Donald Trump

Nordkorea utförde sitt första kärnvapentest i oktober 2006. Nordkoreas kärnvapenprogram har eskalerat sedan dess och under 2017 eskalerade situationen till ett allt större utrikespolitiskt problem för USA och det internationella samfundet efter att Nordkorea utfört flera kärnvapentest under kort tid.Larsson, Thomas (3 september 2017). "Nordkorea har genomfört ett nytt kärnvapentest". Sveriges Television. Läst 15 januari 2018.Kennedy, Merrit (17 april 2017). "Pence Tells North Korea: 'The Era Of Strategic Patience Is Over'". National Public Radio. Läst 15 januari 2018. Under 2017 riktade Trump ett flertal gånger skarp kritik mot Nordkoreas högste ledare Kim Jong-un via Twitter.TT (8 augusti 2017). "Trump: Nordkorea kommer mötas med 'eld och raseri'. Svenska Dagbladet. Läst 15 januari 2018. Retoriken hårdnade alltmer i Trumps första tal inför FN:s generalförsamling den 19 september 2017, i vilket han påpekade att Nordkorea omgående måste sluta med sina kärnvapentester annars kommer USA inte ha något annat val än att ingripa och förgöra regimen.Nakamura, David & Gearan, Anne (19 september 2017). "In U.N. speech, Trump threatens to ‘totally destroy North Korea’ and calls Kim Jong-un ‘Rocket Man’". Washington Post. Läst 15 januari 2018. Trump har även varit kritisk mot Kinas relation till Nordkorea, vilket fått Kina att införa hårdare sanktioner mot Nordkorea och stoppa en större andel av handeln med Nordkorea.TT (21 september 2017). "Trump: 'Kina stoppar handel med Nordkorea'". Svenska Dagbladet. Läst 3 maj 2018.Rogvall, Filippa (9 november 2017). "Trump talar om Nordkoreas hot med Xi Jinping i Kina". Expressen. Läst 3 maj 2018. Den 20 november 2017 beslutade Trump att lägga tillbaka Nordkorea på USA:s lista över länder som stöder terrorism, en lista som landet hade varit borttaget från sedan 2008.AFP, AP (17 november 2017). ”Trump deklarerar Nordkorea som en stat som stöder terrorism”. yle.fi. Läst 3 augusti 2018.

I januari 2018 inleddes samtal mellan Nordkorea och Sydkorea.Petersson, Torbjörn (9 januari 2018). "Historiskt möte mellan Nordkorea och Sydkorea". Dagens Nyheter. Läst 15 januari 2018. I samband med detta tackade Sydkoreas president Moon Jae-in Trump för det tryck han satt på Nordkorea genom sin retorik.TT (10 januari 2018). "Trump öppnar för samtal med Nordkorea". Sveriges Television. Läst 15 januari 2018.BBC (10 januari 2018). "Trump deserves credit for Korea talks, says President Moon". BBC. Läst 15 januari 2018. Han har även framhållit att han anser att Trump borde få Nobels fredspris för sin betydande insats i att föra Nord- och Sydkorea närmare varandra.TT (30 april 2018). "Sydkoreas president: 'Ge Nobels fredspris till Donald Trump'". Dagens Nyheter. Läst 2 maj 2018.Shin, Hyonhee (30 april 2018). "South Korea president says Trump deserves Nobel Peace Prize". Reuters. Läst 2 maj 2018.


Donald Trump

Donald John Trump (), född 14 juni 1946 i New York, är en amerikansk republikansk politiker som var USA:s 45:e president åren 2017–2021. Han har tidigare varit verksam som affärsman, företagsledare och tv-personlighet. Han tillträdde ämbetet som president den 20 januari 2017 efter att ha vunnit presidentvalet 2016."The Latest: Donald Trump elected president". Associated Press. Läst 9 november 2016. Han efterträddes av Joe Biden den 20 januari 2021, efter att ha förlorat presidentvalet den 3 november 2020. Representanthuset röstade den 13 januari 2021 med rösterna 232 mot 197 att en riksrättsprocess skulle inledas mot Donald Trump för "anstiftan till uppror".Trump impeached again – In bipartisan rebuke, House votes, 232-197, to impeach president a second time, on charge of ‘incitement of insurrection’ på www.washingtonpost.com den 13 januari Därmed blev Trump den första amerikanske president, att ställas inför riksrätt två gånger.House impeaches Trump for the second time, focus shifts to Senate trial i Los Angeles Times den 13 januari 2021.
Vid sin presidentinstallation var Trump den äldsta nytillträdande presidenten i USA:s historia. Han var då åtta månader äldre än Ronald Reagan när denne påbörjade sin första presidentperiod 1981. Han är den första presidenten som vid sitt tillträde saknat såväl politisk som militär erfarenhet.Yomtov, Jesse (10 november 2016). "Where Trump ranks among least experienced presidents". USA Today. Läst 17 december 2016. Han är även en av de längsta presidenterna. Trump är den president i USA:s historia som haft störst privat förmögenhet samt den tredje presidenten som valt att avstå från presidentlönen och donera den till välgörande ändamål.

Trump är född och uppvuxen i Queens i New York. Han avlade 1968 en kandidatexamen i nationalekonomi med inriktning finans på Wharton School vid University of Pennsylvania. Före presidentskapet var han känd som styrelseordförande och vd för Trump Organization åren 1971–2017. Under hans ledning expanderade företaget och utvecklades från att ha fokuserat på mindre hyresbostäder till att bli ett multinationellt konglomerat med verksamhet i flera olika länder och inom branscher för bland annat fastigheter, hotell, kasinon, finansiella tjänster och golfanläggningar. Han mötte ekonomiska motgångar under lågkonjunkturen under tidigt 1990-tal, då han under en period hade en negativ nettoförmögenhet, efter misslyckanden med sina kasinon i Atlantic City. Han arbetade därefter bit för bit upp sin förmögenhet."Trump went broke but stayed on top". The Washington Post, 29 november 1992.Reeve, Elspeth (21 april 2011). "A History of Donald Trump's Net Worth Publicity (1988-2011)". Forbes. Läst 15 maj 2018. I Forbes lista över världens rikaste personer 2018 placerades Trump på 766:e plats i världen och 260:e plats i USA med en uppskattad förmögenhet på 3,1 miljarder dollar (motsvarande 30 miljarder kronor). Hans år som affärsman har emellertid också utmärkts av konkurser, och han har ansökt om konkurs vid sex tillfällen. Sedan presidentkampanjen 2016 har hans förmögenhet minskat med cirka 1,5 miljarder dollar.Trump "#766 Donald Trump". Forbes. Läst 15 maj 2018."#544 Donald Trump". Forbes. Läst 23 mars 2017. Trump var före presidentskapet även känd som tv-person sedan han varit verkställande producent för NBC:s The Apprentice åren 2004–2015."The Administration: President Donald J. Trump". Vita huset. Läst 6 mars 2017. Han började framträda som politisk debattör under 1980-talet. Han kandiderade i presidentvalet 2000 för Reform Party, men drog tillbaka kandidaturen under partiets primärval.

Trumps politik har betecknats som isolationistisk och nationalistisk, karaktäriserad av slagordet "America First". Under tiden som USA:s president har Trump genomfört ungefär en fjärdedel av sina vallöften. Inrikespolitiskt har han har bland annat: utsett Gorsuch och Kavanaugh till nya domare i USA:s högsta domstol och infört restriktioner i immigrationspolitiken;TT (26 juni 2017). "Trumps inreseförbud snart återinfört". SVT. Läst 29 juni 2017.Sherman, Mark (26 juni 2017). "Trump travel ban partly reinstated; fall court arguments set". Associated Press. Läst 29 juni 2017. genomfört en stor skattereform med skattelättnader för hushåll och företag;TT (20 december 2017). "Viktig seger för Trump: Ja till skattereform i kongressen". Svenska Dagbladet. Läst 23 december 2017.Samuelson, Fredrik (22 december 2017). "Trump har skrivit under nya skattereformen". Expressen. Läst 23 december 2017.Andrews, Wilson & Parlapiano, Alicia (18 december 2017). "What's in the Final Republican Tax Bill". The New York Times. Läst 23 december 2017. utlyst drogberoendet av opioider som en nationell hälsokris; fortsatt byggandet av en mur längst gränsen mot Mexiko; samt genomfört en fängelsereform som fått brett stöd över partigränserna. Utrikespolitiskt har han bland annat: beordrat robotattacker mot mål i Syrien som svar på al-Assads påstådda användning av kemiska vapen i inbördeskriget; förklarat ISIS besegrade i Syrien; lämnat avtalet om kärnkraft med Iran;Eriksson, Niklas (8 maj 2018). "Trump drar sig ur Iranavtalet: 'Bevis för att de ljugit'". Aftonbladet. Läst 8 maj 2018.NYT (8 maj 2018). "Trump Withdraws U.S. From ‘One-Sided’ Iran Nuclear Deal". The New York Times. Läst 8 maj 20-8. erkänt Jerusalem som Israels huvudstad och flyttat den amerikanska ambassaden dit;Said, Mohamed (14 maj 2018). "Nu invigs USA:s ambassad i Jerusalem". SVT. Läst 15 maj 2018. haft en hård retorik mot Kina för vad han menar varit orättvisa handelsvillkor, samt mot Nordkoreas högste ledare Kim Jong-un för deras kärnvapenprogram, vilket ledde till att de träffades vid ett toppmöte i Singapore;Sartori, Aldo & Hamidi-Nia, Gilda (12 juni 2018). "Nordkorea och USA överens: Kärnvapennedrustning på Koreahalvön". SVT. Läst 12 juni 2018. omförhandlat NAFTA-avtalet; samt slutit det nya frihandelsavtalet USMCA med Mexiko och Kanada.

Trump har fått massiv kritik som president. I samband med hans installation ägde en internationell protest rum, hans presidentorder för en restriktiv immigrationspolitik har mötts med politiskt motstånd, liksom hans stöd för NRA och andra tillägget i konstitutionen. Erkännandet av Jerusalem som Israels huvudstad har lett till diplomatiska fördömanden, hans hårda retorik mot Nordkorea och Kina har kritiseratsJohansson, Sandra (19 september 2017). "Löfven: Trumps uttalande väldigt allvarligt". Svenska Dagbladet. Läst 15 januari 2018. och att USA lämnade Parisavtalet och Världshälsoorganisationen (WHO) på Trumps begäran har fått kritik. Förmodade kopplingar till Ryssland under presidentkampanjen 2016 utreddes i närmare två år utan att bevis mot honom hittades.Gurman, Sadi, Viswanatha, Aruna & Tau, Byron (24 mars 2019). ”Mueller Doesn’t Find Trump Campaign Conspired With Russia”. Wall Street Journal. Läst 25 mars 2019. Under hela Trumps presidentskap har demokraterna hotat att ställa honom inför riksrätt, vilket de förverkligade en första gång i december 2019 och en andra gång strax före hans ämbetsperiods slut, efter att han uppmuntrat anhängare att storma kongressen. Den första gången friades han av senaten på båda åtalspunkterna, om maktmissbruk och förhindrande av kongressens arbete. Republikanerna hade då majoritet i senaten och av republikanerna röstade endast en för en fällande dom.  Han friades även i den andra processen med siffrorna 57–43. Alla demokrater och sju republikaner röstade för fällande dom. Donald Trump är också den ende amerikanske president vars popularitetssiffror bland amerikaner aldrig nått över 50 procent av de tillfrågade.

Nordkorea utförde sitt första kärnvapentest i oktober 2006. Nordkoreas kärnvapenprogram har eskalerat sedan dess och under 2017 eskalerade situationen till ett allt större utrikespolitiskt problem för USA och det internationella samfundet efter att Nordkorea utfört flera kärnvapentest under kort tid.Larsson, Thomas (3 september 2017). "Nordkorea har genomfört ett nytt kärnvapentest". Sveriges Television. Läst 15 januari 2018.Kennedy, Merrit (17 april 2017). "Pence Tells North Korea: 'The Era Of Strategic Patience Is Over'". National Public Radio. Läst 15 januari 2018. Under 2017 riktade Trump ett flertal gånger skarp kritik mot Nordkoreas högste ledare Kim Jong-un via Twitter.TT (8 augusti 2017). "Trump: Nordkorea kommer mötas med 'eld och raseri'. Svenska Dagbladet. Läst 15 januari 2018. Retoriken hårdnade alltmer i Trumps första tal inför FN:s generalförsamling den 19 september 2017, i vilket han påpekade att Nordkorea omgående måste sluta med sina kärnvapentester annars kommer USA inte ha något annat val än att ingripa och förgöra regimen.Nakamura, David & Gearan, Anne (19 september 2017). "In U.N. speech, Trump threatens to ‘totally destroy North Korea’ and calls Kim Jong-un ‘Rocket Man’". Washington Post. Läst 15 januari 2018. Trump har även varit kritisk mot Kinas relation till Nordkorea, vilket fått Kina att införa hårdare sanktioner mot Nordkorea och stoppa en större andel av handeln med Nordkorea.TT (21 september 2017). "Trump: 'Kina stoppar handel med Nordkorea'". Svenska Dagbladet. Läst 3 maj 2018.Rogvall, Filippa (9 november 2017). "Trump talar om Nordkoreas hot med Xi Jinping i Kina". Expressen. Läst 3 maj 2018. Den 20 november 2017 beslutade Trump att lägga tillbaka Nordkorea på USA:s lista över länder som stöder terrorism, en lista som landet hade varit borttaget från sedan 2008.AFP, AP (17 november 2017). ”Trump deklarerar Nordkorea som en stat som stöder terrorism”. yle.fi. Läst 3 augusti 2018.

