title: Директива нА Съвета от 4 юни 1974 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешното обзавеждане на моторните превозни средства (поведение на кормилния механизъм в случай на удар)

text:
Важна правна забележка

|

31974L0297

Официален вестник n° L 165 , 20/06/1974 стр. 0016 - 0025 специално финландско издание: глава 13 том 4 стр. 0012  специално гръцко издание: глава 13 том 2 стр. 0247  специално шведско издание: глава 13 том 4 стр. 0012  специално испанско издание: глава 13 том 3 стр. 0230  специално португалско издание глава 13 том 3 стр. 0230  специално чешко издание глава 13 том 002 стр. 103  - 112 специално испанско издание глава 13 том 002 стр. 103  - 112 специално унгарско издание глава 13 том 002 стр. 103  - 112 специално литвийско издание глава 13 том 002 стр. 103  - 112 LV.ES глава 13 том 002 стр. 103  - 112 MT.ES глава 13 том 002 стр. 103  - 112 PL.ES глава 13 том 002 стр. 103  - 112 SK.ES глава 13 том 002 стр. 103  - 112 специално словенско издание глава 13 том 002 стр. 103  - 112

		19740604Директива нА Съветаот 4 юни 1974 годиназа сближаване на законодателствата на държавите-членки относно вътрешното обзавеждане на моторните превозни средства (поведение на кормилния механизъм в случай на удар)(74/297/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Дoговора за създаването на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,като взе предвид предложението на Комисията,като взе предвид становището на Асамблеята [1],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],като има предвид, че техническите изисквания, на които моторните превозни средства трябва да отговарят по силата на националното законодателство, се отнасят, наред с другото, за състоянието на кормилния механизъм в случай на удар;като има предвид, че тези изисквания са различни в отделните държави-членки; като имат предвид, че поради това е необходимо всички държави-членки да приемат едни и същи изисквания или в допълнение, или вместо съществуващата нормативна уредба, с оглед, в частност, за всеки тип превозно средство да се въведе процедурата за типово одобрение на ЕИО, която е предмет на Директива на Съвета от 6 февруари 1970 г. [3] за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета;като има предвид, че общите изисквания за вътрешните огледала за обратно виждане са предвидени в Директива на Съвета от 1 март 1971 г. [4], а тези за вътрешното обзавеждане на купето, разположението на уредите за управление, покрива и задната част на седалките — в Директива на Съвета от 17 декември 1973 г. [5]; като има предвид, че впоследствие ще се приемат другите изисквания за вътрешното обзавеждане, свързани с анкерното закрепване на предпазните колани, анкерното закрепване на седалките, облегалките за главата и идентификацията на управлението;като има предвид, че съгласуваните изисквания трябва да намаляват риска или сериозността на нараняванията, на които могат да станат жертва водачите на моторните превозни средства и с това да се осигури безопасността на пътното движение на територията на цялата Общност;като има предвид, че по отношение на техническите изисквания е целесъобразно да се използват главно тези, които са приети от Икономическата комисия на ООН за Европа в Регламент № 12 ("Единни изисквания за одобрението на превозните средства по отношение на защитата на водача от кормилния механизъм в случай на удар") [6], приложен към Споразумението от 20 март 1958 г. за приемането на единни условия за одобряване и за взаимно признаване на одобрението на оборудване и на части за моторни превозни средства,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1По смисъла на настоящата директива "превозно средство" е всяко моторно превозно средство от категория М1 (определена в приложение I към Директивата от 6 февруари 1970 г.), предназначено да се движи по пътищата, с или без каросерия, което има най-малко четири колела и максимална проектна скорост над 25 км/час, с изключение на превозните средства с изнесен напред команден пост, както е определено в точка 2.7 от приложение I.Член 2Държавите-членки не могат да отказват да издават типовото одобрение на ЕИО или националното типово одобрение на моторно превозно средство на основания, свързани с поведението на кормилния механизъм в случай на удар, ако последният отговаря на изискванията на приложения I, II и III.Член 3Държавите-членки не могат да отказват или да забраняват продажбата, регистрацията, въвеждането в експлоатация или използването на превозни средства на основания, свързани с поведението на кормилния механизъм в случай на удар, ако последният отговаря на изискванията на приложения I, II и III.Член 4Държавата-членка, която е предоставила одобрение, взема необходимите мерки, за да бъде информирана за всяка модификация на частите или на характеристиките, посочени в приложение I, точка 2.2. Компетентните органи на тази държава-членка преценяват дали трябва да се пристъпи към нови изпитвания на модифицирания тип превозно средство, придружени от нов протокол. В случая, когато от изпитванията е видно, че не са спазени изискванията на настоящата директива, модификацията не се одобрява.