13 december 2016. Under stora protester från flyktingorganisationer och frivilliga tvångsutvisades tretton personer med ett chartrat plan. Två av dem hade dömts till utvisning för brott och de övriga hade fått nej på sina asylansökningar. Både de utvisade och personalen vittnade om våldsamheter och kränkningar, och tre av de utvisade fängslades med så kallade body cuffs som låser fast händerna vid höfterna. En av de som skulle ha utvisats var journalisten Wares Khan, som plockades av planet i sista sekund efter ingripande från FN:s människorättskommitté.

30 maj 2017. Ett plan med utvisade från Sverige landade i Kabul bara några timmar efter att en bilbomb detonerat i centrala Kabul och dödat minst 90 personer. Tyskland valde att efter attentatet tillfälligt stoppa utvisningarna. En av de utvisade från Sverige släpptes inte in i Afghanistan. Han var en småbarnspappa som har fått avslag på sin asylansökan medan resten av hans familj har fått uppehållstillstånd. I verkställighetsrapporten från utvisningen skriver den medföljande bevakningspersonen från kriminalvården så här: ”Dessvärre godkände inte afghanska myndigheter klienten och hänvisade till att man splittrar familjer. Klienten har fru och barn kvar i Sverige.”

23 juli 2018. 21-åriga Elin Ersson förhindrade att en man deporterades med ett vanligt passagerarplan genom att vägra sätta sig ned när planet skulle lyfta. Hennes egen mobilfilmning av aktionen spreds i sociala medier och aktionen blev mycket omdiskuterad. Ersson åtalades och dömdes för brott mot luftfartslagen, men rättegången ogiltigförklarades eftersom en nämndeman ansågs jävig. Efter ny rättegång dömdes hon i november 2019 till 60 dagsböter och efter överklagande till hovrätten fastställdes domen i maj 2020.

26 september 2018 rapporterade Sveriges Radio Ekot att ett tiotal utvisningar till Afghanistan under de senaste tre månaderna fått stoppas i sista stund. De som skulle utvisas anklagade Kriminalvårdens personal för att ha misshandlat dem så svårt att de behövt söka vård. Personalen från Kriminalvården hävdade att männen hade skadat sig själva.

10 september 2019 genomfördes den ditintills största grupputvisningen till Kabul. Det chartrade planet förde 50 personer till Kabul, en insats som delvis var finansierad av EU:s gemensamma gräns- och kustbevakningsbyrå Frontex. Enligt polisen var alla som utvisades män och samtliga över 18 år. Tre personer var utvisade på grund av brott och resten utvisades efter avslag på ansökan om uppehållstillstånd hos Migrationsverket. Polisen meddelade i ett pressmeddelande att "allt polisens arbete utgår från ett humant, medmänskligt och rättssäkert bemötande. Personens grundläggande rättigheter ska tillgodoses och särskild hänsyn ska tas till exempelvis ålder eller fysiska och psykiska hälsotillstånd”. Ett personligt vittnesmål från en av de utvisade berättar om tvångsinjektioner, handfängsel och självskadeförsök.

16 december 2019 stoppades den planerade utvisningen av den funktionshindrade Ali Safdari genom ett ingripande av den FN-kommitté som bevakar efterlevnaden av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. FN-kommittén krävde också att Migrationsverket skulle låta Safdari genomgå nödvändiga medicinska undersökningar för att klargöra arten av hans funktionsnedsättning. Safdari släpptes samma dag ur Migrationsverkets förvar, där han hållits i fyra månader. Vid minst tre tidigare tillfällen hade försök att utvisa honom avbrutits med hänvisning till hans hälsotillstånd.

I januari 2020 fick Sverige kritik av FN:s kommitté för mänskliga rättigheter, som konstaterade att utvisningen av en ateist till Afghanistan skulle innebära konventionsbrott. Kommittén skrev att det är obestritt att individer som avsagt sig sin muslimska tro eller konverterat under asylprocessen löper en verklig risk för förföljelse och dödsstraff i Afghanistan. Migrationsverkets rättsliga expert Anna Carlsson meddelade att om Migrationsverket finner att utlåtandet innehåller delar av mer generellt slag så kommer styrningen på Migrationsverket och den praxis som utarbetats av Migrationsöverdomstolen att ses över.


Sveriges utvisningar till Afghanistan från 2016 utfördes som en del av Sveriges asylpolitik sedan flyktingkrisen 2015. Av de mer än 163 000 människor som sökte asyl i Sverige är 2015 hade 41 564 afghanskt medborgarskap. Av dem registrerades 23 480 som ensamkommande barn. Under åren 2016-2019 sökte ytterligare totalt 6 281 afghanska medborgare asyl i Sverige, varav 1107 registrerades som ensamkommande barn.

Av de afghanska medborgare som sökte asyl 2015 fick 50 procent bifall på sin ansökan. Denna siffra innefattar både permanenta och tillfälliga uppehållstillstånd samt ensamkommande  som ska utvisas, men där utvisningen inte får verkställas före 18-årsdagen. Av dem som kommit som ensamkommande barn men fyllt eller skrivits upp till 18 när deras ansökan bedömdes fick 86 procent avslag och av dem som skrivits upp i ålder fick 92 procent avslag av Migrationsverket.

Sverige och Afghanistan tecknade hösten 2016 ett samförståndsavtal som reglerade villkoren för återvändande av asylsökande som fått avslag i Sverige. I den stora mängden ärenden som Migrationsverket hade att hantera fick de afghanska asylsökande, och speciellt de ensamkommande barnen, vänta länge på sina beslut och huvuddelen av de afghanska ungdomarna fick avslag. Frågan om ifall de skulle få stanna i Sverige debatterades i pressen och blev föremål för manifestationer.

Regeringen presenterade 2017 och 2018 två lagar som innebar att vissa ungdomar som fått avslag på asylansökan kunde få tillfälliga uppehållstillstånd för gymnasiestudier. Dessa lagar anger ingenting om nationalitet men de allra flesta som kunde komma i fråga var afghaner. Gymnasielagen från 2018 gav tillfälliga uppehållstillstånd åt cirka 7 800 personer, med omprövning efter 13 månader.

Antalet personer med utvisningsbeslut som faktiskt rest till Afghanistan under 2017 – april 2019 var enligt Migrationsverket 1 063. I november 2019 angav gränspolisen att det fanns över 7 000 människor i Sverige, däribland 1 000 barn, som hade gällande utvisningsbeslut till Afghanistan, och att polisen hade svårt att hinna verkställa alla utvisningsbeslut.

Afghanistan beslutade i juli 2021 att tillfälligt stoppa mottagning av återvändande medborgare som tvångsavvisats från annat land. Svenska Migrationsverket beslutade om verkställighetsstopp för utvisningar till Afghanistan från den 16 juli 2021, på grund av svårbedömda konsekvenser av talibanrörelsens snabbt växande territorium efter att flera länders Nato-trupper lämnat landet. Då fanns 7 000 personer i Sverige med avvisnings- eller utvisningsbeslut till Afghanistan. I juli 2021 beslutade Migrationsverket också att pausa alla avslagsbeslut i afghanska asylärenden och gjorde en ny bedömning av afghanska medborgares möjlighet att skaffa pass.

 Fördubbling av antalet asylsökande och nya krav på identitetshandlingar vid gränsen
År 2015 sökte mer än 163 000 människor asyl i Sverige, som en del av den stora strömmen av flyktingar och migranter till Europa från bland annat krigets Syrien. Detta innebar en fördubbling av mängden asylsökare jämfört med 2014. Av dem som sökte asyl hade 41 564 afghanskt medborgarskap, varav 23 480 registrerades som ensamkommande barn. Av dessa var cirka tre procent flickor. Att så många ensamkommande afghanska barn valde just Sverige som asylland berodde sannolikt till stor del på Sveriges internationella rykte som ett land med generös flyktingpolitik och rättssäker asylprövning.

Den 23 oktober 2015 träffade regeringen, Centerpartiet, Liberalerna, Moderaterna och Kristdemokraterna den s.k. oktoberöverenskommelsen för insatser med anledning av migrationskrisen. Därefter föreslog regeringen (på initiativ av socialdemokraterna) ytterligare skärpningar.

Den 24 november 2015 meddelade regeringen (socialdemokraterna och miljöpartiet) att det behövdes ett ”andrum” och att den svenska lagstiftningen om rätten till asyl tillfälligt behövde anpassas till minimikrav enligt internationell rätt för att kraftigt minska antalet asylsökande. På en presskonferens meddelade de en migrationsöverenskommelse som innebar stängda gränser för personer utan identitetshandlingar, temporära uppehållstillstånd för alla utom kvotflyktingar, stramare regler för familjeåterförening och en kommande lag som ändrade asylreglerna i Sverige till EU:s lägstanivåer. Ministrarna Anders Ygeman och Morgan Johansson deklarerade i januari 2016 att upp till hälften av de asylsökande beräknades få nej på sina ansökningar.

Migrationsverket fick instruktionen att arbeta snabbt och effektivt. Säkerhetsläget i Syrien bedömdes vara sådant att "alla och envar" löpte risk, varför de flesta därifrån skulle få uppehållstillstånd. Flyktingar från Syrien prioriterades då de kunde utredas snabbt. Afghaner och speciellt afghanska barn var svårare att utreda, fick vänta längre och fick i högre grad fick avslag. Motsvarande nedprioritering av afghaner har skett även i t.ex. USA. Av dem som sökte asyl under hösten 2015 hade 50 595 personer ännu inte fått beslut i asylfrågan i januari 2017. Av dem var 16 627 ensamkommande barn. Av dem som väntade på beslut hade 40 492 personer ännu inte fått påbörja sin asylutredning i januari 2017. Av dem var 14 933 ensamkommande barn.

År 2017 var det enligt EU:s databas Eurostat 46,3 procent av alla afghanska asylsökande till hela EU som fick positivt beslut i första instans. Mer än hälften av besluten gällde Tyskland, där 46,6 procent fick positivt beslut. Störst andel positiva beslut fattades i Luxemburg (97,3 procent), Italien (91,6 procent) och Frankrike (84,0 procent), och lägst andel i Bulgarien (1,4 procent), Kroatien (6,3 procent) och Danmark (17,8 procent). Siffran för Sverige var 37,1 procent bifall.

I maj 2018 förlängde regeringen gränskontrollerna med hänvisning till den allmänna ordningen och säkerhetsläget

I maj 2018 förlängde regeringen gränskontrollerna med hänvisning till den allmänna ordningen och säkerhetsläget.


 Fördubbling av antalet asylsökande och nya krav på identitetshandlingar vid gränsen
År 2015 sökte mer än 163 000 människor asyl i Sverige, som en del av den stora strömmen av flyktingar och migranter till Europa från bland annat krigets Syrien. Detta innebar en fördubbling av mängden asylsökare jämfört med 2014. Av dem som sökte asyl hade 41 564 afghanskt medborgarskap, varav 23 480 registrerades som ensamkommande barn.


 Fördubbling av antalet asylsökande och nya krav på identitetshandlingar vid gränsen
År 2015 sökte mer än 163 000 människor asyl i Sverige, som en del av den stora strömmen av flyktingar och migranter till Europa från bland annat krigets Syrien. Detta innebar en fördubbling av mängden asylsökare jämfört med 2014. Av dem som sökte asyl hade 41 564 afghanskt medborgarskap, varav 23 480 registrerades som ensamkommande barn. Av dessa var cirka tre procent flickor. Att så många ensamkommande afghanska barn valde just Sverige som asylland berodde sannolikt till stor del på Sveriges internationella rykte som ett land med generös flyktingpolitik och rättssäker asylprövning.

Den 23 oktober 2015 träffade regeringen, Centerpartiet, Liberalerna, Moderaterna och Kristdemokraterna den s.k. oktoberöverenskommelsen för insatser med anledning av migrationskrisen. Därefter föreslog regeringen (på initiativ av socialdemokraterna) ytterligare skärpningar.


 Fördubbling av antalet asylsökande och nya krav på identitetshandlingar vid gränsen
År 2015 sökte mer än 163 000 människor asyl i Sverige, som en del av den stora strömmen av flyktingar och migranter till Europa från bland annat krigets Syrien. Detta innebar en fördubbling av mängden asylsökare jämfört med 2014. Av dem som sökte asyl hade 41 564 afghanskt medborgarskap, varav 23 480 registrerades som ensamkommande barn. Av dessa var cirka tre procent flickor. Att så många ensamkommande afghanska barn valde just Sverige som asylland berodde sannolikt till stor del på Sveriges internationella rykte som ett land med generös flyktingpolitik och rättssäker asylprövning.

