final-lid-disam-match/mega-cliqa-0032.jsonl--Q561394--Paskelbimas apie sukilimo pradžią-3--lt-0032-34

Lietuvių aktyvistų frontas

thumb|200px|Lietuvių aktyvistų fronto sukilėliai 1941-06-25 Kaune.
Lietuvių aktyvistų frontas (LAF, Lietuvių aktyvistai) – antisovietinio pasipriešinimo organizacija, veikusi 1940–1941 m, parengusi ir įvykdžiusi 1941 m. birželio sukilimą.

LAF veiklos pagrindiniai židiniai buvo Berlyne, Kaune ir Vilniuje.

Dėl įsikūrimo Berlyne ir bendradarbiavimo su nacistinės Vokietijos valdžios organais, LAF veikla buvo traktuojama, ypač sovietinėje istoriografijoje, nevienareikšmiškai. Buvusio prezidento A. Smetonos vertinimu, jo veikla buvo inspiruota Vokietijos. Dabartinėje Lietuvos istoriografijoje pripažįstama LAF sudarytos Laikinosios vyriausybės ir Lietuvos nepriklausomybės paskelbimo 1941 m. birželio 23 d. reikšmė - LV per šešių savaičių veikimo laikotarpį įstengė atkurti Nepriklausomos Lietuvos administracinę struktūrą.LAIKINOSIOS VYRIAUSYBĖS VEIKLOS VERTINIMAI Nuoroda tikrinta 2019 m. spalio 12 d. Atiduodant pagarbą LAF ir Laikinosios vyriausybės siekiams dėl Lietuvos nepriklausomybės, eilė dabarties veikėjų ragina pabrėžti kai kurių šios organizacijos narių pasireiškusią pronacistinę antisemitinę ideologiją.Akademikai: J.Ambrazevičiaus-Brazaičio perlaidojimas – didelė moralinė klaida Nuoroda tikrinta 2012 m. rugsėjo 9 d.

thumb|left|LAF nariai Kaune apžiūrinėja iš Sovietų Raudonosios Armijos atimtą T-38 tanką
Sukilimo vykdymo iniciatyvą ir vadovavimą perėmė Kauno LAF štabas. Veikdamas Vyr. LAF vadovybės vardu 1941 m. birželio 23 d. paskelbė Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą ir Laikinosios Vyriausybės sudarymą. Sukilimo metu LAF iš pogrindinės organizacijos virto karine sukilėlių organizacija, turinčią savo kovos (partizanų) būrius – Tautinę Darbo apsaugą. Narių skaičius išaugo iki 36 tūkst. žmonių, kas sudarė ne mažiau trečdalio visų sukilimo dalyvių.

Birželio 23 d. 9 val. 28 min. per atgijusį Kauno radiofoną, Leonas Prapuolenis pranešė apie sukilusį Kauną ir perskaitė trumpą deklaraciją apie Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą:

Nuskambėjo Lietuvos himnas. Šiuos pranešimus diktoriai keliomis kalbomis kartojo keletą kartų.

Naujausi straipsniai
Antanas Ališauskas. Kuo reikšmingas 1941 m. birželio 22-28 d. sukilimas?
Tautinio atgimimo metais ir po Lietuvos valstybės atkūrimo 1990 m. Lietuvos visuomenė ir istorikai aktyviai domėjosi sovietinio režimo draustomis, klastotomis arba šmeižikiškai pateikiamomis temomis. Viena tokių temų buvo antisovietinis 1941 m. Birželio sukilimas. Birželio sukilimo tema tuomet buvo ir politiškai aktuali, kaip įrodymas, kad Lietuva ne savo noru įstojo į Sovietų Sąjungos sudėtį ir, kai tik atsirado palanki proga, sukilo prieš sovietus ir bandė atkurti valstybės nepriklausomybę.
1941 m. Birželio sukilimas buvo unikalus sumanymu, užmoju ir eiga Lietuvos naujosios istorijos įvykis, apskritai reikšmingas įvykis tautos išsivadavimo istorijoje.
Išleista ne viena knyga, skirta „sukilėliams, – gyviems ir mirusiems, nukankintiems ar sušaudytiems NKVD rūsiuose, žuvusiems sovietų lageriuose ar nacių koncentracijos stovyklose“ žygdarbiui atminti.“ Tai citata iš prieš ketvertą metų pasirodžiusios istoriko Juozo Jankausko parengtos knygos „1941 m. Birželio sukilimas Lietuvoje“. Knygos išvadose rašoma: „1941 m. sukilimas turėjo ir tebeturi didžiulę reikšmę lietuvių tautai. Sukilimas pademonstravo tautos vienybę kovojant su priešu – sovietiniais okupantais ir jų talkininkais lietuviais... Šis sukilimas vėliau paskatino lietuvius burtis į antinacinę rezistenciją, o 1944 m. pabaigoje, prasidėjus antrai sovietinei okupacijai, antinacinė rezistencija peraugo į partizaninę kovą su sovietais, kuri vyko net iki 1953 metų.
Sovietinės propagandos neapykantos tautiškumui mašina lietuvius, kovojusius už savo tautos išlaisvinimą nuo bolševizmo, paniekinamai vadino nacių pakalikais. O kadangi naciai turėjo savo sąskaitų žydams, tai – dar ir žydšaudžiais. Kai koks kai kurių asmenų bendradarbiavimas su naciais buvo, kaip ir kai kurių žydų – su tautos išdavikais ir enkavedistais, tačiau sekant sovietinės prorusiškosios imperinės propagandos klišėmis, iki šiol pastebimas noras apjuodinti lietuvius, o ne ieškoti gerų to laikmečio momentų, kaip kad, pavyzdžiui, lietuvių pagalba gelbėjant žydus karo metais. Juk lengviau žiūrėti kitų nuodėmes, negu matyti savo pačių trūkumus. Taigi ir „Birželio sukilimą šiandien dažnai matome pro sovietinės propagandos akinius“, mano Vilniaus universiteto istorikas Sigitas Jegelevičius.