Член 5Измененията, необходими за привеждане в съответствие с техническия прогрес на приложения I, II, III и IV, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 13 от Директива на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно типовото одобрение на моторните превозни средства и на техните ремаркета.Член 61. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от осемнадесет месеца, считано от нейното нотифициране, и незабавно уведомяват Комисията за това.2. Държавите-членки следят за това Комисията да бъде уведомена за текста на основните разпоредби от вътрешното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.Член 7Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Люксембург на 4 юни 1974 година.За СъветаПредседателH. D. Genscher[1] ОВ C 14, 27.3.1973 г., стр. 18.[2] ОВ С 60, 26.7.1973 г., стр. 13.[3] ОВ L 42, 23.2.1970 г., стр. 1.[4] ОВ L 68, 22.3.1971 г., стр. 1.[5] ОВ L 38, 11.2.1974 г., стр. 2.[6] Документ на ИКЕ Женева Е/ЕСЕ/324/ Add. 11.--------------------------------------------------19740604ПРИЛОЖЕНИЕ I [*]ОПРЕДЕЛЕНИЯ, ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО, ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО, СПЕЦИФИКАЦИИ, ИЗПИТВАНИЯ, СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО(1.) 2. ОПРЕДЕЛЕНИЯПо смисъла на настоящата директива2.1. "Поведение на кормилния механизъм в случай на удар" е поведението на този механизъм под влияние на два вида сили, а именно:2.1.1. тези, предизвикани от челен сблъсък и които могат предизвикат изместване назад на кормилната колонка,2.1.2. тези, дължащи се на инерцията на масата на водача в случай на удар срещу кормилната колонка при челен сблъсък.2.2. "Тип превозно средство" са моторните превозни средства, между които няма съществени различия, като тези различия могат да се отнасят в частност до следните аспекти:2.2.1. структури, размери, форма и съставни материали на частта на превозното средство, разположена пред кормилното управление;2.2.2. максимално допустим товар на превозното средство.2.3. "Кормилно управление" е кормилното устройство, което е задействано от водача, обикновено волана.2.4. "Кормилна колонка" е разположеният в предпазен кожух вал на кормилния механизъм.2.5. "Кормилен вал" е компонентът, който предава на вала на кормилния механизъм въртящия момент, приложен върху управлението на кормилото.2.6. "Кормилен механизъм" е съвкупността, включваща кормилното управление, кормилната колонка, свързващите елементи, кормилния вал, кожуха на кормилния вал, както и всички други елементи като тези, предназначени да допринасят да поглъщат енергията в случай на удар срещу кормилното колело.2.7. "Изнесен напред команден пост" е конфигурация на превозното средство, в която повече от половината от дължината на двигателя се намира зад най-предната точка на основата на предното стъкло и в която центърът на кормилната колонка е в първата четвърт от дължината на превозното средство.3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО3.1. Заявлението за типово одобрение на ЕИО на превозно средство се подава от производителя на превозното средство или от неговия представител.3.2. То се придружава от долуспоменатите документи в три екземпляра и от следните обозначения:3.2.1. подробно описание на типа превозно средство по отношение на структурата, размерите, формата и материала на частта на превозното средство, разположена пред кормилното управление;3.2.2. чертежи на кормилния механизъм и на неговото фиксиране за шасито и на каросерията на превозното средство, в подходящ мащаб и достатъчно подробни, и3.2.3. техническо описание на този механизъм.3.3. На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията за одобрение, трябва да се представи:3.3.1. превозно средство, представително за типа превозно средство за одобрение, за посоченото в точка 5.1 изпитване,3.3.2. по избор на производителя, или второ превозно средство, или частите на превозното средство, които той счита за необходими за посоченото в точка 5.2 изпитване.4. ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕИО(4.1.) (4.2.) 4.3. Към сертификата за типово одобрение на ЕИО се прилага документ, съответстващ на образеца, даден в приложение IV.(4.4.) (4.5.) (4.6.) 