Pornografi

Internet erbjöd under 1990-talet en ännu mer privat och flexibel miljö för att konsumera pornografi. Den nya arenan gav konsumenten en möjlighet att undvika det sociala stigma som ofta förknippas med porrkonsumtion.Voss, Georgina (2015): "Stigma and the Shaping of the Pornography Industry". Routledge. Läst 14 november 2021.  Porren fanns redan som en viktig ingrediens under 1980-talets tidiga internet, men webbens bildinnehåll och bredbandets möjligheter att distribuera och strömma film underlättade migrationen av pornografin över till det nya mediet. 1995 etablerades mer framgångsrika webbportaler som Amateur Hardcore och Sizzle.

Genom internets genomslag från slutet av 1990-talet har tillgången till pornografiskt material fortsatt att öka. Först och främst levereras filmer och bilder med pornografisk karaktär, men även saker av en mer interaktiv karaktär. Till det senare hör interaktiva, webbkamera-baserade konversationer med en nakenmodell, en ny kommunikationsmetod som bidragit till att sudda ut skillnaderna mellan pornografi, striptease och prostitution. Undersökningar visar även att prostituerade kvinnor, när de har sex med en kund, ofta filmas av denne, vilket innebär produktion av pornografi.

Med den successiva spridningen av internet till snart sagt alla hushåll, samt de flesta vuxna och tonåringar, i de flesta industrialiserade länder, har tillgången på pornografiskt material ökat. Det anses också ha gynnat en utveckling av olika sexuella fetischer, en ofta starkt personlig del av en individs tankemönster som är väl anpassad till den privata sfär som internet möjliggör.

Under 2010-talet har kommersiella videogemenskaper som Pornhub och Xvideos, med miljontals gratis videor, blivit den mest spridda källan till pornografiskt material – oavsett typen av material. Denna utveckling har skett samtidigt som smartmobiler i många länder blivit mer eller mindre nödvändiga verktyg för vuxna och tonåringar, på grund av den ökande betydelsen av sociala medier, betaltjänster och myndighetskontakter via internet. Via sin smartmobil kan en användare med endast några få klick få tillgång till ett nästan ofiltrerat utbud med miljontals videor och stillbilder.

Materialet vänder sig i första hand till heterosexuella män, men i många länder beräknas 20–30 procent av besökarna på dessa webbplatser vara kvinnor. Internetpornografi konsumeras även flitigt av många tonåringar, utifrån deras sexuella nyfikenhet.

Den stora konsumtionen av gratisporr också ha drivit på utvecklingen mot allt fler olika genrer. Samtidigt appellerar mainstreampornografin ofta tydligt till manliga maktfantasier (se våldspornografi). Under 2010-talet har även ett antal kvinnliga porrfilmsregissörer gjort sig namn i branschen, inklusive svensk-spanska Erika Lust och kanadensisk-amerikanska Bree Mills. Adult Time (cirka 100 000 betalande abonnenter) är ett av flera försök att i en era av gratis internetporr skapa betaltjänster för pornografi i stil med Netflix, och även med fokus på de växande kvinnliga och möjligen mer etiskt medvetna konsumentgrupperna. I kölvattnet på den fria tillgången till pornografi har konsumtionen samtidigt närmast normaliserats hos många yngre. Att porrskådespelare numera allt oftare verkar som influerare i sociala medier och som fristående entreprenörer (bland annat via Onlyfans och Manyvids) har sedan mitten av 2010-talet gjort att Generation Y blivit en allt mer betydelsefull kundgrupp för branschen.

Onlyfans och olika nystartade webbkameratjänster har gjort det möjligt för sexarbetare av olika slag att verka som egna entreprenörer, oberoende av agenter och produktionsbolag. Denna verksamhet försvåras dock av dominerande kortbolag som Visa och Mastercard, vilka etablerar krav på förhandsgranskning och komplicerade konflikthanteringsrutiner, i deras nollvision angående olagligt utnyttjande av barn och kvinnor inom sexindustrin

Detta sker parallellt med en ofta uppflammande debatt kring pornografins excesser, för det mesta ojämlika rollfördelning, tveksamma eller oklara arbetsvillkor och risker i konsumentledet (beroende och rollen som sexualupplysare.) Generation Z har vuxit upp med internet och dess lättillgängliga pornografi, helt olikt föräldragenerationen som upplevde sin egen utforskande ungdomsperiod i ett helt annorlunda medielandskap.Hingston, Sandy (2015-06-01): "Two New Studies Debunk What You Thought You Knew About Millennials and Sex". phillymag.com. Läst 14 november 2021.


Pornografi

Pornografi (av grekiska πόρνη, pórnē, prostituerad, och γραφíα, grafía, skrift) är sexuella skildringar i text, bild och ljud, i syfte att underhålla och väcka lust. Det är ett lånord från franskans pornographie, och ofta används den vardagliga kortformen porr. Pornografi innefattar allt från mer eller mindre utmanande nakenbilder (av helt eller endast delvis avklädda kroppar) till skildringar av samlag eller andra sexuella aktiviteter. Det besläktade begreppet erotica brukar definieras som konst med ett sensuellt innehåll, men gränsdragningen mellan erotik och pornografi är svår att göra på ett objektivt sätt. Sexuellt upphetsande bilder har återfunnits i grottor bebodda för minst 35 000 år sedan.

Pornografin är kopplad till sexuella fantasier och beskriver scener som lockar eller fascinerar. Den kan informera om saker man skulle vilja testa i verkligheten, men det kan också vara saker man bara vill ha som en tankelek. Pornografin är ofta gränsöverskridande och tenderar ibland att vara obscen. Materialet stimulerar till eller kan underlätta onani (som ett sexuellt hjälpmedel), men konsumtion av det gränsöverskridande materialet ses för det mesta som privat eller tabu. Konsumerandet kan ibland leda till skamkänslor, när den orgastiska upphetsningen avtagit och materialets stötande karaktär framstår tydligare.

Pornografiskt material kan vara kommersiellt eller producerat på amatörnivå. Den kommersiella pornografin presenteras bland annat som foto eller film (se vidare pornografisk film). Även den litterära pornografin är en levande tradition, och tecknad porr i manga eller anime brukar beskrivas via begreppet hentai. Under senare år har interaktiva datorprogram och webbkameror blivit vanligare. Pornografi distribueras allt oftare via internet.

2010-talets stora spridning av smartmobiler och gratis porr via Pornhub och andra kommersiella videogemenskaper har gjort att konsumtionen ökat, även bland kvinnor och minderåriga. Framför allt det senare ses ofta som problematiskt. Den stora tillgängligheten kan öka risken att bli beroende eller åtminstone bli vaneanvändare. Den alltmer tillgängliga gratisporren anses ha drivit på utvecklingen mot fler genrer, samtidigt som den populära heterosexuella mainstreampornografin ibland tydligt vädjar till manliga maktfantasier.


Pornografi

Internet erbjöd under 1990-talet en ännu mer privat och flexibel miljö för att konsumera pornografi. Den nya arenan gav konsumenten en möjlighet att undvika det sociala stigma som ofta förknippas med porrkonsumtion.Voss, Georgina (2015): "Stigma and the Shaping of the Pornography Industry". Routledge. Läst 14 november 2021.  Porren fanns redan som en viktig ingrediens under 1980-talets tidiga internet, men webbens bildinnehåll och bredbandets möjligheter att distribuera och strömma film underlättade migrationen av pornografin över till det nya mediet. 1995 etablerades mer framgångsrika webbportaler som Amateur Hardcore och Sizzle.

Genom internets genomslag från slutet av 1990-talet har tillgången till pornografiskt material fortsatt att öka. Först och främst levereras filmer och bilder med pornografisk karaktär, men även saker av en mer interaktiv karaktär. Till det senare hör interaktiva, webbkamera-baserade konversationer med en nakenmodell, en ny kommunikationsmetod som bidragit till att sudda ut skillnaderna mellan pornografi, striptease och prostitution. Undersökningar visar även att prostituerade kvinnor, när de har sex med en kund, ofta filmas av denne, vilket innebär produktion av pornografi.

Med den successiva spridningen av internet till snart sagt alla hushåll, samt de flesta vuxna och tonåringar, i de flesta industrialiserade länder, har tillgången på pornografiskt material ökat. Det anses också ha gynnat en utveckling av olika sexuella fetischer, en ofta starkt personlig del av en individs tankemönster som är väl anpassad till den privata sfär som internet möjliggör.

Under 2010-talet har kommersiella videogemenskaper som Pornhub och Xvideos, med miljontals gratis videor, blivit den mest spridda källan till pornografiskt material – oavsett typen av material. Denna utveckling har skett samtidigt som smartmobiler i många länder blivit mer eller mindre nödvändiga verktyg för vuxna och tonåringar, på grund av den ökande betydelsen av sociala medier, betaltjänster och myndighetskontakter via internet. Via sin smartmobil kan en användare med endast några få klick få tillgång till ett nästan ofiltrerat utbud med miljontals videor och stillbilder.


Pornografi

Den allt större spridningen under senare årtionden har – vid sidan av den radikalfeministiska agendan – bidragit till en sorts normalisering eller åtminstone tolerans av pornografin som genre. Begrepp som porno chic beskriver hur porrens bildspråk och sedeslöshet kommit att ses som del av den moderna västerländska kulturen, där den påverkat mode, musik och filmmanus i andra filmgenrer.

Moralpanik, ökad forskning, normaliseringen av BDSM och ofta senfärdiga utbildningsreformer har försökt hålla jämna steg med den enligt kritiker hänsynslösa pornografiska industrin. Denna verkar i en landsöverskridande miljö där det mesta numera konsumeras gratis.

Kalla fakta har granskat svenska glamourmodell-sajter, och visar hur rekryterare letar upp unga tjejer i sociala medier och säger att de kan tjäna pengar på bilderna som de redan postar på Instagram. De lockar med resor, fester och berömmelse. Men undan för undan ökar kraven.
För bilderna som lika gärna hade kunnat postas på Instagram tillfredsställer inte publiken på sajter som ”Scandal beauties” och ”Nordic Finest”. Den amerikanska appen har ju förbud mot nakenhet. Istället förmås tjejer att visa mer och mer, lägga upp filmer och till slut spela in ren porr. Inte sällan med förnedrings- eller våldsinslag.
En delägare skriver i ett mejl till TV4 att ”Scandal beauties” affärsidé är ”att erbjuda vårt exklusiva och prisvinnande pornografiska material”. Det är en betydligt solkigare verksamhet än den glammiga modellvärld som rekryterarna målade upp.
Hon säger nej – men fotografen tjatar
Av de 30 mest sålda filmerna på sajten är 27 pornografiska, enligt TV4. Resterande tre innehåller striptease. Bland titlarna finns ”Jag blir kissad på i duschen som den lilla slyna jag är” och ”Jag blir slagen och förnedrad”.
TV4-teamet skickar en skådespelerska, utrustad med dold kamera, till en fotograf som flera av kvinnorna i reportaget haft kontakt med. Trots att hon är tydlig med att hon inte vill ta av kläderna, pressar han henne att åtminstone ta av sig tjocktröjan, och sedan att hasa ned linnets axelband. Bit för bit förhandlar han bort hennes nej.
Just det här berättar flera kvinnor i reportaget om – den stegvisa förflyttningen av gränser.
Även användarna försöker pressa kvinnorna att spela in grövre material, eller sälja sex. Metoden påminner om hur nätpedofiler groomar barn: Först komplimanger och bekräftelse, sedan tjat och utpressning när tjatet gett resultat.
Det finns inget sött med att ha en sugardaddy
Allt som är obehagligt och omoraliskt är inte olagligt. Kvinnorna i Kalla faktas reportage är över 18 år och har gett sitt samtycke till bilderna och filmerna de medverkat i. Men även om inget brott skulle ha begåtts är det vidrigt att företag bygger sin verksamhet på att dra in unga människor på falska premisser.
Sexbranschen är uppenbarligen duktig på att paketera om samma gamla sunk i nya, glassiga kläder: Den som inte vill stämma möte med en torsk, kanske kan tänka sig att träffa en sugardaddy. Porrskådis är inget drömyrke, men glamourmodell låter statusfyllt. Det spelar ingen roll att alla inte insåg vad de gav sig in i. Filmerna ligger kvar på nätet för evigt.
Synen på nakenhet på nätet verkar ha förändrats i takt med att snapchatgenerationen vuxit upp. Bland unga i min närhet pratas det om att det är självklart att skicka nakenbilder till den man dejtar – för att det är så man visar tillit. Att neka bröstbilder är detsamma som att säga att man misstror sin killes motiv. Det är en vrickad logik.
Jag önskar att tonårstjejer blev stärkta i att säga nej till allt de inte känner för. Om jag hade en lillasyster skulle jag lära henne att det finns ingenting glamouröst med att vara glamourmodell, och ingenting sött med att ha en sugardaddy. Och skickar du avklädda bilder – se till att ditt ansikte inte syns.


