съвета (5), или, когато е целесъобразно — с националното право. Притежаването на валидна карта за пребиваване, както е посочено в член 10 от Директива 2004/38/ЕО, освобождава тези членове на семейството от изискването за виза. Държавите членки трябва да осигурят на такива лица всички необходими улеснения за получаване на необходимите визи. Тези визи трябва да се издават безплатно, във възможно най-кратък срок и въз основа на ускорена процедура.

                     (12)

                     ВДП на ЕС, следва да се състои от единен формуляр за ВДП на ЕС и единен стикер на ВДП на ЕС. ВДП на ЕС следва да съдържа цялата необходима информация и да отговаря на високи технически стандарти, по-специално по отношение на гаранциите срещу подправяне и фалшифициране. Той следва да може да бъде разходно ефективен, годен за използване от всички държави членки и да съдържа разпознаваеми навсякъде защитни елементи, които са ясно различими с просто око.

                     (13)

                     Единният формуляр за ВДП на ЕС следва да съдържа празни страници, така че при необходимост визите да могат да бъдат поставяни направо във формуляра. Този формуляр следва да служи като носител за единния стикер на ВДП на ЕС, който съдържа съответната информация за получателя. Единният стикер на ВДП на ЕС следва да бъде изготвен по модела на единния формат за визи, предвиден в Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета (6), и следва да съдържа сходни защитни елементи. Стикерът на ВДП на ЕС следва да бъде попълнен в посолството или консулството на оказващата помощ държава членка, като се използват същите принтери както за визите. В случаите на технически форсмажорни обстоятелства, следва да е възможно единният стикер на ВДП на ЕС да бъде попълнен ръчно. За да се избегне ограниченото приемане и рисковете за сигурността, ръчното попълване следва да бъде ограничено във възможно най-голяма степен и следва да се извършва само когато не е възможно издаването на единен стикер на ВДП на ЕС, попълнен посредством принтер в разумен срок.

                     (14)

                     С цел повишаване на сигурността и бързината на процеса на издаване, портретната снимка на заявителя, използвана за ВДП на ЕС, следва да бъде направена на място в посолството или консулството с цифров фотоапарат или еквивалентни средства. Само когато това не е възможно, може да се използва снимка, след като посолството или консулството се е уверило, че това е снимка на заявителя. С цел потвърждаване на самоличността на заявителя, същата портретна снимка или снимка следва след това да бъде предадена на държавата членка по гражданството.

                     (15)

                     В настоящата директива следва да бъдат определени спецификации, които не следва да бъдат секретни. Когато е целесъобразно, може да се наложи тези спецификации да бъдат допълнени с други, секретни спецификации с цел предотвратяване на подправянето и фалшифицирането.

                     (16)

                     За да се гарантира, че информацията за допълнителните технически спецификации не се предоставя на повече лица, отколкото е необходимо, всяка държава членка следва да определи орган, който отговаря за изготвянето на единните формуляри и стикери на ВДП на ЕС. За целите на ефикасността държавите членки се насърчават да определят един-единствен орган. Държавите членки следва да могат да сменят определения от тях орган, ако е необходимо. От съображения за сигурност всяка държава членка следва да съобщи наименованието на този орган на Комисията и на останалите държави членки.

                     (17)

                     За да се отговори на необходимостта от адаптиране на спецификациите на единния формуляр и стикер на ВДП на ЕС предвид на техническия напредък, както и да се промени държавата членка, която отговаря за предоставянето на образци за нотифициране на трети държави относно единния формат на ВДП на ЕС, на Комисията следва да се предостави правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище, и тези консултации да бъдат проведени в съответствие с принципите, заложени в Междуинституционалното споразумение от 13 април 2016 г. за по-добро законотворчество (7). По-специално, с цел осигуряване на равно участие при подготовката на делегираните актове, Съветът получава всички документи едновременно с експертите от държавите членки, като неговите експерти имат систематично достъп до заседанията на експертните групи на Комисията, занимаващи се с подготовката на делегираните актове.

                     (18)

                     За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящата директива по отношение на всички допълнителни технически спецификации и показатели за наблюдението на прилагането на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) №182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8).

                     (19)

                     С цел разширяване на приемането на ВДП на ЕС, делегациите на Съюза в трети държави следва да уведомяват съответните органи на третите държави за единния формат на ВДП на ЕС и за всички последващи изменения, да докладват за приемането на ВДП на ЕС от трети държави и да насърчават неговото използване. Използваните за тази цел образци следва да се предоставят на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от държава членка с помощта на Комисията.

                     (20)

                     Настоящата директива не следва да засяга по-благоприятните национални разпоредби, доколкото те са съвместими с нея.

                     (21)

                     Към обработването на личните данни, извършвано от държавите членки при прилагането на настоящата директива, следва да се прилага Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета (9). Системата на ВДП на ЕС изисква обработването на личните данни, които са необходими с цел проверка на самоличността на заявителя, отпечатване на единния стикер на ВДП на ЕС и улесняване на пътуването на засегнатите субекти на данни. Необходимо е допълнително да се уточнят гаранциите, приложими към обработваните лични данни, като например максималния срок на съхраняване на събраните лични данни. Необходим е максимален срок на съхраняване от 180 дни за оказващата помощ държава членка и от две години за държавата членка по гражданството с цел да се гарантира събирането на всички приложими такси и да се предотвратят възможни злоупотреби или други измамни дейности. Заличаването на личните данни на заявителите не следва да засяга способността на държавите членки да наблюдават прилагането на настоящата директива.

                     (22)

                     В съответствие с точки 22 и 23 от Междуинституционалното споразумение от 13 април 2016 г. за по-добро законотворчество Комисията следва да направи оценка на настоящата директива, по-специално въз основа на информацията, събрана чрез специфични мерки за наблюдение, за да оцени последиците от настоящата директива и необходимостта от последващи действия. Тази оценка би могла също така да отчита бъдещите технически промени, които ще позволят въвеждането на електронни временни документи за пътуване (е-ВДП).

                     (23)

                     Доколкото целта на настоящата директива, а именно установяването на мерки, необходими за улесняване на консулската закрила на непредставените граждани чрез издаване на сигурни и широко приемани временни документи за пътуване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради необходимостта да се избегне фрагментираността и произтичащото от нея по-слабо приемане на временните документи за пътуване, издадени от държавите членки на непредставени граждани, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

                     (24)

                     Настоящата директива има за цел да насърчи консулската закрила, гарантирана от член 46 от Хартата. Тя зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално в Хартата, включително правото на зачитане на личния и семейния живот и правото на защита на личните данни. Настоящата директива следва да бъде тълкувана и прилагана в съответствие с тези права и принципи.

                     (25)

                     Решение 96/409/ОВППС следва да бъде отменено,

               ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
         ГЛАВА I

            ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ

            Член 1
            Предмет
            В настоящата директива се определят правилата за условията и процедурата, съгласно които непредставените граждани в трети държави могат да получат временен документ за пътуване на ЕС („ВДП на ЕС“), и се установява единен формат за този документ.