5. СПЕЦИФИКАЦИИ5.1. Когато ненатовареното превозно средство без манекен се изпитва на удар в преграда при скорост 48,3 км/час, горната част на кормилната колона и нейният вал не трябва да се движат назад, хоризонтално и успоредно на надлъжната ос на превозното средство, с повече от 12,7 см спрямо незасегната от удара точка на превозното средство, като това разстояние се определя с динамични измервания.5.2. Когато кормилното управление е ударено с изпитвателен блок, тласнат срещу това управление с относителна скорост най-малко 24,1 км/час, силата, приложена от кормилното управление върху "предницата" на изпитвателния блок, не трябва да надхвърля 1111 daN.5.2.1. Кормилното управление е проектирано, конструирано и монтирано така, че да не включва опасна грапавина или остри ръбове, които могат да увеличат риска или сериозността на нараняванията на водача в случай на удар.5.2.2. Кормилното управление е проектирано, конструирано и монтирано така, че да няма елементи или приспособления, включително управлението на клаксона и свързващите елементи, способни да закачат дрехите или бижутата на водача при обичайни маневри на управление.6. ИЗПИТВАНИЯКонтролът за спазването на предписанията на точка 5 се извършва в съответствие с методите, посочени в приложения II и III.7. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО(7.1.) 7.2. С оглед да се провери съответствието се пристъпва към достатъчен брой проверки на място на серийните превозни средства.7.3. По принцип тези проверки се ограничават до измервания на размери. Въпреки това ако е необходимо, превозните средства се подлагат на изпитването съгласно изискванията на точка 5.[*] Текстът на приложенията в основната си част е подобен на текста на Регламент № 12 на Икономическата комимсия за Европа на Организацията на обединените нации; в частност подраздлянето на точки е същотоако дадена точка от Регламент № 12 не съответства на точка от настоящите приложения, нейният номер е посочен в скоби за сведение.--------------------------------------------------19740604ПРИЛОЖЕНИЕ IIИЗПИТВАНЕ НА ЧЕЛЕН УДАР В ПРЕГРАДА1. ЦЕЛЦелта на това изпитване е да се провери дали превозното средство удовлетворява условията, посочени в точка 5.1 от приложение I.2. ИНСТАЛИРАНЕ, ПРОЦЕДУРИ И ИЗМЕРВАТЕЛНА АПАРАТУРА2.1. Място на изпитванеМястото, където се провежда изпитването, трябва да е достатъчно голямо по площ, за да има възможност там да се изгради стартовата писта на превозните средства, преградата и техническите инсталации, необходими за изпитването. Крайната част на пистата, най-малко на 5 м пред преградата, трябва да е хоризонтална, равна и укрепена.2.2. ПреградаПреградата се състои от стоманобетонен блок с минимална ширина 3 м, с минимална височина 1,5 м и с минимална дебелина 0,6 м. Стената на сблъсъка трябва да е перпендикулярна на крайната част на стартовата писта и да е покрита с шперплат с дебелина 2 см. Зад бетонния блок трябва да се натрупа най-малко 90 т пръст. Бетонната и земната преграда може да се замени с препятствия със същата челна площ, които дават равностойни резултати.2.3. Задвижване на превозното средствоВ момента на удара превозното средство трябва да се движи свободно в резултат от неговото задвижване напред. То трябва да достигне препятствието с траектория, перпендикулярна на стената на сблъсъка; максимално допустимото странично отклонение между вертикалната средна линия на предната стена на превозното средство и вертикалната средна линия на стената на сблъсъка е ± 30 cм.2.4. Състояние на превозното средствоПо време на изпитването превозното средство трябва да е снабдено с всичките си обичайни части и оборудване. Освен това наличните предмети в купето не трябва да удрят случайно кормилното колело (наклонена седалка на водача, пълнеж на задната седалка и т.н.).2.5. СкоростСкоростта по време на удара трябва да е между 48,3 км/час и 53,1 км/час.2.6. Измервателна апаратура2.6.1. Апаратът, който се използва за посоченото в точка 3.1 записване, трябва да дава възможност да се извършват измервания със следните степени на точност:2.6.1.1. скорост на превозното средство: в рамките на 1/100,2.6.1.2. записването на времето: в рамките на 1/1000 от секундата,2.6.1.3. началото на удара ("нулева точка") в момента на първоначалния контакт на превозното средство с препятствието е произведен на записите и на филмите, използвани за снемане на резултатите от изпитването.2.6.2. Измерването на разстоянието, посочено в точка 3.1, трябва да се направи в рамките на ± 5 мм.3. РЕЗУЛТАТИ3.1. За определяне на изместването назад на кормилното управление се записва [1], по време на удара, промяната в разстоянието, измерено хоризонтално и успоредно на надлъжната ос на превозното средство, между горната част на кормилната колонка (и нейния вал) и незасегната от удара точка на превозното средство. Когато измерената скорост е по-висока от номиналната скорост от 48,3 км/час, това изместване се свежда до коригираната стойност, приведена в съответствие с номиналната скорост, като се умножи по квадрата на съотношението между тази номинална скорост и измерената скорост.3.2. След изпитването нанесените на превозното средство щети се посочват в писмен доклад; прави се най-малко по една снимка на всеки от следните изгледи на превозното средство:3.2.1. отстрани (десен и ляв изглед),3.2.2. отпред,3.2.3. долу,3.2.4. засегната площ вътре в пътническото купе.4. РАВНОСТОЙНИ МЕТОДИ НА ИЗПИТВАНЕРавностойни неразрушителни методи на изпитване се допускат, при условие че посочените в точка 3 резултати могат да се получат или изцяло с помощта на заместващо изпитване, или чрез изчисляване по резултатите на заместващото изпитване. Ако е използван друг метод, различен от описания в точки 2 и 3, неговата равностойност трябва да се докаже.