Den 23 oktober 2015 träffade regeringen, Centerpartiet, Liberalerna, Moderaterna och Kristdemokraterna den s.k. oktoberöverenskommelsen för insatser med anledning av migrationskrisen. Därefter föreslog regeringen (på initiativ av socialdemokraterna) ytterligare skärpningar.

Den 24 november 2015 meddelade regeringen (socialdemokraterna och miljöpartiet) att det behövdes ett ”andrum” och att den svenska lagstiftningen om rätten till asyl tillfälligt behövde anpassas till minimikrav enligt internationell rätt för att kraftigt minska antalet asylsökande.


 Fördubbling av antalet asylsökande och nya krav på identitetshandlingar vid gränsen
År 2015 sökte mer än 163 000 människor asyl i Sverige, som en del av den stora strömmen av flyktingar och migranter till Europa från bland annat krigets Syrien. Detta innebar en fördubbling av mängden asylsökare jämfört med 2014. Av dem som sökte asyl hade 41 564 afghanskt medborgarskap, varav 23 480 registrerades som ensamkommande barn. Av dessa var cirka tre procent flickor. Att så många ensamkommande afghanska barn valde just Sverige som asylland berodde sannolikt till stor del på Sveriges internationella rykte som ett land med generös flyktingpolitik och rättssäker asylprövning.

Den 23 oktober 2015 träffade regeringen, Centerpartiet, Liberalerna, Moderaterna och Kristdemokraterna den s.k. oktoberöverenskommelsen för insatser med anledning av migrationskrisen. Därefter föreslog regeringen (på initiativ av socialdemokraterna) ytterligare skärpningar.

Den 24 november 2015 meddelade regeringen (socialdemokraterna och miljöpartiet) att det behövdes ett ”andrum” och att den svenska lagstiftningen om rätten till asyl tillfälligt behövde anpassas till minimikrav enligt internationell rätt för att kraftigt minska antalet asylsökande. På en presskonferens meddelade de en migrationsöverenskommelse som innebar stängda gränser för personer utan identitetshandlingar, temporära uppehållstillstånd för alla utom kvotflyktingar, stramare regler för familjeåterförening och en kommande lag som ändrade asylreglerna i Sverige till EU:s lägstanivåer. Ministrarna Anders Ygeman och Morgan Johansson deklarerade i januari 2016 att upp till hälften av de asylsökande beräknades få nej på sina ansökningar.

Migrationsverket fick instruktionen att arbeta snabbt och effektivt. Säkerhetsläget i Syrien bedömdes vara sådant att "alla och envar" löpte risk, varför de flesta därifrån skulle få uppehållstillstånd.


Lagen om begränsningar i asylrätten presenterades av regeringen den 6 april 2016. Förslaget kritiserades kraftigt av Lagrådet och en stor mängd andra remissinstanser men klubbades i Riksdagen sommaren 2016 och fick då retroaktiv verkan. Med vissa lättnader vad gäller framför allt familjeåterförening förlängdes lagen den 18 juni 2019 med giltighet till 19 juli 2021.

De viktiga förändringarna i 2016 års lag gentemot tidigare lagstiftning var:

- Begränsningar av vilka skäl som ska ge rätt att stanna i Sverige. Tidigare fanns ”övriga skyddsbehövande” och ”ömmande omständigheter”, som kunde tillämpas för till exempel svårt sjuka människor, barn och den som tillhör en utsatt grupp utan att vara personligen hotad. Nu krävs starka individuella asylskäl.

- Tillfälliga uppehållstillstånd blev det normala, i stället för permanenta. Här gjorde lagen ett undantag för barn, men genom att många av de ensamkommande hann fylla eller skrivas upp till 18 år innan beslutet fick detta bara begränsad betydelse.

- Möjligheterna för familjeåterförening begränsades kraftigt.

I och med denna lag ligger Sverige på EU:s miniminivå när det gäller asylrätt, något som också var regeringens uttryckliga avsikt med lagen

Rapport: Humanitära situationen för ensamkommande
Tack vare gymnasielagen har tusentals ungdomar fått hopp om livet igen. Det finns ett antal brister i lagen, inte minst när det gäller ansvaret för boende.
Olika stöd beroende på boendeort
Ungdomarnas sociala situation är till stor del beroende av vilken kommun de råkar bo i. På de orter där kommunen samverkat med civilsamhället har man i många fall lyckats lösa boendesituationen för ungdomarna på ett bra sätt, medan situationen överlag är mycket sämre i kommuner där sådana samarbeten inte finns.
Otydligt ansvar leder till utsatthet
Det finns ett grundläggande problem med boendesituationen eftersom varken myndigheter eller kommunerna anser sig ha det övergripande ansvaret för att ordna detta. Detta innebär att de unga som fått stanna tack vare gymnasielagen faktiskt inte har rätt till boende. Hemlösheten leder till problem med exploatering av ungdomarna inom exempelvis sexhandel, droghandel, kriminell verksamhet eller att man utnyttjas som billig arbetskraft. Utsattheten är allra störst bland de unga som inte omfattas av gymnasielagen, och utan denna lag hade vi sannolikt sett en situation med många fler unga i djup social utsatthet.
Om rapporten
Vi har undersökt den sociala situationen för ensamkommande unga som kommit som asylsökande under de senaste åren. Rapporten fokuserar på målgruppens boendesituation, tillgång till grundläggande humanitära behov samt risken för psykisk ohälsa och exploatering som följd av utsatthet.
Utifrån rapportens slutsatser presenterar vi ett antal rekommendationer.
Röda Korset anser att kommuner ska:
möjliggöra för ensamkommande barn att stanna kvar i kommunen efter 18-årsdagen.
- säkra boendeplatser för ungdomar som befinner sig i kommunen med uppehållstillstånd för studier.
- säkerställa att särskilt hänsynstagande tas i beslutsfattande som rör barn och unga i kommunen och anpassas efter den unges situation och behov.
- samverka med civilsamhället för att skapa bättre förutsättningar för målgruppen, bland annat genom att säkerställa att de har tillgång till grundläggande humanitära behov.
Röda Korset anser att regeringen ska:
tillsätta ett nationellt samordningsuppdrag för frågor som rör ensamkommande barn och unga i Sverige.
- förtydliga kommunernas ansvar för att ordna boenden för ungdomar med uppehållstillstånd enligt nya gymnasielagen och säkerställ finansiering för detta.
- vidta nationella åtgärder för att minska hemlösheten, inklusive den svåra boendesituationen för ensamkommande barn och unga, i Sverige.
- säkerställa de praktiska förutsättningarna för att lagkraven i gymnasielagen ska kunna uppnås.
- genomföra en översyn av de konsekvenser som uppstått med anledning av ändringarna från 2016 i Lag (1994:137) om mottagande av asylsökande med flera (LMA).
- säkerställa förutsättningar för hållbarhet och långsiktighet i civilsamhällets insatser.
Internationella röda kors- och röda halvmånerörelsen visar i en rapport att många migranter inte kunnat tillgodose sina ...
En klar majoritet av svenska folket vill att barn som levt länge i Sverige ska kunna få stanna. Rätten till ...
Här listar vi konsekvenser av korta tidsbegränsade uppehållstillstånd.
Uppehållstillstånd av humanitära skäl är en säkerhetsventil för att människor ska kunna få stanna i Sverige i de fall där ...
Vi jämför längden på tidsbegränsade tillstånd för flyktingar och alternativt skyddsbehövande och hur de skiljer sig åt i ...
Sverige kan bli ett av de länder i EU där det blir svårast att återförenas med sin familj.


Lagen om begränsningar i asylrätten presenterades av regeringen den 6 april 2016.


Lagen om begränsningar i asylrätten presenterades av regeringen den 6 april 2016. Förslaget kritiserades kraftigt av Lagrådet och en stor mängd andra remissinstanser men klubbades i Riksdagen sommaren 2016 och fick då retroaktiv verkan. Med vissa lättnader vad gäller framför allt familjeåterförening förlängdes lagen den 18 juni 2019 med giltighet till 19 juli 2021.

De viktiga förändringarna i 2016 års lag gentemot tidigare lagstiftning var:

- Begränsningar av vilka skäl som ska ge rätt att stanna i Sverige. Tidigare fanns ”övriga skyddsbehövande” och ”ömmande omständigheter”, som kunde tillämpas för till exempel svårt sjuka människor, barn och den som tillhör en utsatt grupp utan att vara personligen hotad. Nu krävs starka individuella asylskäl.


Våren 2017 presenterade regeringen ett lagförslag som gjorde att de som fått avslag men ännu inte fyllt 18 kunde få chansen att stanna och studera på gymnasiet, om vissa andra krav var uppfyllda.

Migrationsverkets jurister tolkade försörjningskravet som att personen inom sex månader från examen ska ha påbörjat ett arbete med tillsvidareanställning eller minst två års visstidsanställning.

Frågor och svar om permanent uppehållstillstånd för dig som har haft uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå och nu kan försörja dig själv
För att kunna få ett permanent uppehållstillstånd därför att du kan försörja dig själv efter studier på gymnasial nivå krävs att
- du har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå, eller ett uppehållstillstånd för att söka arbete efter slutförda studier på gymnasial nivå
- du är minst 25 år gammal, eller kan visa att du har avslutat en utbildning på gymnasial nivå i Sverige eller motsvarande utländsk utbildning
- du har en tillräckligt stor inkomst för att försörja dig på anställning eller eget företag (du kan räkna ihop inkomsten från flera anställningar och/eller eget företag)
- din lön, ditt försäkringsskydd och övriga anställningsvillkor inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen
- din anställning inte är subventionerad med någon form av statligt bidrag, till exempel introduktionsjobb
- din anställning är varaktig, det vill säga att du har fast anställning eller avtal om minst två års anställning
- din arbetsgivare har anmält anställningen till Skatteverket
- du har börjat din anställning senast när Migrationsverket prövar din ansökan (löfte om anställning eller påskrivet anställningsavtal räcker inte)
- du har nödvändiga tillstånd och eventuella licenser eller legitimationer för att utöva ditt yrke (till exempel taxikörkort).
Migrationsverket kommer också att granska din arbetsgivare för att se att anställningen är seriös och att företaget har möjlighet att betala den utlovade lönen.
Om du vill ansöka om permanent uppehållstillstånd eftersom du kan försörja dig som egen företagare finns ytterligare krav.
Läs om vad som krävs för att få permanent uppehållstillstånd som anställd eller egen företagare efter studier på gymnasial nivå
När Migrationsverket prövar din ansökan kontaktar vi Skatteverket för att se att din arbetsgivare har anmält din anställning. Du ska inte skicka in något intyg från Skatteverket för att visa att din arbetsgivare har anmält din anställning.
Nej. Studier på introduktionsprogram räknas inte som slutförda studier, vilket krävs för att få ett permanent uppehållstillstånd för den som är under 25 år. Då måste du fortsätta dina studier på gymnasial nivå.
Som slutförd utbildning räknas
- studier på ett nationellt program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan
- heltid på motsvarande utbildning på gymnasienivå på folkhögskola, Komvux eller Särvux,
- ett så kallat yrkespaket, det vill säga en yrkesinriktad utbildning som syftar till att underlätta etablering på arbetsmarknaden och ges inom ramen för ett introduktionsprogram i gymnasieskolan eller på heltid på en sammanhållen yrkesutbildning på Komvux eller Särvux.
Om du har fyllt 25 år finns det inte något krav på slutförd gymnasieutbildning.
Läs mer på Skolverkets webbplats om utbildningar Länk till annan webbplats, öppnas i nytt fönster.
Om du har ett arbete eller ett eget företag som du kan försörja dig på kan du uppge det när du ansöker om förlängning. Om du uppfyller alla villkor kan du få permanent uppehållstillstånd. Ett av villkoren är att du måste ha fyllt 25 eller ha fullföljt en gymnasieutbildning. Introduktionsprogram räknas inte som slutförd gymnasieutbildning i detta fall.
Läs om vad som krävs för att få permanent uppehållstillstånd som anställd eller egen företagare efter studier på gymnasial nivå
Läs mer om hur du ansöker om förlängt uppehållstillstånd
Ja, du kan i vissa fall få permanent uppehållstillstånd. Om det i din ansökan är tydligt för Migrationsverket att din provanställning kommer att övergå till en fast anställning (kallas också för tillsvidareanställning) och du uppfyller alla andra krav kan du få permanent uppehållstillstånd. Även om det är vanligt att en provanställning övergår i fast anställning har en arbetsgivare rätt att avsluta din provanställning med kort varsel. För att kunna bedöma om din anställning kommer att övergå till att bli en fast anställning kan det hända att du eller din arbetsgivare blir kontaktad av Migrationsverket som vill veta mer om din anställning.
Läs om vad som krävs för att få permanent uppehållstillstånd som anställd eller egen företagare efter studier på gymnasial nivå
För att få permanent uppehållstillstånd för att du kan försörja dig själv som anställd krävs bland annat att du har avslutat din gymnasieutbildning eller fyllt 25 år. (Introduktionsprogram räknas inte som slutförd gymnasieutbildning i detta fall). Om du är under 25 år måste du med andra ord läsa färdigt din gymnasieutbildning innan du kan ansöka om permanent uppehållstillstånd som anställd.
Läs om vad som krävs för att få permanent uppehållstillstånd som anställd eller egen företagare efter studier på gymnasial nivå
Om du uppfyller alla villkor kan du få permanent uppehållstillstånd som anställd. Du kan dock inte ansöka om permanent uppehållstillstånd förrän det är dags att ansöka om förlängt uppehållstillstånd, det vill säga tidigast två månader innan ditt nuvarande uppehållstillstånd slutar gälla. Men det går bra att börja arbeta under tiden som du har ett uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå.
Ja, du kan få permanent uppehållstillstånd om du kan visa att du uppfyller alla kraven och började arbeta innan Migrationsverket fattar beslut i ditt ärende. Du kan komplettera din ansökan för att visa att du har börjat arbeta genom att skicka in blanketten Uppgifter om försörjning, blankett nummer 202011.
Läs mer om hur du ansöker om förlängt uppehållstillstånd
För att kunna få permanent uppehållstånd måste man kunna försörja sig genom inkomster från anställning eller näringsverksamhet (eget företag) som är varaktig. Det räcker alltså inte att visa att man har en inkomst just nu, utan man måste kunna visa att man kommer att en tillräckligt stor inkomst under en lång tid framöver. Med en varaktig anställning menas i första hand tillsvidareanställningar, även kallat fast anställning. Men även en tidsbegränsad anställning kan anses varaktig om den ska pågå under en längre tid. Enligt Migrationsverkets bedömning bör en anställning vara minst två år framåt från Migrationsverkets beslutstillfälle för att den ska anses uppfylla lagens krav på varaktighet.
Ja, du kan du ansöka om permanent uppehållstillstånd som anställd trots att du är eller kommer att vara sjukskriven. Migrationsverket granskar villkoren i din anställning och bedömer om du kan försörja dig på din lön. Om Migrationsverket bedömer att du kommer att kunna försörja dig på din lön när du återgår till arbetet, och att din anställning är varaktig trots sjukskrivningen, kan du få permanent uppehållstillstånd.
Ja, du kan du ansöka om permanent uppehållstillstånd som anställd trots att du är eller kommer att vara föräldraledig. Migrationsverket granskar villkoren i din anställning och bedömer om du kan försörja dig på din lön. Om Migrationsverket bedömer att du kommer att kunna försörja dig på din lön när du återgår till arbetet, och att din anställning är varaktig trots föräldraledigheten, kan du få permanent uppehållstillstånd.