Kas organizavo pasipriešinimą?
Sovietmečio požiūriu, Sukilimą Lietuvoje organizavo Lietuvos aktyvistų frontas (LAF). Pasak
O kas galėjo tą pasipriešinimą organizuoti? Egzilinė vyriausybė, pasitraukus A. Smetonai, nebuvo sudaryta, buvę tautininkai (kaip ir kitų partijų elitas) vietoje pritilo, nes matė, kad juos semia, likę senieji lyderiai, kurie būtų galėję imtis organizuoti pasipriešinimą, suprato, kad jis būtų užgniaužtas jau pačioje pradžioje dėl tos pačios priežasties – į tokius asmenis sovietai kreipė ypatingą dėmesį. Trumpai tariant, Lietuvoje neliko politikų, kurie būtų galėję organizuoti pasipriešinimą.
Kas vyksta toliau? Šaulių sąjunga kartu su Pavasarininkais (gausiausia Nepriklausomos Lietuvos organizacija), kaip ir visos kitos, netrukus uždraudžiamos, tačiau žmonės, priklausę šioms organizacijoms, lieka. Jie stebi aplinką, bendrauja tarpusavyje ir svarsto, kaip elgtis. Dalis šaulių išslapsto savo ginklus. Ypač tose Lietuvos vietovėse, kur šaulių sandėliuose atsidūrė daug iš internuotų Lenkijos kariškių surinktų ginklų, nes suregistruoti ne visus suspėta. Tai 1940-ųjų liepa ir rugpjūtis. Kur dar LAF'as?!
Toliau – jaunimas. Rugpjūčio pabaigoje po atostogų į miestus grįžta moksleiviai ir studentai. Tarp moksleivių ir studentų būta daug ateitininkų, kurie turėjo ne visai legalaus darbo patirties, mat Ateitininkų sąjunga mokyklose Smetonos laikais buvo uždrausta. Būta antisovietinio sujudimo ir daugelyje studentų korporacijų, kuriose bene aktyviausiai veikė būtent ateitininkai. Štai kur pasipriešinimo pradžia! Ir tik 1940 metų spalio 9 dieną Kaune susirenka būrelis žmonių, tarp kurių Adolfas Damušis, vienas iš Ateitininkijos šulų, filisterių, kurie sutaria sukurti pasipriešinimo organizaciją, turėjusią apimti visą Lietuvą.
Tai turėjo būti nelegali antisovietinio pasipriešinimo organizacija, gerai konspiruota, veikianti be narių sąrašų, rašytinių statutų ir nuostatų. Šie žmonės dėjo daug vilčių į realią tautos jėgą – šaulius, kurie mokėjo naudoti ginklą, paklusti įsakymams ir buvo patogiai susiorganizavę teritoriniu principu. Tuomet tarp dar bevardės pogrindžio organizacijos kūrėjų buvo įvairių žmonių, vienas iš jų – Leonas Prapuolenis, antiautoritariškai nusiteikęs asmuo, Klaipėdoje Smetonos laikais subūręs Lietuvos aktyvistų sąjungą, leidusią žurnalą „Žygis“. Būtent L. Prapuolenis atneša „Lietuvos aktyvistų“ pavadinimą, kuris ima palaipsniui prigyti. Tai – LAF'o užuomazga, tačiau tai dar ne tas LAF'as.
Iš Lietuvos per tą laiką per „Žaliąją sieną“ į Rytų Prūsiją prasmukdavo vienas kitas kariškis, vienas kitas inteligentas, kurie po trumpos apklausos Vokietijos pusėje ir filtracijos stovyklos vykdavo gilyn į šalį, paprastai į Berlyną, kur gyveno paskutinis Nepriklausomos Lietuvos pasiuntinys – Kazys Škirpa, turėjęs ten ryšių. Galima spėti, kad kažkas jam nunešė žinią, jog Lietuvoje kuriasi rimta pogrindinė organizacija. K. Škirpa iš politinių pabėgėlių lapkričio 17 dieną savo bute sušaukė 20 asmenų pasitarimą, kuriame pasiūlė oficialiai įkurti Lietuvių aktyvistų frontą. Pasitarimo dalyviai pasirašė organizacijos kūrimo deklaraciją, ir K. Škirpa įdėjo ją į savo seifą. Tačiau kur tas LAF'as buvo? Kaip toks jis egzistavo tik popieriuose. Pasipriešinimo pogrindis buvo ne Berlyne, bet Lietuvoje, ir jis apie LAF'o buvimą išgirdo tik pavasariop. Absoliuti dauguma pasipriešinimo dalyvių netgi organizacijos pavadinimo nežinojo, nes vadovybė nesišvaistė LAF‘o vardu. Konspiracija.