I januari 2018 inleddes samtal mellan Nordkorea och Sydkorea.Petersson, Torbjörn (9 januari 2018). "Historiskt möte mellan Nordkorea och Sydkorea". Dagens Nyheter. Läst 15 januari 2018. I samband med detta tackade Sydkoreas president Moon Jae-in Trump för det tryck han satt på Nordkorea genom sin retorik.TT (10 januari 2018). "Trump öppnar för samtal med Nordkorea". Sveriges Television. Läst 15 januari 2018.BBC (10 januari 2018). "Trump deserves credit for Korea talks, says President Moon". BBC. Läst 15 januari 2018. Han har även framhållit att han anser att Trump borde få Nobels fredspris för sin betydande insats i att föra Nord- och Sydkorea närmare varandra.TT (30 april 2018). "Sydkoreas president: 'Ge Nobels fredspris till Donald Trump'". Dagens Nyheter. Läst 2 maj 2018.Shin, Hyonhee (30 april 2018). "South Korea president says Trump deserves Nobel Peace Prize". Reuters. Läst 2 maj 2018.

Efter påtryckningar från Trump släpptes den 9 maj 2018 de tre amerikanska medborgarna Kim Dong-Chul, Kim Hak-Song och Kim Sang-Duk från fängelse i Nordkorea, där de suttit anklagade för spioneri och "fientliga handlingar".Hamidi-Nia, Gilda (10 maj 2018). "Nordkoreafångar tillbaka i USA". SVT. Läst 11 maj 2018.

Vid mötet signerades en överenskommelse om kärnvapennedrustning på Koreahalvön. Ytterligare ett möte ägde rum den 26–28 februari 2019 i Hanoi i Vietnam, denna gång utan att något avtal signerades.


TT Nyhetsbyrån

TT Nyhetsbyrån - historiskt Tidningarnas Telegrambyrå AB eller i kortform fortfarande TT - är en nationell nyhetsbyrå i Sverige. TT bildades 1921 av en grupp storstadstidningar som tog över telegrambyrån De förenade byråerna (DFB), tidigare Svenska Telegrambyrån. År 1922 uppgick även Presstelegrambolaget i TT.

Via TT är en svensk tjänst för publicering och distribution av pressmeddelanden som ägs av TT Nyhetsbyrån. På den svenska marknaden konkurrerar den i huvudsak med Mynewsdesk och Cision.

Via TT vill bygga sin verksamhet på att låta företag utnyttja TT:s förmåga att nå ut till journalister och redaktioner.Via TT - Sveriges nya plattform för digital PR och marknadsföring, Via TT, 28 januari 2015

Få hela storyn
Starta din prenumeration
Dagspress
Publicerad: 15 november 2019, 15:43
Exempel över hur översikten kan se ut för ett företag som använder den uppgraderade tjänsten.
Foto: Skärmdump/pressmeddelande
Via TT inleder ett samarbete med Retriever som ger användare möjlighet att se ett pressmeddelandes genomslag.
Pressverktyget Via TT är en tjänst för publicering och distribution av pressmeddelanden. Via TT, som ägs av TT Nyhetsbyrån, har funnits i fem år.
Via TT utvecklas nu i och med att ett samarbete med data- och analysföretaget Retriever som innebär att verktygets användare bland annat kan se vilken genomslagskraft ett pressmeddelande haft i medier.
– Satsningen gör vi för att förbättra för våra kunder. Vi vill hjälpa dem att höja kvalitén på pressutskicken och ge dem en bättre översikt av genomslaget de fått, säger Sara Perers, marknadschef på TT till Dagens Media, och förtydligar skillnaden:
– Tidigare kunde man i Via TT se antalet lästa pressmeddelanden och öppnade mejl men med hjälp av Retriever så kan man nu se vad de lästa artiklarna har genererat för publiceringar.
Det uppdaterade verktygen innebär också att användare kan se snittid på läsning, de fem senaste nyheterna från TT och få tips på hur pressutskick kan förbättras.
– Det är kul att kunna göra något ihop med TT Nyhetsbyrån. Det här ger också företag och organisationer som inte redan är våra kunder en inblick i vad vi har att erbjuda, säger Niklas Thelning, Country Manager Sweden, Retriever, i ett pressmeddelande.
Axel Duberg
Reporter


TT Nyhetsbyrån

Via TT är en svensk tjänst för publicering och distribution av pressmeddelanden som ägs av TT Nyhetsbyrån. På den svenska marknaden konkurrerar den i huvudsak med Mynewsdesk och Cision.

Tjänsten lanserades i januari 2015.TT Nyhetsbyrån börjar med pressmeddelandetjänst, Resumé, 9 december 2014 Den hade utvecklats i samarbete med de nordiska nyhetsbyråerna NTB, Ritzau och STT.


TT Nyhetsbyrån


TT Nyhetsbyrån

Verkställande direktör och chefredaktör fram till 2003 var Ebba Lindsö. Hon efterträddes i april 2003 av Raoul Grünthal, vilken 2006 slutade för att bli verkställande direktör för Svenska Dagbladet men kvarstår som styrelseordförande. Han efterträddes av Thomas Peterssohn, som fram till 2006 var chefredaktör för Affärsvärlden. Februari 2012 var Jonas Eriksson VD och chefredaktör"Vd och chefredaktör".  TT.se. Läst 2012-03-14..

TT Nyhetsbyrån ägs i dag av de stora mediehusen. Bonnier äger cirka 40%, Schibsted cirka 40% och NTM cirka 20%.

TT var fram till 1999 ett kooperativ där de svenska medierna både var ägare och kunder till nyhetsbyrån

Referenser Noter "Styrelse och ägare." TT.se.

Ta del av allt innehåll på Resumé
Starta din prenumeration
Media
Publicerad: 9 december 2014, 12:25
Börjar med pressmeddelandtjänst.
Med start nästa år ska TT Nyhetsbyrån köra ut en ny pressmeddelandetjänst de kallar Via TT. Tjänsten ska ge möjligheten för företag, myndigheter och organisationer att skicka pressmeddelanden via TT:s redaktionella system.
Ämnen i artikeln:TT Nyhetsbyrån
Den nya tjänsten ser TT Nyhetsbyråns vd Jonas Eriksson som naturlig och menar att andra nyhetsbyråer i världen redan erbjuder en liknande tjänst sedan flera år tillbaka.
Tanken är alltså att företag, myndigheter och organisationer ska kunna skicka sina egenförfattade pressmeddelanden via TT:s redaktionella system.
– Via våra kanaler kommer vi att distribuera pressmeddelanden som kommer att vara markerade som ett pressmeddelande. Det har vi gjort tidigare också, fast inte i egen regi, säger Jonas Eriksson.
Det är tänkt att pressmeddelandetjänsten ska synka med nyhetsbyråns andra tjänster, till exempel TT-kalendern för att välja tid för när pressmeddelandet bäst körs ut.
TT Nyhetsbyrån vill med den nya tjänsten underlätta för både journalister och avsändaren genom att presentera pressmeddelandet i det redaktionella verktyget, enligt Jonas Eriksson.
Ämnen i artikeln:TT Nyhetsbyrån


Den enfaldige mördaren

Den enfaldige mördaren är en svensk dramafilm från 1982, skriven och regisserad av Hans Alfredson. Den hade biopremiär i Sverige den 12 februari 1982.

Filmen hade svensk premiär den 12 februari 1982 på biograferna Rio i Tomelilla och Spegeln i Stockholm.Den enfaldige mördaren på Svensk Filmdatabas (visningar) Ingmar Bergman lovordade filmen och kallade den "en jäkla märkvärdig film". Alfredson och Skarsgård belönades med en guldbagge vardera. Den sistnämnde fick även priset för bästa skådespelare vid filmfestivalen i Berlin.Den enfaldige mördaren på Svensk Filmdatabas (utmärkelser)

Filmen är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).Gradvall et al 2009, nr. 603 Esperöds gods, känt som Höglunds gods i filmen, låg 2017 ute för försäljning

Filmen är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).Gradvall et al 2009, nr. 603 Esperöds gods, känt som Höglunds gods i filmen, låg 2017 ute för försäljning.


Den enfaldige mördaren

Filmen hade svensk premiär den 12 februari 1982 på biograferna Rio i Tomelilla och Spegeln i Stockholm.


Den enfaldige mördaren

Filmen hade svensk premiär den 12 februari 1982 på biograferna Rio i Tomelilla och Spegeln i Stockholm.Den enfaldige mördaren på Svensk Filmdatabas (visningar) Ingmar Bergman lovordade filmen och kallade den "en jäkla märkvärdig film".


Stefan Schwarz

Hans Jürgen Stefan Schwarz, född 18 april 1969 i Malmö, är en svensk före detta fotbollsspelare. Hårdför defensiv mittfältare i Sveriges fotbollslandslag under 1990-talet med fruktad vänsterfot, inte minst på frisparkar. Han var en av Sveriges bästa spelare under VM i USA 1994.

Han är invald som nummer 71 i Svensk fotbolls Hall of Fame.

Schwarz har ett förflutet som spelaragent och är projektledare.  Han har också startat fotbollsskola i Ghana. 2011 hjälpte Schwarz U21-landslaget.I juni 2012 blev han andretränare i Helsingborgs IF men lämnade uppdraget i december samma år. 2016 släpptes självbiografin De kallade mig Gud på Lava Förlag. Där skriver Schwarz om fotbollskarriären, livet och om sin son Jürgen som har autism.

Han bor i Cascais i Portugal med fru och tre barn

- Format
- Språk
- Svenska
- Antal sidor
- 191
- Utgivningsdatum
- 2017-05-11
- Förlag
- Lava Förlag
- Dimensioner
- 177 x 109 x 13 mm
- Vikt
- SAB
- Lz Schwarz, Stefan
- ISBN
- 9789188529282
Du kanske gillar
De kallade mig Gud69
En av våra mest älskade fotbollsspelare, Stefan Schwarz, berättar öppenhjärtigt i sin kommande bok om fotbollskarriären, livet och familjen. Läsaren får vara med om en rad omtumlande händelser från euforin över VM-bronset 1994 till skräcken när beväpnade rånare tog sig in i familjens hus och hur sonens autism fick Stefan att omvärdera livet.
- Skickas inom 2-5 vardagar.
- Gratis frakt inom Sverige över 199 kr för privatpersoner.
Den defensive mittfältaren Schwarz var en av de viktigaste kuggarna i det landslag som tog EM-brons 1992 och VM-brons 1994. Han imponerade genom sin förmåga att aldrig vika ner sig och aldrig gnälla han fortsatte exempelvis att spela trots att han brutit benet mot Skottland 1997 och propsade på att promenera ut från plan själv när hälsenan gick av mot Österrike 2000.
Här möter vi en annorlunda, mjukare sida av Stefan Schwarz. Han reflekterar över sin uppväxt, sin karriär och sin familj. Den centrala delen i boken utgörs av olika aspekter av fotboll. Vägen från den blyga 6-åring började spela fotboll i Kulladals FF till ett välbetalt proffs i flera av Europas storklubbar samt hans nära vänskap med förbundskapten Tommy Söderberg och storstjärnan Fredrik Ljungberg. Så här snart 15 år efter att Stefan lade fotbollsskorna på hyllan summerar han sitt fotbollsliv ur nya perspektiv. Han berättar också om sin pappa som blev faderlös under andra världskrigets sista dagar, i maj 1945, och som senare hamnade skild från den övriga familjen när Tyskland delades upp i Öst och Väst. Slutligen kom han till Sverige, där han bildade familj. På 1970- och 1980-talen när Stefan och familjen sedan åkte och hälsade på släkten i Östtyskland på somrarna fick de erfara hur det känns att leva i slutet samhällssystem, ständigt övervakad av säkerhetstjänsten Stasi.
En viktig del i boken handlar om Stefans äldste son Jürgen, som diagnostiserats med autism. Vi får följa den dramatiska och gripande vägen från den kraftiga reaktionen Jürgen fick på trippelvaccinet som 1-åring till hur han som 3-åring klev in i sin egen bubbla och hur han som 5-åring fick diagnosen. Stefan befann sig då på landslagsläger men åkte hem. Tre år senare gav Stefan upp sin framgångsrika proffskarriär för att finnas där för sin familj och bli ett heltidsstöd för Jürgen.
Passar bra ihop
De som köpt den här boken har ofta också köpt Brev från en resa i Sverige, Norge och Danmark av Mary Wollstonecraft (inbunden).Köp båda 2 för 286 kr
KundrecensionerDet finns 1 recension av De kallade mig Gud. Har du också läst boken? Om du har köpt den på Bokus.com vill vi gärna höra vad du tyckte om den! Sätt ditt betyg »
Fler böcker av Stefan Schwarz
Antimicrobial Resistance in Bacteria from Livestock and Companion Animals
Stefan Schwarz, Lina Cavaco, Jianzhong Shen, Frank Moller Aarestrup
-
-
-


Stefan Schwarz


Stefan Schwarz

Schwarz har ett förflutet som spelaragent och är projektledare.  Han har också startat fotbollsskola i Ghana. 2011 hjälpte Schwarz U21-landslaget.I juni 2012 blev han andretränare i Helsingborgs IF men lämnade uppdraget i december samma år. 2016 släpptes självbiografin


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0091.jsonl--Q210701--2013–2014 (Euromajdan och oppositionens maktövertagande)-5--sv-0091-447

Ukrainas historia

Den här artikeln behandlar nationalstaten Ukrainas historia. Stora delar av det område som idag utgör Ukraina var under 800-1200-talet känt som Kievriket eller Kyjivska Rus och grundades av Rurik eller Rjurik, på svenska Rörik, ca 830, till 879 som enligt Nestorskrönikan var en varjag, av rusernas stam (identifierade med svear[1] ). Ruserna färdades från Sverige och Roslagen längs floderna. Området har en lång historia av folkvandringar, och som plats för många svåra krig, men även blomstrande kulturliv.