Våren 2017 presenterade regeringen ett lagförslag som gjorde att de som fått avslag men ännu inte fyllt 18 kunde få chansen att stanna och studera på gymnasiet, om vissa andra krav var uppfyllda. Förslaget fick skarp kritik, både för att lagen inte dög för det uttalade syftet och för att den var svårtolkad.


Våren 2017 presenterade regeringen ett lagförslag som gjorde att de som fått avslag men ännu inte fyllt 18 kunde få chansen att stanna och studera på gymnasiet, om vissa andra krav var uppfyllda. Förslaget fick skarp kritik, både för att lagen inte dög för det uttalade syftet och för att den var svårtolkad. Lagen antogs av Riksdagen 3 maj 2017, men endast en mycket liten del av de ungdomar som fått avslag omfattades av lagen. I april 2018 hade den givit uppehållstillstånd åt endast 130 personer. Den främsta anledningen var åldersuppskrivningarna.

Ett år senare kom ett nytt lagförslag från regeringen, även den med syftet att ungdomar som fått avslag skulle få stanna om de studerade. Den skulle inte gälla alla, utan  som uppfyllde följande kriterier:

- Personen skulle ha ansökt om asyl senast den 24 november 2015 och då blivit registrerad som ensamkommande barn

- Personen skulle ha väntat i minst 15 månader på sitt första avslag

- Personen skulle vara minst 18 gammal när hen fick sitt första avslag

Det nya uppehållstillståndet skulle vara tillfälligt i 13 månader med möjlighet till förlängning om personen sköter sina studier och med möjlighet att förvandlas till permanent uppehållstillstånd om personen skaffar sig varaktig försörjning inom sex månader efter fullgjorda studier.

Under remisstiden blev lagförslaget mycket kritiserat och ledde till mycket debatt.


Våren 2017 presenterade regeringen ett lagförslag som gjorde att de som fått avslag men ännu inte fyllt 18 kunde få chansen att stanna och studera på gymnasiet, om vissa andra krav var uppfyllda. Förslaget fick skarp kritik, både för att lagen inte dög för det uttalade syftet och för att den var svårtolkad. Lagen antogs av Riksdagen 3 maj 2017, men endast en mycket liten del av de ungdomar som fått avslag omfattades av lagen. I april 2018 hade den givit uppehållstillstånd åt endast 130 personer. Den främsta anledningen var åldersuppskrivningarna.

Ett år senare kom ett nytt lagförslag från regeringen, även den med syftet att ungdomar som fått avslag skulle få stanna om de studerade. Den skulle inte gälla alla, utan  som uppfyllde följande kriterier:

- Personen skulle ha ansökt om asyl senast den 24 november 2015 och då blivit registrerad som ensamkommande barn

- Personen skulle ha väntat i minst 15 månader på sitt första avslag

- Personen skulle vara minst 18 gammal när hen fick sitt första avslag

Det nya uppehållstillståndet skulle vara tillfälligt i 13 månader med möjlighet till förlängning om personen sköter sina studier och med möjlighet att förvandlas till permanent uppehållstillstånd om personen skaffar sig varaktig försörjning inom sex månader efter fullgjorda studier.

Under remisstiden blev lagförslaget mycket kritiserat och ledde till mycket debatt.  "Gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas" skrev Lagrådet i sitt remissvar.


Våren 2017 presenterade regeringen ett lagförslag som gjorde att de som fått avslag men ännu inte fyllt 18 kunde få chansen att stanna och studera på gymnasiet, om vissa andra krav var uppfyllda. Förslaget fick skarp kritik, både för att lagen inte dög för det uttalade syftet och för att den var svårtolkad. Lagen antogs av Riksdagen 3 maj 2017, men endast en mycket liten del av de ungdomar som fått avslag omfattades av lagen. I april 2018 hade den givit uppehållstillstånd åt endast 130 personer. Den främsta anledningen var åldersuppskrivningarna.

Ett år senare kom ett nytt lagförslag från regeringen, även den med syftet att ungdomar som fått avslag skulle få stanna om de studerade. Den skulle inte gälla alla, utan  som uppfyllde följande kriterier:

- Personen skulle ha ansökt om asyl senast den 24 november 2015 och då blivit registrerad som ensamkommande barn

- Personen skulle ha väntat i minst 15 månader på sitt första avslag

- Personen skulle vara minst 18 gammal när hen fick sitt första avslag

Det nya uppehållstillståndet skulle vara tillfälligt i 13 månader med möjlighet till förlängning om personen sköter sina studier och med möjlighet att förvandlas till permanent uppehållstillstånd om personen skaffar sig varaktig försörjning inom sex månader efter fullgjorda studier.

Under remisstiden blev lagförslaget mycket kritiserat och ledde till mycket debatt.  "Gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas" skrev Lagrådet i sitt remissvar. Andra tunga remissinstanser kritiserade förslaget för att det var otydligt och eventuellt stod i strid med redan existerande lagar.


Våren 2017 presenterade regeringen ett lagförslag som gjorde att de som fått avslag men ännu inte fyllt 18 kunde få chansen att stanna och studera på gymnasiet, om vissa andra krav var uppfyllda. Förslaget fick skarp kritik, både för att lagen inte dög för det uttalade syftet och för att den var svårtolkad. Lagen antogs av Riksdagen 3 maj 2017, men endast en mycket liten del av de ungdomar som fått avslag omfattades av lagen. I april 2018 hade den givit uppehållstillstånd åt endast 130 personer. Den främsta anledningen var åldersuppskrivningarna.

Ett år senare kom ett nytt lagförslag från regeringen, även den med syftet att ungdomar som fått avslag skulle få stanna om de studerade. Den skulle inte gälla alla, utan  som uppfyllde följande kriterier:

- Personen skulle ha ansökt om asyl senast den 24 november 2015 och då blivit registrerad som ensamkommande barn

- Personen skulle ha väntat i minst 15 månader på sitt första avslag

- Personen skulle vara minst 18 gammal när hen fick sitt första avslag

Det nya uppehållstillståndet skulle vara tillfälligt i 13 månader med möjlighet till förlängning om personen sköter sina studier och med möjlighet att förvandlas till permanent uppehållstillstånd om personen skaffar sig varaktig försörjning inom sex månader efter fullgjorda studier.

Under remisstiden blev lagförslaget mycket kritiserat och ledde till mycket debatt.  "Gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas" skrev Lagrådet i sitt remissvar. Andra tunga remissinstanser kritiserade förslaget för att det var otydligt och eventuellt stod i strid med redan existerande lagar. Lärarnas riksförbund kritiserade lagen för att den ställde orimliga krav på de lärare som skulle bedöma om studierna var tillräckligt seriösa. Den ideella föreningen Flyktinggruppernas riksråd kritiserade lagen bland annat för att dess tidsbegränsningar var godtyckliga.

Lagen antogs av Riksdagen den 7 juni 2018. Efter några dagar förklarade migrationsdomstolen i Malmö att den var så otydlig att den inte gick att tillämpa. Migrationsverkets och domstolarnas ärenden låg på is under sommaren, tills Migrationsöverdomstolen godkände lagen i september.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-254

Handläggningen av de ensamkommande barnens asylärenden tog lång tid. I juni 2017 rapporterade Dagens Nyheter att Migrationsverket handläggningstider aldrig förr varit så långa och att afghanska barn hörde till dem som fick vänta allra längst, i genomsnitt 579 dagar på sitt första samtal. Även andra sökande från Afghanistan hade längre väntetider än övriga sökande, något som förklaras med att verket under 2016 hade prioriterat ärenden som rörde syrier.

Anledningen till att så många barn fick vänta länge på sina asylbesked formuleras på detta sätt av den ideella organisationen Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar:"Avseende Migrationsverkets långa handläggningstider anser Rådgivningsbyrån att det är av relevans att påpeka att vi erfarit att dessa, för aktuell grupp, till stor del är beroende av att myndigheten prioriterat handläggning av enkla ärenden (som avseende medborgare från Syrien och Eritrea) för att uppnå ett önskat antal avgjorda ärenden. Detta har skett till priset av att de mer svårbedömda ärendena som rör barn blivit liggande utan åtgärd, vilket i många fall kan ha lett till att det sökande barnet uppnått 18-årsdagen innan ett första beslut fattats."

I den aktuella politiska debatten präglas de flesta politiska partiers ställningstaganden av bedömningen att Sveriges asylprövningssystem är rättssäkert. År 2011 utvärderade UNHCR det nya svenska asylsystemet och konstaterade att det kanske var ett av de mest rättssäkra systemen som fanns, men man hittade ändå en hel del brister. Sedan 2015 har rättssäkerheten i asylprocessen ifrågasatts av forskare, jurister  och organisationer ur civilsamhället. Regeringen har under 2019 avkrävt Migrationsverket särskild redovisning av den rättsliga kvaliteten i ärenden som gäller religiös tro och initierat en oberoende granskningskommission om de medicinska åldersbestämningarna. En juridisk doktorsavhandling från Stockholms universitet (Louise Dane) visar att lagstiftningen ger dålig vägledning om hur avvägningen mellan principen om barnets bästa och statens rätt att reglera invandring bör göras.