            Член 2
            Определения
            За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:

                        1)

                        „непредставен гражданин“ означава всеки гражданин, който притежава гражданство на държава членка, която не е представена в трета държава, съгласно предвиденото в член 6 от Директива (ЕС) 2015/637;

                        2)

                        „заявител“ означава лицето, което подава заявление за ВДП на ЕС;

                        3)

                        „получател“ означава лицето, на което се издава ВДП на ЕС;

                        4)

                        „оказваща помощ държава членка“ означава държавата членка, която получава заявление за ВДП на ЕС;

                        5)

                        „държава членка по гражданството“ означава държавата членка, на която заявителят твърди, че е гражданин;

                        6)

                        „работни дни“ означава всички дни, които не са официални празници или почивни дни, спазвани от органа, който трябва да предприеме действия.

         ГЛАВА II

            ВРЕМЕНЕН ДОКУМЕНТ ЗА ПЪТУВАНЕ НА ЕС

            Член 3
            Временен документ за пътуване на ЕС

               1.   Временният документ за пътуване на ЕС („ВДП на ЕС“) е документ за пътуване, който се издава от държава членка на непредставен гражданин в трета държава по негово искане за еднократно пътуване до държавата членка по гражданството или по местопребиваването на гражданина или по изключение до друго място. Държавите членки могат също така да решат да издадат ВДП на ЕС на други получатели в съответствие с член 7.

               2.   Държавите членки издават ВДП на ЕС на непредставени граждани в трети държави, чиито паспорти или документи за пътуване са били изгубени, откраднати или унищожени или по други причини не могат да бъдат получени в разумен срок, в съответствие с процедурата, посочена в член 4.

            Член 4
            Процедура

               1.   Когато държава членка получи заявление за ВДП на ЕС, във възможно най-кратък срок и не по-късно от два работни дни след получаване на заявлението тя се консултира с държавата членка по гражданството в съответствие с член 10, параграф 2 от Директива (ЕС) 2015/637 с цел проверка на гражданството и самоличността на заявителя.

               2.   Оказващата помощ държава членка предоставя на държавата членка по гражданството цялата необходима информация, включително:

                           а)

                           фамилно и собствено име(имена) на заявителя, гражданство, дата на раждане и пол;

                           б)

                           портретна снимка на заявителя, направена от органите на оказващата помощ държава членка при подаването на заявлението, или, само в случаите, в които това не е възможно — сканирана или цифрова снимка на заявителя, направена въз основа на стандартите, установени в част 3 от Документ 9303 на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) относно машинночетимите документи за пътуване (седмо издание, 2015 г.) („Документ на ИКАО 9303“);

                           в)

                           копие или сканирано копие на всички налични средства за идентификация, например лична карта или шофьорска книжка, и, когато са налични — вида и номера на документа, който се заменя, и националния регистрационен номер или социалноосигурителния номер.

               3.   Възможно най-бързо, но не по-късно от три работни дни след получаване на информацията, посочена в параграф 2, държавата членка по гражданството отговаря на искането за консултация в съответствие с член 10, параграф 3 от Директива (ЕС) 2015/637 и потвърждава дали заявителят е неин гражданин. Ако държавата членка по гражданството не може да отговори в рамките на три работни дни, то тогава в рамките на този срок тя информира оказващата помощ държава членка и съобщава приблизителна дата, на която може да се очаква отговорът. Оказващата помощ държава членка информира съответно заявителя. При потвърждение на гражданството на заявителя, оказващата помощ държава членка предоставя на заявителя ВДП на ЕС във възможно най-кратък срок и не по-късно от два работни дни след получаване на потвърждението.

               4.   Ако държавата членка по гражданството възрази срещу издаването на ВДП на ЕС на някой от нейните граждани, тя информира оказващата помощ държава членка. В този случай ВДП на ЕС не се издава и държавата членка по гражданството поема отговорността за предоставянето на консулска закрила на своя гражданин в съответствие с правните си задължения и практики. Оказващата помощ държава членка, в тясно сътрудничество с държавата членка по гражданството, информира съответно заявителя.

               5.   В обосновани случаи на държавите членки може да е необходимо повече време от сроковете, предвидени в параграфи 1 и 3.

               6.   В случаи на изключителна спешност оказващата помощ държава членка може да издаде ВДП на ЕС, без да се консултира предварително с държавата членка по гражданството. Преди да направят това, оказващите помощ държави членки следва да са изчерпали наличните средства за комуникация с държавата членка по гражданството. Оказващата помощ държава членка уведомява във възможно най-кратък срок държавата членка по гражданството за факта, че е издаден ВДП на ЕС, и за самоличността на лицето, на което е издаден ВДП на ЕС. Това уведомление съдържа всички данни, които са били включени във ВДП на ЕС.

               7.   Органът на държавата членка, издаващ ВДП на ЕС, съхранява едно копие или сканирано копие от всеки издаден ВДП на ЕС и изпраща друго копие или сканирано копие на държавата членка по гражданството на заявителя.

               8.   При пристигане на крайното местоназначение, от получателя на ВДП на ЕС се иска да върне ВДП на ЕС, независимо от това дали срокът му на валидност е изтекъл.

               9.   Комисията може да приеме актове за изпълнение за установяване на формуляр за стандартно заявление за ВДП на ЕС, в който трябва да се съдържа информация относно задължението за връщане на ВДП на ЕС при пристигане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 12, параграф 2.

            Член 5
            Финансови процедури

               1.   Оказващата помощ държава членка налага на заявителя същите такси като заплащаните от собствените ѝ граждани за издаването на национални временни документи.

               2.   Оказващата помощ държава членка може да отмени налагането на такси като цяло или в конкретни, определени от нея ситуации.

               3.   Когато заявителите не могат да платят приложимите такси на оказващата помощ държава членка при подаването на заявлението си, те се задължават да възстановят на своята държава членка по гражданството тези такси, като използват стандартния формуляр, предвиден в приложение I от Директива (ЕС) 2015/637. В такива случаи се прилагат член 14, параграф 2 и член 15 от Директива (ЕС) 2015/637.

            Член 6
            Валидност
            ВДП на ЕС е валиден за срока, необходим за осъществяване на пътуването, за което е издаден. За изчисляването на този срок се вземат предвид спиранията за нощувки и времето, необходимо за осъществяване на транспортни връзки. Срокът на валидност следва да включва допълнителен „гратисен период“ от два дни. Освен при извънредни обстоятелства срокът на валидност на ВДП на ЕС не може да надвишава 15 календарни дни.

            Член 7
            Факултативно издаване на ВДП на ЕС

               1.   Когато паспортът или документът за пътуване на заявителя са били изгубени, откраднати или унищожени или по други причини не могат да бъдат получени в разумен срок, дадена държава членка може да издаде ВДП на ЕС:

                           а)

                           на собствени граждани;

                           б)

                           на граждани на Съюза, които не са представени в рамките на територията на държавите членки, включително отвъдморските страни и територии, посочени в член 355, параграф 2, първа алинея от ДФЕС;

                           в)

                           на граждани на друга държава членка, които са представени в държавата, където тези граждани се опитват да получат ВДП на ЕС и където има договорености между съответните държави членки в този смисъл;

                           г)

                           на членове на семейството, които не са граждани на Съюза и които придружават граждани на Съюза, които не са представени в трета държава или граждани на Съюза, посочени в буква а), б) или в), когато тези членове на семейството пребивават законно в държава членка, без да се засягат приложимите изисквания за виза;

                           д)

                           на други лица, на които тази държава членка или друга държава членка е задължена да предостави закрила съгласно международното или националното право и които са законно пребиваващи в държава членка.