I december 2013 skrev Janukovytj under ett ukrainskt samarbetsavtal med Ryssland, efter att ha brutit förhandlingarna om ett avtal med EU. Detta väckte starka protester från oppositionen i speciellt de västra och centrala delarna av Ukraina, vilket ledde till tre månader långa demonstrationer och gatukravaller huvudsakligen i Kiev och flera städer i västra Ukraina (Euromajdan). Efter eskalerande våldsamheter i Kiev tecknades den 21 februari 2014 ett avtal med Viktor Janukovitj och oppositionens representanter Arsenij Jatsenjuk,Vitalij Klitjko, Oleg Tjagnibok. Avtalet och dess genomförande garanterades genom underskrifter från tre utrikesministrar från EU (Tysklands Franz-Walter Steinmeier, Frankrikes Fabio Laurent och Polens Radoslaw Sikorski) och innebar en tidplan för konstitutionella ändringar och att utlysa nyval. Dagen efter, den 22 februari 2014 genomförde oppositionen en statskupp. Beväpnade grupperingar tvingade landets president och regering att lämna landet vilket ledde till en ytterligare regional splittring inom landet.

23 februari 2014, efter oppositionens maktövertagande i Kiev, röstade parlamentet, med mycket liten marginal (232 av 450 röster) för att riva upp språklagen och återinföra ukrainska som enda nationellt språk på alla nivåer. Beslutet i ukrainska parlamentet om att riva upp språklagen om regionala språk blev dock inte genomfört. Den då tillförordnade presidenten Oleksandr Turtjynov den 28 februari inlade veto mot det nya lagförslaget, men först efter att Europaparlamentet krävt att de ukrainska myndigheterna skulle skydda möjligheten för människor att använda det ryska språket. Europaparlamentet uppmanade det ukrainska parlamentet att iaktta minoriteternas rättigheter och garantera friheten att använda ryska och andra minoritetsspråk. Det innebär att ryska fortfarande har status som regionalt språk i 13 av Ukrainas 27 oblast – de där rysktalande utgör minst tio procent av befolkningen.

 2014 (Proryska protester, Krim, krig och utländsk inblandning)
De nya makthavarna i Kiev skapade rädsla bland de i huvudsak ryskspråkiga på Krim att den nya regeringen i Kiev skulle diskriminera dem med ryska rötter."Lång historia av konflikter på Krim". svenska.yle.fi, 2014-02-28. Krim hade då cirka 2 miljoner invånare, varav cirka 60 procent var etniska ryssar. Förändringarna i Kiev startade också oroligheter i andra delar av landet. Den autonoma republiken Krim gjorde i slutet av februari sin egen kupp och begärde först utökad autonomi för senare att deklarera sig självständiga. Ryssarna i Krim tog militär kontroll över sin nyligen etablerade republik, med stöd av enheter från Ryska federationen. En ensidigt utlyst och högst omdiskuterade folkomröstning (ej ratificerad av Ukrainas parlament och fördömd av ett antal länder) resulterade i att Krims styrande utropade sig självständigt och därefter lät republiken annekteras av Ryska federationen.

Under våren 2014 arrangerades proryska demonstrationer i delar av Ukraina. I april utropades två separatistiska republiker i Donetsk och Luhansk oblast, där lokal, prorysk milis tagit kontroll över stora delar av territoriet (under en kort period förenat som konfederation under namnet Federala staten Nya Ryssland). Även där arrangerades (omdiskuterade) folkomröstningar om förändrad status för området, samtidigt som Ukrainas militär och paramilitära miliser inlett väpnade aktioner för att återta kontrollen över de båda oblastens territorier.

Sedan februari 2014 har Ryska federationen (som annekterat Krim och kallat interimsstyret i Kiev olagligt) och EU/USA med allierade kommit i direkt konfrontation med varandra. Detta har bl.a. lett till att både EU och USA utfärdat ekonomiska och resesanktioner riktade mot ryska och ukrainska personer som stödjer det proryska upproret på Krim och i östra Ukraina. Ryssland har i sin tur infört importförbud för flera varor från väst, bl.a. flera landbruksprodukter. I augusti 2014 införde Ryssland ett ettårigt importstopp av grönsaker och frukt från EU som ett svar på EU:s sanktioner. De har också utfärdat inresesanktioner riktade mot personer som stödjer regeringen i Kiev.

25 maj valdes Petro Porosjenko till ny president över Ukraina, och i slutet av juli skrev han under ett samarbetsavtal mellan Ukraina och EU; detta var samma avtal som Viktor Janukovytj vägrat att skriva under hösten 2013, vilket lett till Euromajdan-demonstrationerna i Kiev.Stockholm/TT (2006-29): "Porosjenko och Putin talade i timmar". Svd.se. Läst 2 juli 2014. Sedan protesterna i östra Ukraina eskalerat till ett inbördeskrig – med betydande rysk inblandning – har dock EU/Ukraina-avtalet omformulerats; september meddelades att avtalet ska börja gälla först årsskiftet 2015/2016, sedan EU kopplat avtalet till medlingsansträngningar för att få Ryssland att delta i lösningen av konflikten.MK/AFP (2014-09-13): "Ukraine: l'entrée en vigueur de l'accord de libre-échange avec l'UE repoussée". Bfmtv.com. Läst 12 oktober 2014.

Premiärminister Arsenij Jatsenjuk hotade samma sommar med att avgå. Parlamentet vägrade dock godkänna hans avskedsansökan, vilket ledde till att han satt kvar som premiärminister fram till det extrautlysta parlamentsvalet den 26 oktober."Rada expresses confidence in prime minister Yatsenyuk". Kyiv Post, 2014-07-31. "Rada expresses confidence in PM Yatseniuk". Interfax-Ukrajina, 2014-07-31.  Efter valet bildade Jatsenjuk en ny regering utan medlemmar från extrem högern, som tidigare genom Svoboda var representerad i regeringen.

Analys: Valresultatet är inget att skämta om - Ukraina får en oerfaren president och ingen vet vad som händer härnäst
Volodymyr Zelenskyi kan antagligen knappt tro det själv: Han blir Ukrainas nye president. På måndag när över 90 procent av rösterna är räknade har Zelenskyi ett stöd på drygt 73 procent. Den sittande presidenten Petro Porosjenko har ett stöd på knappt 25 procent.
Även om Zelenskyi är lycklig över segern har den 41-årige underhållningsartisten ett veritabelt Sisyfos-uppdrag framför sig om han ska få ett av Europas största och fattigaste land på fötter.
Han tar över presidentposten i ett land som redan i fem år har legat i krig, ett land där korruptionen är en omhuldad tradition bland alla som kan dra nytta av den och där 60 procent av folket beräknas leva i fattigdom.
Hur en fullkomlig nybörjare inom politiken ska få någon styrsel på ett sådant samhälle är en gåta. Det Volodymyr Zelenskyi omedelbart måste göra är skaffa sig allierade och omge sig med kunniga och trogna rådgivare. Om han är så intelligent som han verkar har han redan börjat samla sig en skicklig stab.
Han är oerfaren, men han kan inte bli sämre än de ledare vi har haft hittills
Zelenskyi valdes i ett val utan systematiskt fusk och i en stämning av ivrig förväntan. Ukrainare runt om i landet sade samma sak: Vi är trötta på korruptionen och på att makteliten struntar i oss. Vi väljer ett nytt ansikte. Han är oerfaren, men han kan inte bli sämre än de ledare vi har haft hittills.
Folket kan ha fel. Självklart kan Zelenskyi bli sämre än de tidigare presidenterna i Ukraina, men han kan lika självklart också bli en helt hyggligt bra president.
Det avgörande blir att få folket med sig på en krävande och tärande färd genom nödvändiga förändringar. Förändringar som många inte kommer att gilla eftersom de till exempel leder till höjda avgifter eller nya regler inom hälsovården.
Petro Porosjenko misslyckades totalt med kontakten till det egna folket
Petro Porosjenko misslyckades under sin presidenttid totalt med kontakten till det egna folket. Han rörde sig alltför lite i landet, han lyssnade inte, han förklarade inte och han gav ett intryck av att han egentligen inte brydde sig om ukrainarna.
Lyssnar man till utländska experter, diplomater och tjänstemän tycker de att Porosjenko har skött sig bra och till exempel lyckats få stort ekonomiskt stöd från utlandet och påbörjat många viktiga ekonomiska reformer i hemlandet.
Porosjenko har frotterat sig med högdjur och berikat sig på militärindustri och chokladfabrikation
Lyssnar man till majoriteten av ukrainarna tycker de att han bara har frotterat sig med högdjur och berikat sig på militärindustri och chokladfabrikation.
Nu väntar sig många underverk av Zelenskyi; han ska svepa som en frisk fläkt över landet och fräscha upp gamla strukturer och rensa ut korruptionen. Han ska som den showman han är kantänka genom ett trollslag förbättra allt.
Det är här riskerna kommer in. Ukrainarna har en alltför djup tilltro till auktoriteter som sitter någonstans i fjärran palats och bestämmer över fattiga och rika. Det befriar folket från ansvar, och ger väljarna rätt att vältra sig i besvikelse och ilska om allt inte blir som de hoppades.
I höst blir det parlamentsval i Ukraina, och då kommer både Petro Porosjenko, och de andra gamla politiska aktörerna med partiorganisationer bakom sig att mobilisera allt de förmår för att vinna det viktiga valet,
Volodymyr Zelenskyi har ännu inget parti även om hans valrörelse ”Folkets tjänare” ska bli ett. Hans ställning som president kommer att bero på hur det nya parlamentet ser ut.
Dessutom vet ingen ännu hur Rysslandsrelationen ska utvecklas. Zelenskyi sade inför valet att han är beredd att föra dialog med Moskva. Det är verkligen inte sagt att han kan göra det.
I själva verket vore ett snabbt möte med president Vladimir Putin en stor risk. En dununge i politiken har inget att sätta emot en tuffing med lång erfarenhet.
Kan bli en duglig president - men kan lika väl bli en flopp
Oerhört stora och svåra frågor om Ukrainas framtid är obesvarade också nu då valresultatet är klart.
Volodymyr Zelenskyi kan överraska och bli en duglig president, men han kan lika väl bli en flopp som ukrainarna sent ska glömma. De ukrainska väljarna vågade friskt och nu får man hoppas att de vinner på det.
Diskussion om artikeln


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0091.jsonl--Q210701--2013–2014 (Euromajdan och oppositionens maktövertagande)-5--sv-0091-451

Ukrainas historia


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0091.jsonl--Q210701--2013–2014 (Euromajdan och oppositionens maktövertagande)-5--sv-0091-446

Ukrainas historia

I december 2013 skrev Janukovytj under ett ukrainskt samarbetsavtal med Ryssland, efter att ha brutit förhandlingarna om ett avtal med EU. Detta väckte starka protester från oppositionen i speciellt de västra och centrala delarna av Ukraina, vilket ledde till tre månader långa demonstrationer och gatukravaller huvudsakligen i Kiev och flera städer i västra Ukraina (Euromajdan). Efter eskalerande våldsamheter i Kiev tecknades den 21 februari 2014 ett avtal med Viktor Janukovitj och oppositionens representanter Arsenij Jatsenjuk,Vitalij Klitjko, Oleg Tjagnibok. Avtalet och dess genomförande garanterades genom underskrifter från tre utrikesministrar från EU (Tysklands Franz-Walter Steinmeier, Frankrikes Fabio Laurent och Polens Radoslaw Sikorski) och innebar en tidplan för konstitutionella ändringar och att utlysa nyval. Dagen efter, den 22 februari 2014 genomförde oppositionen en statskupp. Beväpnade grupperingar tvingade landets president och regering att lämna landet vilket ledde till en ytterligare regional splittring inom landet.

23 februari 2014, efter oppositionens maktövertagande i Kiev, röstade parlamentet, med mycket liten marginal (232 av 450 röster) för att riva upp språklagen och återinföra ukrainska som enda nationellt språk på alla nivåer. Beslutet i ukrainska parlamentet om att riva upp språklagen om regionala språk blev dock inte genomfört. Den då tillförordnade presidenten Oleksandr Turtjynov den 28 februari inlade veto mot det nya lagförslaget, men först efter att Europaparlamentet krävt att de ukrainska myndigheterna skulle skydda möjligheten för människor att använda det ryska språket. Europaparlamentet uppmanade det ukrainska parlamentet att iaktta minoriteternas rättigheter och garantera friheten att använda ryska och andra minoritetsspråk. Det innebär att ryska fortfarande har status som regionalt språk i 13 av Ukrainas 27 oblast – de där rysktalande utgör minst tio procent av befolkningen.