Pornografi

Den allt större spridningen under senare årtionden har – vid sidan av den radikalfeministiska agendan – bidragit till en sorts normalisering eller åtminstone tolerans av pornografin som genre. Begrepp som porno chic beskriver hur porrens bildspråk och sedeslöshet kommit att ses som del av den moderna västerländska kulturen, där den påverkat mode, musik och filmmanus i andra filmgenrer. Den svenske filmaren Lukas Moodyssons film Ett hål i mitt hjärta planerades som ett anti-film mot pornografin men utvecklades senare till att bli del av det den velat angripa, erkänt av regissören själv. Författare som Brian McNair går några steg längre, i sina påståenden att den alltmer sexualiserade kultur som pornografin bidragit till i själva verket gått hand i hand med ökad jämställdhet mellan könen och ökad möjlighet för sexuella minoriteter att få finnas till i sin egen identitet.

Detta sker parallellt med en ofta uppflammande debatt kring pornografins excesser, för det mesta ojämlika rollfördelning, tveksamma eller oklara arbetsvillkor och risker i konsumentledet (beroende och rollen som sexualupplysare.) Generation Z har vuxit upp med internet och dess lättillgängliga pornografi, helt olikt föräldragenerationen som upplevde sin egen utforskande ungdomsperiod i ett helt annorlunda medielandskap.Hingston, Sandy (2015-06-01): "Two New Studies Debunk What You Thought You Knew About Millennials and Sex". phillymag.com. Läst 14 november 2021.


Pornografi


Pornografi

miniatyr|400px|Andelen svenska internetanvändare som under 2021 ägnat sig åt internetporr, uppdelat på kön och ålder. Siffror från Svenskarna och internet.
2011 beräknades cirka 30 procent av konsumenterna på mer populära pornografiska webbplatser vara kvinnor. Samtidigt nämndes att endast 2 procent av kunderna på betalsajter för pornografi var kvinnor, och denna låga efterfrågeandel sägs vara en delförklaring till varför mainstreampornografi fortfarande i så överväldigande utsträckning riktar sig till män. Under 2010-talet finns dock tecken på en ökande andel kvinnliga kunder i vissa delar av den sexarbetande branschen, enligt vissa underlättad av den stora uppmärksamheten kring filmer som Fifty Shades of Grey.

2007 beräknades var femte vuxen svensk – oftare män än kvinnor – ägna sig åt porrsurfande. Därefter har spridningen av smartmobiler bidragit till ökad konsumtion. Under 2010-talet har flera olika undersökningar i bland annat Australien och Sverige antytt att cirka 70 procent av männen och 30 procent av kvinnorna i högre eller lägre grad är porrkonsumenter. En undersökning av svenskarnas internetvanor från 2021 visade att 29 procent av de svenska internetanvändarna hade ägnat sig åt att titta på pornografi online under det senaste året. Undersökningen visade att det fanns en betydande skillnad mellan män och kvinnor; 46 procent av männen tittade medan bara 11 procent av kvinnorna tittade.

Nedan listas mer statistik omkring konsumtion av pornografi, enligt svenska Folkhälsomyndighetens stora enkätundersökning 2017:

Denna rapport beskriver resultaten från befolkningsundersökningen SRHR2017, om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Rapporten bygger på resultaten från en befolkningsundersökning som genomfördes på regeringens uppdrag under 2017. I rapporten beskrivs bland annat resultat om sexuella trakasserier och våld, sexlivet, sex, relationer och egenmakt, sex mot ersättning, sexualitet och digitala arenor, pornografianvändning och sexuell hälsa, reproduktiv hälsa samt sex- och samlevnadsundervisning.
Rapporten är en aktuell kunskapsbas för vidare folkhälsoarbete. För en ökad jämställd och jämlik hälsa, behöver skillnaderna utifrån kön, socioekonomi och sexuell identitet beaktas, och ojämställda sexuella villkor mellan könen åtgärdas.
Relaterad läsning
- Nationell strategi för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR)
- En god, jämlik och jämställd sexuell och reproduktiv hälsa i hela befolkningen
- SRHR2017 – Resultat från stor befolkningsstudie om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter
- Enkätstudie och rapport: Sexuell kommunikation, samtycke och hälsa


Pornografi

miniatyr|400px|Andelen svenska internetanvändare som under 2021 ägnat sig åt internetporr, uppdelat på kön och ålder. Siffror från Svenskarna och internet.
2011 beräknades cirka 30 procent av konsumenterna på mer populära pornografiska webbplatser vara kvinnor. Samtidigt nämndes att endast 2 procent av kunderna på betalsajter för pornografi var kvinnor, och denna låga efterfrågeandel sägs vara en delförklaring till varför mainstreampornografi fortfarande i så överväldigande utsträckning riktar sig till män. Under 2010-talet finns dock tecken på en ökande andel kvinnliga kunder i vissa delar av den sexarbetande branschen, enligt vissa underlättad av den stora uppmärksamheten kring filmer som Fifty Shades of Grey.

2007 beräknades var femte vuxen svensk – oftare män än kvinnor – ägna sig åt porrsurfande. Därefter har spridningen av smartmobiler bidragit till ökad konsumtion. Under 2010-talet har flera olika undersökningar i bland annat Australien och Sverige antytt att cirka 70 procent av männen och 30 procent av kvinnorna i högre eller lägre grad är porrkonsumenter. En undersökning av svenskarnas internetvanor från 2021 visade att 29 procent av de svenska internetanvändarna hade ägnat sig åt att titta på pornografi online under det senaste året. Undersökningen visade att det fanns en betydande skillnad mellan män och kvinnor; 46 procent av männen tittade medan bara 11 procent av kvinnorna tittade. Intresset för att använda internet för att titta på sidor med sexuellt innehåll tycks sjunka med stigande ålder. Bland de födda på 1990-talet tittade 57 procent på porr online (80 % av männen, 34 % av kvinnorna) år 2021 medan endast 7 procent av de äldsta internetanvändarna födda på 20-, 30- och 40-talet hade ägnat sig åt pornografiskt innehåll online under det senaste året. Undersökningen visade även skillnader i inställningen till pornografi mellan generationer och även mellan män och kvinnor. Totalt sett bland internetanvändarna 18 år eller äldre var 40 procent av männen positiva och endast 16 procent negativa. Bland kvinnorna var endast 8 procent positiva och mer än hälften, 57 procent, negativa.


Pornografi

miniatyr|400px|Andelen svenska internetanvändare som under 2021 ägnat sig åt internetporr, uppdelat på kön och ålder. Siffror från Svenskarna och internet.
2011 beräknades cirka 30 procent av konsumenterna på mer populära pornografiska webbplatser vara kvinnor. Samtidigt nämndes att endast 2 procent av kunderna på betalsajter för pornografi var kvinnor, och denna låga efterfrågeandel sägs vara en delförklaring till varför mainstreampornografi fortfarande i så överväldigande utsträckning riktar sig till män. Under 2010-talet finns dock tecken på en ökande andel kvinnliga kunder i vissa delar av den sexarbetande branschen, enligt vissa underlättad av den stora uppmärksamheten kring filmer som Fifty Shades of Grey.

2007 beräknades var femte vuxen svensk – oftare män än kvinnor – ägna sig åt porrsurfande. Därefter har spridningen av smartmobiler bidragit till ökad konsumtion. Under 2010-talet har flera olika undersökningar i bland annat Australien och Sverige antytt att cirka 70 procent av männen och 30 procent av kvinnorna i högre eller lägre grad är porrkonsumenter. En undersökning av svenskarnas internetvanor från 2021 visade att 29 procent av de svenska internetanvändarna hade ägnat sig åt att titta på pornografi online under det senaste året. Undersökningen visade att det fanns en betydande skillnad mellan män och kvinnor; 46 procent av männen tittade medan bara 11 procent av kvinnorna tittade. Intresset för att använda internet för att titta på sidor med sexuellt innehåll tycks sjunka med stigande ålder. Bland de födda på 1990-talet tittade 57 procent på porr online (80 % av männen, 34 % av kvinnorna) år 2021 medan endast 7 procent av de äldsta internetanvändarna födda på 20-, 30- och 40-talet hade ägnat sig åt pornografiskt innehåll online under det senaste året. Undersökningen visade även skillnader i inställningen till pornografi mellan generationer och även mellan män och kvinnor. Totalt sett bland internetanvändarna 18 år eller äldre var 40 procent av männen positiva och endast 16 procent negativa. Bland kvinnorna var endast 8 procent positiva och mer än hälften, 57 procent, negativa. Fem gånger fler män än kvinnor var positiva till att vuxna kan ta del av laglig pornografi på nätet. I de tre yngsta generationerna (1980-, 90-, och 2000-talister) var fler positiva till laglig pornografi på nätet för vuxna än de är negativa, mest positiva var 00-talisterna. Bland de tre äldsta generationerna (1920- 30- och 1940-talister) var mer än hälften negativa och inte ens var tionde är positiv till laglig pornografi på nätet för vuxna.


Pornografi

miniatyr|400px|Andelen svenska internetanvändare som under 2021 ägnat sig åt internetporr, uppdelat på kön och ålder. Siffror från Svenskarna och internet.
2011 beräknades cirka 30 procent av konsumenterna på mer populära pornografiska webbplatser vara kvinnor. Samtidigt nämndes att endast 2 procent av kunderna på betalsajter för pornografi var kvinnor, och denna låga efterfrågeandel sägs vara en delförklaring till varför mainstreampornografi fortfarande i så överväldigande utsträckning riktar sig till män. Under 2010-talet finns dock tecken på en ökande andel kvinnliga kunder i vissa delar av den sexarbetande branschen, enligt vissa underlättad av den stora uppmärksamheten kring filmer som Fifty Shades of Grey.

2007 beräknades var femte vuxen svensk – oftare män än kvinnor – ägna sig åt porrsurfande. Därefter har spridningen av smartmobiler bidragit till ökad konsumtion. Under 2010-talet har flera olika undersökningar i bland annat Australien och Sverige antytt att cirka 70 procent av männen och 30 procent av kvinnorna i högre eller lägre grad är porrkonsumenter. En undersökning av svenskarnas internetvanor från 2021 visade att 29 procent av de svenska internetanvändarna hade ägnat sig åt att titta på pornografi online under det senaste året. Undersökningen visade att det fanns en betydande skillnad mellan män och kvinnor; 46 procent av männen tittade medan bara 11 procent av kvinnorna tittade. Intresset för att använda internet för att titta på sidor med sexuellt innehåll tycks sjunka med stigande ålder. Bland de födda på 1990-talet tittade 57 procent på porr online (80 % av männen, 34 % av kvinnorna) år 2021 medan endast 7 procent av de äldsta internetanvändarna födda på 20-, 30- och 40-talet hade ägnat sig åt pornografiskt innehåll online under det senaste året. Undersökningen visade även skillnader i inställningen till pornografi mellan generationer och även mellan män och kvinnor. Totalt sett bland internetanvändarna 18 år eller äldre var 40 procent av männen positiva och endast 16 procent negativa. Bland kvinnorna var endast 8 procent positiva och mer än hälften, 57 procent, negativa. Fem gånger fler män än kvinnor var positiva till att vuxna kan ta del av laglig pornografi på nätet. I de tre yngsta generationerna (1980-, 90-, och 2000-talister) var fler positiva till laglig pornografi på nätet för vuxna än de är negativa, mest positiva var 00-talisterna. Bland de tre äldsta generationerna (1920- 30- och 1940-talister) var mer än hälften negativa och inte ens var tionde är positiv till laglig pornografi på nätet för vuxna.