LAF'o štabų iki 1941 metų birželio 23 d. ryto nebuvo. Buvo trys LAF'o vadovaujantys centrai. Nors jie savęs nevadino štabais ar centrais nei Kaune, nei Berlyne, nei Vilniuje, kuriame LAF'o centras įsikūrė vėliausiai – gruodį. Sakydavo, „mes – LAF'as“. LAF'o centrai kūrėsi ne iš gero gyvenimo, o dėl to, kad nesuformavus egzilinės vyriausybės Lietuvoje nebuvo kam vadovauti pogrindžiui. Daug kas būtų buvę kitaip, jei A. Smetona būtų pasitraukęs su vyriausybe į Šveicariją ar ten suformavęs egzilinę vyriausybę ir persikėlęs su ja į Prancūziją ar Britaniją bei iš ten dirigavęs. Tačiau to nebuvo padaryta. Teiginiai, jog LAF'ą įsteigę naciai, kad jie jį kontroliavę, yra specialiai sovietinės propagandos sugalvotas dalykas, kad moraliai suniekintų LAF'ą ne tiek Lietuvos, kiek pasaulio akyse. Pasaulinė diversija, jeigu norite. Taip „Bernardinai.lt“ savo mintis dėliojo Vilniaus universiteto istorikas Sigitas Jegelevičius.
Nacių įtakos ar net didelės įtakos LAF‘ui mitą sukūrė ir tebeplatina tos jėgos, kurios norėjo, kad taip būtų buvę, arba bent suvokė, jog tai idealus ginklas kovai su „lietuviškaisiais buržuaziniais nacionalistais“ (kurį laiką sovietų propagandoje netgi buvo terminas „lietuviškai vokiški nacionalistai“), ginklas kovai su Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo idėja ir jos puoselėtojais? Gal taip nusitaikoma ir į 1990 m. atkurtą Lietuvos nepriklausomybę? Sovietinių istorikų teiginius, po 1990 metų staiga pradėtus atkartoti užsieniuose, geriausiai atkartojo dr. Peisachas Freidheimas užsienyje parašytoje ir 2008 m. Lietuvoje išleistoje knygoje su daug žadančia paantrašte „Naujas požiūris į dramatišką istorijos tarpsnį“. Jo „naujo požiūrio“ esmė – atnaujintas ir padailintas sovietinis požiūris, kad Lietuvos antisovietinis pogrindis nebuvęs patriotinis, nes buvo nacistinės Vokietijos inspiruotas.
Demokratinės Vakarų valstybės 1940 m. apsiribojo protestais dėl Lietuvos okupacijos ir aneksijos. Ir praktiškai paliko Lietuvą vienui vieną akis į akį su dviem priešais. Tai kas abejoja lietuvių tautos teise sukilti, siekiant nepriklausomybės? Ir kas turi teisę, praėjus vos ne 100 metų nurodinėti, kaip ir su kuo lietuvių tauta turėjo kovoti, siekdama nepriklausomybės atkūrimo?!
Dar yra teigiama, kad antisemitizmas buvęs neatskiriama LAF'o ideologijos dalis. O ar nepanašu, kad antisemitizmo mitą LAF‘o ideologijoje kažkas specialiai sukūrė ir tebepuoselėja? Maskvai anais laikais nepatiko, o ir dabar nepatinka tiesa apie Lietuvoje buvusį aktyvų antisovietinį pasipriešinimą, lietuvių kova už nepriklausomybės atkūrimą. Lengviausia kompromituoti, pasitelkus kaltinimus antisemitizmu?
Kažkur Vakaruose buvo prasprūdęs teiginys, jog lietuviai pradėję žydus žudyti dar neprasidėjus karui. Visai galėjo būti, kad kur nors, vienoj ar kitoj apskrityje, viename ar kitame valsčiuje, buvo nukautas vienas kitas žydas su ginklu rankose, priklausęs sovietų aktyvui. Iš tikrųjų būta susirėmimų tarp vyrų, dar iki karo pradžios su ginklais pasitraukusių į nelegalią padėtį, bei milicininkų, komunistų aktyvo, šnipų. Tačiau tai ne žydų šaudymas, o dviejų priešininkų grupių ginkluotas susidūrimas. Paprastai su save vadinusiais šauliais partizanais susikaudavo milicijos pareigūnai, kurie pasitelkdavo vietos sovietinius bei partinius aktyvistus, o tarp jų būdavę žydų.
1941 m. birželio 23-iąją Lietuvoje kai kas dažnai siejama su žydų žudymu. Tačiau kodėl niekas nenori pasakyti, kad žydų žudymo Lietuvoje pradžia – 1941 m. birželio 22-oji, Vokietijos ir Sovietų Sąjungos karo pradžia? Lietuvos teritorijoje, pasienyje su Rytų Prūsija ir Klaipėdos kraštu, birželio 22–23 dienomis buvo masiškai šaudomi tikri ar tariami komunistai bei žydai. Šaudė Karaliaučiaus ir Gumbinės gestapo ir policijos pareigūnai, gal kur pasitelkę ir vietos žmonių. Atkreipkite dėmesį, ten, kur naciai kontroliuoja teritoriją, prasideda ir žudynės. Ten, kur nacių dar nėra, nėra ir žudynių. Šis, kaip tuomet oficialiai buvo įvardijama: „pasienio zonos valymas nuo kenksmingų elementų“ pasiekė Jurbarką, Tauragę ir Marijampolę.
Kaip Sukilimas prasidėjo?
Sukilimą išprovokavo nepriklausomybės netektis ir brutalus sovietų režimas. Tai buvo antisovietinis lietuvių tautos sukilimas, tiek Maskvai, tiek Berlynui nepatikęs vienodai.