               2.   Когато държава членка издава ВДП на ЕС в съответствие със:

                           а)

                           буква б) или в) от параграф 1 от настоящия член, предвидената в член 4 консултация включва държавата членка по гражданството на гражданите на Съюза;

                           б)

                           буква г) от параграф 1 от настоящия член, предвидената в член 4 консултация включва държавата членка по гражданството на придружавания гражданин на Съюза и, когато е необходимо, държавата членка по местопребиваването на члена на семейството. Чрез дерогация от член 4, параграф 6 не се издава ВДП на ЕС без предварителна консултация с държавата членка по гражданството на придружавания гражданин на Съюза и, когато е необходимо, държавата членка по местопребиваването на члена на семейството;

                           в)

                           буква д) от параграф 1 от настоящия член, предвидената в член 4 консултация включва държавата членка, която е задължена съгласно международното или националното право да предостави закрила на заявителя и която следва да бъде държавата по местоназначение, указана във ВДП на ЕС.

         ГЛАВА III

            ЕДИНЕН ФОРМАТ НА ВДП НА ЕС

            Член 8
            Единен формат на ВДП на ЕС

               1.   ВДП на ЕС се състои от единен формуляр за ВДП на ЕС и единен стикер на ВДП на ЕС. Този формуляр и този стикер отговарят на спецификациите, предвидени в приложения I и II, и допълнителните технически спецификации, установени в съответствие с член 9.

               2.   При попълването на единния стикер на ВДП на ЕС се попълват разделите, предвидени в приложение II, и машинночетимата зона, в съответствие с Документ 9303 на ИКАО.

               3.   За целите на настоящата директива, по-специално с цел да се гарантира упражняването на правото на консулска закрила въз основа на модерен и сигурен формат на ВДП на ЕС, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 за изменение на приложения I и II, както и на позоваванията на стандартите, установени от ИКАО, както е посочено в параграф 2 от настоящия член и член 4, параграф 2, буква б), с оглед на техническия напредък.

               4.   Държавите членки могат да добавят всякакви необходими национални вписвания в раздел „Забележки“ на единния стикер на ВДП на ЕС, както е посочено в точка 9 от приложение II. Тези национални вписвания не трябва да преповтарят разделите, предвидени в приложение II.

               5.   Всички вписвания в единния стикер на ВДП на ЕС, включително портретната снимка, се отпечатват. На отпечатания единен стикер на ВДП на ЕС не се правят промени на ръка.
               По изключение, в случаи на технически форсмажорни обстоятелства, единните стикери на ВДП на ЕС могат да се попълват на ръка, а снимката да се прикрепи. В такива случаи снимката трябва да има допълнителна защита срещу подмяна. Не се правят промени в единния стикер на ВДП на ЕС, който е бил попълнен на ръка.

               6.   Ако се открие грешка в единния стикер на ВДП на ЕС, който все още не е бил прикрепен към единния формуляр за ВДП на ЕС, единният стикер на ВДП на ЕС се анулира и унищожава. Ако се открие грешка, след като единният стикер на ВДП на ЕС е бил прикрепен към единния формуляр за ВДП на ЕС, и двата се анулират и унищожават и се изготвя нов единен стикер на ВДП на ЕС.

               7.   Отпечатаният единен стикер на ВДП на ЕС, съдържащ попълнените раздели, се прикрепя към единния формуляр за ВДП на ЕС в съответствие с приложение I.

               8.   Държавите членки гарантират, че съхраняването на непопълнените единни формуляри и стикери за ВДП на ЕС e защитено от кражби.

            Член 9
            Допълнителни технически спецификации

               1.   Комисията приема актове за изпълнение, които съдържат допълнителни технически спецификации за ВДП на ЕС, отнасящи се до следното:

                           а)

                           дизайна, формата и цветовете на единния формуляр и стикер на ВДП на ЕС;

                           б)

                           изискванията за материалите и техниките на отпечатване за единния формуляр за ВДП на ЕС;

                           в)

                           защитните елементи и изисквания, включващи повишени стандарти срещу подправяне и фалшифициране;

                           г)

                           други правила, които трябва да се спазват при попълването и издаването на ВДП на ЕС.

                     Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 12, параграф 2.

               2.   Може да се реши, че допълнителните технически спецификации, посочени в параграф 1, са секретни и не се публикуват. В този случай те се предоставят на разположение само на органите, определени от държавите членки като отговарящи за изготвянето на ВДП на ЕС, и на лицата, надлежно оправомощени от държава членка или от Комисията.

            Член 10
            Изготвяне на ВДП на ЕС

               1.   Всяка държава членка определя един орган, който отговаря за изготвянето на единните формуляри и стикери за ВДП на ЕС. Един и същ орган може да бъде определен от няколко или всички държави членки.

               2.   Всяка държава членка съобщава името на органа, който изготвя нейните единни формуляри и стикери за ВДП на ЕС, на Комисията и на другите държави членки. Ако държава членка смени определения от нея орган, тя информира Комисията и останалите държави членки за това.

            Член 11
            Упражняване на делегиранeто

               1.   Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.

               2.   Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 8, параграф 3 и член 13, параграф 1, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 10 юли 2019 г.

               3.   Делегирането на правомощия, посочено в член 8, параграф 3 и член 13, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Оттеглянето поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.

               4.   Преди приемането на делегиран акт Комисията се консултира с експерти, определени от всяка държава членка в съответствие с принципите, залегнали в Междуинституционалното споразумение от 13 април 2016 година за по-добро законотворчество.

               5.   Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта на Съвета.

               6.   Делегиран акт, приет в съответствие с член 8, параграф 3 и член 13, параграф 1, влиза в сила единствено ако Съветът не е представил възражение в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Съвета или ако преди изтичането на този срок Съветът е уведомил Комисията, че няма да представи възражения. Посоченият срок може да бъде удължен с два месеца по инициатива на Съвета.

               7.   Европейският парламент се уведомява от Комисията за приемането на делегираните актове, за представените във връзка с тях възражения и за отмяната на делегираните правомощия от Съвета.

            Член 12
            Процедура на комитет

               1.   Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.

               2.   При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.

            Член 13
            Уведомяване на трети държави

               1.   В рамките на 21 месеца след приемането на допълнителните технически спецификации, посочени в член 9, държавата членка, която председателства Съвета в съответствие с член 16, параграф 9 от ДЕС, предоставя типови образци на единния формуляр и стикера на ВДП на ЕС на Комисията и на ЕСВД.
               На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 11 за изменение на първа алинея от настоящия параграф, като определи друга държава членка като държавата, която отговаря за предоставянето на образците, посочени в посочената алинея, въз основа на обективни критерии, например това, че на нейна територия е органът, определен за изготвянето на ВДП на ЕС от няколко или всички държави членки.

               2.   ЕСВД предава образците на единния формуляр и стикера на ВДП на ЕС на делегациите на Съюза в трети държави.

               3.   Делегациите на Съюза в трети държави уведомяват съответните органи в съответните трети държави за използването на ВДП на ЕС, както и за единния му формат и основните му защитни елементи, включително като предоставят образци на единните формуляра и стикера на ВДП на ЕС с цел справка. Уведомяването на отделна трета държава се повтаря по искане на тази трета държава. Уведомлението не включва спецификации, които трябва да бъдат секретни, в съответствие с член 9, параграф 2.