Samma undersökning visade 2017 att nästan var fjärde internetanvändare (23%) under det senaste året hade råkat hamna på en pornografisk webbsida när de sökte efter något annat.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0020.jsonl--Q291--Konsumtion hos ungdomar och barn-29--sv-0020-1074

Pornografi

Sexualitet ses av många som något för vuxna, eftersom endast vuxna förutsätts ha ett moget förhållningssätt till sin egen sexualitet, dess möjligheter och risker. Den pågående sexualiseringen av det västerländska samhället, där kulturen tar upp uttrycken från en alltmer lättillgänglig pornografi, ses därför på många håll som ett hot mot barns och ungas utveckling som individer. Offentliga visningar av erotisk konst och konstnärliga projekt med sexuella inslag leder därför ofta till debatt, utifrån målsättningen att skydda barnen.Neuman, Ricki (2005-02-11): "Var går gränsen mellan konst och pornografi?", Svenska Dagbladet, Läst 29 augusti 2021.

Barn är nyfikna individer, med en lust att upptäcka. Ungas utforskande av sexualiteten kan börja tidigt (möjligen redan från 32:a veckan i livmodern), och många barn har  redan från tidig ålder erfarenheter av att "leka doktor" och liknande sexuella utforskningar av varandras kroppar. Det första utforskandet av pornografi – numera ofta på internet, tidigare ofta i form av "skogsporr" – är kopplat till ett intresse av att se hur folk ser ut nakna, och vad sex är för något. I familjer och kulturer där sex är ett känsligt ämne och sexualundervisning i skolan i bästa fall blir ett litet nischämne först i högstadiet, lämnas fältet ofta fritt för pornografin att tillfredsställa barns nyfikenhet att se nakna kroppar och sexuella situationer. Den ökande produktionen av könshormoner under puberteten sker ungefär vid samma tid som många barn upptäcker den sexuella njutningen av onani, åtminstone bland pojkar ofta med hjälp av pornografi; både pojkar och flickor börjar ofta aktivt leta upp pornografi runt 12/13-årsåldern.

En undersökning i USA (publicerad 2021) angav att 67 procent av unga män (13–24 år) konsumerade pornografi, liksom 57 procent av alla unga vuxna (18–24 år) och 37 procent av alla minderåriga tonåringar (13–17 år). 33 procent av unga kvinnor/tonåsflickor (13–24 år) konsumerade pornografi minst en gång i månaden. Redan 2007 – samma år som Iphone, Pornhub och XVideos lanserades – beskrev en studie att internetpornografi sågs som normalt bland tonåriga pojkar. Denna insikt var inte vanlig bland deras föräldrar; 2016 meddelade en enkät bland studenter på Indiana University och deras föräldrar att andelen 14–18-åringar som sett porr var dubbelt så hög som gissningarna hos deras föräldrar. Introduktionen till porrkonsumtionen kan ofta ha skett bland skolkamrater, där uppmuntran till konsumtion ofta är högre än avrådan. En svensk undersökning från 2014 antydde att 95 procent av pojkarna och 90 procent av flickorna såg pornografi som en del av ungas vardagsliv, liksom att 92 procent av pojkarna och 79 av flickorna ansåg att det var naturligt att titta på pornografi. Denna höga acceptans gick dock hand i hand med en kritisk inställning till pornografins innehåll, inte minst bland flickor.

Den höga tillgängligheten paras ibland med en osäkerhet hos ungdomar, huruvuda konsumtion av pornografi skulle vara förbjuden för minderåriga. Ungdomsjourer och liknande organisationer brukar svara att det är fullt tillåtet, men att pornografi är producerat av vuxna och för vuxna, och att det därför kan innehålla inslag som är svåra att förstå för unga personer. Pornografisk film visar kroppar och sexuella aktiviteter, men den fungerar genom sitt fiktiva innehåll sällan bra som instruktionsfilm. Detta liknar rekommendationer omkring konsumtion av underhållningsvåld eller skrämmande situationer i olika medier, inklusive i skräckfilm

Pornografisk film visar kroppar och sexuella aktiviteter, men den fungerar genom sitt fiktiva innehåll sällan bra som instruktionsfilm. Detta liknar rekommendationer omkring konsumtion av underhållningsvåld eller skrämmande situationer i olika medier, inklusive i skräckfilm.

