Vänsterpartiet

miniatyr|stående|vänster|Jonas Sjöstedt, ordförande 2012–2020.

Den 5 juli 2011 meddelade Jonas Sjöstedt att han ställer upp som kandidat till partiledarposten i Vänsterpartiet. Den 10 december 2011 föreslog valberedningen honom som partiledare och den 6 januari 2012 valdes Sjöstedt till ny ordförande i partiet. I sitt avslutningstal vid kongressen förkunnade Sjöstedt att vänsterpartiets mål är den demokratiska socialismen.Jonas Sjöstedt:Avslutningstal på partikongressen. Läst: 24 februari 2012. Valet av Sjöstedt blev en seger för förnyarna då den nya partiledaren sedan tidigare gjort sig känd som en sådan.

Valet av Jonas Sjöstedt hade föregåtts av en valprocess under hösten 2011 där fyra kandidater öppet meddelat att de kandiderade till att bli ny partiledare. Utöver Jonas Sjöstedt kandiderade även Rossana Dinamarca, Ulla Andersson och Hans Linde. Den öppna valprocessen, även Miljöpartiet och Centerpartiet genomförde liknande partiledarval, välkomnades av många debattörer, i jämförelse med exempelvis Socialdemokraterna där valet av Håkan Juholt som ny partiledare i mars 2011 hade föregåtts av en mer sluten process.

Den 4 februari 2012 valdes Aron Etzler till ny partisekreterare. Etzler var tidigare chefredaktör för den socialistiska tidningen Flamman. Samma år bildade partiet ett eget kvinnonätverk med syftet att stärka feminismen inom partiet och lyfta upp de feministiska frågorna på den politiska dagordningen. Ida Gabrielsson, som tidigare lett Ung vänster, har sedan starten varit ordförande för kvinnonätverket. Efter valet 2014 tillsatte Vänsterpartiets mer än 50 procent kvinnor bland ledamöter på alla nivåer i kommun, landsting och riksdag. 57,9 procent kvinnor i landstingsfullmäktige, 50,7 procent i kommunfullmäktige och 57 procent i riksdagsgruppen. Inför valet var det också ett uttalat mål efter att partiet satt helt jämställda listor på alla nivåer, samtidigt som även partistyrelsen och det verkställande utskottet hade en majoritet kvinnor.

I riksdagsvalet 2014 fick Vänsterpartiet 5,7 procent av rösterna, en ökning med 0,1 procentenheter från valet fyra år tidigare. I partiets egna valutvärdering sågs resultatet som en besvikelse, men samtidigt gjorde partiet ett starkare resultat i kommun- och landstingsvalen. Under valkampanjen lyfte partiet framförallt fram frågan om vinster i välfärden, vilket ledde till intern kritik. I landstinget landade rikssnittet på 7,08 procent i väljarstöd och i kommunvalet röstade 6,44 procent på Vänsterpartiet.

Efter riksdagsvalet 2014 behövde den nyvalda regeringen med Socialdemokraterna och Miljöpartiet stöd för att få igenom sin politik i riksdagen och vände sig till Vänsterpartiet, som inte fick ingå i själva regeringssamarbetet. Men för att partiet skulle förhandla med regeringen om kommande budgetar krävde Vänsterpartiet en överenskommelse om en välfärd utan vinstintresse. Regeringen gick med på det och i december 2017 skrev Ali Esbati (V) och Ardalan Shekarabi (S) på DN debatt att skattepengar i välfärden inte ska gå till vinstjakt. Därför ska regeringen tillsammans med Vänsterpartiet lägga en proposition i riksdagen "om tillstånd för att motta offentliga medel inom skolväsendet, inklusive vuxenutbildningen och inom socialtjänstens områden, exempelvis inom äldre- och funktionshinderomsorgen". Partierna kom också överens om att tillsätta en utredning som ska föreslå hur man ska se till att skattemedel används till det de är avsedda för inom hälso- och sjukvårdssektorn, skrev Shekarabi och Esbati i debattartikeln. Propositionen lades fram i mars 2018. Men en majoritet av riksdagens partier var emot förslaget om vinstbegränsningar och efterlyste istället skarpare kvalitetskrav i välfärden.


Vänsterpartiet

Vänsterpartiet (V) är ett svenskt socialistiskt och feministiskt parti på ekologisk grund. På partiets valsedlar anges partibeteckningen Vänsterpartiet. Partiledare är sedan den 31 oktober 2020 Nooshi Dadgostar.

Vänsterpartiet antog sitt nuvarande namn 1990 som ersatte det tidigare Vänsterpartiet Kommunisterna som använts från 1967, dessförinnan Sveriges Kommunistiska Parti från 1921 och Sveriges socialdemokratiska vänsterparti från 1917. Vänsterpartiet har, likt socialdemokraterna, sitt tidiga ursprung i den socialistiska arbetarrörelsen. Bolsjevikernas maktövertagande i Ryssland 1917 innebar grundandet av den kommunistiska världsrörelsen och den svenska arbetarrörelsen delades därmed i en socialdemokratisk och en kommunistisk del. I Sverige har den kommunistiska delen av arbetarrörelsen historiskt varit relativt svag medan socialdemokraterna, i jämförelse med andra länder, har varit starka. Socialdemokraterna har historiskt betraktat Vänsterpartiet som splittrare av arbetarrörelsen och har i perioder ömsom stött sig på deras passiva stöd i riksdagen och ömsom bekämpat kommunismen i samhällslivet i övrigt.

Mellan 1998 och 2006 agerade Vänsterpartiet tillsammans med Miljöpartiet stödparti till den socialdemokratiska minoritetsregeringen. Inför riksdagsvalet i Sverige 2010, mellan december 2008 och den 26 oktober 2010, samarbetade partiet tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet som De rödgröna.Rödgröna samarbetet tar paus 2010-10-26 Från riksdagsvalet 2014 till 2019 samarbetade Vänsterpartiet med Regeringen Löfven, bestående av Socialdemokraterna och Miljöpartiet, om budgeten. Detta samarbete upphörde med januariavtalet 2019.

Partiet är det femte största i riksdagen, med 28 mandat av 349, efter att ha fått 8,00 procent av rösterna i riksdagsvalet 2018. Vänsterpartiet har sitt starkaste stöd i Göteborgs kommuns (14,00 % valet 2018, 9,35 % valet 2014), Stockholms kommuns (13,12 % valet 2018, 7,73 % valet 2014) och Västerbottens läns (12,69 % valet 2018, 10,96 % valet 2014) riksdagsvalkretsar.

I Europaparlamentsvalet 2019 erhöll Vänsterpartiet 6,80 procentenheter av väljarnas röster och fick därmed ett mandat i parlamentet. I parlamentet är Vänsterpartiet en del av Vänstergruppen. Partiet är inte medlem av Europeiska vänsterpartiet.

Partiet har inte längre någon nomineringsgrupp i Svenska kyrkan, utan har ersatts av Vänsterns religiösa nätverk (VRG) som har nomineringsgruppen Vänstern i Svenska kyrkan (ViSK).

Från 2011 till december 2012 stöttade biståndsorganisation Vänsterns internationella forum, VIF, som är knuten till Vänsterpartiet, den ukrainska organisationen Borotba som enligt VIF var ett antinazistiskt och feministiskt vänsterparti. Enligt FOI är organisationen knuten till Vladimir Putins maktspel med betydande inslag av separatism och Sovjetnostalgi.

Vänsterpartiet har skickat svenska biståndspengar till pro-ryska ukrainska separatister.
Aftonbladet kan i dag avslöja att minst 219 000 kronor gått till organisationen Borotba i Ukraina.
Hundratusentals kronor har förts över till ledarens flickväns privata konto.
Organisationen har kopplingar till president Vladimir Putin och medlemmar som strider i östra Ukraina mot regeringen i Kiev.
Borotba är en omstridd organisation i Ukraina.
Vänsterpartiet, via sin biståndsorganisation Vänsterns Internationella Forum, VIF, beskriver den som en ukrainsk vänsterrörelse mot nazism och för feminism.
Jakob Hedenskog är säkerhetspolitisk analytiker på Totalförsvarets forskningsinstitut, FOI. Han beskriver Borotba som en av brickorna i Putins maktspel. Organisationen har ett tydligt drag av sovjetnostalgi och separatism:
– Som en aktiv del av anti-majdanrörelsen hamnar de i praktiken på samma sida som de pro-ryska separatisterna i Donbass, säger Hedenskog.
– Syftet på lång sikt är att splittra Europa.
Aftonbladet kan i dag avslöja att Vänsterpartiet via sin biståndsorganisation VIF, som är samarbetsorganisation till Sida, under flera år fört över hundratusentals svenska biståndskronor till Borotba. Men uppgifterna om det exakta beloppet varierar.
Slutbelopp som utbetalats till Förenade Marxister under 2010 är, enligt ett mejl från en handläggare på VIF, 250 000 kronor. Det stämmer inte med det belopp som anges i revisionsrapporten som VIF skickade till Sida: 238 000 kronor.
Men det är dokumenterat att mellan 2010 och 2012 har 219 000 kronor gått till dels Borotba, dels till Förenade Marxister – den organisation Borotba bildades ur 2011.
Strider mot Sidas regler
Enligt en intern VIF-rapport från 2013 var samarbetet med Borotba då pågående. Rapporten föreslog att det skulle fortsätta och utökas.
Sedan kriget startade för ett år sedan har flera av Borotbas aktivister ingått i väpnade separatiststyrkor som stridit mot regeringen i Kiev.
Vänsterpartiets samarbete med Borotba avslutades formellt först den 31 december 2014.
I ett par fall har biståndspengarna gått till ett privat bankkonto som ledarna haft kontroll över, något som strider mot Sidas regler. De har förts över på flera sätt bland annat direkt in på en ukrainsk kvinnas bankkonto.
I ett mejl Aftonbladet tagit del bekräftas att kvinnan under juli och augusti 2010 fick totalt 250 000 kronor från VIF insatt på sitt privata konto, 30 000 via Western Union och 220 000 via en direkt banköverföring.
Kvinnan säger själv att hon är vän till Borotbaledaren Sergej Kiritjuk. Enligt uppgift till Aftonbladet var hon vid tiden för betalningarna hans flickvän.
– En del av pengarna togs ut kontant av Sergej Kiritjuk, resten blev kvar på kontot, säger hon.
Vad pengarna användes till känner hon inte till, hon ställde inga frågor.
– Han bad mig bara att ta emot pengarna, eftersom jag har ett valutakonto på banken.
När biståndet som betalats ut till kvinnan skulle följas upp lämnade Sergej Kiritjuk och Borotba-grundaren Viktor Sjapinov en rapport till VIF med en förfalskad revisorsnamnteckning.
”Signaturen är inte min”
Förfalskningen upptäcktes av en intern revisor, Nina Potarskaja, hos Förenade Marxister som reagerade på upplägget. Efter påtryckningar från revisorn betalades 128 000 kronor av pengarna tillbaka till VIF.
– Svenskarna blev lurade, säger Potarskaja.
Enligt Potarskaja har alla projekt i hennes organisation varit självfinansierade, utan bistånd utifrån.
Och revisorn vars namn satts på rapporten bekräftar bluffrapporten:
– Signaturen är inte min, säger han.
Nina Potarskaja som upptäckte den falska rapporten ger i dag sin bild av vad som hänt:
– Viktor Sjapinov och Sergej Kiritjuk kom antagligen överens med VIF:s representanter genom att lura dem. Sedan fick de pengar. De ljög för svenskarna att de hade problem att öppna bankkonto. Därefter har de inte lyckats rapportera om pengarna. Då ljög de igen.
När VIF 2011 frågade Förenade Marxister var Sjapinov och Kiritjuk befann sig blev svaret att Sjapinov troligen befann sig i Gus Khrustalnij, en stad nära Moskva, där han tidigare jobbat i en kampanj för en kandidat från Putins parti Enade Ryssland.
Enligt Potarskaja ville VIF:s representant inte att saken skulle bli offentlig.
– De ville hålla så låg profil som möjligt eftersom det var deras fel. De gav pengarna till skumma personer, enligt skumma avtal utan några signaturer eller stämpel av organisationens ledare och revisorer. Sedan har de överfört pengarna, inte till ett organisationskonto utan till ett privat konto tillhörande Kiritjuks flickvän.
”Första gången jag hör om detta”
En sluten mejlkonversation inom Förenade Marxister, som Aftonbladet tagit del av, visar att högt uppsatta inom organisationen 2010 var starkt kritiska till Viktor Sjapinov och Sergej Kiritjuk som året därpå bildade Borotba.
I mejlen framkommer att ingen i organisationen lyckats få tag i duon.
Trots de oklara omständigheterna fortsatte och fördjupade VIF och Vänsterpartiet samarbetet.
Och 2012 betalade VIF ut 107 000 kronor till Borotba.
I en rapport i april 2013 beskrev projektansvariga från VIF hur VIF-stöd går till Borotbas sommarläger och till hyra för partilokaler.
För Sida, som är den svenska myndighet som hanterar biståndspengarna, är Aftonbladets avslöjande en nyhet.
– Det är första gången jag hör om detta, säger programsamordnaren Johan Nordqvist.
Det är inte tillåtet för någon av Sidas samarbetspartners att överföra bistånd till ett privat konto. Alla samarbetsorganisationer måste vara juridiska personer.
Och att en förfalskad revisionsrapport kommit in är något som VIF ska informera Sida om.
– I sådant fall måste en avvikelserapport göras. Så vitt jag vet har de inte rapporterat in några avvikelser, säger Johan Nordqvist.
Den person i VIF som haft mest kontakt med Borotba – och träffat företrädare i Ukraina – vill i dag inte låta sig intervjuas. Han hänvisar till att han inte längre sitter i VIF:s styrelse.