Kritiken mot Migrationsverkets asylutredningar av ensamkommande barn gäller ett stort antal moment i olika skeden av processen. Det handlar om de gode män som har att företräda minderåriga, de offentliga biträden och tolkar som utses av Migrationsverket och om Migrationsverkets sätt att genomföra intervjuer, värdera beslutsunderlag och formulera beslut. F.d. hovrättsrådet Nanna Töcksberg Zelano skriver i en debattartikel att Migrationsverkets utredningsskyldighet av individens skyddsskäl inte fullgörs och att unga afghanska asylsökande inte får tillräckligt med tid för att förklara sig. "Utredarna har för dålig kunskap om kulturella, religiösa, och etniska strukturer i Afghanistan för att kunna ställa relevanta följdfrågor och fånga upp ungdomarnas historia. Ju svårare upplevelser, desto längre tid tar det att berätta."

Migrationsverket erkände i november 2017 att de inte alltid var så bra på att följa sina egna riktlinjer vad gäller att prata med barn. Migrations- och justitieminister Morgan Johansson svarade i april 2019 på en skriftlig fråga i riksdagen om asylprocessens rättssäkerhet när det gäller barn och konstaterade: "Det finns således både regelverk och särskilda regeringsuppdrag på plats för att säkerställa att Migrationsverket kan fatta rättssäkra beslut om avvisning eller uppehållstillstånd, där principen om barnets bästa särskilt ska beaktas."

Även migrationsdomstolarnas sätt att ta hand om överklaganden har kritiserats. Detta gäller både den lagstadgade proceduren och domstolarnas funktion i de konkreta fallen.

Migrationsverkets rättschef Fredrik Beijer sade i mars 2019 att asylprövningsprocessen är rättssäker och att detta garanteras av möjligheten att få Migrationsverkets beslut överprövade i domstol. I juli 2020 medger han att de ensamkommande från Afghanistan har farit illa men menar att detta inte representerar asylhandläggningen av sökande från andra länder.

I oktober 2020 anmäldes Sverige till FN av bland andra människorättsjuristen Parul Sharma . Anmälan gällde  ”grova och systematiska kräkningar” av en lång rad mänskliga rättigheter i samband med asylprövningen av ensamkommande barn och ungdomar. Det handlar bland annat om brott mot asylrätten, rättssäkerhetsfrågor, brott mot garantin för en rättvis process, brott mot barnkonventionen och extrema väntetider.

Kampanjen ”Håll ihop Sverige” anmäler regeringen till FN, för grova systematiska brott mot mänskliga rättigheter. En rad kända svenskar står bakom uppropet om att de ensamkommande flyktingbarnen och ungdomarna från 2015 ska få stanna.
– Sverige låtsas bara vara en humanitär stormakt, säger människorättsjuristen Parul Sharma.
DIGITAL PRENUMERATION
Nu kan du läsa DN gratis året ut!
Alla artiklar gratis fram till 31 december, sen för halva priset i ett helt år (endast 69 kr/mån). Efter kampanjperioden gäller ord. pris 149 kr/mån. Ingen bindningstid. Säg upp enkelt online.
Genom att klicka på "Godkänn köp" godkänner jag prenumerationsvillkoren och bekräftar att jag tagit del av Bonnier News personuppgiftspolicy. Dagens Nyheter är en del av Bonnier News AB, som ansvarar för kundrelationen samt för behandlingen av dina personuppgifter. Erbjudandet gäller endast nya prenumeranter.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-256


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-257


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-262


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-249


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-250

Handläggningen av de ensamkommande barnens asylärenden tog lång tid. I juni 2017 rapporterade Dagens Nyheter att Migrationsverket handläggningstider aldrig förr varit så långa och att afghanska barn hörde till dem som fick vänta allra längst, i genomsnitt 579 dagar på sitt första samtal. Även andra sökande från Afghanistan hade längre väntetider än övriga sökande, något som förklaras med att verket under 2016 hade prioriterat ärenden som rörde syrier.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-251


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-252

Handläggningen av de ensamkommande barnens asylärenden tog lång tid. I juni 2017 rapporterade Dagens Nyheter att Migrationsverket handläggningstider aldrig förr varit så långa och att afghanska barn hörde till dem som fick vänta allra längst, i genomsnitt 579 dagar på sitt första samtal. Även andra sökande från Afghanistan hade längre väntetider än övriga sökande, något som förklaras med att verket under 2016 hade prioriterat ärenden som rörde syrier.

Anledningen till att så många barn fick vänta länge på sina asylbesked formuleras på detta sätt av den ideella organisationen Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar:"Avseende Migrationsverkets långa handläggningstider anser Rådgivningsbyrån att det är av relevans att påpeka att vi erfarit att dessa, för aktuell grupp, till stor del är beroende av att myndigheten prioriterat handläggning av enkla ärenden (som avseende medborgare från Syrien och Eritrea) för att uppnå ett önskat antal avgjorda ärenden. Detta har skett till priset av att de mer svårbedömda ärendena som rör barn blivit liggande utan åtgärd, vilket i många fall kan ha lett till att det sökande barnet uppnått 18-årsdagen innan ett första beslut fattats."


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-253


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-259

Handläggningen av de ensamkommande barnens asylärenden tog lång tid. I juni 2017 rapporterade Dagens Nyheter att Migrationsverket handläggningstider aldrig förr varit så långa och att afghanska barn hörde till dem som fick vänta allra längst, i genomsnitt 579 dagar på sitt första samtal. Även andra sökande från Afghanistan hade längre väntetider än övriga sökande, något som förklaras med att verket under 2016 hade prioriterat ärenden som rörde syrier.

Anledningen till att så många barn fick vänta länge på sina asylbesked formuleras på detta sätt av den ideella organisationen Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar:"Avseende Migrationsverkets långa handläggningstider anser Rådgivningsbyrån att det är av relevans att påpeka att vi erfarit att dessa, för aktuell grupp, till stor del är beroende av att myndigheten prioriterat handläggning av enkla ärenden (som avseende medborgare från Syrien och Eritrea) för att uppnå ett önskat antal avgjorda ärenden. Detta har skett till priset av att de mer svårbedömda ärendena som rör barn blivit liggande utan åtgärd, vilket i många fall kan ha lett till att det sökande barnet uppnått 18-årsdagen innan ett första beslut fattats."

I den aktuella politiska debatten präglas de flesta politiska partiers ställningstaganden av bedömningen att Sveriges asylprövningssystem är rättssäkert. År 2011 utvärderade UNHCR det nya svenska asylsystemet och konstaterade att det kanske var ett av de mest rättssäkra systemen som fanns, men man hittade ändå en hel del brister. Sedan 2015 har rättssäkerheten i asylprocessen ifrågasatts av forskare, jurister  och organisationer ur civilsamhället. Regeringen har under 2019 avkrävt Migrationsverket särskild redovisning av den rättsliga kvaliteten i ärenden som gäller religiös tro och initierat en oberoende granskningskommission om de medicinska åldersbestämningarna. En juridisk doktorsavhandling från Stockholms universitet (Louise Dane) visar att lagstiftningen ger dålig vägledning om hur avvägningen mellan principen om barnets bästa och statens rätt att reglera invandring bör göras.

Kritiken mot Migrationsverkets asylutredningar av ensamkommande barn gäller ett stort antal moment i olika skeden av processen. Det handlar om de gode män som har att företräda minderåriga, de offentliga biträden och tolkar som utses av Migrationsverket och om Migrationsverkets sätt att genomföra intervjuer, värdera beslutsunderlag och formulera beslut. F.d. hovrättsrådet Nanna Töcksberg Zelano skriver i en debattartikel att Migrationsverkets utredningsskyldighet av individens skyddsskäl inte fullgörs och att unga afghanska asylsökande inte får tillräckligt med tid för att förklara sig. "Utredarna har för dålig kunskap om kulturella, religiösa, och etniska strukturer i Afghanistan för att kunna ställa relevanta följdfrågor och fånga upp ungdomarnas historia. Ju svårare upplevelser, desto längre tid tar det att berätta."


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-260

Handläggningen av de ensamkommande barnens asylärenden tog lång tid. I juni 2017 rapporterade Dagens Nyheter att Migrationsverket handläggningstider aldrig förr varit så långa och att afghanska barn hörde till dem som fick vänta allra längst, i genomsnitt 579 dagar på sitt första samtal. Även andra sökande från Afghanistan hade längre väntetider än övriga sökande, något som förklaras med att verket under 2016 hade prioriterat ärenden som rörde syrier.

Anledningen till att så många barn fick vänta länge på sina asylbesked formuleras på detta sätt av den ideella organisationen Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar:"Avseende Migrationsverkets långa handläggningstider anser Rådgivningsbyrån att det är av relevans att påpeka att vi erfarit att dessa, för aktuell grupp, till stor del är beroende av att myndigheten prioriterat handläggning av enkla ärenden (som avseende medborgare från Syrien och Eritrea) för att uppnå ett önskat antal avgjorda ärenden. Detta har skett till priset av att de mer svårbedömda ärendena som rör barn blivit liggande utan åtgärd, vilket i många fall kan ha lett till att det sökande barnet uppnått 18-årsdagen innan ett första beslut fattats."

I den aktuella politiska debatten präglas de flesta politiska partiers ställningstaganden av bedömningen att Sveriges asylprövningssystem är rättssäkert. År 2011 utvärderade UNHCR det nya svenska asylsystemet och konstaterade att det kanske var ett av de mest rättssäkra systemen som fanns, men man hittade ändå en hel del brister. Sedan 2015 har rättssäkerheten i asylprocessen ifrågasatts av forskare, jurister  och organisationer ur civilsamhället. Regeringen har under 2019 avkrävt Migrationsverket särskild redovisning av den rättsliga kvaliteten i ärenden som gäller religiös tro och initierat en oberoende granskningskommission om de medicinska åldersbestämningarna. En juridisk doktorsavhandling från Stockholms universitet (Louise Dane) visar att lagstiftningen ger dålig vägledning om hur avvägningen mellan principen om barnets bästa och statens rätt att reglera invandring bör göras.

Kritiken mot Migrationsverkets asylutredningar av ensamkommande barn gäller ett stort antal moment i olika skeden av processen. Det handlar om de gode män som har att företräda minderåriga, de offentliga biträden och tolkar som utses av Migrationsverket och om Migrationsverkets sätt att genomföra intervjuer, värdera beslutsunderlag och formulera beslut. F.d. hovrättsrådet Nanna Töcksberg Zelano skriver i en debattartikel att Migrationsverkets utredningsskyldighet av individens skyddsskäl inte fullgörs och att unga afghanska asylsökande inte får tillräckligt med tid för att förklara sig. "Utredarna har för dålig kunskap om kulturella, religiösa, och etniska strukturer i Afghanistan för att kunna ställa relevanta följdfrågor och fånga upp ungdomarnas historia. Ju svårare upplevelser, desto längre tid tar det att berätta."

Migrationsverket erkände i november 2017 att de inte alltid var så bra på att följa sina egna riktlinjer vad gäller att prata med barn.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Sena prövningar och omdiskuterad rättssäkerhet-12--sv-5917-261

Handläggningen av de ensamkommande barnens asylärenden tog lång tid. I juni 2017 rapporterade Dagens Nyheter att Migrationsverket handläggningstider aldrig förr varit så långa och att afghanska barn hörde till dem som fick vänta allra längst, i genomsnitt 579 dagar på sitt första samtal. Även andra sökande från Afghanistan hade längre väntetider än övriga sökande, något som förklaras med att verket under 2016 hade prioriterat ärenden som rörde syrier.

Anledningen till att så många barn fick vänta länge på sina asylbesked formuleras på detta sätt av den ideella organisationen Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar:"Avseende Migrationsverkets långa handläggningstider anser Rådgivningsbyrån att det är av relevans att påpeka att vi erfarit att dessa, för aktuell grupp, till stor del är beroende av att myndigheten prioriterat handläggning av enkla ärenden (som avseende medborgare från Syrien och Eritrea) för att uppnå ett önskat antal avgjorda ärenden. Detta har skett till priset av att de mer svårbedömda ärendena som rör barn blivit liggande utan åtgärd, vilket i många fall kan ha lett till att det sökande barnet uppnått 18-årsdagen innan ett första beslut fattats."