[1] Този запис може да се замени с минимални и максимални измервания.--------------------------------------------------19740604ПРИЛОЖЕНИЕ IIIИЗПИТВАНЕ НА ЕНЕРГИЙНО ПОГЛЪЩАНЕ В СЛУЧАЙ НА УДАР В КОРМИЛНОТО УПРАВЛЕНИЕ1. ЦЕЛЦелта на това изпитване е да се провери дали превозното средство удовлетворява условията, посочени в точка 5.2 от приложение I.2. ИНСТАЛИРАНЕ, ПРОЦЕДУРИ И ИЗМЕРВАТЕЛНА АПАРАТУРА2.1. Монтиране на кормилното управление2.1.1. Управлението трябва да е монтирано в предния участък на превозното средство, получен чрез напречно разрязване на тялото на височината на предните седалки с възможност за изключване на покрива, предното стъкло, вратите. Този участък трябва да е стабилно прикрепен на стенда за изпитване, така че да не се измества под удара на изпитвателния блок.2.1.2. Въпреки това по искане на производителя кормилното управление може да е монтирано на скелет на каросерия, като се симулира монтирането на кормилния механизъм, при условие че монтажната група "скелет на каросерията/кормило" има спрямо реалната монтажна група "преден участък на каросерията/кормило":2.1.2.1. същото геометрично разположение,2.1.2.2. по-голяма устойчивост.2.2. По време на първото изпитване кормилното управление е така ориентирано, че неговата най-устойчива спица е перпендикулярна на точката на контакт с изпитвателния блок; ако кормилното управление е кормилно колело, изпитването се повтаря по такъв начин, че най-подвижната част на кормилното колело да се намира перпендикулярно на тази точка на контакт. В случай на кормилно управление с регулируемо положение двете изпитвания по-горе трябва да се направят в позволено от регулировките средно положение.2.3. Изпитвателен блокИзпитвателният блок има профил, размери, тегло и характеристики, посочени в допълнението към настоящото приложение.2.4. Измерване на силите2.4.1. Измерва се максималната сила, действаща в хоризонтална посока и успоредна на надлъжната ос на превозното средство, приложена върху изпитвателния блок като резултат от удара срещу кормилното управление.2.4.2. Тази сила може да се измери или пряко, или непряко, или да се изчисли от измерените по време на изпитването стойности.2.5. Задвижване на изпитвателния блокВсеки метод на задвижване е приемлив, при условие че е така замислен, че когато изпитвателният блок удари кормилното управление, той да е свободен от всички връзки със задвижващото устройство. Изпитвателният блок трябва да удари това управление, след като е изминал приблизително права траектория, успоредна на надлъжната ос на предния участък на колата. Първоначалният контакт на изпитвателния блок с кормилното управление трябва да стане в точката, където той обикновено се произвежда, когато мъж с тегло 75,3 кг и с височина 1,73 м [1], седнал на седалката на водача на превозното средство (нагласена в най-предно положение) се измества напред, паралелно на надлъжната ос на превозното средство, докато допре кормилното колело.2.6. СкоростИзпитвателният блок трябва да удря кормилното управление със скорост 24,1 км/час най-малко или възможно най-близо до тази стойност.2.7. Измервателен апарат2.7.1. Апаратът, използван за споменатия в точка 3.2 запис, трябва да позволява извършването на измервания със следните точности:2.7.1.1. скорост на изпитвателния блок: в рамките на 2/100,2.7.1.2. време за запис: в рамките на 1/1000 от секундата,2.7.1.3. началото на удара ("нулева точка") в момента на първоначалния контакт на изпитвателния блок с кормилното управление, се възпроизвежда на записи и филми, използвани за снемане на резултатите от изпитването,2.7.1.4. измерване на силата: диапазонът на измерване е 3920 daN. Тази сила трябва да се записва без изкривяване за явление с честота до 1000 Hz, с точност 2,5 % от диапазона на максималното измерване или ± 5 % от действителната стойност,2.7.1.5. пресечна чувствителност: под 5 % от диапазона на измерване.3. РЕЗУЛТАТИ3.1. След изпитването претърпените от кормилния механизъм щети се установяват и описват и в писмен доклад; прави се снимка най-малко на един страничен изглед и на един челен изглед на зоната "кормилно управление/кормилна колонка/арматурно табло".3.2. По време на удара се прави запис на всички сили, приложени от кормилното управление върху "предницата" на изпитвателния блок и измерени, както е посочено в точка 2.7.4. РАВНОСТОЙНИ МЕТОДИ НА ИЗПИТВАНЕРавностойни неразрушителни методи на изпитване се допускат, при условие че посочените в точка 3 резултати могат да се получат или изцяло с помощта на заместващо изпитване, или чрез изчисляване по резултатите на заместващото изпитване. Ако е използван друг метод, различен от описания в точки 2 и 3, неговата равностойност трябва да се докаже.[1] Тези размери съответстват на 50 перцентиловия манекен със спецификациите на "National Center for Health Statistics, Series 11, № 8", United States of America Center for Health, Education and Welfare, 12 май 1967 г.--------------------------------------------------19740604Допълнение към приложение IIIИЗПИТВАТЕЛЕН БЛОК+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19740604ПРИЛОЖЕНИЕ IV+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Директива на Съвета от 19 ноември 1991 година относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете

text:
Важна правна забележка

|

31991L0630

Официален вестник n° L 340 , 11/12/1991 стр. 0033 - 0038 специално финландско издание: глава 3 том 39 стр. 0202  специално шведско издание: глава 3 том 39 стр. 0202  специално чешко издание глава 03 том 12 стр. 149  - 154 специално испанско издание глава 03 том 12 стр. 149  - 154 специално унгарско издание глава 03 том 12 стр. 149  - 154 специално литвийско издание глава 03 том 12 стр. 149  - 154 LV.ES глава 03 том 12 стр. 149  - 154 MT.ES глава 03 том 12 стр. 149  - 154 PL.ES глава 03 том 12 стр. 149  - 154 SK.ES глава 03 том 12 стр. 149  - 154 специално словенско издание глава 03 том 12 стр. 149  - 154

		19911119Директива на Съветаот 19 ноември 1991 годинаотносно определяне на минималните стандарти за защита на свинете(91/630/ЕИО)СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,като взе предвид предложението на Комисията [1],като взе предвид становището на Европейския парламент [2],като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],като има предвид, че всички държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели; като има предвид, че Общността също така е одобрила тази конвенция с Решение 78/923/ЕИО [4] и е депозирала инструмента си за одобрение;като има предвид, че Европейският парламент в резолюцията си от 20 февруари 1987 г. относно политиката за хуманно отношение към животните [5], е поискал от Комисията да направи предложения за минимални стандарти за интензивното отглеждане на свине;като има предвид, че свинете, като живи животни, фигурират в списъка на продуктите, изброени в приложение II към Договора;като има предвид, че отглеждането на свине е неразделна част от селското стопанство; като има предвид, че то представлява източник на доходи за част от селскостопанското население;като има предвид, че разликите, които могат да нарушат условията на конкуренция, възпрепятстват гладкото функциониране на общия пазар на свине и на продукти от свине;като има предвид, че поради това е необходимо да се определят минимални общи стандарти за защита на свинете, отглеждани за разплод и за угояване, за да се гарантира рационалното развитие на производството;като има предвид, че е необходимо официалните служби, производителите, потребителите и други да бъдат информирани за развитието в тази област; като има предвид следователно, че Комисията, въз основа на доклад на Научния ветеринарен комитет, следва да продължава активно да извършва научни изследвания в областта на най-ефективната(те) система(и) за отглеждане на животни от гледна точка на хуманното отношение към животните; като има предвид, че следва съответно да се предвиди преходен период, който да даде възможност на Комисията да изпълни успешно таза задача,ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:Член 1Настоящата директива определя минималните стандарти на защита на свинете, отглеждани в затворено пространство за разплод и угояване.Член 2За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:1) "свиня" — животно от рода на свинете, независимо от възрастта, отглеждано за разплод или за угояване;2) "нерез" — мъжка свиня, в полова зрялост, предназначена за разплод;3) "млада свиня" — женска свиня в полова зрялост, която не е раждала;4) "свиня" — женска свиня след първото раждане;5) "свиня-майка" — женска свиня в периода от раждането до отбиването на прасенцата;6) "суха бременна свиня" — женска свиня в периода от отбиването на прасенцата до периода около раждането;7) "бозаещо прасе" — прасе в периода от раждането до отбиването;8) "подрастващо прасе" — небозаещо прасе на възраст до десет седмици;9) "прасе за угояване" — прасе на възраст над 10 седмици до клането или използването му за разплод;10) "компетентен орган" — органът, който е компетентен по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО [6].Член 3Държавите-членки гарантират, че:1. - считано от 1 януари 1994 г. всички новопостроени или реконструирани свиневъдни обекти и/или тези, които са започнали дейност за пръв път след тази дата, отговарят поне на следното изискване:Свободната площ, с която да разполага всяко подрастващо прасе или прасе за угояване, отглеждани в групи, да бъде:- 0,15 кв. м за свинете със средно тегло 10 кг или по-малко,- 0,20 кв. м за свинете със средно тегло между 10 и 20 кг,- 0,30 кв. м за свинете със средно тегло между 20 и 30 кг,- 0,40 кв. м за свинете със средно тегло между 30 и 50 кг,- 0,55 кв. м за свинете със средно тегло между 50 и 85 кг,- 0,65 кв. м за свинете със средно тегло между 85 и 110 кг,- 1,00 кв. м за свинете със средно тегло над 110 кг;- считано от 1 януари 1998 г. горепосочените минимални стандарти се прилагат за всички свиневъдни обекти;2) Считано от 31 декември 1995 г. се забраняват строежът и престрояването на помещения, в които младите женски свине и женските свине-майки са вързани.