 2014 (Proryska protester, Krim, krig och utländsk inblandning)
De nya makthavarna i Kiev skapade rädsla bland de i huvudsak ryskspråkiga på Krim att den nya regeringen i Kiev skulle diskriminera dem med ryska rötter."Lång historia av konflikter på Krim". svenska.yle.fi, 2014-02-28.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0091.jsonl--Q210701--2013–2014 (Euromajdan och oppositionens maktövertagande)-5--sv-0091-448

Ukrainas historia

I december 2013 skrev Janukovytj under ett ukrainskt samarbetsavtal med Ryssland, efter att ha brutit förhandlingarna om ett avtal med EU. Detta väckte starka protester från oppositionen i speciellt de västra och centrala delarna av Ukraina, vilket ledde till tre månader långa demonstrationer och gatukravaller huvudsakligen i Kiev och flera städer i västra Ukraina (Euromajdan). Efter eskalerande våldsamheter i Kiev tecknades den 21 februari 2014 ett avtal med Viktor Janukovitj och oppositionens representanter Arsenij Jatsenjuk,Vitalij Klitjko, Oleg Tjagnibok. Avtalet och dess genomförande garanterades genom underskrifter från tre utrikesministrar från EU (Tysklands Franz-Walter Steinmeier, Frankrikes Fabio Laurent och Polens Radoslaw Sikorski) och innebar en tidplan för konstitutionella ändringar och att utlysa nyval. Dagen efter, den 22 februari 2014 genomförde oppositionen en statskupp. Beväpnade grupperingar tvingade landets president och regering att lämna landet vilket ledde till en ytterligare regional splittring inom landet.

23 februari 2014, efter oppositionens maktövertagande i Kiev, röstade parlamentet, med mycket liten marginal (232 av 450 röster) för att riva upp språklagen och återinföra ukrainska som enda nationellt språk på alla nivåer. Beslutet i ukrainska parlamentet om att riva upp språklagen om regionala språk blev dock inte genomfört. Den då tillförordnade presidenten Oleksandr Turtjynov den 28 februari inlade veto mot det nya lagförslaget, men först efter att Europaparlamentet krävt att de ukrainska myndigheterna skulle skydda möjligheten för människor att använda det ryska språket. Europaparlamentet uppmanade det ukrainska parlamentet att iaktta minoriteternas rättigheter och garantera friheten att använda ryska och andra minoritetsspråk. Det innebär att ryska fortfarande har status som regionalt språk i 13 av Ukrainas 27 oblast – de där rysktalande utgör minst tio procent av befolkningen.

 2014 (Proryska protester, Krim, krig och utländsk inblandning)
De nya makthavarna i Kiev skapade rädsla bland de i huvudsak ryskspråkiga på Krim att den nya regeringen i Kiev skulle diskriminera dem med ryska rötter."Lång historia av konflikter på Krim". svenska.yle.fi, 2014-02-28. Krim hade då cirka 2 miljoner invånare, varav cirka 60 procent var etniska ryssar. Förändringarna i Kiev startade också oroligheter i andra delar av landet. Den autonoma republiken Krim gjorde i slutet av februari sin egen kupp och begärde först utökad autonomi för senare att deklarera sig självständiga. Ryssarna i Krim tog militär kontroll över sin nyligen etablerade republik, med stöd av enheter från Ryska federationen. En ensidigt utlyst och högst omdiskuterade folkomröstning (ej ratificerad av Ukrainas parlament och fördömd av ett antal länder) resulterade i att Krims styrande utropade sig självständigt och därefter lät republiken annekteras av Ryska federationen.

Under våren 2014 arrangerades proryska demonstrationer i delar av Ukraina. I april utropades två separatistiska republiker i Donetsk och Luhansk oblast, där lokal, prorysk milis tagit kontroll över stora delar av territoriet (under en kort period förenat som konfederation under namnet Federala staten Nya Ryssland). Även där arrangerades (omdiskuterade) folkomröstningar om förändrad status för området, samtidigt som Ukrainas militär och paramilitära miliser inlett väpnade aktioner för att återta kontrollen över de båda oblastens territorier.

Sedan februari 2014 har Ryska federationen (som annekterat Krim och kallat interimsstyret i Kiev olagligt) och EU/USA med allierade kommit i direkt konfrontation med varandra. Detta har bl.a. lett till att både EU och USA utfärdat ekonomiska och resesanktioner riktade mot ryska och ukrainska personer som stödjer det proryska upproret på Krim och i östra Ukraina. Ryssland har i sin tur infört importförbud för flera varor från väst, bl.a. flera landbruksprodukter. I augusti 2014 införde Ryssland ett ettårigt importstopp av grönsaker och frukt från EU som ett svar på EU:s sanktioner. De har också utfärdat inresesanktioner riktade mot personer som stödjer regeringen i Kiev.


Jeremy Corbyn

Jeremy Bernard Corbyn, född 26 maj 1949 i Chippenham i Wiltshire, är en brittisk politiker. Från 12 september 2015 till 4 april 2020 var han partiledare för Labour. Han är ledamot av det brittiska underhuset sedan valet 1983, där han representerar valkretsen Islington North i London.

Corbyn anses av politiska bedömare stå långt till vänster i Labour. Han är medlem i Socialist Campaign Group (en grupp av vänsterinriktade parlamentsledamöter för Labour) och i Campaign for Nuclear Disarmament.

Efter nederlaget i parlamentsvalet 2015 meddelade Ed Miliband sin avgång som partiledare. Corbyn ställde upp som partiledare och vann i en medlemsomröstning. Valet av Corbyn sågs som en sensation i brittisk politisk historia. I partiledarvalet vann han med 59,5 procent av rösterna medan hans motståndare Andy Burnham, Yvette Cooper och Liz Kendall fick respektive 19, 17 och 4,5 procent. Corbyn efterträdde Harriet Harman som utsetts till tillförordnad partiledare efter att Ed Miliband avgick.

Inom Labour har han varit omtvistad och valet av honom har bland annat kritiserats av de tidigare partiledarna Tony Blair och Gordon Brown. När Corbyn valdes meddelade tolv ledamöter i Labours dåvarande skuggregering att de inte ville ha kvar sina funktioner under honom.

Samma dag som resultatet av folkomröstningen om Storbritanniens medlemskap i EU blev klart lade två parlamentsledamöter från Labourpartiet, Margaret Hodge och Ann Coffey, ett förslag om misstroendevotum mot Corbyn i Labours partigrupp, samtidigt som en stor del av skuggregeringen lämnade sina poster i protest mot Corbyns ledarskap och hur han hanterat valkampanjen i samband med folkomröstningen.

Parlamentsvalet 2019 blev dock ett stort bakslag för Labour och Corbyn.

Corbyn avgår – men inte än
Labour går mot sitt sämsta val på många årtionden, och partiledaren Jeremy Corbyn säger nu att han inte kommer att vara Labours ledare vid nästa val.
– Det är helt uppenbart en besvikelsernas natt, säger Corbyn.
Jeremy Corbyn tänker fortsätta som ledare för det socialdemokratiska partiet under den period av eftertanke som nu krävs efter valförlusten. Däremot sitter han inte kvar till nästa val. Det säger han i ett tal i hemvalkretsen Islington.
Labourledaren vill inte ge något datum för när han ska ge plats åt en ny ledare.
– Jag kommer att diskutera det med mitt parti och säkerställa att det blir en process där vi kan reflektera över resultatet och hitta en politik som kan ta partiet framåt.
Corbyn höll sitt tal inför trogna anhängare strax före halv fyra på natten, lokal tid. Han hade då blivit hårt ansatt av politiker inom partiet, som i flera fall krävt partiledarens avgång. Själv skyllde han valförlusten på brexit.
– Brexit har polariserat den normala politiska debatten och det har påverkat Labours resultat, sade han.
Talet imponerar inte på alla partianhängare. Ruth Smeeth, som i BBC:s radiosändning besviket konstaterade att hon förlorat sin valkrets Stoke-on-Trent North, är arg på sin partiledare.
- Vad han gjort är förödande. Det handlar inte bara om partiet, utan om hela landet. Folk lider och har det oerhört jobbigt under det konservativa styret. Och trots det förlorar vi. Det är hans val och hans politik och hans osäkra besked som ligger bakom. Han borde avgå. Han skulle ha avgått för många, många månader sedan, säger hon.
Stoke-on-Trent North hade varit Labourfäste sedan det skapades 1950, ett av många klassiska arbetardistrikt som nu inte ville rösta för ett parti som var vagt i brexitfrågan.
- De nåddes av budskapet att Labour försöker stoppa brexit, säger Gareth Snell, som kandiderade för Labour i Stoke-on-Trent Central, till BBC, men såg ut att förlora den plats Labour haft i 69 år.
– Det skulle vara fel av mig att inte nämna att Jeremy Corbyns namn har kommit upp när vi knackat dörr, vissa gillar honom verkligen, andra ogillar honom innerligt, och det har skrämt bort dem, säger han.
Jenny Chapman, som förlorade platsen i parlamentet för Darlington, sade i BBC:s valvaka i radio att hon är djupt besviken.
– Självklart. Vi misslyckades med att ge väljarna det de ville ha. Nu tror jag att vi måste fokusera på hur i hela världen vi kan reformera partiet. Vi har gång på gång svikit folket och det får inte hända igen.
De preliminära siffrorna pekar på att Labour får sämre siffror än på många årtionden, och det minsta antalet mandat i parlamentet sedan 1935.
Vallokalsundersökningen från de stora tv-bolagen gav partiet bara 191 platser i underhuset, mot de 242 partiet haft före valet.


Jeremy Corbyn

Efter nederlaget i parlamentsvalet 2015 meddelade Ed Miliband sin avgång som partiledare. Corbyn ställde upp som partiledare och vann i en medlemsomröstning. Valet av Corbyn sågs som en sensation i brittisk politisk historia. I partiledarvalet vann han med 59,5 procent av rösterna medan hans motståndare Andy Burnham, Yvette Cooper och Liz Kendall fick respektive 19, 17 och 4,5 procent. Corbyn efterträdde Harriet Harman som utsetts till tillförordnad partiledare efter att Ed Miliband avgick.

Inom Labour har han varit omtvistad och valet av honom har bland annat kritiserats av de tidigare partiledarna Tony Blair och Gordon Brown. När Corbyn valdes meddelade tolv ledamöter i Labours dåvarande skuggregering att de inte ville ha kvar sina funktioner under honom.

Samma dag som resultatet av folkomröstningen om Storbritanniens medlemskap i EU blev klart lade två parlamentsledamöter från Labourpartiet, Margaret Hodge och Ann Coffey, ett förslag om misstroendevotum mot Corbyn i Labours partigrupp, samtidigt som en stor del av skuggregeringen lämnade sina poster i protest mot Corbyns ledarskap och hur han hanterat valkampanjen i samband med folkomröstningen.No confidence motion 24/6 2016.Labour MPs table motion of no-confidence in Jeremy Corbyn 24/6 2016.Jeremy Corbyn faces no-confidence motion after Brexit vote 24/6 2016. Ett nytt partiledarval bland medlemmarna hölls därför den 24 september 2016, med Owen Smith som motkandidat. Corbyn omvaldes med 61,8 procent av rösterna.


Jeremy Corbyn

Efter nederlaget i parlamentsvalet 2015 meddelade Ed Miliband sin avgång som partiledare. Corbyn ställde upp som partiledare och vann i en medlemsomröstning. Valet av Corbyn sågs som en sensation i brittisk politisk historia. I partiledarvalet vann han med 59,5 procent av rösterna medan hans motståndare Andy Burnham, Yvette Cooper och Liz Kendall fick respektive 19, 17 och 4,5 procent. Corbyn efterträdde Harriet Harman som utsetts till tillförordnad partiledare efter att Ed Miliband avgick.

Inom Labour har han varit omtvistad och valet av honom har bland annat kritiserats av de tidigare partiledarna Tony Blair och Gordon Brown. När Corbyn valdes meddelade tolv ledamöter i Labours dåvarande skuggregering att de inte ville ha kvar sina funktioner under honom.

Samma dag som resultatet av folkomröstningen om Storbritanniens medlemskap i EU blev klart lade två parlamentsledamöter från Labourpartiet, Margaret Hodge och Ann Coffey, ett förslag om misstroendevotum mot Corbyn i Labours partigrupp, samtidigt som en stor del av skuggregeringen lämnade sina poster i protest mot Corbyns ledarskap och hur han hanterat valkampanjen i samband med folkomröstningen.No confidence motion 24/6 2016.Labour MPs table motion of no-confidence in Jeremy Corbyn 24/6 2016.Jeremy Corbyn faces no-confidence motion after Brexit vote 24/6 2016. Ett nytt partiledarval bland medlemmarna hölls därför den 24 september 2016, med Owen Smith som motkandidat. Corbyn omvaldes med 61,8 procent av rösterna.

I parlamentsvalet 2017 gick Labour fram och Konservativa partiet under premiärminister Theresa May gick tillbaka något i antal mandat. Theresa May kunde dock sitta kvar för en minoritetsregering.Theresa May behåller makten i Storbritannien, Sveriges radio, 2017-06-09 Valutgången var bättre än vad som hade väntats i valrörelsens startskede, vilket stärkte Corbyns ställning i partiet.Jeremy Corbyn - från hatad till hyllad, Sveriges radio, 2017-09-26Labour's Owen Smith: 'I was wrong about Jeremy Corbyn', BBC News, 2017-06-09


Jeremy Corbyn

Efter nederlaget i parlamentsvalet 2015 meddelade Ed Miliband sin avgång som partiledare. Corbyn ställde upp som partiledare och vann i en medlemsomröstning. Valet av Corbyn sågs som en sensation i brittisk politisk historia. I partiledarvalet vann han med 59,5 procent av rösterna medan hans motståndare Andy Burnham, Yvette Cooper och Liz Kendall fick respektive 19, 17 och 4,5 procent. Corbyn efterträdde Harriet Harman som utsetts till tillförordnad partiledare efter att Ed Miliband avgick.

Inom Labour har han varit omtvistad och valet av honom har bland annat kritiserats av de tidigare partiledarna Tony Blair och Gordon Brown. När Corbyn valdes meddelade tolv ledamöter i Labours dåvarande skuggregering att de inte ville ha kvar sina funktioner under honom.