Alex Schulman:
16.25 in i podden berättar Alex att han sett på filmen ”Det” tillsammans med sina barn och Sigges reaktion är ”Oj!”.
Ja, det skulle man kanske kunna säga. ”Oj!”
Alex motiverar detta med att hon trodde att den skulle vara ”vänligare” än den faktiskt var men erkänner nu att det fanns vissa scener i den som barnen har burit med sig sedan dess.
Om jag förstår det hela rätt så fick barnen se en halvtimme av filmen och blev sedan skickade i säng medan Alex (och Amanda eventuellt) kollade klart på den.
Han sitter själv och säger i podden att filmen innehåller scener som absolut inte passar för en sexåring, men ändå så fortsatte de låta barnen se filmen.
En film som rekommenderas från 15 år låter alltså Alex sina barn att titta på.
Det känns ju lämpligt!
Varför låter man barn se en film som stundtals blir så otäck att man som förälder behöver vara beredd på att trycka ner ungens ansikte i en kudde för att de inte ska bli skrämda?
Två föräldrar och ingen av dem sa stopp?
Inte innan, inte under och tydligen inte ens efter att filmen tagit slut slog det någon av dem att det här var en riktigt dålig idé.
Varför skulle han annars glatt berätta om det i podden?
Helt jäkla sinnessjukt!
Stackars barn!
Tack för tips!
101 kommentarer
Fattar inte, först står det att de såg 30 minuter och sen hela filmen utan att föräldrarna ångrade sig?
Jag lyssnade på en intervju med Amanda för några månader sedan och hon sa att Alex alltid överdriver rejält i podden för att det ska låta mer intressant. Till exempel sa han att hon var långt mer gången i graviditeten än hon verkligen var för att en historia skulle bli mer spännande.
Kan mycket väl tänka mig att det där är en grov överdrift.
Såg nu att de bröt pga läggdags
Många av mina elever spelar GTA och andra spel med 18-årsgräns.
Dom är sju…
Många av mina ”barn” också, de vet allt om han Mikael Mayer, Freddy och Jason i deras filmer och de är också 6-7 år..
Men han säger ju att de fick avbryta efter 30 minuter så indirekt säger han att det var en dålig idé att de ens fick titta på den. Jag har älskat skräck hela mitt liv och fick lov att titta på filmer som egentligen inte var rekommenderade för min ålder. Min lillasyster var mycket mer känslig och fick inte det.
Herregud, att ni orkar moralisera om en sån här sak. Varje förälder väljer väl själv vad som är bäst för sina barn.
Inte den där nu igen ”varje förälder vet bäst”. Nej alla gör verkligen inte det, därför så många barn far illa på olika sätt
Ja det finns barn som far illa och föräldrar som beter sig som skit, men i denna situationen passar det snacket inte in.
Det kan det visst göra, läs längre ner tex. Barn bör inte se vad som helst eftersom de inte kan hantera det som en vuxen.
Däremot behöver inte allt vara av skada
Vissa kan tydligen inte det.
Det mest överanvända uttrycket som finns, att alla föräldrar vet vad som är bäst för deras barn. Nej faktiskt inte. Finns massor av barn som får illa på andra sätt än genom regelrätt misshandel eller övergrepp. Det finns en egoistisk övertro till att så länge föräldrarna lägger upp sitt liv på ett sätt som passar dem, så mår automatiskt barnen bra. Så är det inte.
Alltså har du sett filmen? Den lämpar sig inte för barn. Inte alls! Att säga att föräldern vet bäst är skitsnack i detta sammanhanget. Varesig de lät barnen se 10 minuter eller hela filmen är det galet att de ens tyckte det var en bra idé .
Snälla någon! Jag såg The Shining och Arkiv X varenda jävla torsdag när jag var sex år! Jag har inte traumatiserats av detta.
Vilka ”trauman” västländska barn går igenom…
Jag såg The Shining när jag var tolv och mådde otroligt dåligt lång tid efteråt. Barn är olika.
Jag såg The shining som 14-15:åring och tyckte den var vidrigt läskig, tycker det fortfarande och måste skjuta bort tankarna. Ingen av oss fungerar som måttstock för resten av befolkningen.
Jag är 29 och undviker nyheter som pesten. Om jag ser/hör/läser om mord, krig svält etc kan jag inte sova på veckor. Det triggar min ångest och depression enormt. Det var värre när jag var liten. Jag har fortfarande mardrömmar om de taskiga snubbarna i E.T, liksom.
Folk är olika
”Varje förälder väljer väl själv vad som är bäst för sina barn.”
Hur kan det vara bäst för sina småbarn att låta dom titta på en film med åldersgräns på 15?
Uppenbarligen inte…
Som sagt i inlägget under, jag vad nio år när jag såg orginalfilmen. Vi bodde då i en enrummare och när föräldrarna såg så kollade jag med. Skulle säkert eg ”sova” men såklart så skiter man i sånt när man är liten. Jag såg även en massa annan skit som jag inte fick se, men barn trotsar sina föräldrar och ser/gör saker som vuxna inte tycker att de ska göra. Vet ni vad? Det blev människa av mig också! Helt normal vuxen person med jobb och vänner. Jag hatar clowner men vem fan gör inte det.
Det här är nog inte vad jag skulle benämna som ”helt jävla sinnessjukt”.
Hahah menar det. Sjukare saker har hänt liksom ??
Hahaha! Olämpligt och lite omdömeslöst möjligtvis. ”Helt sinnessjukt” nej.
Vem har inte råkat se en för läskig film när man var liten som föräldrarna fick stänga av
Önskar verkligen att föräldrar tänkte på vad barnen får se och spela. I min dotters klass har en psykolog varit tvungen att närvara under långa perioder dagligen eftersom barnen (läs främst vissa pojkar) är brutalt elaka mot varandra både fysiskt och verbalt. Just nu handlar det mycket om just ”Det”. Jag var precis på öppet hus på skolan och noterade att mycket som skapas i tex bilden och när de skriver berättelser handlar om mörker, våld och död. Barnen är 9 år! Är det rimligt?
Och om någon undrar. Bor i ett princip helvitt medelklassområde med bra skola, men tyvärr gör vissa föräldrar allt för att förstöra sina och andra barns skolgång. Suck!
Varför i hela friden är det relevant för dig att poängtera att du bor i ett ”helvitt” område?
För annars kommer nån och skyller på invandringen?
Antagligen för att det brukar vara i invandrartäta områden det härjas hejvilt annars.
Så fort man pratar om såna saker (stökiga skolor) så är det nån som skyller på invandring och förpassar problemen till ”stökiga förorter”. Typ ”det där gäller inte oss” (vit majoritetsbefolkning) och min poäng var att det gäller alla. Därav beskrivningen av området.
?
Precis. Helt konstigt med alla kommentarer om vad man fick se när man var 6 år och ”det blev människa av mig också” Fast det kanske hade blivit en tryggare människa av dig om dina föräldrar åldersanpassat tittandet. Att man inte får stora trauman av sin barndom betyder inte att allt ens föräldrar gjorde var rätt. Tycker det är hemskt att läsa om vad relativt små barn är bekanta med i form av våld, sex etc. I en ålder när deras hjärnor och sociala förmågor utvecklas som mest så låter vi dem titta på extremt våld och porr? Själv såg jag härom veckan till att snart 5-årige sonen inte skulle se sexualiserade kvinnobilder på Instagram. Inte för att han ser nåt sexuellt i en halvnaken utmanande kvinna, men tycker inte att han ska vänja sig vid den kvinnobilden överhuvudtaget.
Runt 8 år brukar barn bli medvetna om döden och att världen större än de trott och inte alltid är god. Det är inte helt ovanligt att de uttrycker det i text och bild. Minns själv att jag alltid ritade skelett iställt för människor i olika sammanhang i den åldern och jag är inte mer rubbad än någon annan. Sen kan det så klart gå för långt när ingen vuxen bromsar och förklarar utan de istället låter filmer spel elda på de fantasier (och rädslor) som barnen har.
Är lite kluven, blev skyddad från allt som kunde va det minsta läskigt som barn, och idag älskar jag såna filmer.
Tror det viktigaste är att föräldrarna är där hela tiden och förklarar vad som är på riktigt, rätt å fel mm. Till en viss gräns förstås.
Tycker du det är roligt att ständigt moralisera över andras val?! Förstår du inte att du uppfattas som en tråkig käring? Du är inte ens 40 men uppför dig som en bitter 70-åring i ditt moralpredikans. Tröttsamt! Ett tips är att hålla dig till roliga inlägg där du kan briljera så du slipper framstå som så torr.
*moralpredikande
Ok du tycker så, inte håller med, men bete dig!
Vad är det för jä*la uttryck, ”bete dig”?! Det heter ”uppför dig”. Man kan ha ett beteende men ”bete dig”?! Nee, där har det verkligen brustit i språket.
Så man kan inte bete sig på ett visst sätt?
Där sa du ju det själv, ”man kan bete sig på ett visst sätt” men ”bete dig” finns inget som heter. Det är ju något som 14 åringar säger.
Åh, men jag bryr mig inte om hur andra människor uppfattar mig..
Vissa kanske tycker att jag borde göra det men tyvärr så gör jag inte det. Jag tror inte jag hade kunnat jobba med det jag gör om jag hade tagit in i beräkningen hur jag uppfattas, eventuellt uppfattas, kanske uppfattas eller borde uppfattas som av alla de som läser det jag skriver, eller så hade jag lagt all min vakna tid på att försöka vara alla till lags och det har jag inte den minsta lust med…
Jag fick se filmen besökarna som barn och var livrädd sen, mest för att alla garderobsdörrar var öppna varje morgon efter det. Senare visade det sig att det var min bror som smög in när jag sov och ställde de på glänt. Jag tror man glömmer hur enorm fantasi barn har och hur lätt man kan skapa sig olika rädslor, jag tror att det är schysstast att bespara barnen det.
”Två föräldrar och ingen av dem sa stopp?” Om de skickades i säng efter 30 min så sa ju föräldrarna stopp.
Så uppfattar inte alls det Alex säger utan att de gick och la sig eftersom det var läggdags – inte för att filmen var för otäck.
Alltså det är ju en himla skillnad på att vara 10-12 och få se 15-årsfilmer med föräldrar jmf med att vara sex år och titta på IT. När jag var sex var jag livrädd när färgerna blev röda eller gröna i random Disneyfilm liksom (typ elden i Djungelboken, hokuspokus i Anastasia etc). Det är sjukt att låta en sexåring titta på detta. På riktigt.
Precis! Minns att jag såg skönheten och odjuret när jag var sju, och jag var livrädd!
Åldersgränser finns av en anledning!
Fick som barn se skräckfilmer, mest för att jag gillade det. Jag gillade att göra det min syster gjorde helt enkelt.
Men det jag inte förstår är hur de trodde filmen skulle vara mer barnvänlig när regissörerna velat göra den så läskig som möjligt?
”Helt jävla sinnessjukt”
Snälla sluta använda så extremt stora ord när du förklarar saker som på sin höjd är ”lite märkligt” man tar inte inläggen seriöst när det blir så tydligt att du försöker hetsa fram ditt budskap och göra det värre än det är.
Eftersom clownen i Det äter barn är det om något helt jävla vidrigt att visa det för 6-åringar. Det är inte alls att överdriva att tycka det.
Har du barn i sex-årsåldern? Antagligen inte. I så fall hade du nig tyckt det låtit helt sinnessjukt. Tänkte exakt samma sak. Hade aldrig visat det för mina tjejer.
Tror iaf det är ganska lätt att som vuxen inte tänka på hur ett barn kan reagera. Man vet ju själv att det inte är någon fara och allt är överdrivet, men så behöver ju inte barnet ”ta det”.
Efter jag och sambon fick barn rensade vi faktiskt ut det mest sjuka från vår filmsamling haha. Sånt som eg inte lämpar sig för någon
Har bröderna Schulman någon slags intern tävling om vem som är sämst farsa eller?
Med tanke på att Alfons Åberg, skrämmer skiten ur barn, så var väl detta lite för mycket, det finns väl en anledning till åldersgräns och rekommendationer för film ?
Tänker inte moralisera över att Alex lät sina barn se den filmen, eftersom jag tror att cirka 3% av det Alex säger i podden är sant. En sak som jag dock reagerat på är att Alex alltid nämner Charlie när han pratar om något av sina barn. Varje gång han berättar en fin historia om sin dotter så är det henne det handlar om. Det var ju förståeligt när hans andra dotter var liten och det inte kanske fanns något speciellt att berätta. Men nu är ju ändå Frances rätt stor, men Alex har typ aldrig berättat något fint om henne. Säkert älskar han dem båda lika mycket och kanske finns det en orsak, men jag tänker om döttrarna vill lyssna på vad deras pappa gjort när de blir äldre så måste det ju bli väldigt skevt eftersom den ena nämns i så mycket större utsträckning än den andra. Även när det inte är någon speciell historia utan bara något som allmänt rör hans barn så är det Charlies namn som både Alex och Sigge nämner.
Har också tänkt på detta flera gånger. Enda gången han nämnt Frances är typ att hon blev sjuk och förstörde en semester genom att smitta alla andra i familjen. Har aldrig hört honom återberätta en enda historia där han upplevt något tillsammans med Frances, bara med Charlie. Gör så ont att tänka på att hon om några år lyssnar igenom sin pappas gamla pocasts och upptäcker detta…säger inte att det behöver vara så men spontant kan man inte tänka annat än att det är en avspegling av verkligheten.
Exakt! Blev så paff när det här inlägget dök upp för jag trodde alla tog hans anekdoter med rätt många skopor salt…
Kan nog vara så att han har ett närmare förhållande till äldsta barnet, alltså har umgåtts mer med henne, då det är vanligt att pappan hänger med det äldre barnet när litet syskon kommer och mamma fokuserar på det.
Vet inte hur gamla hans barn är, men min 4,5 åring blir rädd av Bamse så hon hade definitivt inte fått/kunnat kolla:) Är själv väldigt lättskrämd och tyckte filmen var väldigt otäck.
Min son på 6 snart 7 år skulle garanterat bli riktigt, riktigt rädd av att se Det. Han frågar mycket om filmen, ballongen osv då det är flera barn i hans klass som uppenbarligen har sett den, ganska sjukt tycker jag. Vi jobbar ju hela tiden för att våra barn ska känna sig trygga i alla olika situationer och jag tror verkligen inte att filmen Det ger någon större trygghet i tillvaron faktiskt.
Jag har också en son på sex år, sju i sommar, och jag kan inte ens föreställa sig hur han skulle må efter att ha sett en sån film. Det känns på riktigt helt absurt att veta att det faktiskt finns föräldrar där ute som låter sina (små) barn få se såna här filmer.
Att det dessutom finns föräldrar som låter barn spela GTA och liknande gör mig bara illamående. Jag kanske är extrem men min son får inte ens leka krig. Varför glorifiera krig och död och göra något roligt utav det? Fy FAN
Min 6åring snart sju ser skräck som jag gjorde som 6år. Min första var om en levande docka hans var chuckie. Han tycker fortfarande inte npgon är läskig efteråt. Han är som jag hoppar till ibland. Dock har vi kollat mycket på klipp hur tex monster sminkas hur blod kommer osv osv.
Wow. ? Ja, vad ska man säga…
Det är väl det som kallas WT
Varför om jag får fråga? Fick intresset för skräck som liten verkar även han ha fått. Han är inte rädd. Han vet att det är på låtsas. Varför skulle det vara wt? Min son har både adhd och autism och får special intressen. Elektronik är ett av dom, superhjältar det andra (ninjago, batman, superman, gröna lyktan osv) men sen vart skräck även ett. Såå.. Hur gör det oss till wt? Att jag förklarar saker och visar hur de går till? Han vet även hur man gör spel är det lika wt?
Eller hur. Folk är olika. Jag är 26 och ser inte ens deckare eftersom jag ej kan sova då. Min lillebror som är 11 älskar skräck och har sett läskigare och läskigare filmer och läst läskigare och läskigare böcker i små steg, så märker man ju hur han reagerar, känner in honom och utgår ifrån det,
Jag är forfarande arg på folk som berättade läskiga spökhistorier för mig som barn, t ex i skolan på halloween, tycker det är så sjukt omdömeslöst för när man är barn förstår man inte att man har rätt att gå ut ut klassrummet om man tycker spökhistorien är läskigt. Men en del barn älskar läskigt och då jämför jag ju inte med mig själv, utan utgår från hur de reagerar (sen finns det såklart massor av läskigt jag aldrig skulle låta honom eller någon annan unge se, beror på vilket sett det är läskigt på).
Så länge han mår bra bekymrar jag mig inte särskilt mycket om någon tycker det är ”wt” (jag har ändå inte särskilt höga tankar om människor som tycker att man måste specificera att vissa sorts skräpmänniskor är vitt skräp, som om standard vore att skräp/ trash var svart…)
Älskar personer som dig! Han blir mer upprörd av lego filmer än skräck där blir han inte alls upprörd. Men ta ninjago lego filmen vi såg där grät han. Så som du säger alla är olika. Känner vuxna som inte heller klarar skräck osv alla är olika. Har även lärt min son att inte berätta för andra barn läskiga saker då de som du säger finns barn som blor rädd.
Oj! Min 14-åring kom in och sov hos mig efter att ha sett It, han var livrädd. Men han är väldigt empatisk och inkännande och föreställde sig att vara i barnens situation.
Jag är 27 och jag såg IT för 2 månader sen och jag är fortfarande skiträdd. Helt jävlig film, speciellt i början när Pennywise biter av den lilla pojkens arm AEHHH FY FAN SÄGER JAG BARA blev helt traumatiserad av den filmen
Instämmer! Hade svårt att somna i flera veckor efter jag sett den filmen och då är jag ändå vuxen. Kan bara tänka mig hur jag reagerat om jag var barn…
Min son såg den. Ingen fara och han somna mitt i för att han var uttråkad. Men däremot träffar han en geting kan Han ej sova på kvällen (blev attackerad med sin farmor en gång) summa summarum beror helt på vem du är och hur känslig. Hade precis likadant som liten va dem ej läskiga enligt mig somna jag
????????
Men sluta! Klart dom inte såg filmen med barnen…. han drygar sig ju bara!
Fattar inte hur mina föräldrar lät mig se Hitchcock när jag var liten, typ 7-8 år men jag älskade dom filmerna! Blev sen stor skräckfantast som vuxen o om jag är ärlig så skrämmer verkligheten mig mer än horror på vita duken. Glömde dock aldrig en scen där fingrar skulle huggas av o minns att jag funderade en del på den scenen när jag skulle sova. Men visade aldrig mina föräldrar om jag blev skrämd för då fattade jag att jag skulle bli skickad i säng ?
Onyktra, taskigt omdöme.
Varför skulle de vara onyktra, folk gör fel saker även nyktra
De är väl allt som oftast onyktra…obs ej fakta utan utgår från bilden de gett från sitt liv
Det får stå för dig, bättre att hålla sig till fakta
När jag var liten blev jag livrädd för ett fat med grisblod som visades i någon tv-serie, Marie Fredriksson sjöng ”Sparvöga” samtidigt och efter det var jag rädd för henne också. Barn blir rädda för massa saker, ibland helt obegripliga. Nej det är klart att det inte är lämpligt att små barn kollar på skräck men jag tror att det viktiga är hur resten kring barnet är. Finns det vuxna där som pratar och tar sig tid att känna in barnen? Finns det någon som förklarar på barnets nivå? Sånt tror jag är mkt viktigare.
Jag såg The shining när jag var typ sju år och fy fam. De där himla tvillingarna har stått i alla korridorer jag någonsin varit i som barn. Alla är väl olika även som barn men att visa skräckgrejer för småttingar fyller ju verkligen ingen funktion och kan bara skada. Det är jäkligt obehagligt att vara rädd ju. Idiotiskt.
OM nu detta är sant så är det ju ett jäkla dåligt beslut av Alex och Amanda. Fattar inte varför vissa föräldrar verkar tycka att det är lite kul och lite härligt att de är så avslappnade att deras barn får göra saker som inte alls passar deras ålder. Vad får en 6-åring ut av DET mer än mardrömmar och en massa nojor? Min 10-åring som är tuff och inte rädd för nåt nästan har fortfarande aldrig sett en skräckfilm eller ens en actionfilm. Överbeskyddande? Nä. Hon får mer ut av att se en familjekomedi eller en Pixar-film så varför skulle jag föreslå en skräckfilm?
När jag var 6-7 år kollade jag på När Lammen tystnar, Lida, Fåglarna, Carrie och andra rysare. Med min mors vetskap. Utan att bli skadad för livet 🙂
Säg inte det, säg inte det!
En vacker dag kanske du vaknar upp med ett omåttligt sug efter att flå din närmaste granne och bära hens ansikte ovanpå ditt eget som en lite mysig variant av Fantomen på Operan?
OT Tyckte denna var bra: (till Bella?)
https://www.instagram.com/p/Be__0LKjK1x/
Med tanke på herr Schulmans förmåga att hålla sig till sanningen så skulle jag tro att det som inträffade i verkligheten var att barnen såg hitta Nemo, och nåt barn blev lite skraj för hajen, på sin höjd typ… han har väl inte orsakat några provocerande rubriker på länge…
Som psykoterapeut till barn och ungdomar kan jag säga att filmer påverkar barn betydligt mer än man kan tro! Jag har haft barn i terapi som kommit in på läskiga Youtubeklipp som gjort att dom inte kunnat sova/vara ensam hemma på år! Högst olämpligt att låta en 6 åring se Det.
Som någon tidigare kommenterat så sprids detta också i skolan och de som bara hör talas om något kan bli jätterädda. Vi hade massor av samtal för en tid sedan när det var clownhysteri, barn som är rädda för slender man efter att ha hört andra berätta om det. Och de som fått se filmer/saker på nätet kanske berättar som en del av att bearbeta det. Barnen är 10-11. Vi i skolan får lägga mycket tid på att bearbeta saker som händer på fritiden och ibland med någons vårdnadshavares goda minne.
Jag funderade på att bli lärare en gång i tiden, för äldre barn, men när jag såg hur mycket tid som går åt att reda ut saker som händer på ungarnas fritid, konflikter osv. så blev det inte längre aktuellt för mig att bli lärare. Skulle aldrig orka. Jag tycker inte att undervisningstid ska gå åt sådant. Jag tycker inte det är ämneslärarnas uppgift. Jag förstår inte hur kunskapsmålen kan uppnås när hälften av undervisningstiden går åt till annat. Man får väl sänka kraven hos eleverna tillslut.
OT men känner en unge som drog nytta av clownhystetin genom att säga att han var så rädd för clowner att han behövde gå hem från skolan (….?), så gick han hem och spelade dataspel och käkade godis. Fröken ringde till modern och skällde för att hon låtit barnet skrämmas. Men så lättlurad fröken kanske inte du är? Hehe.
Jaaa… alltså man behöver inte få moralpanik. Calle Schulman brukar väl gå på vuxenfilmer på bio med sina små. Det är bara en skräckfilm ju.
Slappna av i skinkorna. Vi hade Ika Nord och vi överlevde.
Älskade Ika i rutan!!! Var dock livrädd för Oledolyckan.
Precis som att Alex Schulman inte vet vad Stephen King har skrivit för böcker ?. Nog mest för att provocera, och det funkar ju……..
Usch kommer ihåg när min storebror, jag och vår pappa skulle hyra film när jag var runt 7-8 år kanske. Pappa röstade på George jättegorillan men min bror ville se munkens återkomst och eftersom min bror var min hjälte röstade jag också på mumien. Mitt i filmen gick jag ut får vardagsrummet och grät av rädsla, var så livrädd och fick mardrömmar om att mumien skulle ta mig i flera veckor efteråt.
Och det är ändå en komedifilm. Stackars barn som fick se ”it”! 🙁
Haha munkens återkomst hade nog varit något ännu bättre men menar ju mumiens.
För det första så är alla barn olika och för det andra, vad är det för fel att låta barn vara barn den korta tid de är små?
Antar att det finns en åldersgräns på filmer av någon anledning. Det finns ju så många härliga filmer, böcker och sagor som roar barn i olika åldrar.
Monster under sängen vill väl ingen ha?
Jag lät inte min 12-åring se IT.
Är det jag som är överbeskyddande?!
Tycker att det låter som vanvett att en sexåring får sen en film där en clown äter barn.
Om.barnen ärvt Amandas psyke är det absolut en dålig idé…hon får ju ångest av att åka på lyxsemester…
En rolig sak i Alex å sigges senaste pod; där gnäller de över att de gör sån stor grej över att jidhe slutar på nyhetsmorgon. De menar att det är töntigt att de har en avskedstund och att tilde snyftar indirektsänding i och med att han ska fortsätta synas i tv och på en annan kanal. Har han inte hört sin frus pod? De satt ju å snyftade å prisade tiden i poden i sista avsnittet. Och de ska ju heller inte försvinna. De ska ju starta en ny pod redan nästa vecka. Med andra ord – han tycker att hans frus sista podavsnitt va sjukt töntigt
För att inte tala om hur töntigt det är att göra en STOR affär av att man ska lägga ner sin pod, med avskedsföreställningar och allt, och sen starta en ny en vecka efter att den gamla slutat. Som dessutom ska vara ganska exakt likadan, efter vad de själva sa i sista podden.
Men va?! Varför? Vad är meningen med det om inte bara försöka få PR? Är det PR geniet Redgert sista idé innan han fick sluta? Många frågor.
När jag var 6 år var jag traumatiserad av TRAILERS av Blair Witch project och mumien (lol). Började älska skräckfilm och kunna hantera det vid 15-16. Finns definitivt åldersgränser för en anledning
Ok, filmen börjar med att en liten kille får sin arm avbiten, en extremt stark, detaljrik scen. Man ser liksom sällan barn bli skadade på det sättet i en film. Och de låter barnen se typ 25 minuter till efter det? Det är så.jävla.sjukt.
Ett så jävla moraliserande kommentarsfält att jag vill spy.
Mina barn har fått sett i stort sätt vilken skräckfilm de vill och vet ni vad? De har vuxit upp till snälla, skötsamma barn som både har ett stort hjärta och presterar jävligt bra i skolan. Kanske pga att jag inte behandlat dem som fragila små offer och placerat dem framför Bolibompa och vägrat dem allt som har med intellektuell utmaning att göra.
Öholm applåderar er från kistan! Usch och tvi!