Buvo gautas žodinis K. Škirpos nurodymas sukilimą pradėti dieną po to, kai Vokietijos karinės pajėgos peržengs sieną. Kaune sukilimas prasidėjo jau birželio 22-osios rytą (provincijoje į partizaninės kovos būseną dalis vyrų išėjo jau birželio 14–16 d.). LAF'o vadovaujančio centro nariai Žaliakalnyje, senelių namuose, ėmė rinktis jau dešimtą valandą ryto. Patikimas asmuo, budėjęs prie radijo imtuvo, informuodavo juos apie Vokietijos armijos judėjimą. Tą rytą Žaliakalnyje daugelis sukilimo padalinių vadų pirmą kartą pamatė vienas kitą. Taigi šie slaptai susirinkę vyrai ir sukūrė Vyriausąjį LAF'o štabą. Jo vyriausiuoju įgaliotiniu buvo nominuotas Leonas Prapuolenis. LAF'o štabai provincijoje ėmė kurtis jau frontui persiritus. Kaune – kitaip, čia jie kūrėsi veik kiekviename mikrorajone, dar neatėjus vokiečiams.
1971 m. žurnalo „Į laisvę“ vedamajame buvo rašoma: „Sukilimas išaugo iš nepriklausomybės laikotarpyje išugdytos tautos dvasios ir sukilimo aukomis transformavo ją į aukštos įtampos tautos ryžtą prarastą nepriklausomybę atgauti ir kaimynų smurto aktams pasipriešinti“. Pasak V. Brandišausko, jis pradėtas planuoti 1940 m. pabaigoje. Planus rengė Berlyno LAF štabas. „Direktyvose Lietuvai išlaisvinti“, atsišaukimuose buvo nurodoma, jog prasidėjus karui Lietuvos miestuose ir kaimuose turi įvykti sukilimai, sukilėliai turį paimti į savo rankas kalėjimus, tiltus, fabrikus, geležinkelių mazgus, kitus svarbius objektus. 1940-1941 m. nuotaika Lietuvoje buvo tokia, kad, anot V. Trumpos, „sunkiau būtų buvę... sulaikyti nuo sukilimo, negu tokį sukilimą paruošti, ypač kai galingasis Reichas stovi čia pat už sienos“. Panašiai sukilimą aiškino ir patys jo dalyviai: Dusetų partizanų būrio štabo 1941 m. rugpjūčio 4 d. parengtoje būrio veiklos kronikoje buvo rašoma, jog partizanų būrių atsiradimą sąlygojo trėmimai, prasidėję naktį iš birželio 13-osios į 14-ąją. Netikrumo dėl ateities situacija, baimė būti suimtam ir išvežtam lėmė, kad pradėta slapstytis po miškus, organizuotis būreliais po 2-3 vyrus. Kronikoje pabrėžiama: „Ypatingai naktimis nė vieno vyro nerasi namuose. Ieškomi nuo seno paslėpti ginklai...“. Areštai, trėmimai į Sibirą paliko pėdsakus žmonių atmintyje. Tuo galima paaiškinti draugišką vokiečių armijos sutikimą, spontanišką pasipriešinimą besitraukiančiai Raudonajai armijai.
LAF'o Vyriausiojo štabo vadovybė nusprendė pirmiausia į savo rankas paimti paštą, telefoną ir telegrafą, t.y. atkirsti ryšius. Tai buvo sėkmingai padaryta. Nuo pietų Kauno telefono centralėje pradėta pamažu išjungti partinių ir valstybės pareigūnų butų, įstaigų ir karinių dalinių telefonai. Kaune kilo didžiulė sumaištis, panika, pavakare prasidėjo didysis bėgimas. Kaune dislokavęsis 11-osios armijos štabas jau kitą dieną atsidūrė prie Polocko, atsarginėje vadavietėje. Perėmus ryšius, nutarta skelbti nepriklausomybės atkūrimą. Birželio 23 dieną 9.28 val. įjungiamas iki tol tylėjęs radiofonas ir pasigirsta Leono Prapuolenio balsas, kurį girdėjo visa Lietuva. Iš Kauno radijo laidų Lietuva sužinojo, kad krašte sukilimas, Kauną užėmė sukilėliai, skelbiamas Nepriklausomybės atkūrimas ir Laikinosios vyriausybės sąrašas. Pranešimas kartotas kelis kartus, įvairiomis kalbomis.
Pirmame laikraščio „Į laisvę“ numeryje buvo išspausdinta per radiją skelbta Nepriklausomybės atkūrimo deklaracija. „Susidariusi laikinoji vėl naujai atgimstančios Lietuvos Vyriausybė skelbia atstatanti Laisvą ir Nepriklausomą Lietuvos Valstybę. Prieš viso pasaulio tyrąją sąžinę jaunoji Lietuvos valstybė entuziastingai pasižada prisidėti prie Europos organizavimo naujais pagrindais. Žiauraus bolševizmo teroro iškankinta Lietuvių Tauta ryžtasi kurti savo ateitį tautinės vienybės ir socialinio teisingumo pagrindais.“ Ir – parašai.
Maskvai buvo nemalonu, kad apie sukilimą ir Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą paskelbta per radiją (netrukus apie tai rašė Švedijos laikraščiai, žinia nuskambėjo JAV), naciai savo ruožtu, švelniai tariant, nenorėjo kalbėti apie nepriklausomybę, bent jau kol vyksta karas. Jie turėjo savų tikslų.