Samma dag som resultatet av folkomröstningen om Storbritanniens medlemskap i EU blev klart lade två parlamentsledamöter från Labourpartiet, Margaret Hodge och Ann Coffey, ett förslag om misstroendevotum mot Corbyn i Labours partigrupp, samtidigt som en stor del av skuggregeringen lämnade sina poster i protest mot Corbyns ledarskap och hur han hanterat valkampanjen i samband med folkomröstningen.No confidence motion 24/6 2016.Labour MPs table motion of no-confidence in Jeremy Corbyn 24/6 2016.Jeremy Corbyn faces no-confidence motion after Brexit vote 24/6 2016. Ett nytt partiledarval bland medlemmarna hölls därför den 24 september 2016, med Owen Smith som motkandidat. Corbyn omvaldes med 61,8 procent av rösterna.

I parlamentsvalet 2017 gick Labour fram och Konservativa partiet under premiärminister Theresa May gick tillbaka något i antal mandat. Theresa May kunde dock sitta kvar för en minoritetsregering.Theresa May behåller makten i Storbritannien, Sveriges radio, 2017-06-09 Valutgången var bättre än vad som hade väntats i valrörelsens startskede, vilket stärkte Corbyns ställning i partiet.Jeremy Corbyn - från hatad till hyllad, Sveriges radio, 2017-09-26Labour's Owen Smith: 'I was wrong about Jeremy Corbyn', BBC News, 2017-06-09

Corbyns tid som partiledare präglades bland annat aven debatt om omfattande antisemitism i Labour, och att Corbyn inte tagit frågan på allvar.Corbyn i blåsväder om antisemitism, Sveriges radio, 2018-04-03


Johan Pehrson

thumb|Johan Pehrson i riksdagens talarstol inför omröstningen om Stefan Löfven som statsminister i juli 2021.

Carl Johan Georg Pehrson, född 8 maj 1968 i Längbro i Örebro, är en svensk politiker (liberal) och jurist. Han är Liberalernas partiledare (tillförordnad) sedan 8 april 2022.

Pehrson har varit ledamot av Liberalernas partistyrelse sedan 2001 och var partisekreterare 2001–2002. Han har varit riksdagsledamot 1998–2015 och återigen sedan 2018. Han var partiets gruppledare i riksdagen 2006‑2014 och 2019–2022.

Pehrson var i sin ungdom aktiv i Liberala ungdomsförbundet, och var förbundets andre vice ordförande 1991–1993. Han blev 1998 invald i riksdagen för Folkpartiet Liberalerna. Han har där främst arbetat med rättspolitik, och var ordförande i justitieutskottet 2002–2006. Under åren 2006–2014, när Folkpartiet ingick i regeringen, var Pehrson partiets gruppledare i riksdagen.

Liberala ungdomsförbundet krävde i mars 2013 att Pehrson skulle avgå som rättspolitisk talesperson för partiet.

Pehrson var starkt pådrivande för införandet av den nya sjöfyllerilagen.

2015 lämnade Pehrson riksdagen för att starta ett partnerföretag, KB18, som investerar i svenska småföretag. I valet 2018 återvände han till politiken och blev än en gång invald i riksdagen.

Pehrson var en av de officiella kandidaterna i Liberalernas partiledarval 2019. Han drog dock tillbaka sin kandidatur innan landsmötet, som istället valde Nyamko Sabuni till partiledare. Pehrson valdes till förste vice ordförande och blev kort därefter åter gruppledare i riksdagen

Han drog dock tillbaka sin kandidatur innan landsmötet, som istället valde Nyamko Sabuni till partiledare. Pehrson valdes till förste vice ordförande och blev kort därefter åter gruppledare i riksdagen.


Johan Pehrson

Pehrson var i sin ungdom aktiv i Liberala ungdomsförbundet, och var förbundets andre vice ordförande 1991–1993. Han blev 1998 invald i riksdagen för Folkpartiet Liberalerna. Han har där främst arbetat med rättspolitik, och var ordförande i justitieutskottet 2002–2006. Under åren 2006–2014, när Folkpartiet ingick i regeringen, var Pehrson partiets gruppledare i riksdagen.


Johan Pehrson

Pehrson var i sin ungdom aktiv i Liberala ungdomsförbundet, och var förbundets andre vice ordförande 1991–1993. Han blev 1998 invald i riksdagen för Folkpartiet Liberalerna. Han har där främst arbetat med rättspolitik, och var ordförande i justitieutskottet 2002–2006. Under åren 2006–2014, när Folkpartiet ingick i regeringen, var Pehrson partiets gruppledare i riksdagen.

Liberala ungdomsförbundet krävde i mars 2013 att Pehrson skulle avgå som rättspolitisk talesperson för partiet.


Johan Pehrson

Pehrson var i sin ungdom aktiv i Liberala ungdomsförbundet, och var förbundets andre vice ordförande 1991–1993. Han blev 1998 invald i riksdagen för Folkpartiet Liberalerna. Han har där främst arbetat med rättspolitik, och var ordförande i justitieutskottet 2002–2006. Under åren 2006–2014, när Folkpartiet ingick i regeringen, var Pehrson partiets gruppledare i riksdagen.

Liberala ungdomsförbundet krävde i mars 2013 att Pehrson skulle avgå som rättspolitisk talesperson för partiet.

Pehrson var starkt pådrivande för införandet av den nya sjöfyllerilagen.


Johan Pehrson

Pehrson var i sin ungdom aktiv i Liberala ungdomsförbundet, och var förbundets andre vice ordförande 1991–1993. Han blev 1998 invald i riksdagen för Folkpartiet Liberalerna. Han har där främst arbetat med rättspolitik, och var ordförande i justitieutskottet 2002–2006. Under åren 2006–2014, när Folkpartiet ingick i regeringen, var Pehrson partiets gruppledare i riksdagen.

Liberala ungdomsförbundet krävde i mars 2013 att Pehrson skulle avgå som rättspolitisk talesperson för partiet.

Pehrson var starkt pådrivande för införandet av den nya sjöfyllerilagen.

2015 lämnade Pehrson riksdagen för att starta ett partnerföretag, KB18, som investerar i svenska småföretag. I valet 2018 återvände han till politiken och blev än en gång invald i riksdagen.


Johan Pehrson


Johan Pehrson

Pehrson var i sin ungdom aktiv i Liberala ungdomsförbundet, och var förbundets andre vice ordförande 1991–1993. Han blev 1998 invald i riksdagen för Folkpartiet Liberalerna. Han har där främst arbetat med rättspolitik, och var ordförande i justitieutskottet 2002–2006. Under åren 2006–2014, när Folkpartiet ingick i regeringen, var Pehrson partiets gruppledare i riksdagen.

Liberala ungdomsförbundet krävde i mars 2013 att Pehrson skulle avgå som rättspolitisk talesperson för partiet.

Pehrson var starkt pådrivande för införandet av den nya sjöfyllerilagen.

2015 lämnade Pehrson riksdagen för att starta ett partnerföretag, KB18, som investerar i svenska småföretag. I valet 2018 återvände han till politiken och blev än en gång invald i riksdagen.

Pehrson var en av de officiella kandidaterna i Liberalernas partiledarval 2019.


Köpenhamns metro

|-
|}
|}
miniatyr|Kongens Nytorv.
miniatyr|Vanløse.
miniatyr|Metrovagn.
miniatyr|Rulltrappor.
miniatyr|Metrotåg.
miniatyr|Symbolen för Köpenhamns tunnelbana.
Köpenhamns metro (danska: Københavns Metro) är ett tunnelbanesystem i Köpenhamn som består av fyra linjer med 39 stationer. Tågen är förarlösa och går dagtid med 2 eller 4 minuters intervall. Nattetid sjunker frekvensen till ett tåg var 10:e eller var 20:e minut. Metron har drygt en miljon påstigande passagerare per veckaJanuari 2009 (2009). Eftersom tågen bara är 39 meter långa är kapaciteten lägre än i de flesta andra tunnelbanor. Turtätheten i rusningstid är 4 minuter på vardera linje, vilket ger 2-minuterstrafik på den gemensamma sträckan.

Linje M1 och M2 (vilka sammanfaller på en lång del) är sammanlagt 20,5 kilometer långa med dubbelspår på båda linjerna, varav knappt 9 kilometer i tunnel. Övriga sträckor går mestadels som högbana (speciellt grenen mot Vestamager, M1). Metron har bland annat en station vid Kastrups flygplats samt ansluter till S-tågen, regionaltåg och Öresundståg vid flera stationer. Linje M3 går under jord i en cirkel under centrala staden. Linje M4 har en gemensam sträckning i centrum med M3 och går till Nordhavnen.

De flesta stationer är placerade några få meter högre än banan strax före respektive efter stationen. Detta ger både lite "gratis" inbromsning före stoppet vid stationen samt lite extra acceleration, när tåget startar igen. Detta gäller även många av stationerna som inte ligger i tunnel. Plattformarna är inte anpassade för längre tåg i framtiden. Samtliga stationer använder dubbla dörrar (en dörr på tåget och en på stationen), orsaken till detta är främst säkerhet, att ingen ska ramla ned på spåret.

Köpenhamn har även ett större 170 km långt lokaltågssystem, kallat S-tågen, som har de flesta egenskaper som en tunnelbana brukar ha, antalet tunnlar är dock få. Delar av systemet går istället som högbana, men vanligast är att tågen kör i öppna tråg. Metron bygges för att komplettera S-tågtrafiken, bland annat mellan Frederiksberg och Vanløse där det tidigare gick S-tåg.

Den tidigare idén om metro till det så kallade "nordvästkvarteret" (från Nørrebro och norrut, omkring Brønshøj, Bispebjerg, Høje Gladsaxe) verkar för närvarande (2009) få vänta då medel ej anslagits till en tunnelanslutning.

Flera kommuner väster om Köpenhamn vill att linje M4 förlängs via Ny Elleberg till Hvidovre Hospital och Rødovre Centrum."Kommuner i fællessag: Metro skal forlænges til Vestegnen" Tv2lorry.dk 20 maj 2019

Ett förslag på metrotunnel till Malmö har nämnts 2011 av socialdemokraterna Ilmar Reepalu, kommunstyrelseordförande i Malmö och Frank Jensen, överborgmästare i Köpenhamn.

2018 uppgavs den förväntade kostnaden för en Öresundsmetro vara minst 40 miljarder kronor."Samsyn om regional satsning på Öresundsmetro" Ny Teknik 25 maj 2018 Det finns förhoppningar att den kan vara klar till 2035Nu undersöks möjligheterna för ett metrosystem i Malmö Malmo.se 20 februari 2020 eller 2040."Förhoppningen: En Öresundsmetro innan 2040"


Köpenhamns metro

Den tidigare idén om metro till det så kallade "nordvästkvarteret" (från Nørrebro och norrut, omkring Brønshøj, Bispebjerg, Høje Gladsaxe) verkar för närvarande (2009) få vänta då medel ej anslagits till en tunnelanslutning.

Flera kommuner väster om Köpenhamn vill att linje M4 förlängs via Ny Elleberg till Hvidovre Hospital och Rødovre Centrum."Kommuner i fællessag: Metro skal forlænges til Vestegnen" Tv2lorry.dk 20 maj 2019

Ett förslag på metrotunnel till Malmö har nämnts 2011 av socialdemokraterna Ilmar Reepalu, kommunstyrelseordförande i Malmö och Frank Jensen, överborgmästare i Köpenhamn. 2012 inleddes en förstudie med stöd från EU:s interregfond.Resultat och värderingar Förstudie Öresundsmetro fas 1 Oresundsmetro.com 2017–2020 genomförs en fjärde fas av förstudien,"Köpenhamn och Malmö vill fortsätta utreda möjligheten att bygga en Öresundsmetro" Newsoresund.se 3 mars 2017Om Öresundsmetron Oresundsmetro.com som dock är ett halvår försenad på grund av coronapandemin.


Köpenhamns metro

Den tidigare idén om metro till det så kallade "nordvästkvarteret" (från Nørrebro och norrut, omkring Brønshøj, Bispebjerg, Høje Gladsaxe) verkar för närvarande (2009) få vänta då medel ej anslagits till en tunnelanslutning.

Flera kommuner väster om Köpenhamn vill att linje M4 förlängs via Ny Elleberg till Hvidovre Hospital och Rødovre Centrum."Kommuner i fællessag: Metro skal forlænges til Vestegnen" Tv2lorry.dk 20 maj 2019

Ett förslag på metrotunnel till Malmö har nämnts 2011 av socialdemokraterna Ilmar Reepalu, kommunstyrelseordförande i Malmö och Frank Jensen, överborgmästare i Köpenhamn. 2012 inleddes en förstudie med stöd från EU:s interregfond.Resultat och värderingar Förstudie Öresundsmetro fas 1 Oresundsmetro.com 2017–2020 genomförs en fjärde fas av förstudien,"Köpenhamn och Malmö vill fortsätta utreda möjligheten att bygga en Öresundsmetro" Newsoresund.se 3 mars 2017Om Öresundsmetron Oresundsmetro.com som dock är ett halvår försenad på grund av coronapandemin. 2018 uppgavs den förväntade kostnaden för en Öresundsmetro vara minst 40 miljarder kronor."Samsyn om regional satsning på Öresundsmetro" Ny Teknik 25 maj 2018


Köpenhamns metro


Nyamko Sabuni

Nyamko Ana Sabuni, ursprungligen Nyamko Asule Ana Sabuni, född 31 mars 1969 i Bujumbura i Burundi, är en svensk politiker som var partiledare för Liberalerna mellan 28 juni 2019 och 8 april 2022. Hon var ordinarie riksdagsledamot 2002–2006 och statsråd i regeringen Reinfeldt 2006–2013. Hon var statsråd i justitiedepartementet 2006, som Sveriges integrationsminister och jämställdhetsminister från 2007 till 2010 och som biträdande utbildningsminister från 2010 till 2013. Hon har också varit verksam som pr-konsult. Hon tillhör , en klan i Tanzania, Kongo och Burundi.