Въпреки това използването на съоръжения, построени преди 1 януари 1996 г., които не отговарят на изискванията на точка 1, може да бъде разрешено от компетентния орган с оглед резултатите от инспекциите, предвидени в член 7, параграф 1 за период, който при никакви обстоятелства не може да бъде продължаван след 31 декември 2005 г.Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за свиневъдни обекти, където се отглеждат по-малко от шест свине или шест свине-майки с техните прасенца.Член 41. Държавите-членки гарантират, че условията за отглеждането на свине са в съответствие с общите разпоредби, определени в приложението.Въпреки това до 30 юни 1995 г. компетентните органи на държавите-членки може да разрешат дерогации от разпоредбите на глава I, параграфи 3, 5, 8 и 11 от приложението.2. Освен това преди влизането на настоящата директива в сила Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, издава препоръка, в която се определят минимални стандарти за защита на свинете, допълващи тези, съдържащи се в приложението.Член 5Разпоредбите, съдържащи се в приложението, могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, като се отчита научният прогрес.Член 6Най-късно в срок до 1 октомври 1997 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен на базата на становище на Постоянния ветеринарен комитет относно системата(ите) за интензивно отглеждане, които отговарят на изискванията за хуманно отношение към свинете от патологична, зоотехническа, физиологична и поведенческа гледна точка, както и на социално-икономическите последици на различните системи. Докладът отчита по-специално хуманното отношение към свинете-майки, отглеждани в пространство с различна степен на затвореност или на групи и се придружава от съответни предложения, свързани със заключенията в доклада.В срок най-късно до три месеца след представянето на предложенията Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.Член 71. Държавите-членки гарантират, че инспекциите се извършват под отговорността на компетентния орган, с цел да се проверява спазването на разпоредбите на настоящата директива и на приложението към нея.Тези инспекции, които могат да се извършват в рамките на проверки за други цели, обхващат всяка година статистически представителна извадка за различните системи за отглеждане във всяка държава-членка.2. Съгласно процедурата, предвидена в член 10, Комисията съставя кодекс с правилата, приложими при извършване на инспекциите, предвидени в параграф 1.3. На всеки две години, до последния работен ден на месец април и за пръв път до 30 април 1996 г., държавите-членки информират Комисията за резултатите от инспекциите, извършени през последните две години, в съответствие с настоящия член, включително и за броя на извършените инспекции спрямо общия брой на свиневъдните обекти на територията им.Член 8Животните, които са внесени в Общността от страни, които не са членки, трябва, по отношение на изискванията за доброто им състояние, да получават третиране поне равностойно на това, което се гарантира от настоящата директива на животните с произход от Общността.Член 9Когато е необходимо за еднаквото прилагане на настоящата директива, ветеринарните експерти от Комисията могат, в сътрудниче ство с компетентните органи, да извършват проверки на място. Лицата, извършващи тези проверки, прилагат специални мерки за лична хигиена, необходими за да се изключи всякакъв риск от пренасянето на болести.Държавата-членка, на територията на която се извършва проверката, оказва пълно съдействие на експертите при изпълнение на задачите им. Комисията информира компетентния орган на държавата-членка за резултатите от извършените проверки.Компетентният орган на държавата-членка взима съответните мерки, които биха могли да се окажат необходими с оглед резултатите от проверката.По отношение на връзките със страни, които не са членки, се прилагат разпоредбите на глава III от Директива 91/496/ЕИО [7].Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 10.Член 101. Когато трябва да се следва процедурата, определена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО [8], по-нататък наричан "Комитетът", се сезира незабавно от председателя му по негова инициатива или по молба на представител на държава-членка.2. Представителят на Комисията представя на комитета проект за мерките, които следва да се вземат. В срок, определен от председателя, в зависимост от спешността на въпроса, комитетът приема становище с мнозинство, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на вземане на решения от Съвета по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки се претеглят по начина, определен в горепосочения член. Председателят не гласува.3. Комисията приема мерките, когато те са в съответствие със становището на комитета.4. Когато предложените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение за мерките, които следва да се приемат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.