Vänsterpartiet


Vänsterpartiet

miniatyr|stående|vänster|Jonas Sjöstedt, ordförande 2012–2020.

Den 5 juli 2011 meddelade Jonas Sjöstedt att han ställer upp som kandidat till partiledarposten i Vänsterpartiet. Den 10 december 2011 föreslog valberedningen honom som partiledare och den 6 januari 2012 valdes Sjöstedt till ny ordförande i partiet. I sitt avslutningstal vid kongressen förkunnade Sjöstedt att vänsterpartiets mål är den demokratiska socialismen.Jonas Sjöstedt:Avslutningstal på partikongressen. Läst: 24 februari 2012. Valet av Sjöstedt blev en seger för förnyarna då den nya partiledaren sedan tidigare gjort sig känd som en sådan.

Valet av Jonas Sjöstedt hade föregåtts av en valprocess under hösten 2011 där fyra kandidater öppet meddelat att de kandiderade till att bli ny partiledare. Utöver Jonas Sjöstedt kandiderade även Rossana Dinamarca, Ulla Andersson och Hans Linde. Den öppna valprocessen, även Miljöpartiet och Centerpartiet genomförde liknande partiledarval, välkomnades av många debattörer, i jämförelse med exempelvis Socialdemokraterna där valet av Håkan Juholt som ny partiledare i mars 2011 hade föregåtts av en mer sluten process.

Den 4 februari 2012 valdes Aron Etzler till ny partisekreterare. Etzler var tidigare chefredaktör för den socialistiska tidningen Flamman. Samma år bildade partiet ett eget kvinnonätverk med syftet att stärka feminismen inom partiet och lyfta upp de feministiska frågorna på den politiska dagordningen. Ida Gabrielsson, som tidigare lett Ung vänster, har sedan starten varit ordförande för kvinnonätverket. Efter valet 2014 tillsatte Vänsterpartiets mer än 50 procent kvinnor bland ledamöter på alla nivåer i kommun, landsting och riksdag. 57,9 procent kvinnor i landstingsfullmäktige, 50,7 procent i kommunfullmäktige och 57 procent i riksdagsgruppen. Inför valet var det också ett uttalat mål efter att partiet satt helt jämställda listor på alla nivåer, samtidigt som även partistyrelsen och det verkställande utskottet hade en majoritet kvinnor.

I riksdagsvalet 2014 fick Vänsterpartiet 5,7 procent av rösterna, en ökning med 0,1 procentenheter från valet fyra år tidigare. I partiets egna valutvärdering sågs resultatet som en besvikelse, men samtidigt gjorde partiet ett starkare resultat i kommun- och landstingsvalen. Under valkampanjen lyfte partiet framförallt fram frågan om vinster i välfärden, vilket ledde till intern kritik. I landstinget landade rikssnittet på 7,08 procent i väljarstöd och i kommunvalet röstade 6,44 procent på Vänsterpartiet.

Efter riksdagsvalet 2014 behövde den nyvalda regeringen med Socialdemokraterna och Miljöpartiet stöd för att få igenom sin politik i riksdagen och vände sig till Vänsterpartiet, som inte fick ingå i själva regeringssamarbetet. Men för att partiet skulle förhandla med regeringen om kommande budgetar krävde Vänsterpartiet en överenskommelse om en välfärd utan vinstintresse. Regeringen gick med på det och i december 2017 skrev Ali Esbati (V) och Ardalan Shekarabi (S) på DN debatt att skattepengar i välfärden inte ska gå till vinstjakt. Därför ska regeringen tillsammans med Vänsterpartiet lägga en proposition i riksdagen "om tillstånd för att motta offentliga medel inom skolväsendet, inklusive vuxenutbildningen och inom socialtjänstens områden, exempelvis inom äldre- och funktionshinderomsorgen". Partierna kom också överens om att tillsätta en utredning som ska föreslå hur man ska se till att skattemedel används till det de är avsedda för inom hälso- och sjukvårdssektorn, skrev Shekarabi och Esbati i debattartikeln. Propositionen lades fram i mars 2018. Men en majoritet av riksdagens partier var emot förslaget om vinstbegränsningar och efterlyste istället skarpare kvalitetskrav i välfärden.

Från 2014 till 2019 förhandlade Vänsterpartiet med regeringen Löfven om budgeten.


Vänsterpartiet

miniatyr|stående|vänster|Jonas Sjöstedt, ordförande 2012–2020.

Den 5 juli 2011 meddelade Jonas Sjöstedt att han ställer upp som kandidat till partiledarposten i Vänsterpartiet. Den 10 december 2011 föreslog valberedningen honom som partiledare och den 6 januari 2012 valdes Sjöstedt till ny ordförande i partiet. I sitt avslutningstal vid kongressen förkunnade Sjöstedt att vänsterpartiets mål är den demokratiska socialismen.Jonas Sjöstedt:Avslutningstal på partikongressen. Läst: 24 februari 2012. Valet av Sjöstedt blev en seger för förnyarna då den nya partiledaren sedan tidigare gjort sig känd som en sådan.

Valet av Jonas Sjöstedt hade föregåtts av en valprocess under hösten 2011 där fyra kandidater öppet meddelat att de kandiderade till att bli ny partiledare. Utöver Jonas Sjöstedt kandiderade även Rossana Dinamarca, Ulla Andersson och Hans Linde. Den öppna valprocessen, även Miljöpartiet och Centerpartiet genomförde liknande partiledarval, välkomnades av många debattörer, i jämförelse med exempelvis Socialdemokraterna där valet av Håkan Juholt som ny partiledare i mars 2011 hade föregåtts av en mer sluten process.

Den 4 februari 2012 valdes Aron Etzler till ny partisekreterare. Etzler var tidigare chefredaktör för den socialistiska tidningen Flamman. Samma år bildade partiet ett eget kvinnonätverk med syftet att stärka feminismen inom partiet och lyfta upp de feministiska frågorna på den politiska dagordningen. Ida Gabrielsson, som tidigare lett Ung vänster, har sedan starten varit ordförande för kvinnonätverket. Efter valet 2014 tillsatte Vänsterpartiets mer än 50 procent kvinnor bland ledamöter på alla nivåer i kommun, landsting och riksdag. 57,9 procent kvinnor i landstingsfullmäktige, 50,7 procent i kommunfullmäktige och 57 procent i riksdagsgruppen. Inför valet var det också ett uttalat mål efter att partiet satt helt jämställda listor på alla nivåer, samtidigt som även partistyrelsen och det verkställande utskottet hade en majoritet kvinnor.

I riksdagsvalet 2014 fick Vänsterpartiet 5,7 procent av rösterna, en ökning med 0,1 procentenheter från valet fyra år tidigare. I partiets egna valutvärdering sågs resultatet som en besvikelse, men samtidigt gjorde partiet ett starkare resultat i kommun- och landstingsvalen. Under valkampanjen lyfte partiet framförallt fram frågan om vinster i välfärden, vilket ledde till intern kritik. I landstinget landade rikssnittet på 7,08 procent i väljarstöd och i kommunvalet röstade 6,44 procent på Vänsterpartiet.

Efter riksdagsvalet 2014 behövde den nyvalda regeringen med Socialdemokraterna och Miljöpartiet stöd för att få igenom sin politik i riksdagen och vände sig till Vänsterpartiet, som inte fick ingå i själva regeringssamarbetet. Men för att partiet skulle förhandla med regeringen om kommande budgetar krävde Vänsterpartiet en överenskommelse om en välfärd utan vinstintresse. Regeringen gick med på det och i december 2017 skrev Ali Esbati (V) och Ardalan Shekarabi (S) på DN debatt att skattepengar i välfärden inte ska gå till vinstjakt. Därför ska regeringen tillsammans med Vänsterpartiet lägga en proposition i riksdagen "om tillstånd för att motta offentliga medel inom skolväsendet, inklusive vuxenutbildningen och inom socialtjänstens områden, exempelvis inom äldre- och funktionshinderomsorgen". Partierna kom också överens om att tillsätta en utredning som ska föreslå hur man ska se till att skattemedel används till det de är avsedda för inom hälso- och sjukvårdssektorn, skrev Shekarabi och Esbati i debattartikeln. Propositionen lades fram i mars 2018. Men en majoritet av riksdagens partier var emot förslaget om vinstbegränsningar och efterlyste istället skarpare kvalitetskrav i välfärden.

Från 2014 till 2019 förhandlade Vänsterpartiet med regeringen Löfven om budgeten. Under mandatperioden 2014-2018 fick partiet igenom flera reformer, som till exempel tio årliga miljarder för att förstärka välfärden i kommuner och landsting, CSN-lån till körkort och glasögonbidrag till barn- och unga. Samarbetet tog slut i och med att Socialdemokraterna och Miljöpartiet slöt Januariavtalet med Centerpartiet och Liberalerna.


Vänsterpartiet

 Period  Namn 1917  Carl Winberg och Zeth Höglund 1918  Ernst Åström och Karl Kilbom 1919–1920  Zeth Höglund 1921–1923  Zeth Höglund och Karl KilbomNationalencyklopedin (inloggad). Läst 12 juni 2014. 1923–1924  Zeth Höglund1924–1929  Karl Kilbomvansterpartiet.se - Partiets historia och Nils Flyg 1929–1951  Sven Linderot  1951–1964  Hilding Hagberg  1964–1975  C.-H. Hermansson 1975–1993  Lars Werner 1993–2003  Gudrun Schyman 2003–2004  Ulla Hoffmann (tillförordnad) 2004–2012  Lars Ohly 2012–2020  Jonas Sjöstedt 2020–  Nooshi Dadgostar Partisekreterare
 Period  Namn1917–1918Fredrik Ström 1927–1929  Arvid OlssonPer-Olo Zennström (1972). Linderot - Masslinjen. Stockholm, s. 35 1929  Oskar Samuelsson 1933–1937  Fritjof Lager 1941–1948  Gunnar Öhman 1948–1952  Fritjof Lager ?  C.-H. Hermansson 1964–1967  Erik Karlsson 1967–1969  Urban Karlsson 1969–1982  Tore Forsberg 1982–1985  Bo Hammar 1985–1993  Kenneth Kvist 1993–1994  Maggi Mikaelsson 1994–2000  Lars Ohly 2000–2006  Pernilla Zethraeus 2006–2012  Anki Ahlsten 2012–  Aron Etzle

DIGITAL PRENUMERATION
Läs DN gratis hela vägen fram till lucia!
Alla artiklar gratis fram till 13 december, sen för halva priset i ett helt år (endast 69 kr/mån). Efter kampanjperioden gäller ord. pris 149 kr/mån. Ingen bindningstid. Säg upp enkelt online.
Genom att klicka på "Godkänn köp" godkänner jag prenumerationsvillkoren och bekräftar att jag tagit del av Bonnier News personuppgiftspolicy. Dagens Nyheter är en del av Bonnier News AB, som ansvarar för kundrelationen samt för behandlingen av dina personuppgifter. Erbjudandet gäller endast nya prenumeranter.


Feminism

miniatyr|Tecknet för Venus används ibland som symbol för kvinnan och/eller feminismen.

Feminism är en samling rörelser och ideologier vars målsättning är att kvinnor ska ha samma rättigheter och möjligheter som män och där feminismen verkar för kvinnors politiska, ekonomiska och sociala rättigheter.Feminism, SAOB, Läst 2019-03-07 Vissa av rörelsens rötter kan spåras till 1700-talet och har sedan dess funnits i en rad olika gestalter. Fram till början av 1900-talet användes begreppen kvinnorörelsenSå använder till exempel Ellen Key benämningen Kvinnorörelsen som titel på sin bok från 1909. eller kvinnorättsrörelsen. Ordet feminist var ursprungligen ett nedsättande uttryck för att beskriva kvinnor som inte anpassade sitt beteende till rådande könsnormer.Uppslagsord "feminism" i  Ordet användes även om kvinnliga egenskaper hos män.Svenska Akademiens Ordbok, uppslag: feminism Benämningen togs dock över av kvinnorörelsen vid den internationella kvinnokonferensen i Paris 1892.uppslagsordet "feminism" i  Från ursprunget i upplysningstidens frihetstankar och den franska revolutionen har feminismen vuxit till att idag bli en betydande politisk ideologi.

Feminism och feministisk praktik tar sig mycket olika uttryck beroende på vem, var och när frågan diskuteras, vad som är problemet i samhället och hur arbetet för förändring bör se ut. Det finns många olika feministiska inriktningar, och därför kan det ofta vara mer korrekt att prata om feminismer än om feminism. Att det finns så många olika feministiska grenar visar på ett komplext ämnesområde, där olika teorier har olika uppfattningar om vad som är problemet i samhället och hur arbetet för förändring bör se ut. Några exempel på olika inriktningar är radikalfeminism, lesbisk feminism, liberalfeminism, marxistisk feminism, svart feminism och transfeminism. Feministiskt initiativ (Fi) anger till exempel att man verkar för feministisk antirasism.