               4.   При всяка промяна на единния формуляр или стикер на ВДП на ЕС процедурата, посочена в параграфи 1—3, се повтаря. Посоченият в параграф 1 срок е 21 месеца след приемането на изменения формат на единния формуляр или стикер на ВДП на ЕС.

               5.   Когато в трета държава няма делегация на Съюза, представените държави членки решават чрез местно консулско сътрудничество коя държава членка уведомява съответните органи на тази трета държава за единния формат на ВДП на ЕС, както и за основните му защитни елементи. ЕСВД координира със съответната държава членка предаването на образците за единен формуляр и стикер на ВДП на ЕС за тази цел.

         ГЛАВА IV

            ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

            Член 14
            По-благоприятно третиране
            Държавите членки могат да въведат или да запазят по-благоприятни разпоредби от тези в настоящата директива, доколкото те са съвместими с нея.

            Член 15
            Защита на личните данни

               1.   Личните данни, които се обработват за целите на настоящата директива, включително портретната снимка или снимката на заявителя, посочени в член 4, параграф 2, се използват единствено с цел проверка на самоличността на заявителя в съответствие с процедурата, определена в член 4, за отпечатване на единния стикер на ВДП на ЕС и улесняване на пътуването на този заявител. Оказващата помощ държава членка и държавата членка по гражданството гарантират подходящо равнище на сигурност на личните данни.

               2.   Без да се засяга Регламент (ЕС) 2016/679, заявителят, на когото се издава ВДП на ЕС, има право да провери личните данни, съдържащи се във ВДП на ЕС, и при нужда да поиска поправянето им посредством издаването на нов документ.

               3.   Във ВДП на ЕС не се включва никаква информация в машинночетим вид, освен ако тя не се съдържа и в разделите, посочени в точка 6 от приложение II.

               4.   Оказващата помощ държава членка и държавата членка по гражданството съхраняват личните данни на даден заявител само докато е необходимо, включително за събирането на таксите, посочени в член 5. В никакъв случай личните данни не се съхраняват повече от 180 дни от оказващата помощ държава членка или повече от две години от държавата членка по гражданството. След изтичането на срока за съхраняване личните данни на заявителя се заличават.

               5.   Чрез дерогация от параграф 4 държавите членки гарантират безопасното унищожаване на всеки върнат ВДП на ЕС и на всички свързани с него копия във възможно най-кратък срок.

            Член 16
            Наблюдение

               1.   Държавите членки извършват редовно наблюдение на прилагането на настоящата директива въз основа на следните показатели:

                           а)

                           брой ВДП на ЕС, издадени в съответствие с член 3, и гражданство на получателя;

                           б)

                           брой ВДП на ЕС, издадени в съответствие с член 7, и гражданство на получателя; и

                           в)

                           брой на случаите на измами и фалшифициране на ВДП на ЕС.

               2.   Държавите членки организират изготвянето и събирането на данните, необходими за измерване на промяната в показателите, посочени в параграф 1, и ежегодно предоставят тази информация на Комисията.

               3.   Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на допълнителни показатели в допълнение към показателите по параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 12, параграф 2.

            Член 17
            Оценка

               1.   Не по-рано от пет години след датата на транспониране на настоящата директива Комисията извършва оценка на настоящата директива и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад с основните констатации. Докладът включва оценка на целесъобразността на равнището на сигурност на личните данни, въздействието върху основните права и евентуалното въвеждане на единна такса за ВДП на ЕС.

               2.   Държавите членки предоставят на Комисията информацията, необходима за изготвянето на доклада, посочен в параграф 1.

            Член 18
            Отмяна

               1.   Решение 96/409/ОВППС се отменя, считано от 36 месеца след приемането на допълнителните технически спецификации, посочени в член 9.

               2.   Позоваванията на отмененото решение се считат за позовавания на настоящата директива.

               3.   Държавите членки осигуряват анулирането и унищожаването на формулярите за ВДП, изготвени съгласно Решение 96/409/ОВППС, в рамките на срока, посочен в параграф 1.

            Член 19
            Транспониране

               1.   Държавите членки приемат и публикуват, до 24 месеца след приемането на допълнителните технически спецификации, посочени в член 9, законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
               Те прилагат тези разпоредби, считано от 36 месеца след приемането на допълнителните технически спецификации, посочени в член 9.
               Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.

               2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

            Член 20
            Влизане в сила
            Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

            Член 21
            Адресати
            Адресати на настоящата директива са държавите членки.

            Съставено в Люксембург на 18 юни 2019 година.

                  За Съвета

                  Председател

               G. CIAMBA

            (1)  Становище на Европейския парламент от 16 януари 2019 г. (все още непубликувано в Официален вестник).

            (2)  Директива (ЕС) 2015/637 на Съвета от 20 април 2015 г. относно мерките за координация и сътрудничество за улесняване на консулската закрила на непредставени граждани на Съюза в трети държави и за отмяна на Решение 95/553/ЕО (ОВ L 106, 24.4.2015 г., стр. 1).

            (3)  Решение 96/409/ОВППС на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, от 25 юни 1996 г. относно утвърждаването на временен документ за пътуване (ОВ L 168, 6.7.1996 г., стр. 4).

            (4)  Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 77).

            (5)  Регламент (ЕС) 2018/1806 на Европейския парламент и на Съвета от 14 ноември 2018 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (ОВ L 303, 28.11.2018 г., стр. 39).

            (6)  Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (ОВ L 164, 14.7.1995 г., стр. 1).

            (7)  ОВ L 123, 12.5.2016 г., стр. 1.

            (8)  Регламент (ЕС) №182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).

            (9)  Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/ЕО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 4.5.2016 г., стр. 1).

            ПРИЛОЖЕНИЕ I

               ЕДИНЕН ФОРМУЛЯР ЗА ВДП НА ЕС

            Единният формуляр за ВДП на ЕС трябва да отговаря на следните спецификации:
            1.   Формат и размер
            Единният формуляр за ВДП на ЕС трябва да представлява лист, отпечатан от двете страни и сгънат на три. След като бъде сгънат, размерът на формуляра трябва да отговаря на стандарт ISO/IEC 7810 ID-3.
            2.   Първа страница: Заглавна страница
            Заглавната страница на единния формуляр за ВДП на ЕС съдържа, в посочения ред, думите „ЕВРОПЕЙСКИ СЪЮЗ“ на всички официални езици на Съюза и думите „EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT“ и „TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE“. На нея трябва да фигурират и дванадесет златни звезди, разположени в кръг.
            3.   Втора страница: Прикрепяне на единния стикер на ВДП на ЕС
            Единният стикер на ВДП на ЕС трябва да се прикрепи здраво на втората страница от единния формуляр за ВДП на ЕС така, че да не може да се отдели лесно. Единният стикер на ВДП на ЕС трябва да се подравни и прикрепи спрямо ръба на страницата. Машинночетимата зона на единния стикер на ВДП на ЕС трябва да се подравни спрямо външния ръб на страницата. Печатът на издаващите органи трябва да се постави на единния стикер на ВДП на ЕС така, че да попада и върху страницата.
            4.   Трета и четвърта страница: Информация
            На трета и четвърта страница фигурират преводи на „Emergency Travel Document“, както и надписите за единния стикер на ВДП на ЕС на всички официални езици на Съюза с изключение на английски и френски език. Вписва се също така и следният текст:

               „This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.
               Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.“

            5.   Пета и шеста страница: Визи и печати за влизане/излизане
            Петата и шестата страница носят заглавието „VISA/VISA“ и се оставят празни.
            Тези страници се пазят за полагане на визите и печатите за влизане/излизане.
            6.   Номер на единния формуляр за ВДП на ЕС
            На единния формуляр за ВДП на ЕС се отпечатва предварително седемцифров номер.