Vyriausybė buvo pradėta formuoti 1941 m. balandžio 19 d. Kaune. Ryšininkas iš Berlyno kovo pabaigoje atnešė į Lietuvą žinią, kad karas prasidės tarp gegužės 1 ir 10 dienos. Ryšininkas taip pat pranešė, kad Berlyno centras mano esant atėjus laiką suformuoti vyriausybę. Jos vadovu sutinka būti K. Škirpa, kuris savo ruožtu prašo, kad vyriausybėje būtų Rapolas Skipitis ir Vytautas Landsbergis-Žemkalnis. Vyriausybę turėjo formuoti ir skelbti Vilniaus vadovaujantis centras, tačiau jis nesiryžo veikti vienas, ir vyriausybė buvo formuojama Kaune, dalyvaujant Vilniaus atstovui. Laikinąją vyriausybę (LV) sudarė lietuvių antisovietinio pogrindžio vadovybė, o ją iškėlė Birželio sukilimas. O kas tuo metu galėjo tą teisę kam nors suteikti ar užprotestuoti? Kas ėmėsi pogrindžio organizavimo, ėmėsi rengti sukilimą, tai tie galėjo iškelti ir LV. Vyriausybė vadinosi laikinąja, panašiai kaip 1918–1920 metais veikė laikinoji vyriausybė iki Steigiamojo Seimo. Tikėtasi, kad sukilimo iškeltą LV, progai pasitaikius, bus galima legalizuoti konstituciškai. Vyriausybė į pirmąjį posėdį susirinko tik birželio 24 dieną. Dar ne visos sudėties. Posėdyje nedalyvavo premjeras K. Škirpa, kurio naciai neišleido iš Berlyno. Teko kooptuoti naujus LV narius vietoje trijų ministrų vilniečių, apie kurių areštą buvo žinoma. V. Nasevičių sovietai suėmė šeštadienio popietę, likus kelioms valandoms iki karo pradžios, tai jis per radiją buvo pristatytas kaip ministras. Prasidėjo itin sudėtingas šešias savaites trukęs LV veiklos laikotarpis, kuriuo šiandien dažnai nepagrįstai spekuliuojama.
Yra įdomi knyga „Nacionalistų talka hitlerininkams“, išleista sovietų valdžios 1970 metais. Ten išspausdintas J. Brazaičio tekstas, pavadintas „Iš vadinamosios LAF Laikinosios Vyriausybės vadovo Ambrazevičiaus kalbos apie santykius su okupantais“. Pažymėta, kad kalba buvo parašyta 1941 m. rugpjūčio 5 d. Kitaip sakant, tekstas be pagražinimų, autentiškas. Rašoma: „Jau liepos mėnesį pokalbyje Tilžės nacių gestapininkas daktaras Grėfė aiškiai pareiškė Raštikiui, kad Laikinoji Vyriausybė sudaryta be vokiečių žinios. Tokia savo forma, nors prieš atskirus asmenis nieko neturime, ji esanti vokiečiams nepriimtina. Dabartinė Laikinoji Vyriausybė turinti persiformuoti į Tautinį komitetą ar tarybą prie karinės vokiečių valdžios“. Data - liepos 1 d. Kitaip sakant, jeigu čia būtų buvusi pakalikų ar uolių bendradarbių-kolaborantų grupė, tai jie būtų padarę tai, ko reikalavo vokiečiai ir reikalavo - persiformavę. Bet nieko panašaus neįvyko.
Laikinoji Vyriausybė darė bandymų gelbėti padėtį ir protestuoti
2012 m. gegužę Kauno Prisikėlimo bažnyčios šventoriuje buvo perlaidoti Juozo Brazaičio (Ambrazevičiaus) - Vytauto Didžiojo universiteto profesoriaus, literatūrologo, žurnalisto ir publicisto, rezistencijos ideologo, Laikinosios Lietuvos Vyriausybės švietimo ministro ir ministro pirmininko - palaikai. Ši ceremonija susilaukė nevienareikšmiškų vertinimų ir Lietuvoje, ir užsienyje.
Konferencija, skirta J. Brazaičio akademinės ir visuomeninės veiklos apžvalgai, nebuvo įsileista į universitetą, kuris suteikė jam profesoriaus vardą ir kuriame yra jo vardo auditorija. Nors šio universiteto rektorius buvo vienas iš pasirašiusiųjų kreipimąsi į prezidentą Valdą Adamkų, kad Juozas Brazaitis po mirties būtų apdovanotas aukščiausiu valstybės ordinu – Vyčio Kryžiumi.
2012 m. Žinių radijo laidoje „Žiniasklaidos anatomija“ dalyvavęs svečias iš Jungtinių Amerikos Valstijų, teisininkas ir istorikas, Lituanistikos tyrimo ir studijų centro vadovas dr. Augustinas Idzelis kalbėjo, kad „per daugelį metų susidarė tam tikra pažiūra į Laikinąją Vyriausybę. Pasisakymai anglų kalba, kuriuos skaičiau, buvo tiesiog isteriški. Ima šiurpas skaitant. Nieko apie tą laikmetį nežinančiam žmogui perskaičius tokius pranešimus, aišku, susidaro labai prastas įspūdis apie Lietuvos istoriją.“
O štai Leonidas Donskis tvirtina: „Niekas nepaneigs, jog Laikinoji Vyriausybė buvo įkvėpta LAF’o, o LAF’as buvo tiesiogiai susijęs su pulkininko Kazio Škirpos Berlyne koordinuota politika, veikiama nacių karinės žvalgybos Abvero“. Laikinoji Vyriausybė, pasak L. Donskio, „faktiškai Berlyne ir buvo sudaryta, tad LAF’o nariai, esą ir skleidė antisemitinę propagandą“.