Fjärde vågens feminism började formeras kring 2012. Denna rörelse och tid karaktäriseras av sitt fokus på att stärka kvinnor på en mängd olika plan, användningen olika internetverktyg, och en centrering kring intersektionalitet. Republished as  /  Under denna tid har diskussionen omkring kvinnors roll i relationer lyfts bland annat genom Metoo-rörelsen och en förnyad debatt omkring pornografi och sexualiseringen av samhället.

Kritik har kommit angående hur fjärde vågen återskapat en offerroll för kvinnan och talat mindre om individernas egen makt. Den ses ibland som en sociala medier-baserad återgång till andra vågens feminism, parad med en nyuppväckt biologism där män och kvinnor är mer olika än lika.

Inte fjärde vågens feminism
Vad har Michael Jacksons offer gemensamt? Vem har skrivit det bästa som någonsin skrivits om verk och person? Varför är fjärde vågens feminism egentligen bara den andra vågen igen? Och sluta köna Greta Thunberg!
FREDAG 22 MARS 2019
Senaste avsnitten
En varg söker sin pod
Alla Aftonbladets podcasts
A-A
A-A
A-D
E-H
L-M
M-O
P-S
S-S
S-S
OM AFTONBLADET
Tipsa oss: SMS 71 000. Mejl: tipsa@aftonbladet.se
Tjänstgörande redaktör: Matilda Andersson, Fredrik Palmqvist och Elvira Barsotti
Chefredaktör, vd och ansvarig utgivare: Lena K Samuelsson
Stf ansvarig utgivare: Martin Schori
Redaktionschef: Karin Schmidt
Support: Kontakta kundtjänst
Användarvillkor ● Personuppgiftspolicy ● Cookiepolicy ● Rapportera fel ● Nyhetsbrev
OM AFTONBLADET


Feminism


Rumänien

Rumänien (rumänska: România) är en republik i Östeuropa.United Nations, Statistics Division; Composition of macro geographical (continental) regions, geographical sub-regions, and selected economic and other groupings Läst 27 oktober 2011. Landet gränsar i norr mot Ukraina, i öster till Moldavien och Svarta havet, i söder till Bulgarien, längs med floden Donau, och i väster mot Ungern och Serbien. Rumäniens befolkning utgjorde 20 121 641 personer vid folkräkningen 2011

Rumäniens moderna historia har präglats av det kommunistiska styret sedan 1947. Efter en period av svårt förtryck under den kommunistiske diktatorn Nicolae Ceaușescu från 1965 till 1989 blev landet en demokratisk republik. Rumänien är medlem av militäralliansen Nato sedan 29 mars 2004 och Europeiska unionen sedan 1 januari 2007.

Ceaușescus ambition att öka befolkningen genom att förbjuda aborter och göra preventivmedel illegala för att på så sätt trygga tillgången till arbetskraft orsakade stora problem för de unga i landet. Många nyfödda, handikappade barn och romer kunde inte komma ut i samhället ordentligt. Uppemot 100 000 barn mellan 0 och 18 år hamnade på 1980-talet på institutioner vilka saknade möjlighet till utbildning och intellektuell stimulans. Många led av näringsbrist och gavs därför blodtransfusioner. Den spridning av HIV-viruset som därmed skedde hölls som en statshemlighet. Under 1990-talet ändrades inte omhändertagandesystemet och inflödet till barnhemmen fortsatte och 50 000 barn adopterades internationellt.

År 2001 mottog Rumänien klagomål från EU, som ansåg att adoptionerna urartat till handel med barn. År 2004 trädde en lag i kraft som stoppar adoptionerna. Mellan 2002 och 2006 reformerade regeringen omhändertagandesystemet. Förändringarna gjorde det möjligt för lokala myndigheter att stänga barnhem och ge barn möjlighet till lämpligare placering i mindre boenden och nya familjer. Många barn, särskilt romer, saknar identitetshandlingar och många föräldralösa barn och handikappade är utestängda från sjukvårdssystemet.

Antalet unga i institutioner eller i skydd av staten har kraftigt minskat. År 2000 gjordes sjukhus, barnsjukhus och internatskolor om till barnhem vilket gav en kraftig ökning i statistiken: 57 181. År 2006 var denna siffra nere på ca 28 000 och idag är siffrorna ännu lägre. De är dock fortfarande höga för att vara i Europa.

Sverige har varit väldigt tydligt med att det är Rumäniens ansvar att se till att alla medborgare får en bra försörjning i sitt hemland. Enligt en artikel är  "Rumäniens behandling av den romska minoriteten är ett svek mot de grundläggande värden som EU bygger på" Enligt Lotta Edholm från Folkpartiet (numera Liberalerna) har den rumänska regeringen en plikt att se till att alla medborgare får gå i skolan, får bo i människovärdiga bostäder och har vettiga framtidsutsikter.

Europaparlamentarikern Cecilia Wikström från Liberalerna har föreslagit att Rumäniens EU-bidrag och rösträtt i Europeiska unionens råd (EU:s ministerråd) borde dras in om romerna i landet inte får det bättre. Cecilia Wikström menar att om man är med i EU får man sköta sig. Enligt folkräkningen utgör romerna över 600 000 personer, av landets 20 miljoner invånare

EU-politiker vill hota Rumänien med sanktioner
EU borde kunna införa sanktioner mot Rumänien om de inte tar hand om sin romska befolkning bättre. Det kräver nu EU-parlamentarikern Cecilia Wikström från Uppsala.
Wikström ser gärna hot om både indragna EU-bidrag och indragen rösträtt för Rumänien i EU eftersom romerna i landet inte tas omhand.
– Barnen går inte i skolan, bostäderna har stampade jordgolv, inget rinnande vatten, toalett eller dusch. Detta är en del av Europa 2014. Det är inget annat än skamligt, säger Cecilia Wikström (FP).
De romska rumänernas utsatta situation märks också på Uppsalas gator i form av tiggare. Cecilia Wikström lägger en skuld på Rumänien för det.
– I Rumänien går stigmatiseringen av romer genom alla samhällsskikt. Från människor i byar och städer, genom sjukvård och utbildning, till regering. Regeringen har ett mycket stort ansvar.
Cecilia Malmström säger att hon går till val på att inrätta en kommission som ska granska hur EU-länderna lever upp till demokrati och mänskliga rättigheter. I går presenterade också EU-kommissionens vice ordförande ett förslag om hur EU skulle kunna granska just detta.
Men Wikström menar att det var ett tandlöst förslag som saknar möjlighet att sätta in åtgärder mot det land som gör fel. Hon föreslår att det ska gå att dra in EU-bidrag och att dra in Rumänska politikers rösträtt i EUs ministerråd om landet inte tar hand om sina romer på ett bättre sätt.
– Jag tänker mig både ekonomiska och politiska sanktioner. Det blir vansinnigt tufft om EU håller inne socialfonder eller allt regionalstöd. Då blir det ett skriande behov av de pengarna.
Cecilia Wikström säger att då lär nog länderna vakna upp med ett ryck och yrvaket gnugga sig i ögonen och säga "jasså, är det det här som innebär att vara med i EU - att man måste sköta sig".
– Då får de se till att medborgarna har ett anständigt liv så att de slipper ge sig ut i detta förnedrande tiggeri i andra europeiska medlemsländer, säger Cecilia Wikström.


Rumänien

Ceaușescus ambition att öka befolkningen genom att förbjuda aborter och göra preventivmedel illegala för att på så sätt trygga tillgången till arbetskraft orsakade stora problem för de unga i landet. Många nyfödda, handikappade barn och romer kunde inte komma ut i samhället ordentligt. Uppemot 100 000 barn mellan 0 och 18 år hamnade på 1980-talet på institutioner vilka saknade möjlighet till utbildning och intellektuell stimulans. Många led av näringsbrist och gavs därför blodtransfusioner. Den spridning av HIV-viruset som därmed skedde hölls som en statshemlighet. Under 1990-talet ändrades inte omhändertagandesystemet och inflödet till barnhemmen fortsatte och 50 000 barn adopterades internationellt.

År 2001 mottog Rumänien klagomål från EU, som ansåg att adoptionerna urartat till handel med barn. År 2004 trädde en lag i kraft som stoppar adoptionerna. Mellan 2002 och 2006 reformerade regeringen omhändertagandesystemet. Förändringarna gjorde det möjligt för lokala myndigheter att stänga barnhem och ge barn möjlighet till lämpligare placering i mindre boenden och nya familjer. Många barn, särskilt romer, saknar identitetshandlingar och många föräldralösa barn och handikappade är utestängda från sjukvårdssystemet.

Antalet unga i institutioner eller i skydd av staten har kraftigt minskat. År 2000 gjordes sjukhus, barnsjukhus och internatskolor om till barnhem vilket gav en kraftig ökning i statistiken: 57 181. År 2006 var denna siffra nere på ca 28 000 och idag är siffrorna ännu lägre. De är dock fortfarande höga för att vara i Europa.


Rumänien

Ceaușescus ambition att öka befolkningen genom att förbjuda aborter och göra preventivmedel illegala för att på så sätt trygga tillgången till arbetskraft orsakade stora problem för de unga i landet. Många nyfödda, handikappade barn och romer kunde inte komma ut i samhället ordentligt. Uppemot 100 000 barn mellan 0 och 18 år hamnade på 1980-talet på institutioner vilka saknade möjlighet till utbildning och intellektuell stimulans. Många led av näringsbrist och gavs därför blodtransfusioner. Den spridning av HIV-viruset som därmed skedde hölls som en statshemlighet. Under 1990-talet ändrades inte omhändertagandesystemet och inflödet till barnhemmen fortsatte och 50 000 barn adopterades internationellt.

År 2001 mottog Rumänien klagomål från EU, som ansåg att adoptionerna urartat till handel med barn. År 2004 trädde en lag i kraft som stoppar adoptionerna. Mellan 2002 och 2006 reformerade regeringen omhändertagandesystemet. Förändringarna gjorde det möjligt för lokala myndigheter att stänga barnhem och ge barn möjlighet till lämpligare placering i mindre boenden och nya familjer. Många barn, särskilt romer, saknar identitetshandlingar och många föräldralösa barn och handikappade är utestängda från sjukvårdssystemet.

Antalet unga i institutioner eller i skydd av staten har kraftigt minskat. År 2000 gjordes sjukhus, barnsjukhus och internatskolor om till barnhem vilket gav en kraftig ökning i statistiken: 57 181. År 2006 var denna siffra nere på ca 28 000 och idag är siffrorna ännu lägre. De är dock fortfarande höga för att vara i Europa.

Sverige har varit väldigt tydligt med att det är Rumäniens ansvar att se till att alla medborgare får en bra försörjning i sitt hemland. Enligt en artikel är  "Rumäniens behandling av den romska minoriteten är ett svek mot de grundläggande värden som EU bygger på" Enligt Lotta Edholm från Folkpartiet (numera Liberalerna) har den rumänska regeringen en plikt att se till att alla medborgare får gå i skolan, får bo i människovärdiga bostäder och har vettiga framtidsutsikter.


Sveriges historia

Sveriges historia är beskrivningen av Sverige i det förflutna, och av det som innan statsbildningen på medeltiden skulle komma att bli Sverige. Det område som i dag utgör södra Sverige var sannolikt bebott i de perioder under senaste istiden när landisen inte täckte hela området. Historiska kronologier inleds dock vanligen med bosättningen av Skandinavien när isen drog sig tillbaka för gott, vilket tog sin början för omkring 13 000 år sedan. Landet bosattes först söderifrån via vad som i dag är Danmark, och för 10 000 år sedan norr ifrån. Inflyttning skedde sedan från flera väderstreck, och hela dagens Sverige var befolkat några tusental år senare. En stor förändring inträffade när den jordbrukande trattbägarkulturen inflyttade med början för cirka 6 200 år sedan, liksom med bronsålderns och järnålderns inträde.

Namnen Svearike (Swēorice) och svitjod ("sveafolket") förekommer första gången i det anglosaxiska Beowulfkvädet (i en handskrift bevarad från 1000-talet)Beowulf, första delen, vers 2380, och förmodas ursprungligen ha använts som benämning på en statsbildning av okänd storlek med centrum i Gamla Uppsala, styrd av svear (folkgrupp troligen första gången omnämnd i skrift av den romerske historikern Tacitus år 98 e.Kr. som "svioner").

400px|thumb|Antal beviljade uppehållstillstånd i Sverige sedan 1980 för olika ärendeslag.
400px|thumb|Antal flyktingar och motsvarande per år som beviljades asyl i Sverige 1980–2014 och deras vanligaste medborgarskap. För perioden 1980–1989 visas tidsmedelvärden.

I synnerhet it- och telekombranschen drabbades hårt av börskraschen år 2000, men exportindustrin och landets finanser återhämtade sig starkt under 00-talet. Sverige anses inte ha påverkats nämnvärt av den globala finanskris som inleddes 2008.