I den aktuella politiska debatten präglas de flesta politiska partiers ställningstaganden av bedömningen att Sveriges asylprövningssystem är rättssäkert. År 2011 utvärderade UNHCR det nya svenska asylsystemet och konstaterade att det kanske var ett av de mest rättssäkra systemen som fanns, men man hittade ändå en hel del brister. Sedan 2015 har rättssäkerheten i asylprocessen ifrågasatts av forskare, jurister  och organisationer ur civilsamhället. Regeringen har under 2019 avkrävt Migrationsverket särskild redovisning av den rättsliga kvaliteten i ärenden som gäller religiös tro och initierat en oberoende granskningskommission om de medicinska åldersbestämningarna. En juridisk doktorsavhandling från Stockholms universitet (Louise Dane) visar att lagstiftningen ger dålig vägledning om hur avvägningen mellan principen om barnets bästa och statens rätt att reglera invandring bör göras.

Kritiken mot Migrationsverkets asylutredningar av ensamkommande barn gäller ett stort antal moment i olika skeden av processen. Det handlar om de gode män som har att företräda minderåriga, de offentliga biträden och tolkar som utses av Migrationsverket och om Migrationsverkets sätt att genomföra intervjuer, värdera beslutsunderlag och formulera beslut. F.d. hovrättsrådet Nanna Töcksberg Zelano skriver i en debattartikel att Migrationsverkets utredningsskyldighet av individens skyddsskäl inte fullgörs och att unga afghanska asylsökande inte får tillräckligt med tid för att förklara sig. "Utredarna har för dålig kunskap om kulturella, religiösa, och etniska strukturer i Afghanistan för att kunna ställa relevanta följdfrågor och fånga upp ungdomarnas historia. Ju svårare upplevelser, desto längre tid tar det att berätta."

Migrationsverket erkände i november 2017 att de inte alltid var så bra på att följa sina egna riktlinjer vad gäller att prata med barn. Migrations- och justitieminister Morgan Johansson svarade i april 2019 på en skriftlig fråga i riksdagen om asylprocessens rättssäkerhet när det gäller barn och konstaterade: "Det finns således både regelverk och särskilda regeringsuppdrag på plats för att säkerställa att Migrationsverket kan fatta rättssäkra beslut om avvisning eller uppehållstillstånd, där principen om barnets bästa särskilt ska beaktas."

Även migrationsdomstolarnas sätt att ta hand om överklaganden har kritiserats. Detta gäller både den lagstadgade proceduren och domstolarnas funktion i de konkreta fallen.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Åldersbedömningar fram till 2017-14--sv-5917-268

Att en ung person har hunnit fylla 18 år kan vara helt avgörande i ett asylärende. Fram till 2014 gjordes medicinska åldersbedömningar.