Fadern Maurice Sabuni var politisk flykting från Zaire, numera Kongo-Kinshasa. Modern Amuri Zainabu Mgeni var 14 år när Nyamko Sabuni föddes. Samhällsdebattören Kitimbwa Sabuni är Nyamko Sabunis bror.

Nyamko Sabuni föddes under föräldrarnas exil i Burundi men kom till Sverige som tolvåring 1981 och växte upp i Kungsängen. Hon gick ut gymnasiet 1989 efter studier vid Upplands-Bro gymnasium. Hon studerade migrationspolitik (30 hp) vid Mälardalens högskola 1995 och juridik (30 hp) vid Uppsala universitet 1996. Hon har även studerat mediekommunikation en termin vid Berghs School of Communication.
Sabuni har varit projektledare för Afrosvenskarnas riksförbund (1994–1996). Under perioden 1991–1994 var hon egenföretagare inom friskvård.

Sabuni har också två farbröder som är politiskt aktiva i Sverige. I en uppmärksammad händelse såg hon kort efter sin statsrådsutnämning till att statsbidraget till Centrum mot rasism, där hennes farbror Mkyabela Sabuni var verksamhetschef, drogs in. Hon ansåg att centret hade misslyckats med sitt uppdrag att driva opinion i frågor som rör rasism och främlingsfientlighet.Sydsvenskan 19 oktober 2006

Sabuni var tidigare gift med Allan Bergquist; paret skildes 2012. De har tvillingsöner. Sedan 2014 är hon tillsammans med journalisten Lennart Persson.Shimoda, Anna & Shimoda, Hans


Nyamko Sabuni

Fadern Maurice Sabuni var politisk flykting från Zaire, numera Kongo-Kinshasa.


Nyamko Sabuni

Fadern Maurice Sabuni var politisk flykting från Zaire, numera Kongo-Kinshasa. Modern Amuri Zainabu Mgeni var 14 år när Nyamko Sabuni föddes. Samhällsdebattören Kitimbwa Sabuni är Nyamko Sabunis bror.

Nyamko Sabuni föddes under föräldrarnas exil i Burundi men kom till Sverige som tolvåring 1981 och växte upp i Kungsängen. Hon gick ut gymnasiet 1989 efter studier vid Upplands-Bro gymnasium. Hon studerade migrationspolitik (30 hp) vid Mälardalens högskola 1995 och juridik (30 hp) vid Uppsala universitet 1996. Hon har även studerat mediekommunikation en termin vid Berghs School of Communication.
Sabuni har varit projektledare för Afrosvenskarnas riksförbund (1994–1996). Under perioden 1991–1994 var hon egenföretagare inom friskvård.


Nyamko Sabuni

Fadern Maurice Sabuni var politisk flykting från Zaire, numera Kongo-Kinshasa. Modern Amuri Zainabu Mgeni var 14 år när Nyamko Sabuni föddes. Samhällsdebattören Kitimbwa Sabuni är Nyamko Sabunis bror.

Nyamko Sabuni föddes under föräldrarnas exil i Burundi men kom till Sverige som tolvåring 1981 och växte upp i Kungsängen. Hon gick ut gymnasiet 1989 efter studier vid Upplands-Bro gymnasium. Hon studerade migrationspolitik (30 hp) vid Mälardalens högskola 1995 och juridik (30 hp) vid Uppsala universitet 1996. Hon har även studerat mediekommunikation en termin vid Berghs School of Communication.
Sabuni har varit projektledare för Afrosvenskarnas riksförbund (1994–1996). Under perioden 1991–1994 var hon egenföretagare inom friskvård.

Sabuni har också två farbröder som är politiskt aktiva i Sverige. I en uppmärksammad händelse såg hon kort efter sin statsrådsutnämning till att statsbidraget till Centrum mot rasism, där hennes farbror Mkyabela Sabuni var verksamhetschef, drogs in. Hon ansåg att centret hade misslyckats med sitt uppdrag att driva opinion i frågor som rör rasism och främlingsfientlighet.Sydsvenskan 19 oktober 2006


Nyamko Sabuni

I valet 2002 valdes Nyamko Sabuni in i riksdagen och tog tjänstledigt från kommunikationsbyrån Geelmuyden Kiese. Hon valdes 2001 in i Folkpartiets partistyrelse, där hon satt fram till 2013.http://www.folkpartiet.se/politik/nyhetsarkiv/ny-partistyrelse-for-folkpartiet-liberalerna/

Som politiker har Sabuni arbetat mycket med frågor som rör näringsliv samt jämlikhet och jämställdhet. År 2006 utkom hon med boken Flickorna vi sviker, om hederskulturer och brott mot utlandsfödda kvinnor. Sabuni kallar sig inte för feminist, utan menar att hon är liberal och att "underepiteterna kan man se på som man vill".  Uppmärksammade utspel är bland annat att det skulle införas obligatoriska gynekologbesök för flickor. Besöken skulle upptäcka och motverka kvinnlig könsstympning. Tanken grundade sig i den obligatoriska kontrollen som redan gjordes på pojkar även skulle göras på flickor och att då bland annat att komma åt problemet med könsstympning. Senare argumenterade hon även motsvarande kontroll beträffande pojkar. Hon har även gjort utspel om slöjförbud i skolan. Sabuni har också profilerat sig som en av de mest kritiska inom Liberalerna till religiösa friskolor

"Vi är inte hemma
i Iran och Irak. Varför skyddar ni inte oss?" utropar en ung kvinna i publiken på en konferens om hedersvåld. Hon har tusentals systrar som lever under hedersförtryck - i dagens Sverige! Dessa flickor är svenska medborgare. De lever i ett land med religionsfrihet, med individuell frihet och där jämställdhet mellan könen är officiell politik. Ett land som vill följa FN-stadgar och regler om mänskliga rättigheter. Ändå känner de sig otrygga och svikna. Hur är detta möjligt? Varför ger vi dem inte det stöd de behöver? Runt 100 000 flickor, unga kvinnor, lever under hedersförtryck i Sverige. Det visar en nyligen publicerad studie från Socialhögskolan av forskaren Astrid Schlytter. Pojkar som är drabbade tillkommer. Med skriften "Flickorna vi sviker - Om hederskultur i Sverige" vill jag sätta strålkastarljus på dessa flickor, vars friheter och rättigheter inte respekteras. De har haft oturen att hamna mitt i en praktfull konflikt mellan mångtusenåriga traditioner och de moderna värderingar vi lever under i Sverige. Värderingar som speglas i svensk lagstiftning.
Denna sommar,
liksom andra somrar, uppstår det panik hos dessa flickor. Samtalen till Rädda barnen och Bris ändrar karaktär eftersom deras rädsla inför semesterresan till hemlandet är enorm. Flickorna vet aldrig om eller med vem de tvingas gifta sig. Många av dessa flickor har vuxit in i förtrycket här i Sverige. Under sin uppväxt har de konfronterats med dagis, skolor, kamrater, grannar, sjuk- och hälsovård, rättssystem, myndigheter. Men samtidigt har de utsatts för påverkan, för att inte säga indoktrinering, i hederskultur i sina familjer, och genom religionen. De flesta fogar sig i förtrycket. För dem som inte fogar sig, som protesterar eller flyr, blir straffet mycket hårt. En ung kvinna på flykt skriver: "Det enda som jag begärde var att få utbilda mig och själv få välja vem jag vill dela mitt liv med. Men nu får jag gömma mig för resten av livet på grund av det. Mänskliga rättigheter och barnkonventionen verkar inte gälla, varken för mig eller andra i samma situation." Ute i samhället förs en debatt om hur mycket kränkande traditioner ska tolereras. Artiklar och reportage om hedersvåld avlöser varandra. Men politikerna vägrar ta sitt ansvar. Kunskapsnivån hos myndigheterna om problemet är begränsad - för att inte säga obefintlig. Regeringens "satsning" på 180 miljoner för att stärka insatserna mot hedersrelaterat våld ger inte önskvärda resultat. Kommunerna som förväntas initiera projekt och gå in med lika mycket pengar har inte visat något större intresse.
Det är därför hög
tid att vi som är lagstiftare börjar diskutera vad som kan göras från statens och samhällets sida för att tillförsäkra flickor som lever med hederskulturen deras grundläggande fri- och rättigheter - även om det går ut över deras föräldrars rättigheter enligt traditionen. Ibland är det nödvändigt att låta rättsstaten begränsa våra rättigheter för att tillförsäkra andra deras rättigheter. Det räcker inte med att vara överens om att hederskultur och hedersvåld förekommer. Vi måste också ha en gemensam beskrivning av vad som är grunden till hedersförtrycket för att kunna stoppa denna oacceptabla kultur som misshandlar - och ibland dödar - så många flickor i vårt land. För att kvinnans oskuld ska säkras till bröllopet, används olika metoder för att kontrollera henne - genom skolan, slöjan, könsstympning, mödomskontroller osv. Kvinnan fostras stegvis in i hederskulturen och målet är att gifta bort henne när hon nått tonåren, lämpligen när hon är mellan 14 och 17 år gammal.
Vi behöver riva
det fundament som hederskulturen vilar på i Sverige. Därför lägger jag fram bland andra följande frihetsförslag för flickor från hederskulturer:
Stopp för offentlig finansiering av de religiösa skolorna. Religiösa förskolor och friskolor hotar läroplanens krav på att skolan ska fungera som en mötesplats för olika värderingar och ursprung. Skolan riskerar att bli ett familjebaserat och individuellt projekt med patriarkala drag som inte garanterar könens lika rättigheter eller alla människors lika värde.
Inför en 15-årsgräns för huvudduk. Genom huvudduk berövas flickor sina möjligheter att utvecklas på lika villkor som sina jämnåriga. Det finns många orsaker och förklaringar till varför vissa muslimska kvinnor bär huvudduk. Men finns det något som förklarar eller legitimerar att barn, det vill säga flickor, bär huvudduk? Är det ens etiskt att barn gör det? Huvudduk används som en regleringsanordning i relationen mellan man och kvinna. Den ska dölja kvinnans behag för män, utom för hennes make samt de män hon inte kan gifta sig med, det vill säga far, bröder, svärfar, söner, styvsöner, bror- och systersöner. Profeten själv ska ha sagt att det är först när flickor kommer i puberteten som de ska dölja sig. I dag beslöjas barn redan i förskolan. För att tydliggöra en skiljelinje mellan barn och ung vuxen är det önskvärt att Sverige bestämmer vid vilken ålder det kan motiveras att barn bär huvudduk. Det naturliga är i den ålder då man anses "byxmyndig", det vill säga 15 år.
Inför obligatoriska gynekologiska undersökningar på flickor. Samhället måste hitta former för att hindra, avslöja och bevisa könsstympning. Det bör inom skolans ram införas obligatoriska läkarkontroller, liknande de som genomförs på pojkar vid sex års ålder. Detta bör för flickor ske någon gång på högstadiet. En sådan undersökning fyller inte bara en kontrollfunktion utan ger möjlighet att diskutera sexualitet, kvinnans underliv samt typiska kvinnosjukdomar.
Mödomskontroller ska aldrig tillåtas. Mödomskontroll är en företeelse som sker i det fördolda. Socialstyrelsen uppskattar dock att det är ett "samhällsproblem som drabbar ett okänt, men inte försumbart, antal flickor". Det förekommer, enligt socialstyrelsens etikråd, att socialsekreterare hjälper flickor att få intyg på att de är oskulder. Ibland också när flickorna inte är det. Dessa oskuldsintyg, sanna eller inte, innebär att vi bevarar ett oacceptabelt kulturellt fenomen. Inga intyg ska utfärdas för att tillförsäkra föräldrarna flickans oskuld.
Inför en snävare definition på arrangerade äktenskap i Utlänningslagen. Skiljelinjen mellan ett arrangerat äktenskap och ett tvångsäktenskap är hårfin. Lagen ska vara tydlig med vad som krävs för att samhället ska acceptera ett arrangerat äktenskap och inte fokusera på vad som krävs för att äktenskapet inte kan accepteras.
I övrigt bör vi införa begreppet hedersvåld i brottsbalken, kriminalisera barn- och tvångsäktenskap, införa ett gränsbelopp för hemgiften samt senarelägga och förlänga preskriptionstiden vid könsstympning.
NYAMKO SABUNI Nyamko Sabuni är riksdagsledamot (fp) och ledamot i partiledningen.