Senast uppdaterad: 2019-09-23
Publicerad: 2016-10-18
När vi pratar löneökningar diskuterar vi ofta i nominella termer, det vill säga den ökning vi ser på vår löneutbetalning. Den nominella löneökningen säger dock lite om vad den faktiska ökningen i köpkraft är då de varor och tjänster vi köper också ökar i pris från år till år. För att få reda på vad vår löneökning verkligen är värd måste vi räkna bort inflationen. Det vi får kvar är den reala löneökningen, den faktiska inkomstökningen med hänsyn tagen till prisutvecklingen.
Höga löneökningar - en illusion?
Nominella löneökningar på cirka 10 procent per år hörde till det normala under 70- och 80-talen men under de senaste 20 åren har det normala snarare legat kring 3 procent per år. En betydande skillnad kan tyckas, men räknar vi bort inflationen ser läget helt annorlunda ut.
Efter att inflationen dragits bort återstår endast en bråkdel av 70- och 80-talens löneökningar. I genomsnitt 0,1 procent per år under perioden 1975 till 1995. De nästkommande 20 åren har de reala löneökningarna däremot uppgått till ca 2,4 procent per år, vilket är en väsentligt mycket bättre utväxling för löntagarna.
Löneutveckling 1975-2015
Procent
|1975-1995||1995-2015|
|Nominell löneökning||7,5||3,5|
|- inflation||7,4||1,0|
|= Real löneökning per år||0,1||2,4|
Källa: Medlingsinstitutet, SCB samt vissa beräkningar av Ekonomifakta
61 procent på 20 år
På det hela taget låter kanske inte någon av dessa procentsatser särskilt imponerande. Under en längre tidsperiod blir dock skillnaden betydligt mer påtaglig. Med en ökningstakt på 2,4 procent om året har de reala lönerna ökat med 61 procent under de senaste 20 åren. Detta kan jämföras med ökningen under de 20 åren före 1995 som totalt uppgick till 1 procent efter borträknad inflation.
Trots att löneökningarna nominellt är lägre idag har vi under de senaste 20 åren haft en högre reallöneutveckling än under de 20 åren dessförinnan. Det hela kan vi följa tydligare om vi kikar på löneökningarnas reala utveckling över tid.
Från 70-talet fram till mitten av 90-talet är löneökningarna nominellt höga men de reala löneökningarna följer inte en ökande trend utan varierar kraftigt från år till år. Under ett antal år i början av 80-talet var reallöneökningarna till och med negativa, vår lön blev mindre värd trots att den nominellt sett ökade.
En hundraårig väntan
Efter 1995 har löneökningarna följt en väsentligt mer positiv och jämn ökning än tidigare. Detta beror inte enbart på att vi fick en självständig riksbank med inflationsmål om 2 procent utan också att vi fick ordning i lönebildningsprocessen. Genom Industriavtalet 1997 blev industrin normerande för löneökningar i samtliga branscher. Istället för okontrollerade löneökningar och efterföljande kraftiga prisökningar blev lönebildningen stabil efter det att industrin började sätta ”märket”. De senaste årens löneökningar avspeglar i högre grad den faktiska produktivitetsutvecklingen i ekonomin. En lösning som ökar löntagarnas köpkraft från ett år till ett annat samtidigt som prisutvecklingen hålls i schack.
En löneökning går alltså inte att se enbart genom att studera våra lönebesked. Stora årsvisa ökningar behöver inte bli så stora i slutändan, om inflationen äter upp det mesta, medan tillsynes små förändringar kan växa sig stora över tid. Hade vi fortsatt som under de tidigare åren, med höga årliga nominella löneökningar och skenande inflation, hade de senaste 20 årens reala löneutveckling tagit över 100 år att uppnå.
Senast uppdaterad: 2019-09-23
Publicerad: 2016-10-18
Det är fritt att använda sig av våra diagram men ange gärna Ekonomifakta som källa.


Sveriges historia

400px|thumb|Antal beviljade uppehållstillstånd i Sverige sedan 1980 för olika ärendeslag.
400px|thumb|Antal flyktingar och motsvarande per år som beviljades asyl i Sverige 1980–2014 och deras vanligaste medborgarskap. För perioden 1980–1989 visas tidsmedelvärden.

Perioden inleddes med den djupgående finanskrisen i Sverige 1990–1994 till följd av att Riksbankens avskaffande av kreditmarknadsregleringen vid Novemberrevolutionen 1985 hade gett upphov till en fastighetsprisbubbla.


Sveriges historia

400px|thumb|Antal beviljade uppehållstillstånd i Sverige sedan 1980 för olika ärendeslag.
400px|thumb|Antal flyktingar och motsvarande per år som beviljades asyl i Sverige 1980–2014 och deras vanligaste medborgarskap. För perioden 1980–1989 visas tidsmedelvärden.

Perioden inleddes med den djupgående finanskrisen i Sverige 1990–1994 till följd av att Riksbankens avskaffande av kreditmarknadsregleringen vid Novemberrevolutionen 1985 hade gett upphov till en fastighetsprisbubbla. Detta i kombination med skattesänkningar utan att offentliga utgifter sänktes i motsvarande grad resulterade i att statsskulden fördubblades från 44 till 78 procent av BNP under perioden.Statsskuldens historia , Riksgälden, accessdatum 2012-01-27. Landets politiker trodde på fast kronkurs i syfte att senare kunna gå med i Euro-samarbetet, och gjorde misslyckade försök att försvara kronan mot valutaspekulation av bland andra George Soros, genom att höja marginalräntan, under en kort tid upp till 500 procent.

Krisen följdes av att kraftiga nedskärningar i offentlig sektor genomfördes på kort tid, och av att rörlig växelkurs med inflationsmål för Riksbanken infördes år 1992. Detta i kombination med rekordinvandring 1993–1994 bidrog till att arbetslösheten mångdubblades från 2 procent år 1991 till 10 procent år 1993 (exklusive personer i åtgärder), och att den sedan dess aldrig kommit i närheten av nivåerna innan 1992. Som konsekvens var andelen barn i ekonomiskt utsatta hushåll rekordhög (21–22 procent) åren 1996–1997.Barnfamiljernas inkomststandard, antal och andel hemmaboende barn 0-17 år efter inkomststandard. År 1995 - 2013, Statistikdatabasen, SCB, uppdaterad 2014-07-03. Den babyboom (det födelseöverskott) som uppträdde 1989 upphörde 1993, och födelsetalen nådde en bottennivå 1998–1999. Åldringsvård samt grund- och gymnasieskolor kommunaliserades 1991, för att möjliggöra besparingar. Ett stort antal psykiskt funktionhindrade flyttade ut från institutioner till egna lägenheter efter psykiatrireformen 1995, varpå tiggare började synas i svenska städer för första gången på årtionden.

Kronans fall gav emellertid upphov till stora exportintäkter, varmed statsfinanserna återhämtade sig vid slutet av 1990-talet. Barnfattigdomen sjönk kring år 2000 och har därefter legat mellan 9 och 10 procent, vilket är lågt sett ur ett internationellt perspektiv. Låginflationspolitiken har gjort att reallönerna har stigit årligen sedan 1995, och att andelen barn i familjer med hög inkomststandard ökat nära nog varje år från 7 procent år 1995 till 47,9 procent år 2013. Sverige hade haft en tätposition under 1990-talets it-boom, som emellertid förvandlades till en ekonomisk bubbla.


Lista över svenska krig

Detta är en lista över de krig som Sverige har deltagit i från medeltiden till år 1814.

 definitionen av Sverige
 trovärdiga källor

Sveriges senaste krig uppges i allmänhet vara fälttåget mot Norge 1814 och att Sverige därefter har haft fred i mer än 200 år. Samtidigt har Sverige efter andra världskriget deltagit med trupper i uppdrag sanktionerade av Förenta Nationerna.


Lista över svenska krig

 definitionen av Sverige
 trovärdiga källor

För tidiga fejder som brukar nämnas är källäget ofta tunt, och baserar sig på tolkningar av sagor som inte är entydiga.


Lista över svenska krig

 definitionen av Sverige
 trovärdiga källor

För tidiga fejder som brukar nämnas är källäget ofta tunt, och baserar sig på tolkningar av sagor som inte är entydiga. Dessutom finns det tidiga beskrivna konflikter som tolkats som krig, men inte var mellanstatliga konflikter utan snarare plundringståg eller släktfejder, som till exempel Slaget vid Svolder. Ett annat omtalat tidigt krig är kriget mellan Erik Segersäll och Styrbjörn Starke, som avslutades med slaget vid Fyrisvallarna, där Styrbjörn Starkes existens senare har ifrågasatts, men flera runstenar berättar om ett slag vid Uppsala som kan ha samband med det slaget. Även det första svenska korståget på 1150-talet är ifrågasatt eftersom det inte finns samtida källor även om det förutsätts att militära expeditioner genomfördes vilket ledde till att Egentliga Finland länge var en del av Sverige.


Lista över svenska krig

 definitionen av Sverige
 trovärdiga källor

För tidiga fejder som brukar nämnas är källäget ofta tunt, och baserar sig på tolkningar av sagor som inte är entydiga. Dessutom finns det tidiga beskrivna konflikter som tolkats som krig, men inte var mellanstatliga konflikter utan snarare plundringståg eller släktfejder, som till exempel Slaget vid Svolder. Ett annat omtalat tidigt krig är kriget mellan Erik Segersäll och Styrbjörn Starke, som avslutades med slaget vid Fyrisvallarna, där Styrbjörn Starkes existens senare har ifrågasatts, men flera runstenar berättar om ett slag vid Uppsala som kan ha samband med det slaget. Även det första svenska korståget på 1150-talet är ifrågasatt eftersom det inte finns samtida källor även om det förutsätts att militära expeditioner genomfördes vilket ledde till att Egentliga Finland länge var en del av Sverige.

Det första väldokumenterade svenska kriget stod mellan svenska kungen Inge den äldre och den norske kungen Magnus Barfot om Dalsland och delar av norra Västergötland.


Lista över svenska krig

 definitionen av Sverige
 trovärdiga källor

För tidiga fejder som brukar nämnas är källäget ofta tunt, och baserar sig på tolkningar av sagor som inte är entydiga. Dessutom finns det tidiga beskrivna konflikter som tolkats som krig, men inte var mellanstatliga konflikter utan snarare plundringståg eller släktfejder, som till exempel Slaget vid Svolder. Ett annat omtalat tidigt krig är kriget mellan Erik Segersäll och Styrbjörn Starke, som avslutades med slaget vid Fyrisvallarna, där Styrbjörn Starkes existens senare har ifrågasatts, men flera runstenar berättar om ett slag vid Uppsala som kan ha samband med det slaget. Även det första svenska korståget på 1150-talet är ifrågasatt eftersom det inte finns samtida källor även om det förutsätts att militära expeditioner genomfördes vilket ledde till att Egentliga Finland länge var en del av Sverige.

Det första väldokumenterade svenska kriget stod mellan svenska kungen Inge den äldre och den norske kungen Magnus Barfot om Dalsland och delar av norra Västergötland. Det finns spår av tidigare exempel, men det avslutades med ett väldokumeterar fredsavtal i Trekungamötet 1101. Vid fredsmötet, där även danske kungen närvarade, är det tydligt att det var tidiga medeltidsmonarkier och inte släkter som stridit.


Lista över svenska krig

 definitionen av Sverige
 trovärdiga källor

För tidiga fejder som brukar nämnas är källäget ofta tunt, och baserar sig på tolkningar av sagor som inte är entydiga. Dessutom finns det tidiga beskrivna konflikter som tolkats som krig, men inte var mellanstatliga konflikter utan snarare plundringståg eller släktfejder, som till exempel Slaget vid Svolder. Ett annat omtalat tidigt krig är kriget mellan Erik Segersäll och Styrbjörn Starke, som avslutades med slaget vid Fyrisvallarna, där Styrbjörn Starkes existens senare har ifrågasatts, men flera runstenar berättar om ett slag vid Uppsala som kan ha samband med det slaget. Även det första svenska korståget på 1150-talet är ifrågasatt eftersom det inte finns samtida källor även om det förutsätts att militära expeditioner genomfördes vilket ledde till att Egentliga Finland länge var en del av Sverige.

Det första väldokumenterade svenska kriget stod mellan svenska kungen Inge den äldre och den norske kungen Magnus Barfot om Dalsland och delar av norra Västergötland. Det finns spår av tidigare exempel, men det avslutades med ett väldokumeterar fredsavtal i Trekungamötet 1101. Vid fredsmötet, där även danske kungen närvarade, är det tydligt att det var tidiga medeltidsmonarkier och inte släkter som stridit.

Sveriges senaste krig uppges i allmänhet vara fälttåget mot Norge 1814 och att Sverige därefter har haft fred i mer än 200 år.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

Sveriges arbetares centralorganisation (SAC), även kallad SAC Syndikalisterna, är en landsomfattande paraplyorganisation för ett tjugotal lokala syndikalistiska fackföreningar (Lokala Samorganisationer, förkortat LS) som år 2021 tillsammans hade strax under 3 000 medlemmar. De lokala samorganisationerna – för vilka SAC fungerar som facklig centralorganisation – är självbestämmande ekonomiska kamporganisationer som organiserar alla arbetare inom sitt geografiska verksamhetsområde, inklusive migrantarbetare, papperslösa och interner på fängelser, liksom även arbetslösa, studenter och pensionärer.