Brevväxling 1
Fråga Jag skulle vilja veta hur Migrationsverket tänker kring "hellre fria än fälla" när det gäller åldersuppskrivningar. Tänker ni ändra er nuvarande praxis?
Svar: Det finns för närvarande inga sådana planer
Fråga: Varför har ni denna praxis trots att den går emot rekommendationerna? Om det inte är "uppenbart" att vederbörande är över 18 ska hens uppgivna ålder gälla. Det betyder att om någon, efter okulär eller medicinsk bedömning, skulle kunna vara under 18 så ska den uppgivna åldern gälla. Varför följer inte Migrationsverket rekommendationerna?
Svar: Begreppet uppenbart handlar om den inledande bedömningen, den är inte kopplad till den slutgiltiga bedömningen av ålder som görs i samband med asylbeslutet.
När en person uppsöker Migrationsverkets ansökningsenhet första gången och uppger sig vara ensamkommande under 18 år gör Migrationsverket vid registreringen en initial bedömning om åldersuppgiften som sökande lämnar är uppenbart felaktig, dvs. att personen i fråga är vuxen. Om det är uppenbart att personen är över 18 registreras den som vuxen. Det ska röra sig om uppenbara fall, d.v.s. fall där var och en utan närmare överväganden klart kan konstatera att det rör sig om en vuxen person.
I ett så tidigt skede rör det sig inte om någon egentlig bevisvärdering från Migrationsverkets sida, utan snarare ett ansvarstagande för att inte registrera uppgifter som var och en kan se är felaktiga. I de fall det råder tveksamheter sker en slutlig bedömning först vid beslutstillfället.
I ärenden där det alltså råder tveksamheter kan personen självmant lämna in bevisning till stöd för sina åldersuppgifter som sedan bedöms av Migrationsverket vid beslutet i ärendet. Kommunernas socialtjänster har också möjlighet att inkomma med underlag. I de fall en asylsökande inte genom dokumentation eller muntligen kan göra sin ålder sannolik kan denna inkomma med resultatet av en medicinsk åldersbedömning. En sådan innebär för närvarande en allmän undersökning av pediatriker samt röntgen av tänder och handled, enligt Socialstyrelsens rekommendationer. Om en sådan lämnas in är det en pusselbit i underlaget som används för att bedöma om någon är under eller över 18 år.
Det Migrationsverket och domstolarna måste gå efter är att det i lagstiftningen åligger den asylsökande att göra sin ålder sannolik. Det är alltså så att bevisbördan faktiskt ligger på den sökande.
Fråga: Men varför väljer Migrationsverket nästan alltid 18 eller mer när tveksamhet föreligger? Är den åldern alltid sannolik när ID-handlingar saknas? Varför kan den uppgivna åldern inte vara lika sannolik? Om den medicinska undersökningen visar t.ex. 16-18 så kan mig lika väl sätta 16 eller åtminstone 17. Varför händer inte det?
Svar: I samband med sammantagen och slutlig bevisvärdering ska eventuella tvivel kring den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel. För det fall att bedömning görs att den sökande inte har gjort sin uppgivna minderårighet sannolik ska födelsetid registreras som motsvarar 18 år, myndighetsåldern i Sverige, vid beslutstillfället. Med vänlig hälsning xxxx, Migrationsverket
Fråga: "Ska sannolik födelsetid registreras som motsvarar 18 år". Var finns det nerskrivet? Order från chefen, eller inskrivet i lagen?
Brevväxling 2
Fråga: Vad är det för syfte med att skriva upp åldern en dag? Är det för att kunna säga "du ljuger" som antyds här? https://www.blankspotproject.se/allt-fler-sjalvmordsforsok-pa-asylboenden/
Svar: Vi kan inte svara om det specifika enskilda fall som skrivs om i artikeln, men generellt så gäller: Vi fastställer inte en kronologisk ålder, utan vi bedömer om personen ska räknas som under eller över 18 år, dvs. som barn eller vuxen. Om det är kort tid, exempelvis en dag, mellan den registrerade åldern och den justerade åldern upp till 18 år, så blir det en "kort" justering. Den justerade åldern skrivs alltså utifrån det datum då personen fyller 18 år och räknas som vuxen.
Fråga: Svårt att förstå. Varför inte invänta den "naturliga" 18-årsdagen? Vad är vitsen? Dessutom - den justerade åldern skrivs utifrån det datum som Mig sätter ålder 18 år, eller hur? Det är ju inte den dag personen fyller år, det är ju oftast en annan dag som är relaterad till den dag man föddes.
Fråga:Vad är det för syfte med att skriva upp åldern en dag? Är det för att kunna säga "du ljuger" som antyds här? (Apropå artikeln Allt fler självmord på asylboenden)
Fråga: Svårt att förstå. Varför inte invänta den "naturliga" 18-årsdagen? Vad är vitsen? Dessutom - den justerade åldern skrivs utifrån det datum som Mig sätter ålder 18 år, eller hur? Det är ju inte den dag personen fyller år, det är ju oftast en annan dag som är relaterad till den dag man föddes.
Svar: Om åldern skrivs upp är födelsetiden som registreras den som motsvarar 18 år, vilket är myndighetsåldern i Sverige.
Fråga: Vanligtvis "friar man hellre än dömer". Migrationsverket gör tvärtom. Om det var möligt att bedöma någons ålder genom att titta på dem skulle det inte behövas några id-kontroller på systemet eftersom personalen skulle kunna se hur gamla alla är.
Svar: Vet inte om jag förstår riktigt vad du menar. Men så här jobbar vi: När en person uppsöker Migrationsverket första gången och uppger sig vara ensamkommande under 18 år gör vi en initial åldersbedömning. Endast om det är uppenbart att personen är över 18 registreras den som vuxen. Men det ska röra sig om uppenbara fall där var och en utan närmare överväganden klart kan konstatera att det rör sig om en vuxen person. Senare i asylprocessen i samband med en sammantagen och slutlig bevisvärdering ska eventuella tvivel kring den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel.
Frpga: Vad är anledningen till korta uppskrivningar, från en dag till några månader? Varför låter man inte personen "behålla" den ålder hen uppgett? Det ter sig väldigt irrationellt att göra så här. Dessutom ska ju den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel, så i så fall ska man ju låta hen "behålla" sin ålder. Det kan inte vara till hens fördel att skrivas upp, och tvivel om vederbörande är 17,1, 17,2 eller 17,3 månader går väl inte att undanröja?
Svar: Det kan finnas flera anledningar. Exempelvis kan vi ha mottagit ID-handlingar som visar ett annat födelsedatum eller så kan den sökande senare i processen ha fått ny information om sin födelsedag/ålder.
Fråga: "Senare i asylprocessen i samband med en sammantagen och slutlig bevisvärdering ska eventuella tvivel kring den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel." Men nästan alltid skriver ni upp åldern till 18+? På vilket sätt är det till den sökandes fördel?
Svar: Om det finns tvivel kring den sökandes uppgivna ålder så ska tolkningen göras till den sökandes fördel. Om det inte råder tvivel och utredningen visar på en sannolik ålder över 18 år så justeras åldern uppåt.
Fråga: "Utredningen visar på en sannolik ålder över 18 år". Hur går utredningen till? Hur dokumenteras den? Finns det checklistor? Kvalitetskontroll?
Svar: Vid asylutredningen ska den sökande göra sin identitet sannolik, och där ingår även ålder. Bevisningen kan vara muntlig eller skriftlig. Exempel på skriftliga bevis är id-handlingar, skolbevis eller intyg från läkare. Bedömning av muntliga uppgifter ska ske i enlighet med etablerade principer där bedömning bl.a. omfattar om berättelsen är sammanhängande, detaljerad och inte strider mot allmänt kända fakta eller aktuell landinformation. I den slutliga bedömningen ska beaktas om den sökande har gjort ett ärligt försök att styrka sina uppgifter med skriftlig bevisning. Det förs protokoll under hela asylutredningen. Migrationsverket gör en samlad bedömning av all bevisning som lämnats i ärendet. Beslutet, där bedömningen av ålder ingår, kan överklagas. Här hittar du mer information om bedömning av ålder i asylärenden: http://www.migrationsverket.se/.../Aldersbedomning.html
Fråga: Kan handläggaren välja vilken ålder hen ger till det asylsökande barnet?
Svar: Den bedömning som Migrationsverket gör är endast om personen är över eller under 18 år, dvs om hen är vuxen eller inte.
Fråga: 1. Kan handläggaren fritt välja att bestämma om den asylsökande är över eller under 18 år? 2. Vem är det som sedan sätter åldern 18,1 år, 19 år etc?
Svar: Den här frågan har vi besvarat. Den bedömning som Migrationsverket gör är endast om personen är över eller under 18 år, dvs om hen är vuxen eller inte.
Fråga:
Svar: Hej, det är svårt att förstå vad exakt du frågar efter men jag gör ett försök till:
Fråga 1: Står det handläggaren fritt att välja "under 18" eller "över 18", allteftersom hen tycker det är befogat?
Svar: Frågan om ålder utreds under asylutredningen. En asylutredning syftar till att klarlägga den sökandes identitet och eventuella skyddsskäl. I identiteten ingår att kunna göra sin ålder sannolik och det är den sökande som har bevisbördan för att göra sannolikt att han/hon är under 18 år.
I samband med asylbeslutet gör Migrationsverket en samlad bedömning av all bevisning som lämnats in, id-handlingar, muntliga uppgifter och annan typ av skriftlig bevisning för att avgöra om åldersuppgiften är sannolik. Om den samlade bedömningen inte är att personen sannolikt är under 18 år, kommer åldern att skrivas upp. Observera att det inte är så att myndigheterna bestämmer en ålder, utan det är en bedömning som görs huruvida någon är under eller över 18 år.
Beslutet undertecknas av föredragande handläggare och beslutsfattare, och kan alltid överklagas till förvaltningsrätten som alltid gör en egen bedömning.
Fråga 2: Eller finns det någon regel att i stort sett alla ska bedömas som "över 18"?
Svar: Nej, det finns ingen sådan regel. Förra året avgjordes nästan 9 300 ärenden som gällde ensamkommande barn, och dessa bedömdes alltså vara barn. Samtidigt fick omkring 3 200 personer åldern uppskriven under förra året.
Fråga: 1. Om det är svårt för handläggaren att avgöra över eller under 18 år, och bevisningen är tveksam - kan handläggaren sätta under 18? I enlighet med JO:s rekommendationer?
2. Fick ingen av de 9300 åldern uppskriven? Inte ens till 17,5?
Fråga: Finns det någon lathund, checklista eller dylikt när det gäller att bedöma om en asylsökande är under eller över 18? Hur jobbar ni för att bedömningen ska vara likartad mellan olika handläggare och i olika delar av Sverige?
Svar: Migrationsverket arbetar ut efter den lagstiftning som finns i Sverige.
Migrationsverket gör en samlad bedömning av all bevisning i ett ärende enligt principerna om fri bevisvärdering och fri bevisföring. Migrationsöverdomstolen har slagit fast att det i första hand är skriftlig bevisning som är aktuellt men Migrationsverket bedömer alla uppgifter som finns i ärendet. I vissa fall finns bara den sökandes muntliga berättelse och då är det den Migrationsverket utgår ifrån i sin bedömning. Huvudregeln är att verket ska ta ställning till frågan om sökande är underårig eller vuxen i samband med beslut om uppehållstillstånd men kan göra undantag från denna huvudregel.
Den som åberopar att hen är ett barn, dvs under 18 år, har att göra detta sannolikt. När det gäller frågan om en person är underårig eller inte, bedömer Migrationsverket inte personens faktiska ålder. Det finns i dagsläget inga metoder för att avgöra en persons faktiska ålder. Migrationsverket bedömer således endast om personen är över eller under 18 år. Migrationsverket informerar också den sökande om att denne har möjlighet att lämna in en medicinsk åldersutredning till stöd för att hen är underårig.
Migrationsverket har också en utredningsskyldighet och kan begära in yttranden från socialtjänsten som en del av utredningen av en sökandes ålder. I sådana fall inhämtar socialtjänsten i sin tur information från personer som de anser kan lämna relevanta uppgifter om den sökande, tillexempel lärare, rektorer, tränare och andra som har träffat den sökande under tiden i Sverige.
Migrationsverket gör slutligen en samlad bedömning av alla uppgifter (bevisunderlag) som kommit in gällande ärendet inklusive den muntliga utredningen som hålls på Migrationsverket.
Fråga: Anses det vara okey att en handläggare bedömer åldern under/över 18 år utan att någonsin träffat den asylsökande?
Brevväxling 3
Fråga:Vad är det för syfte med att skriva upp åldern en dag? Är det för att kunna säga "du ljuger" som antyds här? (Apropå artikeln Allt fler självmord på asylboenden)
Svar: Vi kan inte svara om det specifika enskilda fall som skrivs om i artikeln, men generellt så gäller: vi fastställer inte en kronologisk ålder, utan vi bedömer om personen ska räknas som under eller över 18 år, dvs. som barn eller vuxen. Om det är kort tid, exempelvis en dag, mellan den registrerade åldern och den justerade åldern upp till 18 år, så blir det en "kort" justering. Den justerade åldern skrivs alltså utifrån det datum då personen fyller 18 år och räknas som vuxen.
Fråga: Svårt att förstå. Varför inte invänta den "naturliga" 18-årsdagen? Vad är vitsen? Dessutom - den justerade åldern skrivs utifrån det datum som Mig sätter ålder 18 år, eller hur? Det är ju inte den dag personen fyller år, det är ju oftast en annan dag som är relaterad till den dag man föddes.
Svar: Om åldern skrivs upp är födelsetiden som registreras den som motsvarar 18 år, vilket är myndighetsåldern i Sverige.
Fråga: Vanligtvis "friar man hellre än dömer". Migrationsverket gör tvärtom. Om det var möligt att bedöma någons ålder genom att titta på dem skulle det inte behövas några id-kontroller på systemet eftersom personalen skulle kunna se hur gamla alla är.
Svar: Vet inte om jag förstår riktigt vad du menar. Men så här jobbar vi: När en person uppsöker Migrationsverket första gången och uppger sig vara ensamkommande under 18 år gör vi en initial åldersbedömning. Endast om det är uppenbart att personen är över 18 registreras den som vuxen. Men det ska röra sig om uppenbara fall där var och en utan närmare överväganden klart kan konstatera att det rör sig om en vuxen person. Senare i asylprocessen i samband med en sammantagen och slutlig bevisvärdering ska eventuella tvivel kring den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel.
Frpga: Vad är anledningen till korta uppskrivningar, från en dag till några månader? Varför låter man inte personen "behålla" den ålder hen uppgett? Det ter sig väldigt irrationellt att göra så här. Dessutom ska ju den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel, så i så fall ska man ju låta hen "behålla" sin ålder. Det kan inte vara till hens fördel att skrivas upp, och tvivel om vederbörande är 17,1, 17,2 eller 17,3 månader går väl inte att undanröja?
Svar: Det kan finnas flera anledningar. Exempelvis kan vi ha mottagit ID-handlingar som visar ett annat födelsedatum eller så kan den sökande senare i processen ha fått ny information om sin födelsedag/ålder.
Fråga: "Senare i asylprocessen i samband med en sammantagen och slutlig bevisvärdering ska eventuella tvivel kring den sökandes uppgivna ålder tolkas till dennes fördel." Men nästan alltid skriver ni upp åldern till 18+? På vilket sätt är det till den sökandes fördel?
Svar: Om det finns tvivel kring den sökandes uppgivna ålder så ska tolkningen göras till den sökandes fördel. Om det inte råder tvivel och utredningen visar på en sannolik ålder över 18 år så justeras åldern uppåt.
Fråga: "Utredningen visar på en sannolik ålder över 18 år". Hur går utredningen till? Hur dokumenteras den? Finns det checklistor? Kvalitetskontroll?
Svar: Vid asylutredningen ska den sökande göra sin identitet sannolik, och där ingår även ålder. Bevisningen kan vara muntlig eller skriftlig. Exempel på skriftliga bevis är id-handlingar, skolbevis eller intyg från läkare. Bedömning av muntliga uppgifter ska ske i enlighet med etablerade principer där bedömning bl.a. omfattar om berättelsen är sammanhängande, detaljerad och inte strider mot allmänt kända fakta eller aktuell landinformation. I den slutliga bedömningen ska beaktas om den sökande har gjort ett ärligt försök att styrka sina uppgifter med skriftlig bevisning. Det förs protokoll under hela asylutredningen. Migrationsverket gör en samlad bedömning av all bevisning som lämnats i ärendet. Beslutet, där bedömningen av ålder ingår, kan överklagas. Här hittar du mer information om bedömning av ålder i asylärenden: http://www.migrationsverket.se/.../Aldersbedomning.html
Brevväxling 4
Fråga: Kan handläggaren välja vilken ålder hen ger till det asylsökande barnet?
Svar: Den bedömning som Migrationsverket gör är endast om personen är över eller under 18 år, dvs om hen är vuxen eller inte.
Fråga: 1. Kan handläggaren fritt välja att bestämma om den asylsökande är över eller under 18 år? 2. Vem är det som sedan sätter åldern 18,1 år, 19 år etc?
Svar: Den här frågan har vi besvarat. Den bedömning som Migrationsverket gör är endast om personen är över eller under 18 år, dvs om hen är vuxen eller inte.
Fråga:
Svar: Hej, det är svårt att förstå vad exakt du frågar efter men jag gör ett försök till:
Fråga 1: Står det handläggaren fritt att välja "under 18" eller "över 18", allteftersom hen tycker det är befogat?
Svar: Frågan om ålder utreds under asylutredningen. En asylutredning syftar till att klarlägga den sökandes identitet och eventuella skyddsskäl. I identiteten ingår att kunna göra sin ålder sannolik och det är den sökande som har bevisbördan för att göra sannolikt att han/hon är under 18 år.
I samband med asylbeslutet gör Migrationsverket en samlad bedömning av all bevisning som lämnats in, id-handlingar, muntliga uppgifter och annan typ av skriftlig bevisning för att avgöra om åldersuppgiften är sannolik. Om den samlade bedömningen inte är att personen sannolikt är under 18 år, kommer åldern att skrivas upp. Observera att det inte är så att myndigheterna bestämmer en ålder, utan det är en bedömning som görs huruvida någon är under eller över 18 år.
Beslutet undertecknas av föredragande handläggare och beslutsfattare, och kan alltid överklagas till förvaltningsrätten som alltid gör en egen bedömning.
Fråga 2: Eller finns det någon regel att i stort sett alla ska bedömas som "över 18"?
Svar: Nej, det finns ingen sådan regel. Förra året avgjordes nästan 9 300 ärenden som gällde ensamkommande barn, och dessa bedömdes alltså vara barn. Samtidigt fick omkring 3 200 personer åldern uppskriven under förra året.
Fråga: 1. Om det är svårt för handläggaren att avgöra över eller under 18 år, och bevisningen är tveksam - kan handläggaren sätta under 18? I enlighet med JO:s rekommendationer?
2. Fick ingen av de 9300 åldern uppskriven? Inte ens till 17,5?
Brevväxling 5
Fråga: Finns det någon lathund, checklista eller dylikt när det gäller att bedöma om en asylsökande är under eller över 18? Hur jobbar ni för att bedömningen ska vara likartad mellan olika handläggare och i olika delar av Sverige?
Svar: Migrationsverket arbetar ut efter den lagstiftning som finns i Sverige.
Den som söker uppehållstillstånd i Sverige har att göra sin identitet sannolik. I identiteten ingår personens födelsetid, förutom namn och som huvudregel medborgarskap. Födelsetiden gör man normalt sett sannolik genom att visa upp någon form av identitetshandling. För sökande från vissa länder är det svårt eller omöjligt att få en identitetshandling på grund av administrationen i hemlandet. Migrationsverket gör dock alltid en sammantagen bedömning av all bevisning som finns i ärendet såsom bland annat den sökandes muntliga berättelse.
Migrationsverket gör en samlad bedömning av all bevisning i ett ärende enligt principerna om fri bevisvärdering och fri bevisföring. Migrationsöverdomstolen har slagit fast att det i första hand är skriftlig bevisning som är aktuellt men Migrationsverket bedömer alla uppgifter som finns i ärendet. I vissa fall finns bara den sökandes muntliga berättelse och då är det den Migrationsverket utgår ifrån i sin bedömning. Huvudregeln är att verket ska ta ställning till frågan om sökande är underårig eller vuxen i samband med beslut om uppehållstillstånd men kan göra undantag från denna huvudregel.
Den som åberopar att hen är ett barn, dvs under 18 år, har att göra detta sannolikt. När det gäller frågan om en person är underårig eller inte, bedömer Migrationsverket inte personens faktiska ålder. Det finns i dagsläget inga metoder för att avgöra en persons faktiska ålder. Migrationsverket bedömer således endast om personen är över eller under 18 år. Migrationsverket informerar också den sökande om att denne har möjlighet att lämna in en medicinsk åldersutredning till stöd för att hen är underårig.
Migrationsverket har också en utredningsskyldighet och kan begära in yttranden från socialtjänsten som en del av utredningen av en sökandes ålder. I sådana fall inhämtar socialtjänsten i sin tur information från personer som de anser kan lämna relevanta uppgifter om den sökande, tillexempel lärare, rektorer, tränare och andra som har träffat den sökande under tiden i Sverige.
Migrationsverket gör slutligen en samlad bedömning av alla uppgifter (bevisunderlag) som kommit in gällande ärendet inklusive den muntliga utredningen som hålls på Migrationsverket.
Brevväxling 6
Fråga: Anses det vara okey att en handläggare bedömer åldern under/över 18 år utan att någonsin träffat den asylsökande?
Inga kommentarer:
Skicka en kommentar


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Åldersbedömningar fram till 2017-14--sv-5917-267

Att en ung person har hunnit fylla 18 år kan vara helt avgörande i ett asylärende. Fram till 2014 gjordes medicinska åldersbedömningar. Det året avgjorde en domstol att det är den asylsökande själv som ska bevisa sin ålder, och att medicinsk åldersbedömning kan erbjudas. I avsaknad av medicinska bedömningar, och om personen saknade identitetshandlingar eller de handlingar som fanns bedömdes vara otillförlitliga, var det personens berättelse som skulle ligga till grund för bedömningen. Såhär beskrivs detta i Migrationsverkets svar på en fråga i december 2016:"Frågan om ålder utreds under asylutredningen. En asylutredning syftar till att klarlägga den sökandes identitet och eventuella skyddsskäl.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Åldersbedömningar fram till 2017-14--sv-5917-266