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0020.jsonl--Q291--Konsumtion hos ungdomar och barn-29--sv-0020-1076

Pornografi


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0020.jsonl--Q291--Konsumtion hos ungdomar och barn-29--sv-0020-1077

Pornografi

Sexualitet ses av många som något för vuxna, eftersom endast vuxna förutsätts ha ett moget förhållningssätt till sin egen sexualitet, dess möjligheter och risker. Den pågående sexualiseringen av det västerländska samhället, där kulturen tar upp uttrycken från en alltmer lättillgänglig pornografi, ses därför på många håll som ett hot mot barns och ungas utveckling som individer. Offentliga visningar av erotisk konst och konstnärliga projekt med sexuella inslag leder därför ofta till debatt, utifrån målsättningen att skydda barnen.Neuman, Ricki (2005-02-11): "Var går gränsen mellan konst och pornografi?", Svenska Dagbladet, Läst 29 augusti 2021.

Barn är nyfikna individer, med en lust att upptäcka. Ungas utforskande av sexualiteten kan börja tidigt (möjligen redan från 32:a veckan i livmodern), och många barn har  redan från tidig ålder erfarenheter av att "leka doktor" och liknande sexuella utforskningar av varandras kroppar. Det första utforskandet av pornografi – numera ofta på internet, tidigare ofta i form av "skogsporr" – är kopplat till ett intresse av att se hur folk ser ut nakna, och vad sex är för något.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0020.jsonl--Q291--Konsumtion hos ungdomar och barn-29--sv-0020-1078

Pornografi

Sexualitet ses av många som något för vuxna, eftersom endast vuxna förutsätts ha ett moget förhållningssätt till sin egen sexualitet, dess möjligheter och risker. Den pågående sexualiseringen av det västerländska samhället, där kulturen tar upp uttrycken från en alltmer lättillgänglig pornografi, ses därför på många håll som ett hot mot barns och ungas utveckling som individer. Offentliga visningar av erotisk konst och konstnärliga projekt med sexuella inslag leder därför ofta till debatt, utifrån målsättningen att skydda barnen.Neuman, Ricki (2005-02-11): "Var går gränsen mellan konst och pornografi?", Svenska Dagbladet, Läst 29 augusti 2021.

Barn är nyfikna individer, med en lust att upptäcka. Ungas utforskande av sexualiteten kan börja tidigt (möjligen redan från 32:a veckan i livmodern), och många barn har  redan från tidig ålder erfarenheter av att "leka doktor" och liknande sexuella utforskningar av varandras kroppar. Det första utforskandet av pornografi – numera ofta på internet, tidigare ofta i form av "skogsporr" – är kopplat till ett intresse av att se hur folk ser ut nakna, och vad sex är för något. I familjer och kulturer där sex är ett känsligt ämne och sexualundervisning i skolan i bästa fall blir ett litet nischämne först i högstadiet, lämnas fältet ofta fritt för pornografin att tillfredsställa barns nyfikenhet att se nakna kroppar och sexuella situationer. Den ökande produktionen av könshormoner under puberteten sker ungefär vid samma tid som många barn upptäcker den sexuella njutningen av onani, åtminstone bland pojkar ofta med hjälp av pornografi; både pojkar och flickor börjar ofta aktivt leta upp pornografi runt 12/13-årsåldern.

En undersökning i USA (publicerad 2021) angav att 67 procent av unga män (13–24 år) konsumerade pornografi, liksom 57 procent av alla unga vuxna (18–24 år) och 37 procent av alla minderåriga tonåringar (13–17 år). 33 procent av unga kvinnor/tonåsflickor (13–24 år) konsumerade pornografi minst en gång i månaden.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0020.jsonl--Q291--Konsumtion hos ungdomar och barn-29--sv-0020-1079

Pornografi

Sexualitet ses av många som något för vuxna, eftersom endast vuxna förutsätts ha ett moget förhållningssätt till sin egen sexualitet, dess möjligheter och risker. Den pågående sexualiseringen av det västerländska samhället, där kulturen tar upp uttrycken från en alltmer lättillgänglig pornografi, ses därför på många håll som ett hot mot barns och ungas utveckling som individer. Offentliga visningar av erotisk konst och konstnärliga projekt med sexuella inslag leder därför ofta till debatt, utifrån målsättningen att skydda barnen.Neuman, Ricki (2005-02-11): "Var går gränsen mellan konst och pornografi?", Svenska Dagbladet, Läst 29 augusti 2021.

Barn är nyfikna individer, med en lust att upptäcka. Ungas utforskande av sexualiteten kan börja tidigt (möjligen redan från 32:a veckan i livmodern), och många barn har  redan från tidig ålder erfarenheter av att "leka doktor" och liknande sexuella utforskningar av varandras kroppar. Det första utforskandet av pornografi – numera ofta på internet, tidigare ofta i form av "skogsporr" – är kopplat till ett intresse av att se hur folk ser ut nakna, och vad sex är för något. I familjer och kulturer där sex är ett känsligt ämne och sexualundervisning i skolan i bästa fall blir ett litet nischämne först i högstadiet, lämnas fältet ofta fritt för pornografin att tillfredsställa barns nyfikenhet att se nakna kroppar och sexuella situationer. Den ökande produktionen av könshormoner under puberteten sker ungefär vid samma tid som många barn upptäcker den sexuella njutningen av onani, åtminstone bland pojkar ofta med hjälp av pornografi; både pojkar och flickor börjar ofta aktivt leta upp pornografi runt 12/13-årsåldern.