Det långsiktiga målet är att förverkliga den frihetliga socialismen, det vill säga ett samhälle utan klasser och hierarkier, där produktionsmedlen ägs gemensamt och förvaltas av arbetarna, vilket innebär avskaffandet av kapitalism, lönearbete och sexism. Organisationen har därmed beslutat sig för att vara antisexistisk, antimilitaristisk och som första fackförening i Sverige även feministisk (1998). Kortsiktiga mål är höjda löner, säkrare anställningar och bättre arbetsmiljö.

Den 24 oktober 2009, på den första dagen av SAC:s 29:e kongress, antogs den nu gällande principförklaringen i tio punkter. Principförklaringen är en förteckning av de principer som SAC grundar sig på.

Under den 32:a kongressen, 2018, valdes Erik Bonk till ny generalsekreterare.

Under 1940-talet blev det allt vanligare att de reformistiska (LO-anslutna) förbunden drev på för avtal som innebar att undertecknande företag förband sig att anställa endast arbetare anslutna till det reformistiska förbundet.

De av LO och näringslivet utsedda ledamöterna i AD:s gemensamma försök att utestänga syndikalistiskt organiserade arbetare från arbetsmarknaden förklarades i strid med varje medborgares demokratiska rättigheter. Med utslag i två fall under följande år - bageriarbetare Siv Nicklasson 1948 och matros Arne Hägg 1950, vilka båda avskedats då de vägrat byta medlemskap till de reformistiska fackförbunden - gav Arbetsdomstolen sig själv bakläxa i enlighet med Justitieombudsmannens utlåtande.

Hoppa till huvudinnehåll
Search
SAC Syndikalisterna
Om SAC
Aktuellt
Visioner
LS
Bli medlem
Search
Öppna meny
Om SAC
Aktuellt
Visioner
LS
Bli medlem
Logga in
Sök
A-kassan
Historiskt arkiv
Tidningen Arbetaren
Kontakt
English
1950 SACs verksamhetsberättelse
Redogörelse över Sveriges arbetares centralorganisation (SAC) verksamhet år 1950
206 s.
1950 SACs verksamhetsberättelse del 01
LÄNK
1950 SACs verksamhetsberättelse del 02
LÄNK
1950 SACs verksamhetsberättelse del 03
LÄNK
1950 SACs verksamhetsberättelse del 04
LÄNK


Sveriges Arbetares Centralorganisation

Under 1940-talet blev det allt vanligare att de reformistiska (LO-anslutna) förbunden drev på för avtal som innebar att undertecknande företag förband sig att anställa endast arbetare anslutna till det reformistiska förbundet. De arbetare som valde eller redan valt en annan facklig organisation skulle avskedas. Trots att detta kan tyckas vara ett uppenbart brott mot den svenska föreningsrätten valde den för arbetsmarknadskonflikter avsedda arbetsdomstolen (AD) i Stockholm att döma till förmån för dessa avtal, vilket innebar böter för flera företag. SAC tillskrev under 1946 en protest mot dessa domar till regeringen, och då detta inte gav resultat anmälde man AD:s agerande till riksdagens Justitieombudsman.


Sveriges Arbetares Centralorganisation


Sveriges Arbetares Centralorganisation

Under 1940-talet blev det allt vanligare att de reformistiska (LO-anslutna) förbunden drev på för avtal som innebar att undertecknande företag förband sig att anställa endast arbetare anslutna till det reformistiska förbundet. De arbetare som valde eller redan valt en annan facklig organisation skulle avskedas. Trots att detta kan tyckas vara ett uppenbart brott mot den svenska föreningsrätten valde den för arbetsmarknadskonflikter avsedda arbetsdomstolen (AD) i Stockholm att döma till förmån för dessa avtal, vilket innebar böter för flera företag. SAC tillskrev under 1946 en protest mot dessa domar till regeringen, och då detta inte gav resultat anmälde man AD:s agerande till riksdagens Justitieombudsman.

Utöver en intensifierad värvningskampanj från LS sida innebar 1947 också att Justitieombudsmannen kom med sitt formella utlåtande om situationen, vilket klart talade till de fria fackföreningarnas fördel.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

Vintern 2010 blev flera syndikalistiskt organiserade arbetare uppsagda från företaget NCA Facility Services, som utförde uppdrag åt Berns i Stockholm.Alvendal & Ullman & Sörensen Björud: Syndikalisterna ägnar sig åt utpressning Svenska Dagbladet, 27 juli 2010 Enligt NCA berodde det på arbetsbrist, medan arbetarnas fackförening Västerorts LS hävdade att deras fackliga engagemang var orsaken. LS inledde en blockad av nöjesstället där man delade ut flygblad utanför.Syndikalisterna anklagas för trakasserier och hot Sveriges Radio Ekot, 9 juni 2010  LS förhandlare hade enligt egen uppgift gett Berns sex olika förslag för att lösa konflikten, bland annat återanställning eller ett så kallat LAS-utköp. Berns såg sig dock inte som part i konflikten, eftersom de uppsagda personerna inte var anställda av Berns direkt utan via NCA, som Berns anlitat.

Röster i den offentliga debatten liknade syndikalisternas verksamhet vid utpressning, t.ex. Kristina Alvendal (m), polisstyrelsens ordförande i Stockholms län; Harald Ullman (s), vice ordförande City polisnämnd; och Yvonne Sörensen Björud, Berns VD. Efter en debattartikel i Svenska Dagbladet där bland annat Harald Ullman (s) stod bland underskrifterna, svarade Broderskapsrörelsen, S-studenter, SSU, Stockholms arbetarekommun, och Byggnads med ett gemensamt upprop med deklarationen att "Harald Ullman gör gemensam sak med moderaterna och det multinationella bolag som driver Berns i sin kritik mot fackförbundet SAC. På så sätt har han försökt låsa Socialdemokraterna vid en agenda som inte ligger i vårt partis intresse".”S står inte bakom Ullman”  Arbetaren, 4 augusti 2010.

Sommaren 2011 inför politikerveckan i Almedalen gav Lars-Olof Pettersson och Willy Silberstein, knutna till PR-byråerna Rådhusgruppen respektive Peje Emilssons anrika Kreab, ut en debattbok - "Syndikalisternas nya ansikte" - som kritiserar SAC, bland annat med samma anklagelse om "maffiametoder". Pettersson tillstyrkte att boken naturligtvis var en partsinlaga och från SAC:s håll menade man att boken var en del i en större svartmålningskampanj av SAC - Syndikalisterna och av basfacklig organisering i allmänhet, iscensatt av Svenskt Näringsliv

Sommaren 2011 inför politikerveckan i Almedalen gav Lars-Olof Pettersson och Willy Silberstein, knutna till PR-byråerna Rådhusgruppen respektive Peje Emilssons anrika Kreab, ut en debattbok - "Syndikalisternas nya ansikte" - som kritiserar SAC, bland annat med samma anklagelse om "maffiametoder". Pettersson tillstyrkte att boken naturligtvis var en partsinlaga och från SAC:s håll menade man att boken var en del i en större svartmålningskampanj av SAC - Syndikalisterna och av basfacklig organisering i allmänhet, iscensatt av Svenskt Näringsliv.

Som avsändare till ”Syndikalisternas nya ansikte” står Berns PR-byrå Rådhusgruppen. Författarna har band till såväl socialdemokraterna, LO som näringslivsorganisationer. – Det här är en beställningsbok från Svenskt näringsliv, säger Jan Abrahamsson, SAC.
”Syndikalisternas nya ansikte” ges ut i samarbete med Rådhusgruppen City som haft i uppdrag av Berns att ”skapa en rättvis bild av företagets ansvar för arbetsförhållanden och villkor”.
– Vem har sagt att det är något annat än en partsinlaga, säger författaren Lars-Olof Pettersson, när Arbetaren når honom för en kommentar.
På omslaget till boken syns författarnas namn och Bilda förlags logga. De båda författarna presenteras på bokens omslag som konsulter och egna företagare. Den ena, Lars-Olof Pettersson, med bakgrund inom fackföreningsrörelsen. Att han
också är knuten till Rådhusgruppen står inte i presentationen och att den ges ut i samarbete med Rådhusgruppen, tillika den av Berns anlitade PR-byrån, nämns först inuti boken.
– Vi hade kunnat skriva mycket mer om vad vi sysslar med, men det här är känt för de flesta och inget vi har hållit hemligt, säger Lars-Olof Pettersson och betonar att det är hans och Willy Silbersteins partsinlaga och inte Berns.
– Willy och jag jobbade för Berns och i samband med det blev vi intresserade av hur syndikalisterna arbetar och fungerar. Vi gjorde en del PR-arbete för dem och jag har jobbat länge med Berns. Framförallt i samband med den utredning Svenska
Penklubben gjorde för att utreda om Berns anställt papperslösa, vilket Syndikalisterna lovade bevisa, men inte lyckades göra.
Anders Knutsson,informationsansvarig på SAC, tycker att kopplingen till Berns är solklar.
– Författarna har ju inte skrivit den här boken på sin fritid utan inom ramen för sitt arbete med Rådhusgruppen som driver Berns kampanj mot SAC.
Arbetsköparföreningen SHR, dit Berns hör, berättade förra sommaren att de anlitade den socialdemokratiskt anknutna PR-byrån Rådhusgruppen. Men Berns ville inte kommentera eventuella band till pr-byrån. Lars-Olof Pettersson skrev förra hösten debattartiklar i LO-tidningen om Bernskonflikten och i ett nyhetsbrev senare samma höst gick Rådhusgruppen ut och bekräftade att de arbetade för Berns, bland annat med syftet att få LO att ta ställning mot syndikalisterna i konflikten.
Rådhusgruppen City ligger vägg i vägg med Socialdemokraterna på Sveavägen och anlitats flitigt av partiet. Rådhusgruppen har hyrts in för att bedriva valrörelse åt partiet och dess konsulter har ofta använts som moderatorer på partiets seminarier och 2006 avslöjades att Socialdemokraterna haft en hemlig överenskommelse med byrån om att framställa försöket med trängselskatter som en succé.
Boken ges ut på Bilda förlag som ägs av LO-facken och ABF.
– Man kan fråga sig varför LO-facken lånar sig till det här och blir part i den här frågan, säger Anders Knutsson.
Nyligen stod ledaren för ett nystartat mcgäng och hävdade att man hjälpt krogar i Stockholm mot syndikalisternas blockadvakter, påminner han.
– Att då direkt efter släppa en bok där de påstår att vi är maffia ser ju inte så bra ut. Det stärker ju inte LO direkt.
Lars-Olof Pettersson har arbetat som utredare på Byggnadsarbetarförbundet och på regeringskansliet samt var initiativtagare till Entreprenör(s), ett nätverk för socialdemokratiska företagare. Willy Silberstein har en trettioårig karriär som journalist bakom sig, men lämnade 2009 Sveriges Radio för att arbeta som pr-konsult på Kreab, en kommunikations- och PR-byrå med starka band till Moderaterna. Bland annat har Carl Bildt varit styrelseordförande och Ulf Adelsohn varit revisor. Grundarna hade alla arbetat med Moderaterna innan starten.
På senare år har byrån bland annat anlitats av finansdepartementet för att förklara regeringens ekonomiska politik. Efter ett år på Kreab slutade dock Willy Silberstein för att bli egenföretagare inom medieträning. Företaget har kontor på
samma adress som Rådhusgruppen City. Willy Silberstein har även skrivit för Stockholms Handelskammares tidning och agerat moderator på Handelskammarens evenemang. Stockholms handelskammare leds av Maria Rankka, högljudd debattör som krävt att staten ska agera mot SAC.
Jan Abrahamsson, SAC:s arbetsutskott, ser boken som en del i en större svartmålningskampanj av Syndikalisterna.
– Jag tycker inte att jag är naiv om jag påstår att det här är en beställningsbok från SHR eller Svenskt Näringsliv som en del i den kampanj som bedrivits mot oss sedan ett och ett halvt år tillbaka, säger han.
– I och med den fackliga reorganiseringen har vi blivit mer stridbara och det är inte så populärt vare sig hos arbetsgivarsidan eller hos LO och Socialdemokraterna. Svenskt Näringsliv oroas av en utveckling där allt fler ställer sig utanför facket. Då riskerar man att få konflikter på arbetsmarknaden man inte kan begränsa när folk
inte omfattas av reformistiska fack. Även om Svenskt Näringsliv på ytan är kritiska mot LO skulle de hellre skjuta sig i foten än äventyra den svenska modellen. Annars skulle vi få en arbetsmarknad liknande Frankrikes, med mer konflikter. De båda sidorna kommer att hjälpa varandra att upprätthålla
det system vi har. I den här boken ser man en tydlig koppling mellan dem.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

Vintern 2010 blev flera syndikalistiskt organiserade arbetare uppsagda från företaget NCA Facility Services, som utförde uppdrag åt Berns i Stockholm.Alvendal & Ullman & Sörensen Björud: Syndikalisterna ägnar sig åt utpressning Svenska Dagbladet, 27 juli 2010 Enligt NCA berodde det på arbetsbrist, medan arbetarnas fackförening Västerorts LS hävdade att deras fackliga engagemang var orsaken. LS inledde en blockad av nöjesstället där man delade ut flygblad utanför.Syndikalisterna anklagas för trakasserier och hot Sveriges Radio Ekot, 9 juni 2010  LS förhandlare hade enligt egen uppgift gett Berns sex olika förslag för att lösa konflikten, bland annat återanställning eller ett så kallat LAS-utköp. Berns såg sig dock inte som part i konflikten, eftersom de uppsagda personerna inte var anställda av Berns direkt utan via NCA, som Berns anlitat.