            ПРИЛОЖЕНИЕ II

               ЕДИНЕН СТИКЕР НА ВДП НА ЕС

            Единният стикер на ВДП на ЕС трябва да отговаря на следните спецификации:
            Характеристики на единния стикер на ВДП на ЕС

                        1.

                        Единният стикер на ВДП на ЕС съдържа портретна снимка на притежателя, отпечатана съгласно високи стандарти за сигурност, освен когато снимката се използва в съответствие с член 8, параграф 5. Портретната снимка или снимката са тези, които се използват за целите на член 4, параграф 2.

                        2.

                        Единният стикер на ВДП на ЕС съдържа защитни елементи, които гарантират достатъчна защита срещу фалшифициране, и отчита по-специално защитните елементи, използвани за единния формуляр за визи.

                        3.

                        Всички държави членки използват едни и същи защитни елементи.

                        4.

                        На единния стикер на ВДП на ЕС се вписва следното:

                                    а)

                                    абревиатурата „EU ETD/TVP UE“;

                                    б)

                                    думите „European Union/Union européenne“;

                                    в)

                                    трибуквеният код „EUE“, както е установен в Документ 9303 на ИКАО.

                        5.

                        Единният стикер на ВДП на ЕС съдържа седемцифровия номер на единния стикер на ВДП на ЕС, разположен хоризонтално и предварително отпечатан в черно. Трябва да се използва специален вид шрифт. Този номер се предшества от двубуквения код на издаващата държава членка, посочен в Документ 9303 на ИКАО, който може да бъде отпечатан предварително или добавен при попълването на единния стикер на ВДП на ЕС. За целите на сигурността същият седемцифров номер може да бъде отпечатан предварително няколко пъти на единния стикер на ВДП на ЕС.

                  Части, които трябва да бъдат попълнени

                        6.

                        Единният стикер на ВДП на ЕС съдържа раздели за попълване на следната информация:

                                    а)

                                    държавата по местоназначение и всяка държава на транзитно преминаване, за която е издаден ВДП на ЕС;

                                    б)

                                    издаващата държава членка и местоположението на издаващия орган;

                                    в)

                                    датата на издаване и датата на изтичане на срока;

                                    г)

                                    фамилното и собственото име(имена) на получателя на ВДП на ЕС, гражданството, датата на раждане и пола;

                                    д)

                                    номера на единния формуляр за ВДП на ЕС, на който ще бъде прикрепен единният стикер на ВДП на ЕС, съгласно посоченото в точка 6 от приложение I.

                        7.

                        Наименованията на разделите, които трябва да бъдат попълнени, трябва да са на английски и на френски език и да са номерирани.

                        8.

                        Датите се изписват, както следва: денят — като се използват две цифри, като първата е нула, ако въпросният ден се състои само от една цифра; месецът — като се използват две цифри, като първата е нула, ако въпросният месец се състои само от една цифра; годината — като се използват четири цифри. Денят и месецът са последвани от празно пространство. Например: 20 01 2018 = 20 януари 2018 г.

                        9.

                        Единният стикер на ВДП на ЕС съдържа раздел за „забележки“, който се използва от издаващия орган, за да отбележи всяка необходима допълнителна информация, например вида и номера на документа, който се замества.

                  Машинночетима информация

                        10.

                        Единният стикер на ВДП на ЕС съдържа нужната машинночетима информация в съответствие с Документ 9303 на ИКАО с цел улесняване на контрола на външните граници. „AE“, изписано с главни букви, са първите две букви от машинночетимата зона за обозначаване на това, че документът е временен документ за пътуване на ЕС. Машинночетимата зона съдържа отпечатан текст във видимия фон с думите „Европейски съюз“ на всички официални езици на Съюза. Този текст не трябва да засяга техническите характеристики на машинночетимата зона, нито възможността за нейното прочитане.

                        11.

                        Запазва се място за евентуалното добавяне на общ двуизмерен баркод.


title: Директива (ЕС) 2019/983 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година за изменение на Директива 2004/37/ЕО относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на канцерогени или мутагени по време на работа (текст от значение за ЕИП) (текст от значение за ЕИП)

text:
                  20.6.2019

                  BG

                  Официален вестник на Европейския съюз

                  L 164/23

         ДИРЕКТИВА (ЕС) 2019/983 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
         от 5 юни 2019 година
         за изменение на Директива 2004/37/ЕО относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на канцерогени или мутагени по време на работа (текст от значение за ЕИП)
         (текст от значение за ЕИП)
         ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
         като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 153, параграф 2, буква б) във връзка с член 153, параграф 1, буква а) от него,
         като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
         след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
         като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
         след консултация с Комитета на регионите,
         в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
         като имат предвид, че:

                     (1)

                     Постигането на резултати по линия на Европейския стълб на социалните права (3), прокламиран от Европейския парламент, Съвета и Комисията на Социалната среща на върха за справедливост на заетостта и растежа в Гьотеборг на 17 ноември 2017 г., е споделен политически ангажимент и отговорност. Съгласно принцип 10 от Европейския стълб на социалните права работниците имат право на здравословна, безопасна и добре приспособена работна среда. Правото на работниците на високо ниво на защита на здравето и безопасността на работното място и на работна среда, която е приспособена към техните професионални нужди, включва също така защитата от канцерогени и мутагени на работното място, независимо от продължителността на трудовото правоотношение и на експозицията.

                     (2)

                     В настоящата директива се зачитат основните права и са спазени принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на живот и правото на справедливи и равни условия на труд, предвидени съответно в членове 2 и 31 от нея.

                     (3)

                     С Директива 2004/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) се цели да бъдат защитени работниците от рискове за здравето и безопасността им, произтичащи от експозиция на канцерогени или мутагени на работното място. В посочената директива се предвижда съгласувано ниво на защита от рисковете, свързани с канцерогени и мутагени, чрез рамка от общи принципи, които да дават възможност на държавите членки да гарантират последователното прилагане на минимални изисквания. Целта на тези минимални изисквания е да се защитят работниците на равнището на Съюза и да се допринесе за намаляване на разликите в нивото на защита на работниците в целия Съюз и за гарантиране на равни условия. Задължителните гранични стойности на професионална експозиция са важни елементи от общите правила за защита на работниците, установени с Директива 2004/37/ЕО. Тези гранични стойности трябва да са основани на доказателства, да са пропорционални и измерими и следва да са установени въз основа на наличната информация, включително въз основа на актуални научни и технически данни, на икономическата осъществимост на изпълнението и спазването, на цялостната оценка на социално-икономическото въздействие и на наличието на протоколи и техники за измерване на експозицията на работното място. Държавите членки могат да определят, в тясно сътрудничество със социалните партньори, по-строги задължителни гранични стойности на професионална експозиция. Освен това Директива 2004/37/ЕО не възпрепятства държавите членки да прилагат допълнителни мерки, като например биологична гранична стойност.