Istoriko ir apžvalgininko dr. Kęstučio Girniaus nuomone, Vyriausybei buvo daromas didelis spaudimas. „Manau, kad buvo spaudimo ir anksčiau. Buvo raginimų apskritai nepagerbti J. Brazaičio. Tai tam tikras kompromisinis sprendimas. J. Brazaitis Lietuvoje perlaidotas garbingai. Tačiau stengtasi išlaikyti šiokį tokį atstumą, siekiant nukreipti numatomą kritiką.“
J. Brazaitis 1941 m. yra teisingai sakęs: „Apskritai nuo visuomenės Vyriausybė buvo atskirta. Ji neturėjo priemonių apie save formuoti opinijos. Bet kokių ekscesų, pavyzdžiui, kaip Kaune ir provincijoje, vykstančių žydų egzekucijų, neturėdamos savo priemonių, negalėjo Vyriausybė pozityvia prasme paveikti. (...) „Laikinoji Vyriausybė nepadarė jokių veiksmų, kurie būtų žydų padėtį pasunkinę“. Tačiau L. Donskis tvirtina, „nesuvokęs moralinės logikos, teigiančios, kad turime būti atlaidūs politikams ar viešoms figūroms, jeigu per trumpą buvimo valdžioje laiką, jie nespėjo pakenkti savo piliečiams arba jeigu kenkė labiau okupantai“.
Pasak A. Idzelio, Laikinoji Vyriausybė darė bandymų gelbėti padėtį ir protestuoti, kiek tai liečia žydų traktavimą iš vokiečių pusės. Pavyzdžiui, labai mažai kas žino prelato Mykolo Kurpavičiaus pasisakymą apie lietuvių valdžios ir visuomenės pastangas žydų klausimu Lietuvoje. Jis aiškiai pažymi, kad dalyvavo posėdyje, kuris Juozo Ambrazevičiaus buvo sušauktas liepos pradžioje. Jie diskutavo žydų padėties klausimą. Ir visi griežtai pasisakė prieš vokiečių elgesį. M. Krupavičius buvo vienas iš tų retų visuomenininkų anuo metu, kuris suprato, kad esama skirtumo tarp Vermachto vadovybės ir SD. Ir kad SD darė, ką norėjo. Net vokiečių kariuomenė negalėjo protestuoti. Jeigu vokiečių kariuomenė negalėjo protestuoti prieš žydų šaudymą, tai ką galėjo padaryti Lietuva? Čia yra esminis klausimas. (...) Laikinosios Vyriausybės tikslas buvo apsaugoti žmones. Jeigu pradėtum protestuoti, ar tai padėtų? Pakenktų. Aukų būtų daugiau. Bet jie vis tiek badė padėti žydams. Ir jeigu bandai padėti viešai to neparodydamas, tai nereiškia, kad esi antisemitas. Buvo ne vien M. Krupavičiaus minėtas posėdis. S. Raštikis taip pat pasimatė su vokiečių generolais. Problema buvo ta, kad Laikinoji Vyriausybė nežinojo, kas iš tikrųjų vokiečių pusėje turėjo jėgą. Jie manė, kad Vermachto rankose visa jėga. Jie kontaktavo su Vermachtu. Bet jie nežinojo, kad iš tikrųjų viską valdė SD. Kad SD ir bandė nuversti Laikinąją Vyriausybę. (...) Mano įsitikinimu, žiūrint į visas aplinkybes, visų žmonių, kurie dalyvavo priimant sprendimus, visuomeninius nusiteikimus prieš, per ir po tų įvykių, atsakymas aiškus: jie nebuvo antisemitai. Jie bandė žydams padėti.
Laikinoji Vyriausybė bendravo su naciais, siekdama atkurti nepriklausomybę
„Ką sukilėliams pavyko pasiekti? Kiek sukilėliai nušovė arba sulaikė raudonarmiečių, irgi nežinome. Kiek esu tyrinėjęs sukilimo eigą kai kuriose Lietuvos apskrityse, vis tik matyti, kad nušautų raudonarmiečių, sovietinių komunistų ir aktyvistų, kurie priešinosi ginklu, buvo palyginti nedaug – ko gero, ne daugiau, negu žuvo pačių sukilėlių. Bet nemažai raudonarmiečių buvo paimti į nelaisvę arba patys pasidavė sukilėliams. Šis skaičius, manau, siekia kelis tūkstančius“, - teigia istorikas Arūnas Bubnys.
Politologas Kęstutis Girnius yra teigęs, kad nors sukilėliai bendradarbiavo su naciais, jie priešinosi vokiečių politiniams tikslams, atvirai ir atkakliai siekdami Lietuvos nepriklausomybės. Jo tvirtinimu, negalima Laikinosios Vyriausybės lyginti su Justo Paleckio vyriausybe: esą J. Paleckis bendradarbiavo su sovietais, laidodamas Lietuvos nepriklausomybę, Laikinoji Vyriausybė bendravo su naciais, siekdama atkurti nepriklausomybę.