Röster i den offentliga debatten liknade syndikalisternas verksamhet vid utpressning, t.ex. Kristina Alvendal (m), polisstyrelsens ordförande i Stockholms län; Harald Ullman (s), vice ordförande City polisnämnd; och Yvonne Sörensen Björud, Berns VD. Efter en debattartikel i Svenska Dagbladet där bland annat Harald Ullman (s) stod bland underskrifterna, svarade Broderskapsrörelsen, S-studenter, SSU, Stockholms arbetarekommun, och Byggnads med ett gemensamt upprop med deklarationen att "Harald Ullman gör gemensam sak med moderaterna och det multinationella bolag som driver Berns i sin kritik mot fackförbundet SAC. På så sätt har han försökt låsa Socialdemokraterna vid en agenda som inte ligger i vårt partis intresse".”S står inte bakom Ullman”  Arbetaren, 4 augusti 2010.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

På vårvintern 2011 gick driftsektionen på ungdomshemmet Björkbacken i Göteborg ut i ett antal punktstrejker. Bakgrunden var att arbetsköparen aviserat att man trots de fackliga organisationernas invändningar avsåg avskaffa de anställda lärarnas ferieanställningar, vilket i praktiken skulle komma innebära högre arbetsbelastning utan kompensation.

Strejken, den första mot en statlig myndighet på årtionden, bedrevs till en början inte som normalt på arbetsplatsen på grund av respekt för eleverna. Björkbackens ungdomshem drivs av Statens institutionsstyrelse (SiS) med elever som placerats där enligt Lagen om vård av unga eller Socialtjänstlagen. Under strejkens inledningsskede informerades i stället om konflikten utanför (SiS) huvudkontor i Stockholm, för att kunna påverka den högsta ledningen på plats.

Under våren fortsatte konflikten med punktvisa strejker, och i slutet av april anmälde föreningen Agera - en ideell förening bestående av före detta tvångsomhändertagna ungdomar - skolans huvudman SiS till Skolinspektionen, då SiS aviserat att Björkbackens elever riskerade bli utan slutbetyg och omdömen. Skolans ledning hade då också avböjt att diskutera ett flertal kompromissförslag som framlagts av de strejkande lärarna.

I början av maj bussades ett antal av eleverna till en annan skola i närområdet. Chefer från Björkbacken och tre strejkbrytande lärare anslutna till Lärarnas Riksförbund försökte där återuppta undervisningen i en tillfällig barack. I slutändan blev förändringarna mindre omfattande än vad som från början planerats. Undervisningstiden blev något mindre än vad som aviserats, vilket innebar att viss planeringstid blev kvar. Från början var också samma förändringar planerade för samtliga SiS verksamheter, men utöver Björkbacken stannade förändringsarbetet upp

Undervisningstiden blev något mindre än vad som aviserats, vilket innebar att viss planeringstid blev kvar. Från början var också samma förändringar planerade för samtliga SiS verksamheter, men utöver Björkbacken stannade förändringsarbetet upp.

Ett nytt läsår har börjat på Björkbackens ungdomshem i Göteborg. I våras strejkade syndikalistiska lärare mot de förändringar man menade skulle försämra verksamheten. Många av de förändringarna är nu genomförda, dock inte så många som lärarna först befarade.
Under sju veckor i maj och juni strejkade fem lärare på Björkbacken, ett ungdomshem för flickor i åldrarna 12 till 17 år som är placerade enligt lagen om vård av unga. Av dem som strejkade är i dag två tillbaka på jobbet. Två har inte fått sina vikariat förlängda och en har slutat i protest mot att stora delar av de planerade förändringarna ändå genomfördes.
Den största förändringen är att Björkbacken, vars huvudman är Statens institutionsstyrelse, SiS, infört semestertjänst i stället för ferietjänst. Detta för att kunna införa sommarverksamhet utan att anställa mer personal. Med ferietjänstgöring har lärarna längre arbetsvecka, men är i gengäld lediga på elevernas lov.
I stället för 45 timmars arbetsvecka där 10 timmar var fri planeringstid och 35 timmar arbetsplatsförlagd tid – är nu arbetsveckan 40 timmar arbetsplatsförlagd tid. Lärarna tillbringar mer tid på plats på jobbet, men planeringstiden har krympt. Klas Rönnbäck, ordförande för Göteborgs utbildningssyndikat av SAC, tror att förändringarna garanterat kommer att försämra verksamheten.
– Det kan bara resultera i två saker. Lärarnas jobb blir stressigare eller så blir innehållet i undervisningen sämre. Det riskerar ju att bli så att de lärare som brinner för sin verksamhet sitter på fritiden och planerar. Det är inte acceptabelt, då bränner man ut sig på längre sikt. Men på något sätt måste man ju nu hantera situationen, säger han.
Strejken har varit ovanlig på flera sätt. Dels var det den första strejken på en statlig myndighet på årtionden, dels för att lärarstrejker generellt är ovanliga. Trots att hela verksamheten förlamades backade ledningen mycket lite. Man valde hellre att låta strejken gå ut över tredje part, enligt SAC.
– De var helt inställda på att genomföra detta till vilket pris som helst, säger Klas Rönnbäck.
– Vi trodde att de skulle bry sig mer om verksamheten och det skulle göra strejken effektfull. Vi hade räknat med att de skulle bry sig mer om innehållet, att tjejerna verkligen fick undervisning. Men de brydde sig bara om att hålla dem inlåsta, verksamheten var inte så viktig och i den situationen spelar det ju inte så stor roll om lärarna strejkar.
Klas Rönnbäck tycker ändå att man ska akta sig för att generalisera hur effektivt eller ineffektivt strejkvapnet är i offentlig verksamhet, där ingen produktion drabbas av strejken.
– Situationen på Björkbacken är speciell för att det är så slutet. I andra skolor skulle eleverna kunna byta skola om de var missnöjda, här är tjejerna under tvång. Dessutom är det här en grupp som inte har så starkt stöd hemifrån, på en vanlig skola skulle man kunna vänta sig att arga föräldrar reagerade. Här kunde man låta strejken drabba verksamheten på ett annat sätt.
Björkbackens institutionschef Birgitta Strandin anser inte att man låtit konflikten gå ut över eleverna.
– Vi såg hela tiden till att tjejerna fick den skolundervisning de hade rätt till genom att ta dem till en närliggande skola.
Hon tror att förändringen kommer vara till glädje för både elever och personal. Eleverna kommer att kunna läsa upp betyg i sommarskola och under övriga lov vara lediga. Personalen kommer att kunna använda elevernas lov till kompetensutveckling.
Sammantaget blev förändringarna mindre omfattande än vad som från början planerats.
– Det vi lyckades med var att förändringarna inte blev lika stora som vi befarade, säger Klas Rönnbäck.
Från början ville ledningen införa undervisning året runt, och att lärarna skulle undervisa även på loven, men det backade man från. Undervisningstiden blev också något mindre än vad som planerats, vilket innebar att viss planeringstid blev kvar.
– Det har ju mjukats upp lite grann, framför allt den besvärande tanken att lärarna skulle undervisa på loven, säger Kelle Norberg, ordförande för Lärarförbundets riksavdelning för SiS.
Han menar att planerna på skola året runt var ett sätt för ledningen att kunna använda lärarna som förstärkningsresurs för den övriga personalen.
– Vad man ska göra i stället på loven är inte klart, men lärarna ska vara i tjänst.
Från början var samma förändringar planerade för samtliga SiS verksamheter, men utöver Björkbacken har förändringsarbetet stannat upp.
– Det vet vi inte riktigt om det kan hänga samman med den konflikt som blev, säger Kelle Norberg.
Han menar att förändringarna följer det mönster som generellt råder i skolvärlden, där det skärs ned allt mer på lärarnas planeringstid.
– Det har man ju sett resultatet av, det fungerar inte bra. Att SiS väljer samma väg är ju inte så uppmuntrande.
Trots att verksamheten nu rullar igång enligt de nya förändringarna tror Kelle Norberg inte att det är färdigförhandlat på långa vägar.
– Det är mycket som inte är klart. Hur lärarnas tjänstgöring ska se ut under loven bland annat. Men det var bättre att komma överens om det man kunde komma överens om. Sen får framtiden utvisa hur det här går och så får vi återuppta diskussionen när det blir mer akut.
Kelle Norberg menar att ledningen tog en stor risk när den så hårdnackat vägrade backa.
– Hur ska de motivera folk i framtiden? Driver man igenom ett avtal där man tvingar folk till en massa saker, då får man inte medarbetare. Då får man motarbetare.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

På vårvintern 2011 gick driftsektionen på ungdomshemmet Björkbacken i Göteborg ut i ett antal punktstrejker. Bakgrunden var att arbetsköparen aviserat att man trots de fackliga organisationernas invändningar avsåg avskaffa de anställda lärarnas ferieanställningar, vilket i praktiken skulle komma innebära högre arbetsbelastning utan kompensation.

Strejken, den första mot en statlig myndighet på årtionden, bedrevs till en början inte som normalt på arbetsplatsen på grund av respekt för eleverna.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

På vårvintern 2011 gick driftsektionen på ungdomshemmet Björkbacken i Göteborg ut i ett antal punktstrejker. Bakgrunden var att arbetsköparen aviserat att man trots de fackliga organisationernas invändningar avsåg avskaffa de anställda lärarnas ferieanställningar, vilket i praktiken skulle komma innebära högre arbetsbelastning utan kompensation.

Strejken, den första mot en statlig myndighet på årtionden, bedrevs till en början inte som normalt på arbetsplatsen på grund av respekt för eleverna. Björkbackens ungdomshem drivs av Statens institutionsstyrelse (SiS) med elever som placerats där enligt Lagen om vård av unga eller Socialtjänstlagen. Under strejkens inledningsskede informerades i stället om konflikten utanför (SiS) huvudkontor i Stockholm, för att kunna påverka den högsta ledningen på plats.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

På vårvintern 2011 gick driftsektionen på ungdomshemmet Björkbacken i Göteborg ut i ett antal punktstrejker. Bakgrunden var att arbetsköparen aviserat att man trots de fackliga organisationernas invändningar avsåg avskaffa de anställda lärarnas ferieanställningar, vilket i praktiken skulle komma innebära högre arbetsbelastning utan kompensation.

Strejken, den första mot en statlig myndighet på årtionden, bedrevs till en början inte som normalt på arbetsplatsen på grund av respekt för eleverna. Björkbackens ungdomshem drivs av Statens institutionsstyrelse (SiS) med elever som placerats där enligt Lagen om vård av unga eller Socialtjänstlagen. Under strejkens inledningsskede informerades i stället om konflikten utanför (SiS) huvudkontor i Stockholm, för att kunna påverka den högsta ledningen på plats.

Under våren fortsatte konflikten med punktvisa strejker, och i slutet av april anmälde föreningen Agera - en ideell förening bestående av före detta tvångsomhändertagna ungdomar - skolans huvudman SiS till Skolinspektionen, då SiS aviserat att Björkbackens elever riskerade bli utan slutbetyg och omdömen. Skolans ledning hade då också avböjt att diskutera ett flertal kompromissförslag som framlagts av de strejkande lärarna.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

På vårvintern 2011 gick driftsektionen på ungdomshemmet Björkbacken i Göteborg ut i ett antal punktstrejker. Bakgrunden var att arbetsköparen aviserat att man trots de fackliga organisationernas invändningar avsåg avskaffa de anställda lärarnas ferieanställningar, vilket i praktiken skulle komma innebära högre arbetsbelastning utan kompensation.

Strejken, den första mot en statlig myndighet på årtionden, bedrevs till en början inte som normalt på arbetsplatsen på grund av respekt för eleverna. Björkbackens ungdomshem drivs av Statens institutionsstyrelse (SiS) med elever som placerats där enligt Lagen om vård av unga eller Socialtjänstlagen. Under strejkens inledningsskede informerades i stället om konflikten utanför (SiS) huvudkontor i Stockholm, för att kunna påverka den högsta ledningen på plats.

Under våren fortsatte konflikten med punktvisa strejker, och i slutet av april anmälde föreningen Agera - en ideell förening bestående av före detta tvångsomhändertagna ungdomar - skolans huvudman SiS till Skolinspektionen, då SiS aviserat att Björkbackens elever riskerade bli utan slutbetyg och omdömen. Skolans ledning hade då också avböjt att diskutera ett flertal kompromissförslag som framlagts av de strejkande lärarna.

I början av maj bussades ett antal av eleverna till en annan skola i närområdet. Chefer från Björkbacken och tre strejkbrytande lärare anslutna till Lärarnas Riksförbund försökte där återuppta undervisningen i en tillfällig barack. I slutändan blev förändringarna mindre omfattande än vad som från början planerats.