Ако след изтичането на тримесечен срок от датата на сезирането Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията, освен случаите когато Съветът се е произнесъл срещу тях с обикновено мнозинство.Член 111. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 януари 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваването се определят от държавите-членки.2. Въпреки това от датата, определена в параграф 1, държавите-членки могат, при спазване на общите разпоредби на Договора, да прилагат на териториите си по-строги разпоредби за защита на свинете от тези, съдържащи се в настоящата директива. Те информират Комисията за всички такива мерки.Член 12Адресати на настоящата директива са държавите-членки.Съставено в Брюксел на 19 ноември 1991 година.За СъветаПредседателP. Bukman[1] ОВ C 214, 21.8.1989 г., стр. 31.[2] ОВ C 113, 7.5.1990 г., стр. 183.[3] ОВ C 62, 12.3.1990 г., стр. 40.[4] ОВ L 323, 17.11.1978 г., стр. 12.[5] ОВ C 76, 23.3.1987 г., стр. 185.[6] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29. Директива, последно изменена с Директива 91/496/ЕИО (ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56).[7] ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56.[8] ОВ L 255, 18.10.1968 г., стр. 23.--------------------------------------------------19911119ПРИЛОЖЕНИЕГЛАВА IОБЩИ РАЗПОРЕДБИ1. Материалите, използвани за построяването на помещения за настаняване и особено на боксове и съоръжения, с които телетата могат да влязат в контакт, не трябва да бъдат вредни за свинете и трябва да могат да се почистват и дезинфекцират основно.2. До изработването на правила на Общността в тази област електросъоръженията и електрическите вериги трябва да бъдат инсталирани в съответствие с действащите национални изисквания, за да се избегнат токови удари.3. Изолацията, отоплението и вентилацията на помещението трябва да гарантират, че необходимите приток на въздух, ниво на запрашеност, температура и влажност на въздуха и концентрация на газове се поддържат в граници, които не са вредни за свинете.4. Всяко автоматично или механично съоръжение, което е от съществено значение за здравето и хуманното отношение към животните трябва да бъде инспектирано поне веднъж на ден. Когато се открият недостатъци, те трябва да бъдат незабавно коригирани, а ако това е невъзможно, трябва да бъдат взети съответните мерки за опазване на здравето и доброто състояние на животните до отстраняване на недостатъка, като се използват други методи за хранене и като се поддържа околното пространство в задоволително състояние. Когато се използва система за изкуствена вентилация, следва да се предвиди и подходяща резервна система, за да се гарантира достатъчно обновяване на въздуха, за да се опази здравето и доброто състояние на животните в случай на отказ на системата. Следва да се осигури алармена инсталация, която да предупреждава гледача на животни за повреда в системата. Алармената система трябва да бъде редовно проверявана.5. Свинете не трябва да бъдат постоянно държани на тъмно. Затова, с цел да се отговори на поведенческите им и физиологичните им нужди, като се отчитат различните климатични условия на държавите-членки, трябва да се предвиди подходящо естествено или изкуствено осветление, обикновено в часовете между 9 и 17. Освен това трябва да има в наличност и подходящо осветление (фиксирано или подвижно), което да позволява свинете да бъдат инспектирани по всяко време.6. Всички свине, които се отглеждат в групови или индивидуални боксове трябва да бъдат инспектирани от собственика или от отговорното лице поне веднъж на ден. За всяка една свиня, която изглежда болна или ранена, трябва се осигури незабавно лечение. При необходимост болните или ранените свине трябва да могат да бъдат отделени в подходящи помещения със сухи и удобни постелки. Ако свинете не реагират на грижите на лицето, което се грижи за тях, трябва, при първа възможност, да бъде извършена консултация с ветеринарен лекар.7. Ако свинете се отглеждат заедно, следва да бъдат взети мерки с цел да се избегне борба между тях, която надхвърля нормалното поведение. Свинете, които показват непрекъсната агресивност спрямо другите или са жертви на такава агресия, трябва да бъдат отделени или отдалечени от групата.8. помещенията трябва да бъдат така изградени, че да позволяват на всяка свиня:- да лежи, да си почива и да става без затруднения,- да разполага с чисто място, където може да почива,- да вижда другите свине.9. Когато свинете са вързани, то връзката им не трябва да ги наранява и трябва да бъде редовно проверявана и ако е необходимо, да бъде коригирана, така че животните да се чувстват добре. Всяка връзка трябва да бъде достатъчно дълга, че да позволява на животното да се мести съгласно