Att en ung person har hunnit fylla 18 år kan vara helt avgörande i ett asylärende. Fram till 2014 gjordes medicinska åldersbedömningar. Det året avgjorde en domstol att det är den asylsökande själv som ska bevisa sin ålder, och att medicinsk åldersbedömning kan erbjudas. I avsaknad av medicinska bedömningar, och om personen saknade identitetshandlingar eller de handlingar som fanns bedömdes vara otillförlitliga, var det personens berättelse som skulle ligga till grund för bedömningen. Såhär beskrivs detta i Migrationsverkets svar på en fråga i december 2016:"Frågan om ålder utreds under asylutredningen. En asylutredning syftar till att klarlägga den sökandes identitet och eventuella skyddsskäl. I identiteten ingår att kunna göra sin ålder sannolik och det är den sökande som har bevisbördan för att göra sannolikt att han/hon är under 18 år. I samband med asylbeslutet gör Migrationsverket en samlad bedömning av all bevisning som lämnats in, id-handlingar, muntliga uppgifter och annan typ av skriftlig bevisning för att avgöra om åldersuppgiften är sannolik. Om den samlade bedömningen inte är att personen sannolikt är under 18 år, kommer åldern att skrivas upp.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Medicinska åldersbedömningar från 2017-15--sv-5917-269

Från våren 2017 har unga asylsökandes ålder bedömts genom medicinska åldersbedömningar med röntgen av knäleder och tänder. När metoden började användas visade det sig att merparten av de undersökta bedömdes som över 18 år. Aftonbladet rapporterade exempelvis i maj 2017 att tre av fyra av de ensamkommande som genomgick en medicinsk åldersbedömning fick sin ålder uppskriven av Rättsmedicinalverket. Av 581 personer bedömdes 76 procent (442 personer) vara över 18 år och 134 personer, det vill säga 23 procent, bedömdes vara under 18 år. Detta väckte uppmärksamhet, då även vissa som uppenbart var under 18 år bedömdes som vuxna efter röntgenundersökningen. Metoden och teorin bakom åldersbedömningarna har mött hård kritik från rättsläkare, statistiker och jurister. (Se vidare Medicinska åldersbedömningar i Sverige.)

Hösten 2018 rekommenderade Svenska Läkaresällskapet en oberoende granskning av de medicinska åldersbedömningarna. I det s.k. januariavtalet 2019 mellan regeringen (Socialdemokraterna och Miljöpartiet) och Centerpartiet och Liberalerna kom man överens om att tillsätta en oberoende utredning. I oktober 2019 KU-anmäldes justitieminister Morgan Johansson för att utredningen ännu ej tillsatts. I juni 2020 tillsattes chefsrådman Maria Eika som särskild utredare. Utredningen ska lämna en delredovisning inom ett år och slutredovisas senast 31 maj 2024. Medicinska åldersbedömningar med den ifrågasatta metoden tillämpades fortfarande i augusti 2020.

Av dem som vid asylansökan (1 januari 2015- 19 juli 2016) registrerats som ensamkommande afghanska barn och sedan skrivits upp i ålder fick 92 procent avslag på asylansökan hos Migrationsverket. Av dem som innan beslut hunnit fylla 18 av egen kraft var motsvarande siffra 86%.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Medicinska åldersbedömningar från 2017-15--sv-5917-270

Från våren 2017 har unga asylsökandes ålder bedömts genom medicinska åldersbedömningar med röntgen av knäleder och tänder.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Medicinska åldersbedömningar från 2017-15--sv-5917-271

Från våren 2017 har unga asylsökandes ålder bedömts genom medicinska åldersbedömningar med röntgen av knäleder och tänder. När metoden började användas visade det sig att merparten av de undersökta bedömdes som över 18 år. Aftonbladet rapporterade exempelvis i maj 2017 att tre av fyra av de ensamkommande som genomgick en medicinsk åldersbedömning fick sin ålder uppskriven av Rättsmedicinalverket. Av 581 personer bedömdes 76 procent (442 personer) vara över 18 år och 134 personer, det vill säga 23 procent, bedömdes vara under 18 år. Detta väckte uppmärksamhet, då även vissa som uppenbart var under 18 år bedömdes som vuxna efter röntgenundersökningen. Metoden och teorin bakom åldersbedömningarna har mött hård kritik från rättsläkare, statistiker och jurister. (Se vidare Medicinska åldersbedömningar i Sverige.)


final-lid-disam-match/mega-cliqa-5917.jsonl--Q74733107--Medicinska åldersbedömningar från 2017-15--sv-5917-272

Från våren 2017 har unga asylsökandes ålder bedömts genom medicinska åldersbedömningar med röntgen av knäleder och tänder. När metoden började användas visade det sig att merparten av de undersökta bedömdes som över 18 år. Aftonbladet rapporterade exempelvis i maj 2017 att tre av fyra av de ensamkommande som genomgick en medicinsk åldersbedömning fick sin ålder uppskriven av Rättsmedicinalverket. Av 581 personer bedömdes 76 procent (442 personer) vara över 18 år och 134 personer, det vill säga 23 procent, bedömdes vara under 18 år. Detta väckte uppmärksamhet, då även vissa som uppenbart var under 18 år bedömdes som vuxna efter röntgenundersökningen. Metoden och teorin bakom åldersbedömningarna har mött hård kritik från rättsläkare, statistiker och jurister. (Se vidare Medicinska åldersbedömningar i Sverige.)

Hösten 2018 rekommenderade Svenska Läkaresällskapet en oberoende granskning av de medicinska åldersbedömningarna. I det s.k. januariavtalet 2019 mellan regeringen (Socialdemokraterna och Miljöpartiet) och Centerpartiet och Liberalerna kom man överens om att tillsätta en oberoende utredning. I oktober 2019 KU-anmäldes justitieminister Morgan Johansson för att utredningen ännu ej tillsatts.


Afghanistan har befunnit sig i krig sedan oktober 1978, då ett uppror mot den kommunistledda regimen utvecklades till ett inbördeskrig. I december 1979 invaderades landet av Sovjetunionen. Kriget varade till 1989. Antalet dödsoffer är oklart - olika källor anger mellan 562 000 och två miljoner människor. Ungefär sex miljoner flydde till grannländerna Iran och Pakistan. Efter det att Sovjetunionen lämnat landet fortsatte inbördeskriget mellan regeringen och olika rebellstyrkor, och efter regeringens fall mellan rebellstyrkorna. En av dessa var talibanerna som grep makten 1996 och utropade Afghanistan till islamiskt emirat. Talibanerna störtades av USA efter 11 september-attackerna 2001. Det inrättades en afghansk interimsregering stödd av USA och så småningom övergick allt mer av administrationen i civila afghanska händer. Talibanerna fortsatte att utföra krigshandlingar och kontrollera delar av landet, och regeringen var beroende av NATO-styrkor för att behålla makten.Detta stycke bygger till största delen på artikeln Afghanistan i engelskspråkiga Wikipedia. https://en.wikipedia.org/wiki/Afghanistan#Recent_history_.282002.E2.80.93present.29 Sommaren 2019 förhandlade USA med talibanerna om ett tillbakadragande av amerikanska trupper, men utan att komma till någon överenskommelse. Inbördeskriget fortsatte, och hösten 2019 präglades av kraftigt ökat våld, som ofta riktade sig mot civila. I september 2000 inleddes fredssamtal i Doha mellan den afghanska regeringen och talibanerna, samtidigt som våldet i landet identifierades till den högsta nivån på fem år.

Uppsala konfliktdatabas rapporterar att Afghanistan år 2018 var det land i världen som hade störst antal döda i organiserat våld och väpnad konflikt. Nästan 26 000 människor dog av sådant våld, det största antalet sedan 1989. Under första halvåret 2019 var antalet konfliktrelaterade dödsfall nästan 14 000, varav 96 procent berodde på konflikten mellan regeringen och talibanerna. FN rapporterar att de civila förlusterna mellan juli och september 2018 var 1 174 döda och 3 139 skadade, en nivå som betecknas som "utan motstycke" med "totalt oacceptabelt" våld. Förlusterna var 42 procent högre än under samma period 2017 och FN lägger det största ansvaret på grupper som talibanerna och terrorrörelsen IS.

På grund av säkerhetsläget har svenska utrikesdepartementet sedan 2006 avrått från alla resor till Afghanistan

På grund av säkerhetsläget har svenska utrikesdepartementet sedan 2006 avrått från alla resor till Afghanistan.

Afghanistan - avrådan
Publicerad Uppdaterad
Mot bakgrund av säkerhetsläget i landet avråder Utrikesdepartementet sedan den 10 februari 2006, från alla resor till Afghanistan. Till följd av ytterligare försämringar i säkerhetsläget uppmanar Utrikesdepartementet från och med den 5 augusti 2021 alla svenskar som befinner sig i Afghanistan att lämna landet.
Avrådan gäller tills vidare.
Nivåer av avrådan
- Icke nödvändiga resor – UD avråder från turist- och besöksresor.
- Alla resor – UD avråder från turist- och besöksresor, arbetsresor och alla andra typer av resor.
- Uppmaning att lämna landet – UD avråder från alla resor samt uppmanar svenskar att lämna landet.


Afghanistan har befunnit sig i krig sedan oktober 1978, då ett uppror mot den kommunistledda regimen utvecklades till ett inbördeskrig. I december 1979 invaderades landet av Sovjetunionen. Kriget varade till 1989. Antalet dödsoffer är oklart - olika källor anger mellan 562 000 och två miljoner människor. Ungefär sex miljoner flydde till grannländerna Iran och Pakistan. Efter det att Sovjetunionen lämnat landet fortsatte inbördeskriget mellan regeringen och olika rebellstyrkor, och efter regeringens fall mellan rebellstyrkorna. En av dessa var talibanerna som grep makten 1996 och utropade Afghanistan till islamiskt emirat. Talibanerna störtades av USA efter 11 september-attackerna 2001. Det inrättades en afghansk interimsregering stödd av USA och så småningom övergick allt mer av administrationen i civila afghanska händer. Talibanerna fortsatte att utföra krigshandlingar och kontrollera delar av landet, och regeringen var beroende av NATO-styrkor för att behålla makten.Detta stycke bygger till största delen på artikeln Afghanistan i engelskspråkiga Wikipedia. https://en.wikipedia.org/wiki/Afghanistan#Recent_history_.282002.E2.80.93present.29


Afghanistan har befunnit sig i krig sedan oktober 1978, då ett uppror mot den kommunistledda regimen utvecklades till ett inbördeskrig. I december 1979 invaderades landet av Sovjetunionen. Kriget varade till 1989. Antalet dödsoffer är oklart - olika källor anger mellan 562 000 och två miljoner människor. Ungefär sex miljoner flydde till grannländerna Iran och Pakistan. Efter det att Sovjetunionen lämnat landet fortsatte inbördeskriget mellan regeringen och olika rebellstyrkor, och efter regeringens fall mellan rebellstyrkorna. En av dessa var talibanerna som grep makten 1996 och utropade Afghanistan till islamiskt emirat. Talibanerna störtades av USA efter 11 september-attackerna 2001. Det inrättades en afghansk interimsregering stödd av USA och så småningom övergick allt mer av administrationen i civila afghanska händer. Talibanerna fortsatte att utföra krigshandlingar och kontrollera delar av landet, och regeringen var beroende av NATO-styrkor för att behålla makten.Detta stycke bygger till största delen på artikeln Afghanistan i engelskspråkiga Wikipedia. https://en.wikipedia.org/wiki/Afghanistan#Recent_history_.282002.E2.80.93present.29 Sommaren 2019 förhandlade USA med talibanerna om ett tillbakadragande av amerikanska trupper, men utan att komma till någon överenskommelse. Inbördeskriget fortsatte, och hösten 2019 präglades av kraftigt ökat våld, som ofta riktade sig mot civila. I september 2000 inleddes fredssamtal i Doha mellan den afghanska regeringen och talibanerna, samtidigt som våldet i landet identifierades till den högsta nivån på fem år.

Uppsala konfliktdatabas rapporterar att Afghanistan år 2018 var det land i världen som hade störst antal döda i organiserat våld och väpnad konflikt. Nästan 26 000 människor dog av sådant våld, det största antalet sedan 1989. Under första halvåret 2019 var antalet konfliktrelaterade dödsfall nästan 14 000, varav 96 procent berodde på konflikten mellan regeringen och talibanerna. FN rapporterar att de civila förlusterna mellan juli och september 2018 var 1 174 döda och 3 139 skadade, en nivå som betecknas som "utan motstycke" med "totalt oacceptabelt" våld. Förlusterna var 42 procent högre än under samma period 2017 och FN lägger det största ansvaret på grupper som talibanerna och terrorrörelsen IS.