Sveriges Arbetares Centralorganisation

Civilkuragepriset är ett pris som instiftades år 2000. Priset är på tiotusen svenska kronor till minne av den mördade syndikalistiska fackliga aktivisten Björn Söderberg. Priset som årligen går till en eller flera personer som "uppvisat civilkurage och agerat mot missförhållanden på sin arbetsplats" delades ut för första gången den 12 oktober 2000, på årsdagen för mordet på Söderberg. Den 12 oktober har av SAC utsetts till "Civilkuragets dag".

Pristagare:
2000 – Amanuel Asmelash för uppmärksammande av rasism i städbranschen.Amanuel Asmelash tilldelas Civilkuragepriset år 2000
2001 – Fredrik Pettersson för insats mot nazistisk propaganda i skolmiljö.Gymnasieeleven Fredrik Petterson tilldelas Civilkuragepriset 2001
2002 – Brevbärare i Mölndal för initiativ mot utdelning av valpropaganda från Nationaldemokraterna.Brevbärarna i Mölndal tilldelas Civilkuragepriset 2002
2004 – Anita Noorai Aggarwal för uppmärksammande av papperslösa arbetare i städbranschen.Anita Noorai Aggarwal tilldelas Civilkuragepriset 2004
2005 – Lina Billberg för strid mot sexuella trakasserier på arbetsplatsen.Lina Billberg får Civilkuragepriset år 2005
2006 – Inget pris delades ut
2007 – Amalia Alvarez för strid mot rasistiska och sexuella trakasserier på arbetsplatsen.Amalia Alvarez får Civilkuragepriset 2007
2008 – Niklas Svenlin för att ha fått bort pornografiska tidningar ur sortimentet på bensinmacken där han arbetade.Civilkurage mot porr  Arbetaren, 13 oktober 2008Niklas Svenlin får Civilkuragepriset 2008
2009 – Arbetarna på Lagena för att ha vågat ta till strid mot företagets varsel.
2011 – Linda Moestam för sitt agerande i samband med en våldtäkt och sexuellt utnyttjade av en dement kvinna på ett äldreboende där Linda Moestam arbetade.
2012 – Warrent Lorena för avslöjandet att ett stort antal personer arbetade under slavliknande förhållanden inom städbranschen i Stockholm.https://www.sac.se/Aktuellt/Nyheter/Civilkuragepriset-2012-gick-till-Warrent-Lorena
2013 – Iraj Yekerusta och Atbin Kyan för arbetet för demokrati och inflytande på deras arbetsplats.https://www.sac.se/Aktuellt/Nyheter/Civilkuragepris-till-anst%C3%A4llda-i-Partille-kommun
2014 – Daria Bogdanska för arbetet mot utnyttjande av svart arbetskraft i restaurangbranschen.
2015 – Inget pris delades ut
2016 – Leo Heyman för att han på sitt arbete på parkförvaltningen i Göteborg vägrade bistå i vräkningen av hemlösa EU-migranter.
2017 – Lisen Brunberg för att ha påtalat allvarliga säkerhetsbrister på jobbet.
2018 – Daniel Asplund för att ha uppmärksammat grova missförhållanden i LKAB:s säkerhetsarbete.
2019 - Anna-Karin Engström för att ha lyft upp allvarliga arbetsmiljöproblem på arbetsplatsen.
2020 – Inget pris delades ut
2021 - Stine Christophersen för att ha påtalat allvarliga brister i Covid-19vården på äldreboendet där hon arbetar.https://www.sac.se/Aktuellt/Nyheter/Visselbl%C3%A5sare-p%C3%A5-Attendos-boende-f%C3%A5r-Civilkuragepriset-202

Pristagare: 2000 – Amanuel Asmelash för uppmärksammande av rasism i städbranschen.Amanuel Asmelash tilldelas Civilkuragepriset år 2000 2001 – Fredrik Pettersson för insats mot nazistisk propaganda i skolmiljö.Gymnasieeleven Fredrik Petterson tilldelas Civilkuragepriset 2001 2002 – Brevbärare i Mölndal för initiativ mot utdelning av valpropaganda från Nationaldemokraterna.Brevbärarna i Mölndal tilldelas Civilkuragepriset 2002 2004 – Anita Noorai Aggarwal för uppmärksammande av papperslösa arbetare i städbranschen.Anita Noorai Aggarwal tilldelas Civilkuragepriset 2004 2005 – Lina Billberg för strid mot sexuella trakasserier på arbetsplatsen.Lina Billberg får Civilkuragepriset år 2005 2006 – Inget pris delades ut 2007 – Amalia Alvarez för strid mot rasistiska och sexuella trakasserier på arbetsplatsen.Amalia Alvarez får Civilkuragepriset 2007 2008 – Niklas Svenlin för att ha fått bort pornografiska tidningar ur sortimentet på bensinmacken där han arbetade.Civilkurage mot porr Arbetaren, 13 oktober 2008Niklas Svenlin får Civilkuragepriset 2008 2009 – Arbetarna på Lagena för att ha vågat ta till strid mot företagets varsel. 2011 – Linda Moestam för sitt agerande i samband med en våldtäkt och sexuellt utnyttjade av en dement kvinna på ett äldreboende där Linda Moestam arbetade. 2012 – Warrent Lorena för avslöjandet att ett stort antal personer arbetade under slavliknande förhållanden inom städbranschen i Stockholm. 2013 – Iraj Yekerusta och Atbin Kyan för arbetet för demokrati och inflytande på deras arbetsplats. 2014 – Daria Bogdanska för arbetet mot utnyttjande av svart arbetskraft i restaurangbranschen. 2015 – Inget pris delades ut 2016 – Leo Heyman för att han på sitt arbete på parkförvaltningen i Göteborg vägrade bistå i vräkningen av hemlösa EU-migranter. 2017 – Lisen Brunberg för att ha påtalat allvarliga säkerhetsbrister på jobbet. 2018 – Daniel Asplund för att ha uppmärksammat grova missförhållanden i LKAB:s säkerhetsarbete. 2019 - Anna-Karin Engström för att ha lyft upp allvarliga arbetsmiljöproblem på arbetsplatsen. 2020 – Inget pris delades ut 2021 - Stine Christophersen för att ha påtalat allvarliga brister i Covid-19vården på äldreboendet där hon arbetar.


Svenskar

Svenskar är personer av svensk nationalitet. Svenskar kan även vara personer som,  till exempel genom modersmål, kulturyttringar, traditioner, härstamning eller familjeband, betraktar sig som svenskar.

Sveriges majoritetsbefolkning har traditionellt kategoriserats som etniska svenskar, vilka beskrivits som en skandinavisk folkgrupp med germanskt ursprung, som under historien nåtts av migrationsströmmar och språkligt och kulturellt inflytande även från andra folk.

Perioden som bär benämningen nysvenska börjar med utgivningen av Gustav Vasas bibel år 1541. Nusvenska är det språkstadium som den moderna svenskan tillhör och tar sin början en tid efter att urbaniseringen och industrialiseringen hade inletts från ungefär år 1900.

Många svenska slangord har sitt ursprung i romani, efter andra världskriget i anglo-amerikansk populärkultur och narkotikaslang, och på senare år i förortssvenska, vilket har grund i storstädernas ungdomsspråk och olika invandrargruppers brytning och hemspråk.

slang
slang (engelska, ett ord av oklart ursprung), vardagligt språkbruk som ligger på en stilistisk nivå under det neutrala språkets. Slangen är framför allt ett talspråkligt fenomen. Dess främsta användning i skrift är som ett stildrag i skönlitteratur. I sakprosa förekommer slang sällan, och om enstaka slangord skulle användas markeras de ofta med citationstecken. Slangens vardagliga karaktär kan variera i styrka, från lätt vardagligt till vulgärt. Vad som är(68 av 473 ord)
Vill du få tillgång till hela artikeln?
Testa NE.se gratis eller Logga in
Information om artikeln Visa Stäng
Medverkande
Litteraturanvisning
Gösta Bergman, Slang och hemliga språk ( 2:a upplagan 1970);
Haldo Gibson, Svensk slangordbok ( 2:a upplagan 1978);
U.-B. Kotsinas, Ungdomsspråk ( 1994);
E. Partridge, Slang, To-day and Yesterday ( 4:e upplagan 1970).
Källangivelse
Nationalencyklopedin, slang. http://www.ne.se/uppslagsverk/encyklopedi/lång/slang


Svenskar

Perioden som bär benämningen nysvenska börjar med utgivningen av Gustav Vasas bibel år 1541. Nusvenska är det språkstadium som den moderna svenskan tillhör och tar sin början en tid efter att urbaniseringen och industrialiseringen hade inletts från ungefär år 1900.

De flesta av svenskans traditionella folkmål kan grupperas i sex dialektområden: sydsvenska mål, götamål, sveamål, norrländska mål, gotländska mål och östsvenska mål (finlandssvenska och estlandssvenska dialekter). Trots att de genuina målen blir allt mer ovanliga är regionala uttalsvarianter alltjämt vanliga: sydsvenskt talspråk, götiskt–västmellansvenskt talspråk, östmellansvenskt talspråk, norrlandsstandardsvenskt talspråk (vilket i sin tur har många varianter), gotländskt talspråk och finlandssvenskt talspråk.

Det svenska språket har tagit upp många lånord, som ofta är tecken på hur kulturer som varit dominerande eller haft prestige har inverkat på svensk kultur under historiens gång.


Svenskar

Perioden som bär benämningen nysvenska börjar med utgivningen av Gustav Vasas bibel år 1541. Nusvenska är det språkstadium som den moderna svenskan tillhör och tar sin början en tid efter att urbaniseringen och industrialiseringen hade inletts från ungefär år 1900.

De flesta av svenskans traditionella folkmål kan grupperas i sex dialektområden: sydsvenska mål, götamål, sveamål, norrländska mål, gotländska mål och östsvenska mål (finlandssvenska och estlandssvenska dialekter). Trots att de genuina målen blir allt mer ovanliga är regionala uttalsvarianter alltjämt vanliga: sydsvenskt talspråk, götiskt–västmellansvenskt talspråk, östmellansvenskt talspråk, norrlandsstandardsvenskt talspråk (vilket i sin tur har många varianter), gotländskt talspråk och finlandssvenskt talspråk.

Det svenska språket har tagit upp många lånord, som ofta är tecken på hur kulturer som varit dominerande eller haft prestige har inverkat på svensk kultur under historiens gång. Lånorden innefattar främmande ord bildade till latinsk-romanska eller grekiska ordstammar, ofta internationellt använda i den akademiska världen, ibland inlånade via engelskan. Många lånord hämtades direkt från högtyskan efter reformationen i samband med Gustav Vasas bibelöversättning, från franskan under 1600- och 1700-talet och från engelskspråkig kultur efter andra världskriget. I flera fall har de engelska lånorden ursprungligen lånats ut från fornnordiskan till anglo-saxiska (fornengelska) under vikingatid.


Roks, Riksorganisationen för kvinnojourer och tjejjourer i Sverige, är en svensk, partipolitiskt obunden riksorganisation för drygt 100 av landets tjej- och kvinnojourer. Organisationen bildades 1984 och hette fram till år 2000 Riksorganisationen för kvinnojourer i Sverige. Organisationen håller en hög profil i den offentliga debatten omkring mäns våld mot kvinnor, och dess kvinnoseparatism och radikalfeministiska resonemang kring patriarkatets identitet och påverkan är omdiskuterad.

Roks ger ut tidningen Kvinnotryck med fyra nummer per år. Redaktör mellan 2014 och 2021 var författaren och journalisten Unni Drougge, med en bakgrund både som feminist och som icke-feminist. Efter intern debatt omkring tidningens målsättning lades utgivningen tillfälligt på is i slutet av 2021.