A. Bubnys: „Žinoma, sukilimas buvo savotiška reabilitacija už gėdingą pasidavimą sovietams, 1940 m. kapituliaciją. Manau, tai davė lietuviams pasitikėjimo, sustiprino tautinį orumą ir pasitikėjimą – parodė, kad galima sėkmingai kovoti su žymiai stipresniu priešu. Manau, sukilimo pavyzdys įkvėpė tuos žmones, kurie vėliau dalyvavo neginkluotoje antinacinėje rezistencijoje ir pokario partizaniniame pasipriešinime.“
„Birželio sukilimas lyg galingas sprogimas sudrebino visą Lietuvą. Tai buvo entuziastingas, visuotinis ir spontaniškas lietuvių tautos bandymas nusikratyti sovietine okupacija ir atgauti valstybinę nepriklausomybę. Nors 1941 m. Birželio sukilimas buvo vienas ryškiausių ir dramatiškiausių Antrojo pasaulinio karo epizodų Lietuvoje, tačiau iki šiol lieka nepakankamai ištirtas ir tebetyrinėjamas Lietuvos istorikų. Tokią situaciją sąlygojo daugybė priežasčių. Pats sukilimas truko tik apie savaitę laiko, jis sutapo su Vokietijos-Sovietų Sąjungos karo pradžia ir buvo užgožtas vėlesnių ilgalaikių procesų ir žiaurių įvykių (nacistinės ir sovietinės okupacijų, holokausto, pokario trėmimų ir partizaninio karo ir t. t.). Vėlesni ir žymiai ilgiau trukę istoriniai įvykiai tautos istorinėje atmintyje nustelbė ir išblukino prisiminimus apie šį herojišką, bet trumpą naujausios mūsų istorijos puslapį. Prisiminimai ir pagarba Birželio sukilimui buvo palaikomi tik į Vakarus pasitraukusių sukilimo dalyvių pastangomis. Lietuvoje sąlygos tyrinėti 1941 m. Birželio sukilimo istoriją atsirado tik po Nepriklausomybės atkūrimo. Pakankamai gerai yra išnagrinėti sukilėlių veiksmai Kaune, Lietuvos laikinosios vyriausybės paskelbimas ir jos veikla pirmosiomis karo ir nacių okupacijos savaitėmis, svarbiausių sukilimo organizatorių ir vadų likimai. Vienas mažiausiai ištirtų sukilimo aspektų yra sukilėlių veiksmai Lietuvos provincijoje - apskrityse ir valsčiuose. Profesionalūs istorikai faktiškai nesidomėjo šiuo klausimu, palikdami jį rajonuose gyvenančių istorijos mokytojų, kraštotyrininkų ir kitų savo krašto istorija besidominčių entuziastų. (...) Verti dėmesio ir kiti mažai tyrinėti Birželio sukilimo aspektai: antisovietinio lietuvių pogrindžio kūrimasis ir veikla iki nacių-sovietų karo, vietinių pasipriešinimo grupių ryšiai su pogrindžio vadovybės centrais Vilniuje, Kaune ir kituose didesniuose miestuose. Labai reikalingi tyrimai apie sukilimo dalyvių motyvaciją, socialinę kilmę, profesiją, amžių, dalyvavimą Nepriklausomos Lietuvos laikų organizacijų (Šaulių sąjungos, jaunalietuvių) ir partijų veikloje. Atsakymai į šiuos klausimus leistų paaiškinti, kokie žmonės ir dėl kokių priežasčių įsitraukė į antisovietinio pasipriešinimo organizacijas ir tapo sukilėliais. (...)
1941 m. Birželio sukilimas Šiaurės rytų Lietuvoje (Švenčionių, Rokiškio ir Zarasų apskrityse) buvo ypatingai intensyvus ir masiškas. 1941 m. birželio trėmimai ir karo pradžioje sovietų įvykdytos civilių gyventojų žudynės dar labiau padidino šio krašto žmonių neapykantą komunistiniam režimui ir norą atkeršyti okupantams ir kolaborantams. Paskutiniai sovietų kariuomenės daliniai iš Šiaurės rytų Lietuvos pasitraukė tik 1941 m. birželio pabaigoje. Dėl to sukilėlių veiksmai čia truko ilgiau ir buvo intensyvesni negu kituose Lietuvos regionuose (Užnemunėje, vidurio Lietuvoje). Apie savaitę laiko Šiaurės rytų Lietuvos sukilėliai turėjo veikti masinio Raudonosios armijos ir sovietinės valdžios pareigūnų atsitraukimo zonoje. Per šį regioną ėjo svarbiausi sovietų pasitraukimo keliai į rytus Daugpilio ir Polocko kryptimis. Kai kuriose šio krašto vietovėse sukilėlių būriai ėmė kurtis ir veikti 1941 m. birželio trėmimų metu, dar iki nacių-sovietų karo. Didžioji dalis sukilėlių būrių susikūrė ir pradėjo veikti pirmomis karo dienomis, iki vokiečių kariuomenės atžygiavimo likus kelioms dienoms. Sukilėlių būrių organizatoriais ir nariais dažniausiai tapdavo buvę šauliai, Lietuvos kariuomenės karininkai ir puskarininkiai, policininkai, savivaldybių tarnautojai, mokytojai ir patriotiškai nusiteikę ūkininkai. Svarbus impulsas sukilimo plitimui ir stiprėjimui buvo iš Kauno radijo gautos žinios apie Lietuvos laikinosios vyriausybės sudarymą ir Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą. Sukilėlių ryžtą dar labiau sustiprino akivaizdūs okupacinės valdžios panikos ir pakrikimo požymiai (skubus raudonarmiečių, sovietinės valdžios pareigūnų ir šalininkų traukimas iš Lietuvos, dokumentų bei materialinių vertybių naikinimas ir grobimas ir pan.). Šiaurės rytų Lietuvos sukilėliai drąsiai stodavo į atvirą kovą su RA daliniais ir ginkluotais sovietinių pareigūnų būriais, užimdavo valsčių centrus ir atkurdavo nepriklausomybės laikais veikusius valdžios organus. Kautynių metu žuvo arba buvo sužeista keli šimtai lietuvių sukilėlių. Sukilėliai padarė nemažus nuostolius RA daliniams ir besitraukiantiems sovietiniams aktyvistams. Vien tik į nelaisvę buvo paimta ir nuginkluota daugiau kaip tūkstantis raudonarmiečių. Apytikris nukautų ir sužeistų sovietų kareivių skaičius nėra žinomas, galima spėti, kad jis nebuvo mažesnis už sukilėlių nuostolius. Dar iki vokiečių kariuomenės atėjimo sukilėliai iš esmės išlaisvino Šiaurės rytų Lietuvą iš sovietinės okupacijos ir kelioms dienoms perėmė valdžią į savo rankas. Ne dėl sukilėlių kaltės Lietuvai nepavyko atkurti valstybinės nepriklausomybės. Pašalintą sovietinę okupaciją pakeitė nauja - nacistinės Vokietijos okupacija.