Nyamko Sabuni

I valet 2002 valdes Nyamko Sabuni in i riksdagen och tog tjänstledigt från kommunikationsbyrån Geelmuyden Kiese. Hon valdes 2001 in i Folkpartiets partistyrelse, där hon satt fram till 2013.http://www.folkpartiet.se/politik/nyhetsarkiv/ny-partistyrelse-for-folkpartiet-liberalerna/

Som politiker har Sabuni arbetat mycket med frågor som rör näringsliv samt jämlikhet och jämställdhet. År 2006 utkom hon med boken


Nyamko Sabuni

I valet 2002 valdes Nyamko Sabuni in i riksdagen och tog tjänstledigt från kommunikationsbyrån Geelmuyden Kiese. Hon valdes 2001 in i Folkpartiets partistyrelse, där hon satt fram till 2013.http://www.folkpartiet.se/politik/nyhetsarkiv/ny-partistyrelse-for-folkpartiet-liberalerna/

Som politiker har Sabuni arbetat mycket med frågor som rör näringsliv samt jämlikhet och jämställdhet. År 2006 utkom hon med boken Flickorna vi sviker, om hederskulturer och brott mot utlandsfödda kvinnor. Sabuni kallar sig inte för feminist, utan menar att hon är liberal och att "underepiteterna kan man se på som man vill".  Uppmärksammade utspel är bland annat att det skulle införas obligatoriska gynekologbesök för flickor.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0094.jsonl--Q241851--Partiledare för Liberalerna 2019–2022-4--sv-0094-901

Nyamko Sabuni

Efter riksdagsvalet 2018 höjdes röster från politiker inom Liberalerna som ville att Sabuni skulle utmana om partiledarposten. Den 11 april 2019 meddelade Sabuni att hon kandiderade till partiledare för Liberalerna.https://www.svt.se/nyheter/inrikes/nyamko-sabuni-kandiderar Den 24 juni samma år nominerade Liberalernas valberedning Sabuni till ny partiledare för partiet och den 28 juni 2019 valdes hon till partiledare för Liberalerna. Det första större framträdandet som partiledare skedde i Almedalen den 3 juli samma år.

Den 8 april 2022 meddelade Sabuni att hon avgår med omedelbar verkan som partiledare för Liberalerna

Den 8 april 2022 meddelade Sabuni att hon avgår med omedelbar verkan som partiledare för Liberalerna.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0094.jsonl--Q241851--Partiledare för Liberalerna 2019–2022-4--sv-0094-902

Nyamko Sabuni


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0094.jsonl--Q241851--Partiledare för Liberalerna 2019–2022-4--sv-0094-903

Nyamko Sabuni


Lars Gustafsson

miniatyr|Lars Gustafsson presenterar sig själv på Bok- & Biblioteksmässan i Göteborg 2012.
Lars Erik Einar Gustafsson, född 17 maj 1936 i Västerås, död 2 april 2016Kulturpersonligheten Lars Gustafsson död, Expressen, läst 3 april 2016 i Sofia distrikt på Söder i Stockholm, var en svensk författare och filosof.

Mellan 1983 och 2006 bodde han i USA och var där, parallellt med sitt författarskap, verksam som adjungerad professor i germanska studier och i filosofi vid University of Texas at Austin, samt som lärare vid The John Mitchell Program in Creative Writing.

När Lars Gustafsson fick Pilotpriset 1996 beskrev juryn honom med följande ord: "diktarfilosof, fantast, encyklopedist, hemmastadd främling på varje breddgrad från Västmanlands slussar till Texas vidder".

Redan vid fjorton års ålder ville han enligt egen uppgift bli poet. År 1954 år erhöll han ett stipendium ur Kung Gustaf Adolfs jubileumsfond för svensk kultur för att studera vid Magdalen College i Oxford. År 1957, vid 21 års ålder, fick författaren sin första roman, Vägvila, publicerad. År 1959 utkom romanen Poeten Brumbergs sista dagar och död, vilken Gustafsson själv betraktar som sin egentliga debut.  Hans första diktsamling, Ballongfararna, publicerades 1962. Från 1962 till 1972 var Lars Gustafsson redaktör för Bonniers litterära magasin (BLM). Om Gustafssons tid som huvudredaktör för BLM har det sagts, att tidskriften då blev ett forum för en typ av förening av litteraturkritik och ifrågasättande vetenskap.

Till Lars Gustafssons mest bekanta verk som skönlitterär skribent kan räknas serien Sprickorna i muren, som består av de fem romanerna Herr Gustafsson själv, Yllet, Familjefesten, Sigismund och En biodlares död. Böckerna präglas av att existentiella frågor blandas med det absurda och det komiska, ofta i form av insprängda science fiction-inslag. Efter utgivningen av Sprickorna i muren betraktas Gustafsson även internationellt som en av de mest betydande svenska författarna. Romanen Yllet filmatiserades år 2003 av Jimmy Karlsson och filmen gavs titeln Sprickorna i muren.

Från och med 1980-talet blev Gustafsson en viktig kritiker av det svenska samhället. Hans kanske mest kända begrepp som Sverige-kritiker är problemformuleringsprivilegiet. Detta begrepp, som framfördes i hans bok För liberalismen, är ett vetenskapligt begrepp avsett att förklara en intellektuell maktfaktor, och kan spåras tillbaka till Antonio Gramscis Quaderni del carcere (1948). Det har för övrigt kopplats ihop med problematisering och kritik av det socialdemokratiska partiets propagandastrukturer.

Under 1970-talet reste Gustafsson mycket, bodde och arbetade tidvis utomlands längre perioder, bland annat i Berlin och Austin. En av de romaner som han skrev under det decenniet, En biodlares död (eng. The Death of a Beekeeper), var det första av hans prosaverk som blev översatt till engelska.

Lars Gustafsson kritiserades mycket av vänstern i Sverige under 1970-talet. Enligt Thomas Nydahl var denna kritik anledningen till att Gustafsson flyttade. Gustafsson själv har sagt att han flyttade eftersom han "tillhörde en författargeneration som ville ut i världen, bort från det provinsiella Sverige".

Lars Gustafsson var ledamot av Akademie der Wissenschaften und der Literatur i Mainz, av Akademie der Künste i Berlin, av Deutsche Akademie für Sprache und Dichtung i Darmstadt, av Bayerische Akademie der Schönen Künste i München samt från 1995 i Ingenjörsvetenskapsakademien.

- Det är så pass fint att jag allvarligt överväger att sluta ge ut böcker. I mina kretsar är detta lika fint som Nobelpriset – kanske lite finare. Förra årets pristagare Rüdiger Safranski, som har skrivit stora monografier över bland andra Schopenhauer och Heidegger, är väldigt gott sällskap.
Vad har du för relation till Thomas Mann?
- Intensiv. Jag var så imponerad av "Faustus" att jag stoppade in ett eget samtal med djävulen i min debutroman. Han är en åt helsike bra berättare också. Som när han beskriver uppförsbacken från att en man bestämt sig för att ta en kvinnas hand, fram till att han tar den – laddningen överträffar kilometer av modern porrfilm. Han är sinnlig, men med välknuten slips.
I motiveringen står det att du tillsammans med Tomas Tranströmer och PO Enquist haft stort inflytande i Tyskland. Vad vet du om din tyska publik?
- Per Wästberg, som är en klok man, säger att det som räknas är att ha ungdomens öra. Så det gladde mig när jag var och föreläste i München nyligen och såg att det var många unga i publiken.
Ida Ölmedal


Lars Gustafsson

Redan vid fjorton års ålder ville han enligt egen uppgift bli poet. År 1954 år erhöll han ett stipendium ur Kung Gustaf Adolfs jubileumsfond för svensk kultur för att studera vid Magdalen College i Oxford. År 1957, vid 21 års ålder, fick författaren sin första roman, Vägvila, publicerad. År 1959 utkom romanen Poeten Brumbergs sista dagar och död, vilken Gustafsson själv betraktar som sin egentliga debut.  Hans första diktsamling, Ballongfararna, publicerades 1962. Från 1962 till 1972 var Lars Gustafsson redaktör för Bonniers litterära magasin (BLM). Om Gustafssons tid som huvudredaktör för BLM har det sagts, att tidskriften då blev ett forum för en typ av förening av litteraturkritik och ifrågasättande vetenskap.

Till Lars Gustafssons mest bekanta verk som skönlitterär skribent kan räknas serien Sprickorna i muren, som består av de fem romanerna Herr Gustafsson själv, Yllet, Familjefesten, Sigismund och En biodlares död. Böckerna präglas av att existentiella frågor blandas med det absurda och det komiska, ofta i form av insprängda science fiction-inslag. Efter utgivningen av Sprickorna i muren betraktas Gustafsson även internationellt som en av de mest betydande svenska författarna. Romanen Yllet filmatiserades år 2003 av Jimmy Karlsson och filmen gavs titeln Sprickorna i muren.

Från och med 1980-talet blev Gustafsson en viktig kritiker av det svenska samhället. Hans kanske mest kända begrepp som Sverige-kritiker är problemformuleringsprivilegiet. Detta begrepp, som framfördes i hans bok För liberalismen, är ett vetenskapligt begrepp avsett att förklara en intellektuell maktfaktor, och kan spåras tillbaka till Antonio Gramscis Quaderni del carcere (1948). Det har för övrigt kopplats ihop med problematisering och kritik av det socialdemokratiska partiets propagandastrukturer.

Under 1970-talet reste Gustafsson mycket, bodde och arbetade tidvis utomlands längre perioder, bland annat i Berlin och Austin. En av de romaner som han skrev under det decenniet, En biodlares död (eng. The Death of a Beekeeper), var det första av hans prosaverk som blev översatt till engelska.

Lars Gustafsson kritiserades mycket av vänstern i Sverige under 1970-talet. Enligt Thomas Nydahl var denna kritik anledningen till att Gustafsson flyttade. Gustafsson själv har sagt att han flyttade eftersom han "tillhörde en författargeneration som ville ut i världen, bort från det provinsiella Sverige".

År 1981 avsade Lars Gustafsson sig den lutherska tro som han hade växt upp med och konverterade till judendomen, inom ramarna för sin hustrus församling, Agodas Achim, som är en amerikansk reformförsamling. Hans motiv var att hustrun Alexandra Chasnoff var judisk "och ska man ha judiska barn bör man visa sin solidaritet, speciellt som vi lever i en värld präglad av antisemitism". Ett annat skäl till konversionen var att han var upptagen av "judiska existentiella filosofer som Martin Buber och Emmanuel Levinas". Gustafsson betraktar sig själv inte som "en troende person" utan som "en sökande person".

År 1983 bosatte Lars Gustafsson sig i Austin i Texas där han var adjungerad professor i filosofi och germanska studier vid University of Texas at Austin fram till maj 2006. En viktig verksamhet var vid universitetets elitprogram Plan II Honors Program, där han så småningom fick titeln Jamail Distinguished Professor. Lars Gustafsson hade för övrigt också i ett tidigare skede verkat vid universitet som gästlärare en termin på 1970-talet.

Lars Gustafsson angav sitt andra giftermål som ett annat viktigt skäl till att flytta till USA. I en intervju har han sagt att det var Alexandra Chasnoff "som ville hem till Texas igen, och som drog med mig dit".Dessutom ansåg han att Sverige hade utvecklat en "mjuk totalitarism".

År 2006 flyttade han tillbaka till Sverige och bosatte sig på Södermalm i Stockholm.


Lars Gustafsson

Redan vid fjorton års ålder ville han enligt egen uppgift bli poet. År 1954 år erhöll han ett stipendium ur Kung Gustaf Adolfs jubileumsfond för svensk kultur för att studera vid Magdalen College i Oxford. År 1957, vid 21 års ålder, fick författaren sin första roman, Vägvila, publicerad. År 1959 utkom romanen Poeten Brumbergs sista dagar och död, vilken Gustafsson själv betraktar som sin egentliga debut.  Hans första diktsamling, Ballongfararna, publicerades 1962. Från 1962 till 1972 var Lars Gustafsson redaktör för Bonniers litterära magasin (BLM). Om Gustafssons tid som huvudredaktör för BLM har det sagts, att tidskriften då blev ett forum för en typ av förening av litteraturkritik och ifrågasättande vetenskap.

Till Lars Gustafssons mest bekanta verk som skönlitterär skribent kan räknas serien Sprickorna i muren, som består av de fem romanerna Herr Gustafsson själv, Yllet, Familjefesten, Sigismund och En biodlares död. Böckerna präglas av att existentiella frågor blandas med det absurda och det komiska, ofta i form av insprängda science fiction-inslag. Efter utgivningen av Sprickorna i muren betraktas Gustafsson även internationellt som en av de mest betydande svenska författarna. Romanen Yllet filmatiserades år 2003 av Jimmy Karlsson och filmen gavs titeln Sprickorna i muren.

Från och med 1980-talet blev Gustafsson en viktig kritiker av det svenska samhället. Hans kanske mest kända begrepp som Sverige-kritiker är problemformuleringsprivilegiet. Detta begrepp, som framfördes i hans bok För liberalismen, är ett vetenskapligt begrepp avsett att förklara en intellektuell maktfaktor, och kan spåras tillbaka till Antonio Gramscis Quaderni del carcere (1948). Det har för övrigt kopplats ihop med problematisering och kritik av det socialdemokratiska partiets propagandastrukturer.

Under 1970-talet reste Gustafsson mycket, bodde och arbetade tidvis utomlands längre perioder, bland annat i Berlin och Austin. En av de romaner som han skrev under det decenniet, En biodlares död (eng. The Death of a Beekeeper), var det första av hans prosaverk som blev översatt till engelska.

Lars Gustafsson kritiserades mycket av vänstern i Sverige under 1970-talet. Enligt Thomas Nydahl var denna kritik anledningen till att Gustafsson flyttade. Gustafsson själv har sagt att han flyttade eftersom han "tillhörde en författargeneration som ville ut i världen, bort från det provinsiella Sverige".

År 1981 avsade Lars Gustafsson sig den lutherska tro som han hade växt upp med och konverterade till judendomen, inom ramarna för sin hustrus församling, Agodas Achim, som är en amerikansk reformförsamling. Hans motiv var att hustrun Alexandra Chasnoff var judisk "och ska man ha judiska barn bör man visa sin solidaritet, speciellt som vi lever i en värld präglad av antisemitism". Ett annat skäl till konversionen var att han var upptagen av "judiska existentiella filosofer som Martin Buber och Emmanuel Levinas". Gustafsson betraktar sig själv inte som "en troende person" utan som "en sökande person".