                     (4)

                     С Директива 2004/37/ЕО се цели да бъдат обхванати веществата или смесите, които отговарят на критериите за класифициране като „канцерогенни“ или „мутагенни“ в категория 1А или 1В, посочени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5), както и веществата, смесите или процесите, посочени в приложение I към Директива 2004/37/ЕО. Веществата, които отговарят на посочените в приложение I към Регламент (ЕО) № 1272/2008 критерии за класифициране като канцерогенни или мутагенни в категория 1A или 1В, са тези, които имат хармонизирана класификация или класификация в съответствие с член 4 или 36 от посочения регламент и които са нотифицирани на Европейската агенция по химикали (ЕСНА) в съответствие с член 40 от посочения регламент. Тези вещества са изброени в публичния „Списък за класификация и етикетиране“, поддържан от ЕСНА. За всяко ново вписване в списъка на вещества, смеси или процеси, посочени в приложение I към Директива 2004/37/ЕО, в съответствие с член 2, буква а), подточка ii) от посочената директива, трябва да бъдат демонстрирани солидни научни доказателства за канцерогенността на съответното вещество, въз основа на наличните валидни научни източници, като Комитета за оценка на риска (RAC) на ECHA, Международната агенция за изследване на рака (IARC) и националните органи, като се обръща особено внимание на рецензирани публикации за съответното вещество.

                     (5)

                     Граничните стойности на професионална експозиция са част от мерките за управление на риска съгласно Директива 2004/37/ЕО. Тези гранични стойности следва да се преразглеждат редовно в съответствие с принципа на предпазните мерки и принципа на защита на работниците и като се вземат предвид солидни налични научни и технически данни относно канцерогените и мутагените. Следва да се обърне внимание също и на подобряването на методите за измерване, мерките за управление на риска и други значими фактори. Спазването на тези гранични стойности не засяга останалите задължения на работодателите съгласно посочената директива, по-специално намаляването на използването на канцерогени и мутагени на работното място, избягването или намаляването на експозицията на работниците на канцерогени или мутагени и мерките, които следва да се въведат за тази цел. Тези мерки следва да включват, доколкото това е технически възможно, замяната на канцерогена или мутагена с вещество, смес или процес, който не е опасен или е по-малко опасен за здравето на работниците, използването на затворена система и други мерки за намаляване на нивото на експозиция на работниците.

                     (6)

                     Опасните лекарства, включително цитотоксичните лекарства, които се използват предимно за лечение на рак, могат да имат генотоксични, канцерогенни или мутагенни свойства. Следователно е важно да се защитават работниците, изложени на подобни лекарства в резултат на работа, включваща: приготвянето, прилагането или изхвърлянето на опасни лекарства, включително цитотоксични лекарства; услуги, свързани с почистване, транспортиране, пране или изхвърляне на опасни лекарства или на материали, замърсени от такива лекарства; или лични грижи за пациенти, лекувани с опасни лекарства. Опасните лекарства, включително цитотоксичните лекарства, са предмет на мерки на Съюза, предвиждащи минимални изисквания за защита на здравето и безопасността на работниците, по-специално тези, предвидени в Директива 98/24/ЕО на Съвета (6). Опасните лекарства, съдържащи вещества, които са също канцерогени или мутагени, са предмет на Директива 2004/37/ЕО. Комисията следва да прецени кой е най-подходящият инструмент за гарантиране на безопасните условия на труд на работниците, изложени на опасни лекарства, включително цитотоксични лекарства. При тази преценка, не следва да се застрашава достъпът на пациентите до най-добрите налични лечения.

                     (7)

                     От научна гледна точка за повечето канцерогени и мутагени не е възможно да се определят нива, под които експозицията да не води до неблагоприятни въздействия. Макар определянето на гранични стойности на работното място по отношение на канцерогените и мутагените съгласно настоящата директива да не премахва напълно рисковете за здравето и безопасността на работниците, произтичащи от експозицията по време на работа (остатъчен риск), то все пак допринася за значителното намаляване на рисковете, произтичащи от експозицията, при поетапния подход на определяне на цели съгласно Директива 2004/37/ЕО. От научна гледна точка е възможно за други канцерогени и мутагени да се определят нива, под които експозицията не се очаква да води до неблагоприятни въздействия.

                     (8)

                     Максималните нива за експозиция на работниците на някои канцерогени или мутагени са установени посредством стойности, които съгласно Директива 2004/37/ЕО не следва да се превишават.

                     (9)

                     С настоящата директива се осигурява по-голяма защита на здравето и безопасността на работниците на работното им място. Комисията следва да преразглежда редовно Директива 2004/37/ЕО и да изготвя законодателни предложения, ако е уместно. В посочената директива следва да се определят нови гранични стойности с оглед на наличната информация, включително на новите научни и технически данни и основаните на факти най-добри практики, техники и протоколи за измерване на нивото на експозиция на работното място. Тази информация следва по възможност да включва данни за остатъчните рискове за здравето на работниците, препоръки на Научния комитет за граничните стойности на професионална експозиция (SCOEL) и становища на RAC, както и становища на Консултативния комитет за безопасност и здраве на работното място (ACSH) и монографии на IARC. Прозрачността на информацията е средство за превенция в този контекст и следва да се гарантира. Информацията за остатъчния риск е ценен елемент за бъдещата работа по ограничаване на рисковете от професионална експозиция на канцерогени и мутагени и следва да бъде направена обществено достояние на равнището на Съюза. Настоящата директива е в съответствие с конкретните препоръки на SCOEL, RAC и на ACSH, чиято важност е изтъкната в предишни изменения на Директива 2004/37/ЕО.

                     (10)

                     За канцерогените и мутагените е необходимо също така, предвид научните данни, да се вземат предвид пътищата на проникване, различни от вдишване, включително възможността за проникване през кожата, и в тези случаи, да се определи обозначение във връзка с кожата за съответните вещества, за да се гарантира възможно най-доброто ниво на защита. Измененията на приложение III към Директива 2004/37/ЕО, предвидени в настоящата директива, представляват още една стъпка в дългосрочния процес на актуализиране на посочената директива.

                     (11)

                     Оценката на отражението върху здравето на канцерогените, предмет на настоящата директива, е изготвена въз основа на съответните научни оценки на SCOEL и на RAC.

                     (12)

                     SCOEL, който бе създаден с Решение 2014/113/ЕС на Комисията (7), подпомага Комисията, по-специално при идентифицирането, оценката и подробния анализ на най-новите налични научни данни и при предлагането на гранични стойности на професионална експозиция за защитата на работниците от свързани с химични агенти рискове, които да бъдат определени на равнището на Съюза съгласно директиви 98/24/ЕО и 2004/37/ЕО.

                     (13)

                     В съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (8) RAC изготвя становищата на ECHA по отношение на рисковете от химични вещества за човешкото здраве и околната среда. В контекста на настоящата директива RAC изготви своето становище, след отправено искане в съответствие с член 77, параграф 3, буква в) от посочения регламент.