En undersökning i USA (publicerad 2021) angav att 67 procent av unga män (13–24 år) konsumerade pornografi, liksom 57 procent av alla unga vuxna (18–24 år) och 37 procent av alla minderåriga tonåringar (13–17 år). 33 procent av unga kvinnor/tonåsflickor (13–24 år) konsumerade pornografi minst en gång i månaden. Redan 2007 – samma år som Iphone, Pornhub och XVideos lanserades – beskrev en studie att internetpornografi sågs som normalt bland tonåriga pojkar. Denna insikt var inte vanlig bland deras föräldrar; 2016 meddelade en enkät bland studenter på Indiana University och deras föräldrar att andelen 14–18-åringar som sett porr var dubbelt så hög som gissningarna hos deras föräldrar. Introduktionen till porrkonsumtionen kan ofta ha skett bland skolkamrater, där uppmuntran till konsumtion ofta är högre än avrådan. En svensk undersökning från 2014 antydde att 95 procent av pojkarna och 90 procent av flickorna såg pornografi som en del av ungas vardagsliv, liksom att 92 procent av pojkarna och 79 av flickorna ansåg att det var naturligt att titta på pornografi. Denna höga acceptans gick dock hand i hand med en kritisk inställning till pornografins innehåll, inte minst bland flickor.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0020.jsonl--Q291--Konsumtion hos ungdomar och barn-29--sv-0020-1080

Pornografi

Sexualitet ses av många som något för vuxna, eftersom endast vuxna förutsätts ha ett moget förhållningssätt till sin egen sexualitet, dess möjligheter och risker. Den pågående sexualiseringen av det västerländska samhället, där kulturen tar upp uttrycken från en alltmer lättillgänglig pornografi, ses därför på många håll som ett hot mot barns och ungas utveckling som individer. Offentliga visningar av erotisk konst och konstnärliga projekt med sexuella inslag leder därför ofta till debatt, utifrån målsättningen att skydda barnen.Neuman, Ricki (2005-02-11): "Var går gränsen mellan konst och pornografi?", Svenska Dagbladet, Läst 29 augusti 2021.

Barn är nyfikna individer, med en lust att upptäcka. Ungas utforskande av sexualiteten kan börja tidigt (möjligen redan från 32:a veckan i livmodern), och många barn har  redan från tidig ålder erfarenheter av att "leka doktor" och liknande sexuella utforskningar av varandras kroppar. Det första utforskandet av pornografi – numera ofta på internet, tidigare ofta i form av "skogsporr" – är kopplat till ett intresse av att se hur folk ser ut nakna, och vad sex är för något. I familjer och kulturer där sex är ett känsligt ämne och sexualundervisning i skolan i bästa fall blir ett litet nischämne först i högstadiet, lämnas fältet ofta fritt för pornografin att tillfredsställa barns nyfikenhet att se nakna kroppar och sexuella situationer. Den ökande produktionen av könshormoner under puberteten sker ungefär vid samma tid som många barn upptäcker den sexuella njutningen av onani, åtminstone bland pojkar ofta med hjälp av pornografi; både pojkar och flickor börjar ofta aktivt leta upp pornografi runt 12/13-årsåldern.

En undersökning i USA (publicerad 2021) angav att 67 procent av unga män (13–24 år) konsumerade pornografi, liksom 57 procent av alla unga vuxna (18–24 år) och 37 procent av alla minderåriga tonåringar (13–17 år). 33 procent av unga kvinnor/tonåsflickor (13–24 år) konsumerade pornografi minst en gång i månaden. Redan 2007 – samma år som Iphone, Pornhub och XVideos lanserades – beskrev en studie att internetpornografi sågs som normalt bland tonåriga pojkar. Denna insikt var inte vanlig bland deras föräldrar; 2016 meddelade en enkät bland studenter på Indiana University och deras föräldrar att andelen 14–18-åringar som sett porr var dubbelt så hög som gissningarna hos deras föräldrar. Introduktionen till porrkonsumtionen kan ofta ha skett bland skolkamrater, där uppmuntran till konsumtion ofta är högre än avrådan. En svensk undersökning från 2014 antydde att 95 procent av pojkarna och 90 procent av flickorna såg pornografi som en del av ungas vardagsliv, liksom att 92 procent av pojkarna och 79 av flickorna ansåg att det var naturligt att titta på pornografi. Denna höga acceptans gick dock hand i hand med en kritisk inställning till pornografins innehåll, inte minst bland flickor.

Den höga tillgängligheten paras ibland med en osäkerhet hos ungdomar, huruvuda konsumtion av pornografi skulle vara förbjuden för minderåriga. Ungdomsjourer och liknande organisationer brukar svara att det är fullt tillåtet, men att pornografi är producerat av vuxna och för vuxna, och att det därför kan innehålla inslag som är svåra att förstå för unga personer.


Pornografi

Mycket av den feministiska kritiken mot pornografi kan förstås utifrån begreppet könsmaktsordning.

Organisationen Good For Her delade mellan 2005 och 2015 ut ett antal årliga Feminist Porn Award. Den svensk-spanska regissören Erika Lust producerar och regisserar feministisk pornografi, och på senare år har ett även andra kvinnliga regissörer bidragit till en ökad mängd filmer anpassade för kvinnliga porrkonsumenter.

BY: AOIFE RYAN
Porn is perhaps one of the biggest, all-consuming conversation dividers of our age. Is it bad, good, healthy, distancing, dangerous, artistic, cheap, domineering, expressive or all of the above? Get a room of varied men and women together to discuss it and it will invariably end in an explosive polemical rant. Whether you love it, hate it or want to ignore its significance in modern society by treating it with indifference, one thing is very certain—porn is going nowhere. It is a vast umbrella industry filled with many genres and hundreds of millions of users. Content is available for every device you use and is becoming the first touchstone of sexual experience for adolescents in modern life. It goes without saying that mainstream porn has come under fire for misrepresentation and misogyny for years now, but is the increasing indie porn being produced going to elevate the status and reimagine the entire industry within this generation?
Across Europe and North America a host of young directors and writers are producing porn with a fresh perspective; porn that empowers women rather than debasing them. Focusing on the female preference for detailed storytelling character details and plot lines- rather than quick visual stimulus often preferred by men, these directors are opening the discourse to the other half. One such director is acclaimed filmmaker Erika Lust, a Swede based in Barcelona, who was drawn to the industry when she saw a gap in the market that needed to be filled (no pun intended).
Erika Lust is an independent filmmaker who believes that love making is the highest form of art.
She recalls “I shot my first movie, The Good Girl, in 2004 when I had to create a final short for the film direction course I was doing in Barcelona. It was a humorous statement of principles based on the classic “‘pizza guy’” porn. Having grown up in Sweden, I was well aware of the conversation about feminism and pornography having studied Political Sciences as well. Naturally, I had been involved in debates about the representation of women and the power struggle in movies, so I had always been disappointed by the mainstream porn I watched.”
When her film was released online for free, it was downloaded over 2 million times and won the prize for best short film at the International Erotic Film Festival in Barcelona. Since then, Erika Lust has started her own production company Lust Films, preferring to work with an all-female crew to best represent the female perspective. Besides directing, she also participates.
Yet many fear that in a film genre so strongly associated with objectification, there is little hope for female empowerment and the only result of wading in those waters is to be tainted.
Lust responds, “Porn, just as it is for men, is a way for women to explore their sexual desires, kinks and pleasures. It is a way to sexually liberate themselves and enjoy their sexuality with no doubts or worries. Let’s not forget that through female involvement in porn, women can regain the power of decision over the content they feel aroused and identify with.”
Her inspiration for creating this empowering sexually explorative form came from Linda Williams’ book Hard Core. As she recalls “[This] was my main source of advice as she found that porn is a discourse of human sexuality.” If Angela Carter could rework our history of fairy-tale literature into feminist reimagining in her book The Bloody Chamber, surely Erika Lust could do the same for pornography.
Her porn tends to focus more on romance and female empowerment.
Irish sexologist, Emily Power Smith recognises the serious need for real representation in a male-dominated sexual form such as porn. She believes that porn is not just a form of entertainment, but a form of education that exercises significant influence on society.
She explains, “While using porn as a learning tool has historically been a more male practice, increasing numbers of women are turning to porn for education due to the Internet. Studies show that children and young people of all genders watch porn for education but they may wish to learn different things. For example males watch porn to learn what to do and females watch porn to learn how to look and act.”
She continues, “This may be in part due to how males and females are depicted in mainstream porn with the emphasis being on what the male is doing with his big hard penis to the woman, and how the woman is reacting to said phallus. Her job is to be visually pleasing in order to arouse him. He will then do things to her in order to sexually satisfy himself. Her satisfaction is derived from his pleasure and orgasm/ejaculation, rather than her own. The scenario gets played out in many ways within mainstream porn but the message is the same: women should look sexy and available and men should be hard and in charge.”
In her professional encounters with clients as a therapist and coach, Emily Power Smith has noticed that many of her clients need clarification around the reality of porn. She tells me that basing expectations on standards set by porn is increasingly causing body issues, performance anxiety, erectile difficulties and problems with orgasms.
In other words, the disparity between real-life experiences and mainstream porn is damaging to us all. Watching mainstream porn and thinking you now know how to be sexual in real life is as useful as watching The Fast and the Furious and thinking you are now ready to take to the roads in a high speed chase. The prevalence of relatable porn produced by increasing numbers of directors across the world means people are beginning to demand a more fulfilling experience and more ethical porn with real people having real orgasms.
“Have less of the orange, shaved, bleached vacant eyed women with fake nails that make any real sexual touch almost impossible. Women are more attracted to seeing how other women reach orgasm than seeing yet another ‘money shot’” says Smith.
Porn is a way for women to explore their sexual desires, kinks and pleasures. It provides sexual liberation.
For many people however, the concept of a liberated, inclusive form of porn is hard to imagine. How exactly can a filmmaker capture sexuality in such a raw form and can it ever be also considered art? If anyone can argue its benefits and possibilities, it is Lust. In her films, women are represented as equals to men with relatable characters and realistic situations, defining her porn as hedonistic, erotic and individual, unlike the chauvinism and repetition of mainstream porn films.
In terms of its artistic merits, she resolves “as far as cinematography goes, once you state that porn is not just a cheap product to make money with lonely guys who pay to jerk off, but a discourse on sexuality that can be creative and artistic, the consequence is that the pornographic image is re-dignified.”
But this is not to say that there is a binary between male and female directors. There are some great male indie porn filmmakers. It is rather to say that there is a gap between the new erotic wave and the mainstream industry, between story telling and the explicitness of genitals.
Everybody knows at least one couple that insists neither of them ever watch porn. But the out-dated belief by many couples who insist they never watch porn is that the partner should fulfil all their sexual needs without any outside influence. Can porn create distance in real, emotional relationships?
Smith believes “porn in itself will not make or break a relationship. How individuals and couples use or experience the use of porn is the crucial factor. If a relationship is already lacking in intimacy and sexual connectedness, adding the use of porn will probably only serve to enforce the distance. The only way to build intimacy is to be intimate.”
In other words, the potential impact of porn in a relationship is the responsibility of the user—to be abused or to help fortify an already strong relationship.
For those in unsteady relationships, the potential damage of porn overuse is evident, as it is with singles suffering from shyness and lacking in confidence given the problems, that arise in the digital age. Smith furthers this, saying “porn, online dating and chat rooms provide a person who may feel isolated with an outlet where they can be whoever they want. They don’t have to risk being vulnerable or having to perform sexually. The problem is that if you add excessive porn use to social isolation, it can lead to depression, anxiety, symptoms that mimic OCD, or ADHD, sleep problems and general health problems as well as shame and secrecy. It also creates sexual difficulties such as erectile problems and performance anxiety (for all genders).”
Perhaps porn could even be a useful tool for discovering and exploring one’s sexual orientation and gender. Ireland’s sole sexologist makes an insightful point on this question. According to her, “how we identify does not always equate with what we enjoy viewing or fantasising about, or even who we are sexual with. I think it’s more helpful to focus on our pleasure and less on trying to label it. Gender and orientation are best understood on a continuum rather than as binary systems. If we could let go of the need to label we might find it easier to focus on our attraction for the person in front of us rather than their gender. That would be a wonderful world to live in,” Smith says.
But stigmatization still exists with the persistent slut label that may make a performer feel regret. It’s a little hypocritical when those who consume porn criticize performers who play a key role in production. But the new wave of porn is challenging this by treating sexuality with more naturalness.
As Erika Lust says, “of course porn can be art. Is lovemaking not one of the most beautiful and primal things we can engage in as human beings? So why can it not be portrayed in an artistic way to get that across, as well as all the kinks and dirtiness in between?”


Pornografi

Mycket av den feministiska kritiken mot pornografi kan förstås utifrån begreppet könsmaktsordning. Med detta menas att kritiken inte riktas mot explicita sexscener i sig utan just den form som vi oftast ser i vårt samhälle. Enligt många feministiska teoretiker är den porr vi ser i dag kraftigt knuten till patriarkatet, och den bidrar därför till en korrumperad syn på människan i allmänhet och kvinnor i synnerhet. I denna pornografi är män tydligt överordnade kvinnor, medan kvinnorna i första hand är ett objekt för manlig åtrå. Detta gäller då främst den heterosexuella porren, men man menar att även lesbisk sexualitet exploateras inom pornografin.