År 1983 bosatte Lars Gustafsson sig i Austin i Texas där han var adjungerad professor i filosofi och germanska studier vid University of Texas at Austin fram till maj 2006. En viktig verksamhet var vid universitetets elitprogram Plan II Honors Program, där han så småningom fick titeln Jamail Distinguished Professor. Lars Gustafsson hade för övrigt också i ett tidigare skede verkat vid universitet som gästlärare en termin på 1970-talet.

Lars Gustafsson angav sitt andra giftermål som ett annat viktigt skäl till att flytta till USA. I en intervju har han sagt att det var Alexandra Chasnoff "som ville hem till Texas igen, och som drog med mig dit".Dessutom ansåg han att Sverige hade utvecklat en "mjuk totalitarism".

År 2006 flyttade han tillbaka till Sverige och bosatte sig på Södermalm i Stockholm.

I maj 2009 deklarerade Lars Gustafsson sitt stöd för "nätets fortsatta existens som idéforum och som medborgarrättslig institution, skyddad mot identitetskränkande ingrepp och skyddad mot mäktiga enskilda intressen". Gustafsson talar positivt om digitaliseringen av filmer, romaner, med mera, och han tror att bland annat musikindustrin ser immaterialiseringen som "ett hot mot den materiella upphovsrätten". Enligt Gustafsson är "intellektuell och personlig integritet för medborgarna" dock viktigare än musikindustrins vilja. Nätets yttrandefrihet ser han som "början till en teknikburen, och därför befriad, liberalism". Gustafsson skrev att han hade för avsikt att rösta på Piratpartiet i 2009 års val till Europaparlamentet.


Lars Gustafsson

Redan vid fjorton års ålder ville han enligt egen uppgift bli poet. År 1954 år erhöll han ett stipendium ur Kung Gustaf Adolfs jubileumsfond för svensk kultur för att studera vid Magdalen College i Oxford. År 1957, vid 21 års ålder, fick författaren sin första roman, Vägvila, publicerad. År 1959 utkom romanen Poeten Brumbergs sista dagar och död, vilken Gustafsson själv betraktar som sin egentliga debut.  Hans första diktsamling, Ballongfararna, publicerades 1962. Från 1962 till 1972 var Lars Gustafsson redaktör för Bonniers litterära magasin (BLM). Om Gustafssons tid som huvudredaktör för BLM har det sagts, att tidskriften då blev ett forum för en typ av förening av litteraturkritik och ifrågasättande vetenskap.

Till Lars Gustafssons mest bekanta verk som skönlitterär skribent kan räknas serien Sprickorna i muren, som består av de fem romanerna Herr Gustafsson själv, Yllet, Familjefesten, Sigismund och En biodlares död. Böckerna präglas av att existentiella frågor blandas med det absurda och det komiska, ofta i form av insprängda science fiction-inslag. Efter utgivningen av Sprickorna i muren betraktas Gustafsson även internationellt som en av de mest betydande svenska författarna. Romanen Yllet filmatiserades år 2003 av Jimmy Karlsson och filmen gavs titeln Sprickorna i muren.

Från och med 1980-talet blev Gustafsson en viktig kritiker av det svenska samhället. Hans kanske mest kända begrepp som Sverige-kritiker är problemformuleringsprivilegiet. Detta begrepp, som framfördes i hans bok För liberalismen, är ett vetenskapligt begrepp avsett att förklara en intellektuell maktfaktor, och kan spåras tillbaka till Antonio Gramscis Quaderni del carcere (1948). Det har för övrigt kopplats ihop med problematisering och kritik av det socialdemokratiska partiets propagandastrukturer.

Under 1970-talet reste Gustafsson mycket, bodde och arbetade tidvis utomlands längre perioder, bland annat i Berlin och Austin. En av de romaner som han skrev under det decenniet, En biodlares död (eng. The Death of a Beekeeper), var det första av hans prosaverk som blev översatt till engelska.

Lars Gustafsson kritiserades mycket av vänstern i Sverige under 1970-talet. Enligt Thomas Nydahl var denna kritik anledningen till att Gustafsson flyttade. Gustafsson själv har sagt att han flyttade eftersom han "tillhörde en författargeneration som ville ut i världen, bort från det provinsiella Sverige".

År 1981 avsade Lars Gustafsson sig den lutherska tro som han hade växt upp med och konverterade till judendomen, inom ramarna för sin hustrus församling, Agodas Achim, som är en amerikansk reformförsamling. Hans motiv var att hustrun Alexandra Chasnoff var judisk "och ska man ha judiska barn bör man visa sin solidaritet, speciellt som vi lever i en värld präglad av antisemitism". Ett annat skäl till konversionen var att han var upptagen av "judiska existentiella filosofer som Martin Buber och Emmanuel Levinas". Gustafsson betraktar sig själv inte som "en troende person" utan som "en sökande person".

År 1983 bosatte Lars Gustafsson sig i Austin i Texas där han var adjungerad professor i filosofi och germanska studier vid University of Texas at Austin fram till maj 2006. En viktig verksamhet var vid universitetets elitprogram Plan II Honors Program, där han så småningom fick titeln Jamail Distinguished Professor. Lars Gustafsson hade för övrigt också i ett tidigare skede verkat vid universitet som gästlärare en termin på 1970-talet.

Lars Gustafsson angav sitt andra giftermål som ett annat viktigt skäl till att flytta till USA. I en intervju har han sagt att det var Alexandra Chasnoff "som ville hem till Texas igen, och som drog med mig dit".Dessutom ansåg han att Sverige hade utvecklat en "mjuk totalitarism".

År 2006 flyttade han tillbaka till Sverige och bosatte sig på Södermalm i Stockholm.

I maj 2009 deklarerade Lars Gustafsson sitt stöd för "nätets fortsatta existens som idéforum och som medborgarrättslig institution, skyddad mot identitetskränkande ingrepp och skyddad mot mäktiga enskilda intressen". Gustafsson talar positivt om digitaliseringen av filmer, romaner, med mera, och han tror att bland annat musikindustrin ser immaterialiseringen som "ett hot mot den materiella upphovsrätten". Enligt Gustafsson är "intellektuell och personlig integritet för medborgarna" dock viktigare än musikindustrins vilja. Nätets yttrandefrihet ser han som "början till en teknikburen, och därför befriad, liberalism". Gustafsson skrev att han hade för avsikt att rösta på Piratpartiet i 2009 års val till Europaparlamentet.

I augusti 2010 skrev Gustafsson dock på sin blogg att han säger upp sitt medlemskap i Piratpartiet. Han kritiserade Piratpartiets "omdömeslösa beslut, fattat utan medlemmarnas hörande, att upplåta sina servrar till Wikileaks, en organisation som sätter människoliv på spel".

Förutom att han var aktiv som filosof, poet, redaktör, romanförfattare, novellist, universitetslärare, översättare och samhällsdebattör, var Lars Gustafsson verksam som bildkonstnär och amatörmusiker. Som målare hade Lars Gustafsson exempelvis separatutställningar i Stockholm (Galleri Händer 1979, 1982) och Berlin (Galerie am Savignyplatz 2001, 2003, 2012).


Lars Gustafsson

1960 – Svenska Dagbladets litteraturpris för Bröderna1962 – Aftonbladets litteraturpris
1979 – Litteraturfrämjandets stora romanpris
1983 – Carl Emil Englund-priset för Världens tystnad före Bach''
1983 – Prix International Charles Veillon des Essais
1986 – Signe Ekblad-Eldhs pris
1986 – Heinrich Steffens Preis (Tyskland)
1987 – Övralidspriset
1989 – Una vita per la letteratura (Italien)
1990 – De Nios Stora Pris
1990 – Sveriges Radios Lyrikpris
1990 – Bellmanpriset
1993 – Årets svensk i världen
1994 – John Simon Guggenheim Memorial Fellow of Poetry (USA)
1996 – Pilotpriset
1996 – Premio Grinzane Cavour (Italien)
2003 – Aniarapriset
2006 – Gerard Bonniers pris
2006 – Tranströmerpriset
2006 – Litteris et Artibus
2008 – John Landquists pris
2009 – Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris
2009 – Goethemedaljen (Tyskland)
2012 – Ferlinpriset
2014 – Svenska Akademiens nordiska pris
2015 – Thomas Mann-priset (Tyskland

Priser och utmärkelser 1960 – Svenska Dagbladets litteraturpris för Bröderna 1962 – Aftonbladets litteraturpris 1979 – Litteraturfrämjandets stora romanpris 1983 – Carl Emil Englund-priset för Världens tystnad före Bach 1983 – Prix International Charles Veillon des Essais 1986 – Signe Ekblad-Eldhs pris 1986 – Heinrich Steffens Preis (Tyskland) 1987 – Övralidspriset 1989 – Una vita per la letteratura (Italien) 1990 – De Nios Stora Pris 1990 – Sveriges Radios Lyrikpris 1990 – Bellmanpriset 1993 – Årets svensk i världen 1994 – John Simon Guggenheim Memorial Fellow of Poetry (USA) 1996 – Pilotpriset 1996 – Premio Grinzane Cavour (Italien) 2003 – Aniarapriset 2006 – Gerard Bonniers pris 2006 – Tranströmerpriset 2006 – Litteris et Artibus 2008 – John Landquists pris 2009 – Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris 2009 – Goethemedaljen (Tyskland) 2012 – Ferlinpriset 2014 – Svenska Akademiens nordiska pris 2015 – Thomas Mann-priset (Tyskland)


Lars Gustafsson


Diskoteksbranden i Göteborg

miniatyr|300px|stående|Claes Hakes monument på 10-årsdagen efter branden.

Diskoteksbranden i Göteborg, även kallad Backabranden, var en brand som inträffade natten mellan torsdagen den 29 och fredagen den 30 oktober 1998. 63 personer omkom och 214 skadades. Branden uppstod i en lokal vid Backaplan på Hisingen i Göteborg, där ett diskotek hade arrangerats. Cirka 398 ungdomar i åldern 12–25 år befann sig i lokalen, som var godkänd för 150 personer enligt gällande regelverk. Fyra ungdomar fälldes i tingsrätten år 2000 för att ha anlagt branden. Som anledning till att de hade gjort det uppgav de att en av dem hade nekats gratis inträde till festen och därför ville hämnas.

Branden anlades i möbler som belamrade festlokalens nödutrymningsväg. Klockan 23:42, ungefär 10–20 minuter efter att branden anlagts, kom det första larmet in. Drygt sju minuter senare var den första styrkan från räddningstjänsten framme på brandplatsen. Styrkan inledde livräddande åtgärder och ett 60-tal personer kunde räddas från byggnaden. Ett tiotal ambulanser gick i skytteltrafik mellan brandplatsen och närliggande sjukhus, medan bussar och bilar stod för transporten av lindrigt skadade. Några minuter efter klockan två på natten förklarades branden vara släckt. Kort efter detta transporterades de sista skadade från olycksplatsen. Polisens utredningsarbete inleddes klockan tre samma natt och skulle senare beskrivas som den svenska polisens största brottsofferinsats genom tiderna. Nästan 2 000 förhör genomfördes och som mest arbetade mer än 100 poliser med ärendet.

På morgonen den 30 oktober förklarades Göteborg som en stad i sorg. På kvällen hölls en minnesgudstjänst i Göteborgs domkyrka där statsminister Göran Persson närvarade. Drygt 100 krisjourer upprättades de kommande två dygnen; ett arbete som fortsatte i varierande omfattning under de närmaste två åren. Brandlokalen stod i stort sett orörd fram till år 2000. Den invigdes som minneslokal på tredje årsdagen av branden efter att ha genomgått en renovering. Föreningen Brandoffrens anhöriga, som bildades efter branden, utbildar i lokalen ungdomar om de konsekvenser en brand kan få. Efter branden har flera minnesceremonier anordnats och på tioårsdagen avtäcktes ett minnesmärke utformat av Claes Hake.

I januari 2000 häktades tre av dem som sedan kom att dömas och i februari häktades den fjärde. De hade dock varit misstänkta även innan belöningen utfästes.

Thomas Bodström, senare justitieminister, var målsägandebiträde vid rättegången.


Diskoteksbranden i Göteborg

I januari 2000 häktades tre av dem som sedan kom att dömas och i februari häktades den fjärde. De hade dock varit misstänkta även innan belöningen utfästes. Åtal väcktes mot de fyra häktade i april 2000. Rättegången inleddes den 3 maj 2000 i Svenska Mässan, som valdes för att ge plats åt anhöriga och journalister. De fyra fälldes för grov mordbrand och i tingsrätten dömdes den person som erkänt att han var den som tände på till åtta års fängelse och två andra till sex års fängelse medan den fjärde, som var under 18 år när brottet begicks, dömdes till tre års sluten ungdomsvård. Att gärningsmännen, som var mellan 17 och 19 år, ville förstöra festen berodde på att N.N. inte hade beviljats gratis inträde. Denna omständighet framkom redan under förhör då en av de fyra häktade medgav att branden anlades som hämnd för att han inte fick gratis inträde till festen. Enligt vittnesmål under rättegången hade N.N. redan någon vecka före festen bestämt sig för att förstöra den om han inte fick komma in gratis. Både försvaret och målsägarna överklagade domarna. Hovrätten fastställde två av domarna men ökade de två andras straff från sex till sju års fängelse. Domarna fastställdes den 12 oktober 2000 då Högsta domstolen meddelade att den inte avsåg att ta upp fallet. År 2008 hade endast en av gärningsmännen kvar sitt namn.