Rättsliga ställningstaganden är Migrationsverkets generella rekommendationer om tillämpningen av lagar och förordningar inom Migrationsverket. Rättsliga ställningstaganden för ett specifikt land publiceras när Migrationsverket har följt utvecklingen i ett land under en tid och bedömer att ett nytt juridiskt styrdokument behövs. I det rättsliga ställningstagandet om Afghanistan från januari 2019 anges bland annat följande:

 I provinserna Helmand och Nangarhar föreligger inre väpnad konflikt och den rådande situationen av urskillningslöst våld är så allvarlig att var och en riskerar att utsättas för skyddsgrundande behandling.

 Säkerhetsläget i övriga delar av Afghanistan, utom i provinserna Panjshir och Bamiyan, är sådant att inre väpnad konflikt /.../ föreligger. Säkerhetsläget varierar dock mycket, både inom och mellan dessa provinser.

 Rättsskyddet i Afghanistan innehåller sådana brister att det inte går att hänvisa någon till den afghanska staten för myndighetsskydd. Det finns inte heller någon annan part eller organisation som kontrollerar hela eller en betydande del av Afghanistans territorium som kan ge skydd.
 Internflykt för personer som saknar nätverk kan vara relevant och rimligt framförallt till städerna Kabul, Herat eller Mazar-e-Sharif för arbetsföra och friska vuxna män och vuxna par utan barn. Om ett fungerande nätverk finns på internflyktsorten kan internflykt även komma ifråga för andra grupper.
I juni 2020 presenterades ett nytt rättsligt ställningstagande där man bedömer att säkerhetsläget i stort sett är oförändrat sedan 2019. Det betyder att den rättsliga styrningen gentemot verksamheten som handlägger afghanska asylärenden också lämnas oförändrad. Bland annat innebär det att Migrationsverket fortsatt anser att internflykt, för vissa grupper och efter en individuell bedömning, kan vara relevant och rimligt till städerna Kabul, Herat och Mazar e-Sharif.

Migrationsverkets bedömning är att den som inte kan utvisas till sin hemprovins kan hänvisas till internflykt och att Kabul är ett relevant och rimligt alternativ för internflykt. UNHCR har med hänvisning till den nuvarande säkerhetssituationen, den humanitära situationen och kränkningar mot mänskliga rättigheter, bedömt att Kabul i allmänhet inte är ett relevant eller rimligt internt flyktalternativ. Andra europeiska länder gör liknande bedömningar. Exempelvis bedömer Frankrike ofta att Afghanistan är så osäkert att internflykt inte är möjlig.

 Utrikesdepartementets rapport om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer
I en rapport om situationen per 31 december 2018 konstaterar Utrikesdepartementet att situationen i Afghanistan är svår vad gäller mänskliga rättigheter. Rättssystemet har stora brister på grund av både begränsad kapacitet och utbredd korruption. Många afghaner saknar grundläggande rättssäkerhet. Kvinnor och barn är extra utsatta. Enligt konstitutionen har kvinnor samma rättigheter som män, men diskriminering, grova kränkningar och våld är vanligt förekommande i synnerhet utanför större städer. Hederskultur, inklusive hedersbaserat våld och stark kontroll av släktingar förekommer och påverkar kvinnors möjligheter att åtnjuta de mänskliga rättigheterna negativt

Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i Afghanistan
Publicerad
Här följer en sammanfattning av rapporten om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer i Afghanistan situationen per den 31 december 2018 samt en länk till rapporten i sin helhet.
Ladda ner:
Situationen avseende de mänskliga rättigheterna i Afghanistan är svår. Framsteg sker, men de är få och utmaningarna flertaliga. Det allvarliga säkerhetsläget är en bidragande faktor och den väpnade konflikten fortsätter att slå hårt mot befolkningen. FN bedömer att året 2018 blev ett av de dödligaste för civila i Afghanistan sedan talibanregimens fall.
Rättsväsendet har stora brister, både på grund av begränsad kapacitet och omfattande korruption. Befolkningens förtroende för myndigheter och domstolsväsendet är lågt. Många afghaner väljer att istället vända sig till de informella rättssystem som existerar parallellt med det formella. Informell rättvisa i Afghanistan bygger inte sällan på en blandning av lokala sedvänjor och sharialag. Straffriheten är utbredd och många afghaner saknar grundläggande rättssäkerhet. Olagliga frihetsberövanden förekommer liksom tortyr, även om Afghanistan under 2018 anpassade sin straffrättslagstiftning efter FN:s konvention mot tortyr och ratificerade konventionens fakultativa tilläggsprotokoll. Dödsstraff tillämpas.
Viktiga reformer av valsystemet har uteblivit och parlamentsvalet som hölls i oktober 2018 hade försenats med över tre år. Det slutliga valresultatet hade den 31 december 2018 ännu inte fastställts. Det civila samhället är aktivt och tillåts spela en meningsfull roll. Civilsamhällets verksamhet utanför större städer begränsas dock ofta av säkerhetsläget. Det finns ett större antal oberoende medieaktörer. Samtidigt är Afghanistan ett av världens farligaste länder för journalister och medias verksamhet begränsas tydligt av säkerhetsläget. Mediearbetare utsätts återkommande för hot och allvarliga riktade attacker. Självcensur förekommer.
Kvinnor och barn är särskilt utsatta och har drabbats hårt av säkerhetsläget. Enligt konstitutionen har kvinnor samma rättigheter som män, men diskriminering, grova kränkningar och våld är vanligt förekommande i synnerhet utanför större städer. Hederskultur, inklusive hedersbaserat våld och stark kontroll av släktingar förekommer och påverkar kvinnors möjligheter att åtnjuta de mänskliga rättigheterna negativt. Till följd av religiösa och sociala tabun är straffriheten utbredd för våld mot kvinnor. Kvinnor är underrepresenterade i nästan samtliga yrkeskategorier vilket försämrar kvinnors och flickors möjligheter till ett fullgott deltagande i samhällslivet.
Barns rättigheter är kraftigt åsidosatta och det råder stor brist på tillgång till utbildning och hälsovård. Regeringens ansträngningar för att eliminera allvarliga övergrepp mot barn i väpnad konflikt har lett till förbättringar men överträdelser förekommer fortfarande.
Afghanistan är ett av världens fattigaste länder. Stora delar av befolkningen lever i extrem fattigdom. Landet uppvisar fortsatt bland de lägsta humanitära indikatorerna i världen. Läget är särskilt allvarligt för landets hundratusentals internflyktingar som ofta saknar tillgång till grundläggande samhällstjänster. Tillgång till hälsa, utbildning, vatten och mat är därtill stora utmaningar i flera regioner.
Kontakt
Telefon (växel) 08-405 10 00
e-post till Enheten för folkrätt, mänskliga rättigheter och traktaträtt (UD FMR), Utrikesdepartementet, via registrator
Mänskliga rättigheter i världen
Rapporten är en sammanställning grundad på Utrikesdepartementets bedömningar. Den kan inte ge en fullständig bild av läget för de mänskliga rättigheterna i landet. Information bör sökas också från andra källor.


Rättsliga ställningstaganden är Migrationsverkets generella rekommendationer om tillämpningen av lagar och förordningar inom Migrationsverket. Rättsliga ställningstaganden för ett specifikt land publiceras när Migrationsverket har följt utvecklingen i ett land under en tid och bedömer att ett nytt juridiskt styrdokument behövs. I det rättsliga ställningstagandet om Afghanistan från januari 2019 anges bland annat följande:

 I provinserna Helmand och Nangarhar föreligger inre väpnad konflikt och den rådande situationen av urskillningslöst våld är så allvarlig att var och en riskerar att utsättas för skyddsgrundande behandling.

 Säkerhetsläget i övriga delar av Afghanistan, utom i provinserna Panjshir och Bamiyan, är sådant att inre väpnad konflikt /.../ föreligger. Säkerhetsläget varierar dock mycket, både inom och mellan dessa provinser.

 Rättsskyddet i Afghanistan innehåller sådana brister att det inte går att hänvisa någon till den afghanska staten för myndighetsskydd. Det finns inte heller någon annan part eller organisation som kontrollerar hela eller en betydande del av Afghanistans territorium som kan ge skydd.
 Internflykt för personer som saknar nätverk kan vara relevant och rimligt framförallt till städerna Kabul, Herat eller Mazar-e-Sharif för arbetsföra och friska vuxna män och vuxna par utan barn. Om ett fungerande nätverk finns på internflyktsorten kan internflykt även komma ifråga för andra grupper.
I juni 2020 presenterades ett nytt rättsligt ställningstagande där man bedömer att säkerhetsläget i stort sett är oförändrat sedan 2019. Det betyder att den rättsliga styrningen gentemot verksamheten som handlägger afghanska asylärenden också lämnas oförändrad. Bland annat innebär det att Migrationsverket fortsatt anser att internflykt, för vissa grupper och efter en individuell bedömning, kan vara relevant och rimligt till städerna Kabul, Herat och Mazar e-Sharif.

Migrationsverkets bedömning är att den som inte kan utvisas till sin hemprovins kan hänvisas till internflykt och att Kabul är ett relevant och rimligt alternativ för internflykt. UNHCR har med hänvisning till den nuvarande säkerhetssituationen, den humanitära situationen och kränkningar mot mänskliga rättigheter, bedömt att Kabul i allmänhet inte är ett relevant eller rimligt internt flyktalternativ.


Rättsliga ställningstaganden är Migrationsverkets generella rekommendationer om tillämpningen av lagar och förordningar inom Migrationsverket. Rättsliga ställningstaganden för ett specifikt land publiceras när Migrationsverket har följt utvecklingen i ett land under en tid och bedömer att ett nytt juridiskt styrdokument behövs. I det rättsliga ställningstagandet om Afghanistan från januari 2019 anges bland annat följande:

 I provinserna Helmand och Nangarhar föreligger inre väpnad konflikt och den rådande situationen av urskillningslöst våld är så allvarlig att var och en riskerar att utsättas för skyddsgrundande behandling.

 Säkerhetsläget i övriga delar av Afghanistan, utom i provinserna Panjshir och Bamiyan, är sådant att inre väpnad konflikt /.../ föreligger. Säkerhetsläget varierar dock mycket, både inom och mellan dessa provinser.

 Rättsskyddet i Afghanistan innehåller sådana brister att det inte går att hänvisa någon till den afghanska staten för myndighetsskydd. Det finns inte heller någon annan part eller organisation som kontrollerar hela eller en betydande del av Afghanistans territorium som kan ge skydd.
 Internflykt för personer som saknar nätverk kan vara relevant och rimligt framförallt till städerna Kabul, Herat eller Mazar-e-Sharif för arbetsföra och friska vuxna män och vuxna par utan barn. Om ett fungerande nätverk finns på internflyktsorten kan internflykt även komma ifråga för andra grupper.
I juni 2020 presenterades ett nytt rättsligt ställningstagande där man bedömer att säkerhetsläget i stort sett är oförändrat sedan 2019. Det betyder att den rättsliga styrningen gentemot verksamheten som handlägger afghanska asylärenden också lämnas oförändrad. Bland annat innebär det att Migrationsverket fortsatt anser att internflykt, för vissa grupper och efter en individuell bedömning, kan vara relevant och rimligt till städerna Kabul, Herat och Mazar e-Sharif.

Migrationsverkets bedömning är att den som inte kan utvisas till sin hemprovins kan hänvisas till internflykt och att Kabul är ett relevant och rimligt alternativ för internflykt. UNHCR har med hänvisning till den nuvarande säkerhetssituationen, den humanitära situationen och kränkningar mot mänskliga rättigheter, bedömt att Kabul i allmänhet inte är ett relevant eller rimligt internt flyktalternativ. Andra europeiska länder gör liknande bedömningar. Exempelvis bedömer Frankrike ofta att Afghanistan är så osäkert att internflykt inte är möjlig.

 Utrikesdepartementets rapport om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer
I en rapport om situationen per 31 december 2018 konstaterar Utrikesdepartementet att situationen i Afghanistan är svår vad gäller mänskliga rättigheter. Rättssystemet har stora brister på grund av både begränsad kapacitet och utbredd korruption. Många afghaner saknar grundläggande rättssäkerhet. Kvinnor och barn är extra utsatta.