I maj 2022 klandrades Kvinnotryck fyra gånger av Mediernas Etiknämnd för att ha brutit mot god publicistik sed i en och samma publicering om porrfilter i vilken fyra olika debattörer som förekom i publiceringen hade anmält tidningen. Tidningen klandrades för att utan tillräckligt stöd ha tillskrivet debattörerna "högst kontroversiella åsikter om användning av 'porrfilter' för barn".Hanna Frick, Linnéa Kihlström.  dagensmedia.se, 10 maj 2022

Få hela storyn
Starta din prenumeration
Rörligt
Publicerad: 10 maj 2022, 09:27
Både TV4:s ”Parlamentet” och Roks tidning Kvinnotryck klandras av Mediernas Etiknämnd. Kvinnotryck klandras hela fyra gånger för en och samma publicering.
Ämnen i artikeln:NyheterTV4Mediernas Etiknämnd
Roks tidning Kvinnotryck klandras fyra gånger för en och samma artikel efter att fyra olika debattörer som förekommer i en uppmärksammad publicering har anmält den.
Klandringarna gäller en artikel om ”porrfilter” där tidningen klandras för att ha tillskrivet de fyra debattörerna ”högst kontroversiella åsikter om användning av 'porrfilter' för barn” som det inte funnits tillräckligt stöd för.
Kvinnoförtryck klandras av Mediernas Etiknämnd för att ha brutit mot god publicistik sed.
Även TV4:s humorprogram ”Parlamentet” klandras av Mediernas Etiknämnd. I det fallet gäller det ett humorinslag om hur älgar som hittar in i tätbebyggda områden blir föremål för människors selfie-fotografering. Ett agerande som, enligt Parlamentet, skulle ha lett till att vissa älgar stressas så till den grad att de tvingas avlivas.
I inslaget visade TV4 en bild på vad som såg ut att vara en riktig artikel publicerad i Expressen under rubriken ”Polisen: Sluta ta selfies med älgar”, vilken frontades av en mans ansikte och en älg. Men det som såg ut att vara en tidningsartikel var i själva verket ett montage, och den bild som Parlamentet använde var tagen i ett helt annat sammanhang för flera år sedan.
Mannen på bilden, som ansåg sig ha utsatts för en publicitetsskada, anmälde TV4 och Parlamentet.
Mediebombudsmannen konstaterar i sin bedömning att Parlamentet har pekat ut anmälaren i ett sammanhang som varit negativt för honom och att det orsakat honom en oförsvarlig publicitetsskada.
Hanna Frick
Reporter
hanna.frick@dagensmedia.se
Linnéa Kihlström
Chefredaktör och ansvarig utgivare
linnea.kihlstrom@dagensmedia.se
Ämnen i artikeln:NyheterTV4Mediernas Etiknämnd


Roks ger ut tidningen Kvinnotryck med fyra nummer per år.


Roks ger ut tidningen Kvinnotryck med fyra nummer per år. Redaktör mellan 2014 och 2021 var författaren och journalisten Unni Drougge, med en bakgrund både som feminist och som icke-feminist. Efter intern debatt omkring tidningens målsättning lades utgivningen tillfälligt på is i slutet av 2021.


Kvinnojoursrörelsen startade i mitten av sjuttiotalet som en reaktion på mäns våld mot tjejer, kvinnor och barn.

Sålunda sällar man sig till de politiska krafter som anser att det inte går att köpa samtycke till en sexuell aktivitet. Man är även emot surrogatmödraskap, med motiveringen att "kvinnors kroppar inte är till för att tillfredsställa andras behov".

Surrogatmödraskap
Ett stort antal par kan inte få egna barn, vilket är en stor sorg för många av de drabbade. Men att då använda sig av andra kvinnors livmödrar för att tillfredsställa sin egen barnlängtan vänder sig Roks emot, även om det är sk altruistiskt surrogatmödraskap. Kvinnors kroppar är inte till för att tillfredsställa andras behov.
Surrogatmödrarnas kroppar sugs ut
Surrogatmödraskap innebär ett utnyttjande av kvinnokroppen och kvinnors reproduktiva organ. Att mot betalning eller annan påverkan bära och föda ett barn åt någon annan bör av den anledningen ingå i begreppet mäns våld mot kvinnor.
Altruistiskt surrogatmödraskap handlar också om makt
Liksom när det gäller prostitution, går det inte heller att skilja mellan frivilligt och ofrivilligt surrogatmödraskap. Det handlar om makstrukturer på flera nivåer, däribland social inlärning i det att kvinnor förväntas finnas till för andra.
Även i länder som tillåter altruistiskt surrogatmödraskap, där någon agerar surrogatmoder utan ekonomisk ersättning, är det många som väljer att åka till fattiga länder och betala kvinnor där för att ”hyra ut sina fortplantningsorgan”, det vill säga agera surrogatmödrar.
Altruistiskt surrogatmödraskap kan heller aldrig utesluta andra typer av påtryckningsmedel. De kan yttra sig som gåvor och förmåner eller mer subtilt som socialt tryck, lojalitet, psykologisk utpressning, skuldkänslor etcetera.


Kvinnojoursrörelsen startade i mitten av sjuttiotalet som en reaktion på mäns våld mot tjejer, kvinnor och barn. Roks menar att mäns våld mot kvinnor, våldtäkt, incest, prostitution och pornografi har sin förklaring i den maktobalans som finns mellan könen i samhället. Mäns våld mot kvinnor anses vara ett allvarligt och omfattande samhällsproblem som förekommer i alla åldrar, samhällsklasser, bostadsområden och yrkesgrupper.


Kvinnojoursrörelsen startade i mitten av sjuttiotalet som en reaktion på mäns våld mot tjejer, kvinnor och barn. Roks menar att mäns våld mot kvinnor, våldtäkt, incest, prostitution och pornografi har sin förklaring i den maktobalans som finns mellan könen i samhället. Mäns våld mot kvinnor anses vara ett allvarligt och omfattande samhällsproblem som förekommer i alla åldrar, samhällsklasser, bostadsområden och yrkesgrupper. Problemet måste därför motarbetas på bred front genom att traditionella makt- och dominansförhållanden mellan könen bekämpas. Kvinnojourer och tjejjourer anslutna till Roks har erfarenhet av stödsökande som – enligt dem – konsumerar pornografi som en form av självskadebeteende.


Kvinnojoursrörelsen startade i mitten av sjuttiotalet som en reaktion på mäns våld mot tjejer, kvinnor och barn. Roks menar att mäns våld mot kvinnor, våldtäkt, incest, prostitution och pornografi har sin förklaring i den maktobalans som finns mellan könen i samhället. Mäns våld mot kvinnor anses vara ett allvarligt och omfattande samhällsproblem som förekommer i alla åldrar, samhällsklasser, bostadsområden och yrkesgrupper. Problemet måste därför motarbetas på bred front genom att traditionella makt- och dominansförhållanden mellan könen bekämpas. Kvinnojourer och tjejjourer anslutna till Roks har erfarenhet av stödsökande som – enligt dem – konsumerar pornografi som en form av självskadebeteende.

Roks anser att sexarbete är en felaktig benämning.


Kvinnojoursrörelsen startade i mitten av sjuttiotalet som en reaktion på mäns våld mot tjejer, kvinnor och barn. Roks menar att mäns våld mot kvinnor, våldtäkt, incest, prostitution och pornografi har sin förklaring i den maktobalans som finns mellan könen i samhället. Mäns våld mot kvinnor anses vara ett allvarligt och omfattande samhällsproblem som förekommer i alla åldrar, samhällsklasser, bostadsområden och yrkesgrupper. Problemet måste därför motarbetas på bred front genom att traditionella makt- och dominansförhållanden mellan könen bekämpas. Kvinnojourer och tjejjourer anslutna till Roks har erfarenhet av stödsökande som – enligt dem – konsumerar pornografi som en form av självskadebeteende.

Roks anser att sexarbete är en felaktig benämning. Organisationen hävdar att prostitution och andra typer av sexarbete alltid innehåller ett visst mått av ofrivillhet, och man anser att sexköp är en form av våld.


År 1996 bildades en liknande organisation, Sveriges Kvinnojourers Riksförbund (SKR, sedan 2015 under namnet Unizon) av jourer som lämnat Roks, bland annat på grund av att man inte höll med om Roks inställning till könsseparatism. Vid det årets riksmöte omgavs ordförandevalet av en större splittring. Detta ledde till att tolv jourer bröt sig ur Roks och organiserade sig i det nya SKR, som till att börja med bytte ut ledordet feminism mot kvinnoperspektiv.

2021 uppmärksammade Expressen problem med arbetsvillkor inom organisationen.

NÄSTA
NÄSTA
Polisen: Forfarande ingen misstänktExpressen
Blodiga scener i Iran – forskaren: ”Regimen är pressad”Expressen
En person skjuten i MärstaExpressen
Paasikivi: Belarus styrkor – ett problem för UkrainaExpressen
Damernas Värld testar årets julakendrarExpressen
Ryska attackplanet skjuts ner – allt filmasExpressen
Bilderna från L:s ödesmöteExpressen
Kim Vadenhag lever med en hjärntumörExpressen
Nato stärker försvaret i Östersjön: ”30 fartyg”Expressen
Locket på från SD i regeringsförhandlingarnaExpressen
Här ropar Ramos ”puta madre” till domaren – riskerar lång avstängningExpressen
Martin Wallström om rollen i norska Headhunters: "Lite skeptisk till en början"Expressen
Hugo von Essen: ”Ryssland skjuter sig själva i foten”Expressen
Jomshof om L i regeringen: ”Vi får väl se”Expressen
Kändisarnas dom: Då är du en boomer!Expressen


År 1996 bildades en liknande organisation, Sveriges Kvinnojourers Riksförbund (SKR, sedan 2015 under namnet Unizon) av jourer som lämnat Roks, bland annat på grund av att man inte höll med om Roks inställning till könsseparatism. Vid det årets riksmöte omgavs ordförandevalet av en större splittring. Detta ledde till att tolv jourer bröt sig ur Roks och organiserade sig i det nya SKR, som till att börja med bytte ut ledordet feminism mot kvinnoperspektiv.

Den ideologiska skiljelinjen mellan Roks och Unizon är dock i början av 2020-talet inte knivskarp, och flera av Unizons jourer bedriver – precis som många av de jourer som drivs i kommunal regi – i praktiken kvinnoseparatistisk verksamhet.


År 1996 bildades en liknande organisation, Sveriges Kvinnojourers Riksförbund (SKR, sedan 2015 under namnet Unizon) av jourer som lämnat Roks, bland annat på grund av att man inte höll med om Roks inställning till könsseparatism. Vid det årets riksmöte omgavs ordförandevalet av en större splittring. Detta ledde till att tolv jourer bröt sig ur Roks och organiserade sig i det nya SKR, som till att börja med bytte ut ledordet feminism mot kvinnoperspektiv.

Den ideologiska skiljelinjen mellan Roks och Unizon är dock i början av 2020-talet inte knivskarp, och flera av Unizons jourer bedriver – precis som många av de jourer som drivs i kommunal regi – i praktiken kvinnoseparatistisk verksamhet. Åren 2010–2020 drev Roks och SKR/Unizon gemensamt webbportalen Tjejjouren.se. Samarbetet sades 2020 upp av Unizon, bland annat efter förnyad kritik från Roks angående Unizons val att inkludera män i sin verksamhet.

Roks har kritiserats, av bland annat delar ur SKR/Unizon, för att organisationen blivit alltmer radikalfeministisk och fientligt inställd till män.


År 1996 bildades en liknande organisation, Sveriges Kvinnojourers Riksförbund (SKR, sedan 2015 under namnet Unizon) av jourer som lämnat Roks, bland annat på grund av att man inte höll med om Roks inställning till könsseparatism. Vid det årets riksmöte omgavs ordförandevalet av en större splittring. Detta ledde till att tolv jourer bröt sig ur Roks och organiserade sig i det nya SKR, som till att börja med bytte ut ledordet feminism mot kvinnoperspektiv.

Den ideologiska skiljelinjen mellan Roks och Unizon är dock i början av 2020-talet inte knivskarp, och flera av Unizons jourer bedriver – precis som många av de jourer som drivs i kommunal regi – i praktiken kvinnoseparatistisk verksamhet. Åren 2010–2020 drev Roks och SKR/Unizon gemensamt webbportalen Tjejjouren.se. Samarbetet sades 2020 upp av Unizon, bland annat efter förnyad kritik från Roks angående Unizons val att inkludera män i sin verksamhet.

Roks har kritiserats, av bland annat delar ur SKR/Unizon, för att organisationen blivit alltmer radikalfeministisk och fientligt inställd till män. Under 1997 riktade Petra Östergren kritik mot den radikalfeminism som hon ansåg prägla Roks som organisation. Enligt Östergren var den könsmaktsordning som Roks använder sig av som förklaringsmodell för mäns våld mot kvinnor en förenklad och otillräcklig teori. Liknande kritik har också kommit från andra håll.


Våren 2005 visade SVT:s Dokument inifrån två uppmärksammade reportage, kallade Könskriget, där man speglade Roks verksamhet och ledande personer inom den feministiska rörelsen.

Reportaget bidrog även till att Evin Rubar belönades med tv-priset Kristallen (som Årets förnyare) och SVT:s jämställdhetspris.


Våren 2005 visade SVT:s Dokument inifrån två uppmärksammade reportage, kallade Könskriget, där man speglade Roks verksamhet och ledande personer inom den feministiska rörelsen. Programmet gav en bild av en organisation med extrema feminister, som tror på berättelser om pedofilnätverk med satanistiska inslag. Detta ledde till en kris inom Roks, vilket bland annat innebar att ordförande Ireen von Wachenfeldt fick bytas ut efter uttalanden som att "män är djur".


Våren 2005 visade SVT:s Dokument inifrån två uppmärksammade reportage, kallade Könskriget, där man speglade Roks verksamhet och ledande personer inom den feministiska rörelsen. Programmet gav en bild av en organisation med extrema feminister, som tror på berättelser om pedofilnätverk med satanistiska inslag. Detta ledde till en kris inom Roks, vilket bland annat innebar att ordförande Ireen von Wachenfeldt fick bytas ut efter uttalanden som att "män är djur".

Programmet Könskriget både fälldes och kritiserades av Granskningsnämnden för partiskhet och osaklighet. Beslutet anmäldes till Justitieombudsmannen, eftersom jävsituation ansågs föreligga, då en av ledamöterna i Granskningsnämnden (Lena Adehlson Liljeroth) var medlem av Roks.