En radikalfeministisk teori – framför allt spridd av Andrea Dworkin och Catharine MacKinnon – ser inte pornografi (och då främst i film) som praktiserad sex över huvud taget. Istället ser de den som praktiserat våld, där den ena parten genom sin överordning erövrar/dominerar den andra parten.


Pornografi

Mycket av den feministiska kritiken mot pornografi kan förstås utifrån begreppet könsmaktsordning. Med detta menas att kritiken inte riktas mot explicita sexscener i sig utan just den form som vi oftast ser i vårt samhälle. Enligt många feministiska teoretiker är den porr vi ser i dag kraftigt knuten till patriarkatet, och den bidrar därför till en korrumperad syn på människan i allmänhet och kvinnor i synnerhet. I denna pornografi är män tydligt överordnade kvinnor, medan kvinnorna i första hand är ett objekt för manlig åtrå. Detta gäller då främst den heterosexuella porren, men man menar att även lesbisk sexualitet exploateras inom pornografin.

En radikalfeministisk teori – framför allt spridd av Andrea Dworkin och Catharine MacKinnon – ser inte pornografi (och då främst i film) som praktiserad sex över huvud taget. Istället ser de den som praktiserat våld, där den ena parten genom sin överordning erövrar/dominerar den andra parten. Här finns ingen plats för ömsesidighet eller respekt, utan hela akten handlar om förnedring och dominans.


Pornografi

Mycket av den feministiska kritiken mot pornografi kan förstås utifrån begreppet könsmaktsordning. Med detta menas att kritiken inte riktas mot explicita sexscener i sig utan just den form som vi oftast ser i vårt samhälle. Enligt många feministiska teoretiker är den porr vi ser i dag kraftigt knuten till patriarkatet, och den bidrar därför till en korrumperad syn på människan i allmänhet och kvinnor i synnerhet. I denna pornografi är män tydligt överordnade kvinnor, medan kvinnorna i första hand är ett objekt för manlig åtrå. Detta gäller då främst den heterosexuella porren, men man menar att även lesbisk sexualitet exploateras inom pornografin.

En radikalfeministisk teori – framför allt spridd av Andrea Dworkin och Catharine MacKinnon – ser inte pornografi (och då främst i film) som praktiserad sex över huvud taget. Istället ser de den som praktiserat våld, där den ena parten genom sin överordning erövrar/dominerar den andra parten. Här finns ingen plats för ömsesidighet eller respekt, utan hela akten handlar om förnedring och dominans. Teorin har haft en stark position inom svenska feministiska rörelser, och den har förts fram av bland annat kvinnojourer runt om i Sverige. På senare år har Gail Dines internationellt varit den kanske mest synliga radikalfeministiska antiporraktivisten.


Pornografi

mini|Pornhub, en av de gratissajter som bidragit till ökad porrkonsumtion.|250x250px
Via 2010-talets stora spridning av smartmobiler och gratis porr via Pornhub och andra kommersiella videogemenskaper har konsumtionen ökat, även bland kvinnor och minderåriga.

Dessa kan ha större lust att pröva saker ur porren i verkligheten, ta olika sexuella risker och trivialisera mäns våld mot kvinnor. Undersökningar angående pornografins förråande påverkan på mänskligt beteende har gett motstridiga resultat.


Pornografi

mini|Pornhub, en av de gratissajter som bidragit till ökad porrkonsumtion.|250x250px
Via 2010-talets stora spridning av smartmobiler och gratis porr via Pornhub och andra kommersiella videogemenskaper har konsumtionen ökat, även bland kvinnor och minderåriga. Framför allt det senare ses ofta som problematiskt, och regelbunden porrkonsumtion från tidig ålder tros kunna påverka utvecklingen av den mänskliga sexualiteteten.


Pornografi

mini|Pornhub, en av de gratissajter som bidragit till ökad porrkonsumtion.|250x250px
Via 2010-talets stora spridning av smartmobiler och gratis porr via Pornhub och andra kommersiella videogemenskaper har konsumtionen ökat, även bland kvinnor och minderåriga. Framför allt det senare ses ofta som problematiskt, och regelbunden porrkonsumtion från tidig ålder tros kunna påverka utvecklingen av den mänskliga sexualiteteten. Den större tillgängligheten ökar risken att utveckla ett beroende (genom att individens belöningssystem anpassas efter pornografin), liksom svårigheter att inleda eller upprätthålla sexuella relationer.


Pornografi

Samhällets officiella hållning till pornografin har ofta handlat om distansering och reglering, och studier av pornografi har oftast utgått från problem i produktions- eller konsumtionsleden. I samband med den ökade synligheten och spridningen av pornografi alltsedan 1970-talet – bland annat via film, video, kabel-TV och internet – har allt fler vetenskapliga undersökningar skrivits om pornografin som fenomen.

En av de första akademiska genomgångarna av pornografins väsen presenterades 1989. Det var film- och medieforskaren Linda Williams (knuten till University of California, Berkeley) som då kom med sin Hard Core, med undertiteln "Power, Pleasure, and the »Frenzy of the Visible«". I boken beskrivs grunddragen i den pornografiska filmgenren, dess kulturella bakgrund och effekter, liksom dess stora mångsidighet. 2013 publicerades The Feminist Porn Book, av en redaktion baserad på City University of New York och med en mängd texter om hur "produktionen av njutning" – med särskilt fokus på feministisk pornografi – kan ses utifrån olika politiska perspektiv.

2014, i en tid av ökande tillgång till pornografi och debatt om dess problem, startades den engelskspråkiga Porn Studies. Detta är den första akademiska tidskriften omkring studiet av pornografi (här myntat som porn studies), med en brittisk redaktion ledd av Feona Attwood (Middlesex University) och Clarissa Smith (Northumbria University). Starten av tidningen inramades både av positiv och negativ kritik. Linda Williams ansåg att det mindre vardagliga begreppet Pornography Studies hade varit ett mer passande namnval; hon hade dock själv redan 2006 beskrivit det här vetenskapliga fältet i studien "The Boundaries of Porn Studies".

Sedan 00-talet har pornografi varit ämnet för en stor mängd akademiska uppsatser i bland annat Sverige.


Pornografi

Samhällets officiella hållning till pornografin har ofta handlat om distansering och reglering, och studier av pornografi har oftast utgått från problem i produktions- eller konsumtionsleden. I samband med den ökade synligheten och spridningen av pornografi alltsedan 1970-talet – bland annat via film, video, kabel-TV och internet – har allt fler vetenskapliga undersökningar skrivits om pornografin som fenomen.

En av de första akademiska genomgångarna av pornografins väsen presenterades 1989. Det var film- och medieforskaren Linda Williams (knuten till University of California, Berkeley) som då kom med sin Hard Core, med undertiteln "Power, Pleasure, and the »Frenzy of the Visible«". I boken beskrivs grunddragen i den pornografiska filmgenren, dess kulturella bakgrund och effekter, liksom dess stora mångsidighet. 2013 publicerades The Feminist Porn Book, av en redaktion baserad på City University of New York och med en mängd texter om hur "produktionen av njutning" – med särskilt fokus på feministisk pornografi – kan ses utifrån olika politiska perspektiv.

2014, i en tid av ökande tillgång till pornografi och debatt om dess problem, startades den engelskspråkiga Porn Studies. Detta är den första akademiska tidskriften omkring studiet av pornografi (här myntat som porn studies), med en brittisk redaktion ledd av Feona Attwood (Middlesex University) och Clarissa Smith (Northumbria University). Starten av tidningen inramades både av positiv och negativ kritik. Linda Williams ansåg att det mindre vardagliga begreppet Pornography Studies hade varit ett mer passande namnval; hon hade dock själv redan 2006 beskrivit det här vetenskapliga fältet i studien "The Boundaries of Porn Studies".

Allt fler undersökande eller problematiserande böcker omkring pornografi har publicerats på senare år.


Pornografi

Samhällets officiella hållning till pornografin har ofta handlat om distansering och reglering, och studier av pornografi har oftast utgått från problem i produktions- eller konsumtionsleden. I samband med den ökade synligheten och spridningen av pornografi alltsedan 1970-talet – bland annat via film, video, kabel-TV och internet – har allt fler vetenskapliga undersökningar skrivits om pornografin som fenomen.

En av de första akademiska genomgångarna av pornografins väsen presenterades 1989. Det var film- och medieforskaren Linda Williams (knuten till University of California, Berkeley) som då kom med sin Hard Core, med undertiteln "Power, Pleasure, and the »Frenzy of the Visible«". I boken beskrivs grunddragen i den pornografiska filmgenren, dess kulturella bakgrund och effekter, liksom dess stora mångsidighet. 2013 publicerades The Feminist Porn Book, av en redaktion baserad på City University of New York och med en mängd texter om hur "produktionen av njutning" – med särskilt fokus på feministisk pornografi – kan ses utifrån olika politiska perspektiv.

2014, i en tid av ökande tillgång till pornografi och debatt om dess problem, startades den engelskspråkiga Porn Studies. Detta är den första akademiska tidskriften omkring studiet av pornografi (här myntat som porn studies), med en brittisk redaktion ledd av Feona Attwood (Middlesex University) och Clarissa Smith (Northumbria University). Starten av tidningen inramades både av positiv och negativ kritik. Linda Williams ansåg att det mindre vardagliga begreppet Pornography Studies hade varit ett mer passande namnval; hon hade dock själv redan 2006 beskrivit det här vetenskapliga fältet i studien "The Boundaries of Porn Studies".

Allt fler undersökande eller problematiserande böcker omkring pornografi har publicerats på senare år. De problemorienterade Your Brain on Porn (av Gary Wilson, 2014) och Visuell drog – om barn, unga och nätporr (av Maria Ahlin och Ulrica Stigberg, 2016) koncentrerade sig båda på pornografins drogliknande egenskaper och möjligheter att påverka konsumentens tankemönster. 2021 års Stora porrboken (redaktör Nina Rung) fortsatte skrivandet omkring pornografins påverkan. Samma år kom även Porn Work (Heather Berg, University of Carolina Press), som tog upp de växlande villkoren för dem som producerar pornografi med underrubriken "Sex, Labor, and Late Capitalism". Boken förklarade att den nya teknologi som under 2010-talet utmanat den befintliga affärsmodellen för produktionsbolag även underlättat för enskilda sexentreprenörer att producera och sälja pornografi på egen hand.


Harriet Andersson

miniatyr|Harriet Andersson 1952
Harriet Andersson, under en tid Wejfeldt, född 14 februari 1932 i Skeppsholms församling i Stockholm, är en svensk skådespelare. Hon är känd för ett antal huvudroller i filmer av Ingmar Bergman, däribland Sommaren med Monika (1953), Viskningar och rop (1973) samt Fanny och Alexander (1982). Med sensualitet har hon ofta gestaltat starka, självständiga kvinnor.