                     (14)

                     Кампанията през периода от 2018 до 2019 г. „Здравословни работни места: управление на опасните вещества“ е добър пример за това как Европейската агенция за безопасност и здраве при работа (EU-OSHA) може да подпомогне прилагането на законодателството в областта на здравословните и безопасни условия на труд на равнището на Съюза. Желателно е EU-OSHA да работи в тясно взаимодействие с държавите членки, да предоставя специално адаптирана за отделните случаи информация и примери за добри практики на работниците, които имат контакт с определени вещества, като изтъква достиженията в областта на политиките и съществуващата нормативна уредба.

                     (15)

                     Кадмият и много от неговите неорганични съединения отговарят на критериите за класификация като канцерогенни (категория 1B) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 и следователно представляват канцерогени по смисъла на Директива 2004/37/ЕО. Ето защо е целесъобразно въз основа на наличната информация, включително научните и техническите данни, да се определи гранична стойност за кадмия и неговите неорганични съединения в посочената директива. Освен това кадмият, кадмиевият нитрат, кадмиевият хидроксид и кадмиевият карбонат са определени като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, съгласно член 57, буква а), от Регламент (ЕО) № 1907/2006, и са включени в посочения в член 59, параграф 1 от посочения регламент списък на кандидат-вещества.

                     (16)

                     Що се отнася до кадмия, може да се предвиди, че ще бъде трудно да се спази гранична стойност от 0,001 mg/m3 в краткосрочен план. Поради това е целесъобразно да се въведе преходен период от осем години, по време на който следва да се прилага гранична стойност от 0,004 mg/m3 (инхалабилна фракция). С оглед на защитата на оправданите правни очаквания, както и за да се избегнат потенциални смущения на съществуващите практики в държавите членки, които прилагат към датата на влизане в сила на настоящата директива система за биомониторинг с биологична гранична стойност, която не надвишава 0,002 mg Cd/g креатинин в урината, в тези държави членки граничната стойност от 0,004 mg/m3 следва да се измерва като респирабилна фракция по време на преходния период, с оглед на становищата на SCOEL и ACSH за кадмия и неговите неорганични съединения.

                     (17)

                     Въз основа на наличните валидни научни източници, като предоставяните от SCOEL, RAC и съответните национални органи, не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящата директива, Комисията следва да прецени варианта за изменение на Директива 2004/37/ЕО чрез добавяне на разпоредби за комбинацията от гранична стойност на професионална експозиция по въздушен път и биологична гранична стойност за кадмия и неговите неорганични съединения.

                     (18)

                     Определянето на биологична гранична стойност за кадмия и неговите неорганични съединения би защитило работниците срещу тяхната системна токсичност, която засяга главно бъбреците и костите. Биологичният мониторинг може следователно да допринесе за защитата на работниците на работното място, но само като допълнение към мониторинга на концентрацията на кадмий и неговите неорганични съединения във въздуха и следователно в зоната на дишане на работниците. Комисията следва да изготви практически насоки за биологичен мониторинг.

                     (19)

                     Берилият и повечето неорганични берилиеви съединения отговарят на критериите за класификация като канцерогенни (категория 1B) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 и следователно представляват канцерогени по смисъла на Директива 2004/37/ЕО. В допълнение към канцерогенните му свойства за берилия е известно, че предизвиква хронична берилиева болест (хронична берилиоза) и сенсибилизация към берилий (BeS). Поради това е целесъобразно, въз основа на наличната информация, включително научните и техническите данни, да се установи гранична стойност за берилия и неорганичните берилиеви съединения в посочената директива и да се определи обозначение за кожна и дихателна сенсибилизация.

                     (20)

                     Що се отнася до берилия, може да се предвиди, че ще бъде трудно да бъде спазена гранична стойност от 0,0002 mg/m3 в краткосрочен план. Поради това е целесъобразно да се въведе преходен период от седем години, по време на който следва да се прилага гранична стойност от 0,0006 mg/m3.

                     (21)

                     Арсеновата киселина и нейните соли, както и повечето неорганични съединения на арсена отговарят на критериите за класификация като канцерогенни (категория 1А) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 и следователно представляват канцерогени по смисъла на Директива 2004/37/ЕО. Ето защо е целесъобразно въз основа на наличната информация, включително научните и техническите данни, да се установи гранична стойност за арсеновата киселина и нейните соли, както и за неорганичните съединения на арсена в посочената директива. Освен това, арсеновата киселина, диарсеновият пентаоксид и диарсеновият триоксид са идентифицирани като вещества, пораждащи сериозно безпокойство съгласно член 57, буква а) от Регламент (ЕО) № 1907/2006, и са включени в приложение XIV към същия регламент, като по отношение на тях се изисква разрешение, преди да могат да бъдат използвани.

                     (22)

                     Що се отнася до арсеновата киселина, може да се предвиди, че в сектора за топене на мед ще бъде трудно да бъде спазена гранична стойност от 0,01 mg/m3.Следователно следва да се въведе преходен период от четири години.

                     (23)

                     Формалдехидът отговаря на критериите за класификация като канцерогенен (категория 1B) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 и следователно представлява канцероген по смисъла на Директива 2004/37/ЕО. Формалдехидът е генотоксичен канцероген с локално действие и има достатъчно научни доказателства за неговата канцерогенност за хората. Формалдехидът е също така контактен алерген за кожата (кожен сенсибилизатор). Поради това е целесъобразно въз основа на наличната информация, включително научните и техническите данни, да се определят дългосрочна и краткосрочна гранична стойност за формалдехида в посочената директива и да се определи обозначение за кожна сенсибилизация. Освен това, по искане на Комисията, Европейската агенция по химикали също е в процес на събиране на информация, за да оцени потенциалната експозиция на формалдехид и продукти, отделящи формалдехид, на работното място, включително при промишлена и професионална употреба.

                     (24)

                     Формалдехидните фиксатори се използват редовно в сектора на здравеопазването в целия Съюз с оглед на удобството при боравенето с тях, тяхната висока степен на точност и изключителна адаптивност. В някои държави членки може да се предвиди, че секторът на здравеопазването ще изпитва затруднения при спазването, в краткосрочен план, на гранична стойност от 0,37 mg/m3 или 0,3 ppm,. Поради това е целесъобразно да се въведе преходен период от пет години за този сектор, по време на който следва да се прилага граничната стойност от 0,62 mg/m3 или 0,5 ppm. Секторът на здравеопазването следва обаче да сведе до минимум експозицията на формалдехид и се насърчава да спазва граничната стойност от 0,37 mg/m3 или 0,3 ppm през преходния период, когато това е възможно.

                     (25)

                     В някои държави членки формалдехидът се използва обичайно за балсамиране като част от културни или религиозни практики. Може да се предвиди, че за сектора на погребалните услуги ще бъде трудно да спазва в краткосрочен план граничната стойност от 0,37 mg/m3 или 0,3 ppm. Поради това е целесъобразно да се въведе преходен период от пет години за този сектор, по време на който следва да се прилага гранична стойност от 0,62 mg/m3 или 0,5 ppm.

                     (26)

                     Обозначенията за сенсибилизация, предвидени в настоящата директива за берилия и формалдехида, са въведени, за да се внесе повече яснота. При определянето на такива обозначения при актуализирането на Директива 2004/37/ЕО следва да се осигури съгласуваност със съответното право на Съюза. Това може да включва добавяне на обозначения за сенсибилизация за вещества, за които вече е налице специално вписване в приложение III към същата директива, когато е приложимо.