параграф 8. Тя трябва да бъде от такова естество и така направена, че, доколкото е възможно, да се избегне всякакъв риск от задушаване или от нараняване.10. Помещенията, клетките, съоръженията и инструментите, обслужващи свинете, трябва да бъдат съответно почиствани и дезинфекцирани, за да се избегне кръстосано замърсяване и появата на организми, носители на зарази. При първа възможност трябва да се отстраняват изпражненията, урината и неизядената и разпръсната храна, за да се намалят миризмите и да не се привличат мухи или гризачи.11. Подовете не трябва да бъдат хлъзгави, но да бъдат гладки, така че да не се наранят животните и да бъдат така изпълнени, че да не причиняват наранявания и страдания, когато животните се прави или легнали. Подовете трябва да бъдат пригодени спрямо ръста и теглото на свинете и повърхността им да е здрава, плоска и стабилна. Мястото, където животните лежат, трябва да бъде удобно, чисто и с подходящ дренаж и не трябва да създава неудобства на свинете. Ако има постелка, то тя трябва да бъде чиста, суха и да не вреди на свинете.12. На всички свине трябва да е осигурена храна, отговаряща на възрастта и теглото им и като се отчитат и поведенческите им и физиологични нужди с цел осигуряване на доброто им здраве и хуманно отношение към тях13. Всички свине трябва да бъдат хранени поне веднъж на ден. Когато животните са в групови боксове и не разполагат с храна, колкото всяко иска или пък със система за автоматично подаване на храната, то всяка свиня трябва да има достъп до храна по същото време, когато и другите животни от групата.14. Всички свине на възраст над две седмици трябва да имат достъп до достатъчно количество прясна вода, която да може да задоволи нуждата им от течности.15. Съоръженията за хранене и поене трябва да бъдат така проектирани, изградени, инсталирани и поддържани, че да бъдат в състояние да сведат до минимум опасността от замърсяване на храната и водата, предназначени за свинете.16. Освен мерките, които се вземат обикновено, за да се избегне свинете да си хапят опашките и други вредни навици и за да им се позволи да задоволяват поведенческите си навици, всички свине, като се отчитат заобикалящата ги среда и плътността им, трябва да разполагат със слама или с друг подходящ материал или предмет.ГЛАВА IIСПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ СВИНЕI. НЕРЕЗИБоксовете за нерези трябва да бъдат така проектирани и поставени, че да могат животните да се обръщат, да улавят грухтенето, миризмата и очертанията на другите свине и да разполагат с подходящо място за почивка. Мястото за спане трябва да бъде сухо и удобно. Боксът на един възрастен нерез трябва да бъде поне 6 квадратни метра. Въпреки това, в случаите когато боксовете се използват за оплождане, следва да се предвиди и по-голяма площ.II. МЛАДИ СВИНЕ И СВИНЕ-МАЙКИ1. При необходимост бременните женски свине и младите свине трябва да бъдат обработени срещу външни и вътрешни паразити. Бременните женски свине и младите свине трябва, ако се поставят в отделенията за раждане, да бъдат основно почистени.2. Те трябва да разполагат с чисто и удобно място за раждане, с дренаж и при необходимост да могат да разполагат с материали за направа на постеля за новородените.3. Зад бременните женски свине и младите свине-майки трябва да се предвиди свободно пространство, за да може да се осъществи естественото или асистираното раждане.4. Отделенията за раждане, където женските свине могат да се движат свободно, трябва да бъдат снабдени със съоръжения за защита на прасенцата, като перила например.III. ПРАСЕНЦА1. Ако е необходимо, на прасенцата може да им се предостави източник на топлина и стабилно, сухо и удобно място за лягане, настрана от родилката, където те биха могли да си почиват едновременно с нея.2. Когато се използва отделение за раждане, прасенцата трябва да разполагат с достатъчно пространство, за да могат да сучат без затруднения.3. Ако има практика да се извършва кастрация на мъжки животни на възраст над четири седмици, то същата следва да се извърши само с упойка и то от ветеринарен лекар или от квалифицирано лице съгласно националното законодателство.4. Частичното разрязване на опашката и на зъбите не следва да бъде извършвано рутинно, а само в случаите когато при отглеждането се окаже, че раните по вимето на женските свине, на ушите или на опашките на свинете са причинени от неприлагането на тези процедури. Ако е необходимо частично подрязване на зъбите, то това следва да се извърши в първите седем дни след раждането.5. Прасенцата не трябва да бъдат отделяни от майка си до навършването на триседмична възраст, освен ако оставането им при майката е вредно за нея или за самите тях.IV. ПОДРАСТВАЩИ ПРАСЕТА И ПРАСЕТА ЗА УГОЯВАНЕОбразуването на групи от прасета трябва да се извърши в най-кратки срокове след отбиването. Прасетата трябва да бъдат отглеждани в постоянни групи, смесването на които трябва да бъде максимално избягвано.--------------------------------------------------