År  Roll  Produktion  Regi  Teater 1949  Snövit  Snövit och dvärgarna <small> Astrid Lindgren  Karl Kinch  Oscarsteatern 1950  Medverkande  Farväl till 40-talet, revy <small> Kar de Mumma  Sven Paddock  Södra Teatern Medverkande  Skyll er själva, revy <small> Kar de Mumma  Leif Amble-Næss  Blancheteatern Medverkande  Komik på liten gata, revy <small> Nils Perne och Sven Paddock  Sven Paddock  Scalateatern 1951  Medverkande  Vi valsar igen, revy <small> Nils Perne och Sven Paddock  Sven Paddock  Scalateatern  1952  Medverkande  Här håller vi hus, revy <small> Nils Perne, Sven Paddock, Lars Perne och Carl-Gustaf Lindstedt  Sven Paddock  Scalateatern  1953  Ingenyn  Sex roller söka en författare <small> Luigi Pirandello  Ingmar Bergman  Malmö stadsteater Amalia  Slottet <small> Max Brod efter en roman av Franz Kafka  Ingmar Bergman  Malmö stadsteater 1954  Betty Parris  Smältdegeln  <small>Arthur Miller  Mats Johansson  Malmö stadsteater Mjölkflickan  Spöksonaten  <small>August Strindberg  Ingmar Bergman  Malmö stadsteater Isabelle  Intermezzo  <small>Jean Giraudoux  Lars-Levi Laestadius  Malmö stadsteater Hedvig  Vildanden  <small>Henrik Ibsen  Lars-Levi Laestadius  Malmö stadsteater 1955  Charlotte  Don Juan <small> Molière  Ingmar Bergman  Malmö stadsteater Rakel  Lea och Rakel <small> Vilhelm Moberg  Ingmar Bergman  Malmö stadsteater 1956  Marguerite  Ornifle  <small>Jean Anouilh  Yngve Nordwall  Malmö stadsteater Winnie Tate  Annie Get Your Gun<small> Irving Berlin, Dorothy Fields och Herbert Fields  Ivo Cramér  Malmö Stadsteater Anne Frank  Anne Franks dagbok <small> Frances Goodrich och Albert Hackett  Olof Molander  Intiman   1960  Ofelia  Hamlet <small> William Shakespeare  Frank Sundström  Helsingborgs stadsteater   1961  Lucile  Så tuktas kärleken <small> Jean Anouilh  Eva Sköld  Helsingborgs stadsteater  1967  Ellen Gordon  Alltid på en onsdag <small> Muriel Resnik  Kåre Santesson  Lilla teatern 1969  Eugenie Österlind  Carl XVI Joseph <small>Arne Törnqvist  Mimi Pollak  Dramaten Krog-Jenny  Tolvskillingsoperan <small>Bertolt Brecht och Kurt Weill  Alf Sjöberg  Dramaten  Masja  Tre systrar <small>Anton Tjechov  Keve Hjelm  Dramaten  1970  Månen  Blodsbröllop <small>Federico Garcia Lorca  Gunilla Palmstierna  Dramaten 1971  Ann  Show <small>Lars Forssell  Ingmar Bergman  Dramaten 1972 Fru Sörby Vildanden <small>Henrik Ibsen Ingmar Bergman  Dramaten 1973  Den mörka damen  Spöksonaten <small>August Strindberg  Ingmar Bergman  Dramaten  Drottningen  Macbett <small>Eugene Ionesco  Staffan Roos  Dramaten  1976  Marie David  Tribadernas natt <small>Per Olov Enquist  Per Verner-Carlsson  Dramaten  Fanny Wilton  John Gabriel Borkman <small>Henrik Ibsen  Göran Järvefelt  Dramaten 1977  Kvinna vid hovet i Korint   Medea <small>Euripides  Gun Jönsson  Dramaten 1978  Angie  Vargen <small>Howard Barker  Barbro Larsson  Dramaten 1979  Mariana  Lika för lika <small>William Shakespeare  Donya Feuer  Dramaten 1983  Ingrid  En stilla stund <small>Guðmundur Steinsson  Staffan Roos  Dramaten 1985  Sofia Ivanovna  Riksrevisorn <small>Nikolaj Gogol  Göran Graffman  Dramaten  1986  Magda  Några sommarkvällar på jorden <small>Agneta Pleijel  Gunnel Lindblom  Dramaten  Återvändsgränd  Tilltal <small>Jane Martin  Ingvar Kjellson  Dramaten  Pamela, andra fiol   Damorkestern <small>Jean Anouilh  Ingvar Kjellson  Dramaten 1987  Fru ArlandKleopatra  En liten ö i havet <small>Halldór Laxness  Hans Alfredson  Dramaten 1988  Claudia Galotti  Emilia Galotti <small>Gotthold Ephraim Lessing  Wilhelm Carlsson  Dramaten  1989  Giletta  Bergsprängaren och hans dotter Eivor <small>Lars Forssell  Jurek Sawka  Dramaten  Amanda  En kväll i det nya Stockholm <small>Caj Lundgren  Ingvar Kjellson  Dramaten  Amanda  Hittebarnet <small>August Blanche  Ingvar Kjellson  Dramaten 1990  Lena  Nilsson & Olsson eller Lämmeleffekten <small>Hans Alfredson  Hans Alfredson  Dramaten1991  Modern  Straffångens återkomst <small>Stig Larsson  Stig Larsson  Dramaten1992  Storhertiginnan av Ratzeburg  Dödgrävaren <small>Hans Alfredson  Jan-Olof Strandberg  Dramate

Teaterroller År Roll Produktion Regi Teater 1949 Snövit Snövit och dvärgarna <small> Astrid Lindgren Karl Kinch Oscarsteatern 1950 Medverkande Farväl till 40-talet, revy <small> Kar de Mumma Sven Paddock Södra Teatern Medverkande Skyll er själva, revy <small>

Vildanden
Bergman får strålande recensioner för sin okonventionella uppsättning av Ibsens drama.
"Jag är säker på att Vildanden kommer att räknas som en av Bergmans allra största uppsättningar."Leif Zern i Dagens Nyheter
Om uppsättningen
När Ingmar Bergman satte upp Vildanden på Dramaten 1972 valde han att frångå den traditionella läsningen. Vanligen centreras dramats idémässiga konflikt kring paret Gregers–Hjalmar. Bergman valde istället att göra Hedvig till dramats centralgestalt. Det var genom hennes ögon som publiken betraktade skeendet.
Hedvigs centrala roll underströks av scenografin. Enligt tradition brukar vinden placeras i den bakre fonden, och det som sker på vinden förblir därför dolt för publiken. Bergman valde istället att rikta vinden utåt mot salongen. Detta innebar att den fick en framhävd placering, vilket ytterligare betonade dess symboliska innebörd. Kontrasten mellan den torftiga ateljén och vinden blev ett viktigt tema för uppsättningen som helhet.
Som alltid i Ibsens dramer kastar det förflutna sin långa skugga över nuet. Det förflutnas närvaro underströks visuellt av Bergman. Under dramats första akt fick ett porträtt av Gregers döda mor en framträdande plats i den scen som utspelar sig hemma hos grosshandlar Werle; Gregers far och den gamle Ekdals före detta affärskompanjon. Minnet av den älskade, men djupt olyckliga, modern var ständigt närvarade i Gregers inre. Detta modersporträtt fick en pendang i det Ekdalska hemmet där Gina med sitt lugn och sin jordbundna moderlighet höll samman livet. Gregers och Hjalmars liv hade formats och forsatte tydligt att formas av moderlighet.
Källor
- Ingmar Bergmans Arkiv.
- Henrik Sjögren, Lek och raseri: Ingmar Bergmans teater 1938-2002, (Stockholm: Carlssons, 2002).
- Ingmar Bergmans Arkiv.
- Birgitta Steene, Ingmar Bergman: A Reference Guide, (Amsterdam University Press, 2005).
I recensionerna påpekades det gång på gång vilken enastående rollbesättning Bergman hade tillgång till. Leif Zerns recension i Dagens Nyheter var mycket berömmande och han lyfte fram det speciella med att Hedvig hade fått bli dramats centralgestalt. Zern skrev att det var i "gestaltningen av Hedvigs död, den meningslösa offerhandling som sanningssökaren Gregers Werle framkallar som Bergmans mirakulösa iscensättning till slut koncentrerar sig och når sitt sannaste ögonblick".
Zern lyfte även fram det geniala i att förlägga vinden ut mot salongen: "Utan rekvisita och bara med hjälp av ljuset och skådespelarna skapar Bergman inför åskådarnas ögon den fantasivärld som Hjalmar och gamle Ekdal har byggt upp. Här härskar natten och drömmen i ett par scener så förtätade och poetiska att jag aldrig sett maken."
Zern berömde även samtliga skådespelare. Han poängterade det intressanta med att låta Max von Sydow spela Gregers. Sydows fysiska utstrålning blev en dynamisk kontrast till den hämmade, stammande och lätt hysteriskt skrattande karaktären Gregers, som Sydow gjorde honom till. Detta var en tolkning som också andra recensenter uppmärksammade. Zern avslutade med orden: "Jag är säker på att Vildanden kommer att räknas som en av Bergmans allra största uppsättningar. Han tycks just nu vara inne i en period av ovanligt förtroendefullt skapande för teatern; därav denna förening av kunskap och frihet". Allan Fagerström i Aftonbladet var också han lyrisk: "Detta är det finaste teatern kan bjuda på! [...] [Bergman] bjuder på det fulländiga".
Flera recensenter lyfte fram Lena Nymans tolkning av Hedvig, och då främst hennes förmåga att gestalta barnet Hedvig. Åke Janzon i Svenska Dagbladet:
Att Lena Nyman kunde tävla med och till och med överträffa de flesta av sina föregångare beror på att hon alltjämt har den otroliga förmågan att illudera på en gång tonåring och barn. Hon kan stryka med handen över ansiktet som annars bara ett barn kan det, hålla munnen öppen som ett barn, och återge ett barns förtvivlan och låta som ett barn tänker när det tänker högt.
Ernst-Hugo Järegård väckte i rollen som Hjalmar blandade reaktioner. En del menade att Järegårds spelstil tenderade att bli för yvig, för pratig och att det clownaktiga hotade att ta över. Henrik Sjögren i Kvällsposten menade att uppsättningen, som helhet, blev något för övertydlig: "Den stryker under med tjocka streck. Det kan hänga samman med att Ernst-Hugo Järegård lätt får ett menande, snusförnuftigt tonfall som Hjalmar Ekdal." Lite längre fram hete det om Järegårds Ekdal: "En liten man, en clown utan kärna, så apart att han faller långt utanför det allmängiltiga."
Zern menade däremot att denna tendens till clownspel inte störde helheten, utan att det snarare ytterligare betonade det tragiska i Ekdals karaktär: "Med sitt rosiga kerubansikte blir Järegård en hemmabohem, en skådespelare i familjekretsen – inte det dystert självömkande geniet som vänder plågan i sitt bröst; även hans självömkan är en roll att spela, tydlig för envar". Och just denna barnslighet var livsfarlig för barn, påpekade Zern.
Italien, Florens, 28-29 april 1972
Enligt recensenterna var Bergmans Vildanden en braksuccé.
Tyskland, Berlin, Freie Volkbühne, 1-2 maj 1972
Ibsens relevans för den samtida teatern ifrågasattes delvis av Berlinrecensenterna men Bergmans produktion visade, menade bland andra Walter Karsch, att "det psykologiska dramat inte är dött".
Schweiz, Zürich, Stadthof 11, 4-6 maj 1972
Eftersom Beröringen precis haft premiär var Bergman ett aktuellt namn i Zürich under tiden för Dramatens gästspel. Vissa recensioner ägnade mer uppmärksamhet åt filmen än föreställningen.
Norge, Oslo, Det Norske teatret, 4-6 juni 1974
Recensenterna ansåg att "Dr. Ibsen" själv skulle ha bejublat Bergmans mästerliga uppsättning.
Danmark, Köpenhamn, Folkteatret, 26-27 april 1973
Danska teaterkritiker överträffade varandra i superlativer i sitt hyllande av föreställningen som de bland annat kallade fantastisk, briljant och ojämförlig.
Storbritannien, London, World Festival Season, Aldwych Theatre, 28 maj- 2 juni, 1973
Under gästspelet i London gavs åtta föreställningar som bemöttes med lysande recensioner. De briljanta skådespelarinsatserna betonades samfällt och det enkla, men djärva i spelet lyftes fram.
Medarbetare
- Anders Ek, Grosshandlare Werle
- Max von Sydow, Gregers Werle
- Holger Löwenadler, Gamle Ekdal
- Ernst-Hugo Järegård, Hjalmar Ekdal
- Margaretha Krook, Gina Ekdal
- Lena Nyman, Hedvig
- Harriet Andersson, Fru Sörby
- Ingvar Kjellson, Relling
- Axel Düberg, Molvik
- Alf Östlund, Bokhållare Gråberg
- Olle Hilding, Pettersen
- Hans Sundberg, Jensen
- Oscar Ljung, Kammarherre Kaspersen
- Erland Josephson, Kammarherre Balle
- Karl-Erik Forssberg, Kammarherre Stockman
- Olle Söderqvist, (okänd roll)
- Ulf von Zweibergk, (okänd roll)
- Beata Bergström, Fotograf
- Henrik Ibsen, Författare
- Arne Hertler, Inspicient
- Klas Möller, Ljusdesign
- Lennart Halling, Ljusprojektion
- Arne Lundh, Peruk och mask
- Inga-Britt Mengarelli, Peruk och mask
- Agneta Pauli, Producent
- Ingmar Bergman, Regi
- Gunnel Lindblom, Regiassistent
- Holger Juhlin, Scenmästare
- Marik Vos, Scenografi
- Arne Törnqvist, Översättning


Harriet Andersson