                     (27)

                     4,4′-Метиленбис(2-хлороанилин) (МОСА) отговаря на критериите за класификация като канцерогенен (категория 1B) в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 и следователно представлява канцероген по смисъла на Директива 2004/37/ЕО. Неговата канцерогенност заедно с проявените му генотоксични характеристики позволиха класифицирането на това вещество като канцерогенно за хората. По отношение на МОСА е установена възможност за значително проникване през кожата. Поради това е целесъобразно да се установи гранична стойност за МОСА и за него да се определи обозначение във връзка с кожата. Освен това, МОСА е идентифициран като вещество, пораждащо сериозно безпокойство съгласно член 57, буква а) от Регламент (ЕО) № 1907/2006, и той е включен в приложение XIV към същия регламент, като по отношение на него се изисква разрешение, преди да може да бъде пуснат на пазара или използван. Въз основа на наличната информация, включително научните и техническите данни, е възможно да се определи гранична стойност за МОСА.

                     (28)

                     Комисията проведе консултации с ACSH. Тя проведе и двуетапна консултация със социалните партньори на равнището на Съюза в съответствие с член 154 от Договора за функционирането на Европейския съюз. ACSH прие становища за веществата, попадащи в приложното поле на настоящата директива, и предложи задължителни гранични стойности на професионална експозиция за всяко от тях, подкрепяйки съответните обозначения за някои от тези вещества.

                     (29)

                     Граничните стойности, установени в настоящата директива, трябва да бъдат редовно проверявани и преразглеждани, за да се гарантира последователност с Регламент (ЕО) № 1907/2006, и по-специално за да се вземат предвид взаимодействията между граничните стойности, установени с Директива 2004/37/ЕО, и получените недействащи концентрации за опасните химични вещества съгласно посочения регламент с цел осигуряване на ефективна защита на работниците.

                     (30)

                     Доколкото целта на настоящата директива, а именно защитата на работниците от рисковете за тяхното здраве и безопасност, включително предотвратяването на такива рискове, които възникват или могат да възникнат поради експозицията им на канцерогени или мутагени по време на работа, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците ѝ може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.

                     (31)

                     При прилагането на настоящата директива държавите членки следва да избягват налагането на административни, финансови и правни ограничения по начин, който би попречил на създаването и развитието на малки и средни предприятия. Във връзка с това държавите членки и съответните органи на равнището на Съюза и на национално равнище се насърчават да предоставят стимули, насоки и съвети за микропредприятията, малките и средните предприятия за улесняване спазването на настоящата директива. В този контекст особено желателни са споразуменията, насоките и други съвместни действия на социалните партньори за идентифициране и разработване на най-добри практики.

                     (32)

                     Като се има предвид, че настоящата директива се отнася до защитата на здравето на работниците и безопасността на работното им място, тя следва да бъде транспонирана в срок от две години от датата на влизането ѝ в сила.

                     (33)

                     Поради това Директива 2004/37/ЕО следва да бъде съответно изменена,

               ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

            Член 1
            Директива 2004/37/ЕО се изменя както следва:

                        1)

                        в член 18а се добавят следните алинеи:
                        „Не по-късно от 11 юли 2022 г. Комисията прави оценка на възможността да се измени настоящата директива с цел добавяне на разпоредби за комбинацията от гранична стойност на професионална експозиция по въздушен път и биологична гранична стойност за кадмия и неговите неорганични съединения.
                        Не по-късно от 30 юни 2020 г. Комисията, като отчита най-новите постижения в областта на научното познание, и след провеждането на подходящи консултации със съответните заинтересовани страни, по-специално здравните работници и специалисти, прави оценка на възможността да се измени настоящата директива с цел включване на опасни лекарства, включително цитотоксични лекарства, или да предложи по-подходящ инструмент за гарантиране на безопасните условия на труд на работниците, изложени на такива лекарства. Ако е целесъобразно Комисията представя на тази основа законодателно предложение, след като се консултира със социалните партньори.“;

                        2)

                        Приложение III се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.

            Член 2

               1.   Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 11 юли 2021 г. Те незабавно информират Комисията за това.
               Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.

               2.   Държавите членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.

            Член 3
            Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.

            Член 4
            Адресати на настоящата директива са държавите членки.

            Съставено в Брюксел на 5 юни 2019 година.

                  За Европейския парламент

                  Председател

               A. TAJANI

                  За Съвета

                  Председател

               G. CIAMBA

            (1)  ОВ C 440, 6.12.2018 г., стp. 145.

            (2)  Позиция на Европейския парламент от 27 март 2019 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 21 май 2019 г.

            (3)  ОВ C 428, 13.12.2017 г., стр. 10.

            (4)  Директива 2004/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно защитата на работниците от рискове, свързани с експозицията на канцерогени или мутагени по време на работа (шеста специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета) (ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 50).

            (5)  Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 (ОВ L 353, 31.12.2008 г., стр. 1).

            (6)  Директива 98/24/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г. за опазване на здравето и безопасността на работниците от рискове, свързани с химични агенти на работното място (четиринадесета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) (ОВ L 131, 5.5.1998 г., стр. 11).

            (7)  Решение 2014/113/ЕС на Комисията от 3 март 2014 г. за създаване на Научен комитет за граничните стойности на професионална експозиция на химични агенти и за отмяна на Решение 95/320/ЕО (ОВ L 62, 4.3.2014 г., стр. 18).

            (8)  Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, 30.12.2006 г., стр. 1).

            ПРИЛОЖЕНИЕ
            В точка А от приложение III към Директива 2004/37/ЕО се добавят следните редове:

                           Наименование

                           ЕО № (1)

                           CAS № (2)

                           Гранични стойности

                           Обозначение

                           Преходни мерки

                           8 часа (3)

                           Краткосрочни (4)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           mg/m3 (5)

                           Ppm (6)

                           f/ml (7)

                           „Кадмий и неговите неорганични съединения

                           —

                           —

                           0,001 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Гранична стойност от 0,004 mg/m3
                               (12) до 11 юли 2027 г.

                           Берилий и неорганични берилиеви съединения

                           —

                           —

                           0,0002 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           кожна и дихателна сенсибилизация (13)

                           Гранична стойност от 0,0006 mg/m3 до 11 юли 2026 г.

                           Арсенова киселина и нейните соли, както и неорганични арсениеви съединения

                           —

                           —

                           0,01 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           За отрасъла за топене на мед граничната стойност се прилага от 11 юли 2023 г.

                           Формалдехид

                           200-001-8

                           50-00-0

                           0,37

                           0,3

                           —

                           0,74

                           0,6

                           —

                           кожна сенсибилизация (14)

                           Гранична стойност от 0,62 mg/m3 или 0,5 ppm (3) за секторите на здравеопазването, погребалните услуги и балсамирането до 11 юли 2027 г.

                           4,4′-Метиленбис(2-хлороанилин)

                           202-918-9

                           101-14-4

                           0,01

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           кожа (10)

               (11)  Инхалабилна фракция.

               (12)  Инхалабилна фракция. Респирабилна фракция в онези държави членки, които прилагат към датата на влизане в сила на настоящата директива система за биомониторинг с биологична гранична стойност, която не надвишава 0,002 mg Cd/g креатинин в урината.

               (13)  Веществото може да предизвика сенсибилизация на кожата и на дихателните пътища.

               (14)  Веществото може да предизвика сенсибилизация на кожата.“