Valstybingumo siekis tapo neišsenkamu šaltiniu tolesnei rezistencijai
Lietuvos pasipriešinimo bolševikų okupacijai dalyvis Jonas Algirdas Antanaitis yra rašęs: „Kadangi Vilnius buvo tapęs Lietuvos sostine, tai ir LAF Vilniaus štabui buvo skirtas pagrindinis vaidmuo rengiant sukilimą ir organizuojant atkurtos valstybės valdymą. Vilniaus štabas parengė detalų sukilimo planą, kur numatė panaudoti Lietuvos kariuomenės likučius, įtrauktus į Raudonosios armijos 29-ąjį teritorinį korpusą. Tačiau Vilniaus štabą sovietinis saugumas susekė ir iki 1941 m. birželio vidurio suėmė daugumą jo narių. Po pusės metų V. Bulvičius ir septyni štabo nariai buvo sušaudyti Gorkyje, kiti įkalinti ilgam laikui. Tad pagrindinis uždavinys rengti sukilimą ir jam vadovauti atiteko Kauno štabui; jo steigėjas ir vadovas buvo tuometinis Studentų ateitininkų sąjungos pirmininkas Pilypas Žukauskas-Narutis. Dalyvavęs slaptoje moksleivių ateitininkų veikloje, jis buvo sukaupęs gerą pogrindininko patyrimą. Studentų organizacijos jam buvo patikėjusios vadovauti Studentų koalicijai, kuri buvo savotiška opozicija valdžiai dar esant nepriklausomai Lietuvai. 1940 m. rudenį į šią koaliciją stojo profesionalūs kariškiai, pašalinti ar patys pasitraukę iš kariuomenės ir atėję į universitetą. Nors Kauno štabą sudarė įvairių pažiūrų žmonės, svarbiausią vaidmenį čia turėjo tie, kurie kritiškai vertino autokratinį prezidento Antano Smetonos režimą. Ryšius tarp Vilniaus ir Kauno štabų palaikė ekonomistas Leonas Prapuolenis, kuris buvo faktinis LAF politinis vadovas.“
...Pareiškimas apie atkurtą Nepriklausomybę kita informacija bei nurodymai paskelbti per radiją buvo pakartoti keletą kartų.
„Tauta su didžiuliu dvasios pakilimu sutiko šią ilgai lauktą žinią. Žmonės, daugiausia jaunimas, gausiai stojo į sukilėlių gretas. Ypač aktyviai sukilėliai veikė Kauno mieste, siekdami apsaugoti tiltus ir kitus svarbius objektus, sustabdyti besiveržiančius į Šančius raudonarmiečius. Nors sukilimą rengė ir vykdė daugiausia jaunimas, visa buvo atlikta profesionaliai, todėl šis sukilimas įeis į istoriją kaip viena sėkmingiausių tautos vadavimosi akcijų. Sukilimo sėkmę užtikrino: išlaikytas organizacijos slaptumas, staigūs veiksmai užimant strateginius objektus, veiksminga transporto arterijų ir strateginių objektų gynyba, priešui per sukilėlių užimtas ryšių priemones teikiama klaidinanti informacija. Kaip kiekvienoje kovoje, Birželio sukilime neišvengta aukų: per keletą dienų kovose žuvo daugiau kaip tūkstantis sukilėlių. Ar šios aukos nebuvo beprasmės? J šį klausimą atsako dr. Arvydas Anušauskas, palygindamas, kiek kalinių išžudė besitraukiantys enkavedistai Lietuvos ir Ukrainos kalėjimuose. Jo nuomone, vien Kauno sukilėliai išsaugojo gyvybes beveik dviem tūkstančiams kalinių, o ir juos galėjo ištikti Telšių kalėjimo kalinių tragedija. Pažymėtina, kad iš visų Sovietų Sąjungos okupuotų valstybių tik Lietuvoje buvo parengtas ir įvykdytas visos tautos sukilimas, kurio tikslas - atkurti nepriklausomą valstybę.
Ką Birželio sukilimas davė Lietuvai ir jos žmonėms? Glaustą atsakymą pateikia dr. Adolfas Damušis: „Nors sukilimo sėkmė buvo trumpalaikė, bet jo reikšmė ir prasmė yra giliai įdiegta tautoje kaip tautos tvirtybės išraiška. 1941 metų Birželio sukilimas, nukreiptas prieš niekšybę, padėjo tautai atgauti pasitikėjimą savimi, išdegino žaizdą ir nuplovė gėdą. Gėda buvo apėmusi tautą, kai jos vadovai, nesuvokdami sovietų klastos, be pasipriešinimo prarado nepriklausomybę. Sukilėlių siekiai buvo taurūs, jiems nerūpėjo nei asmeninė nauda, nei praeities režimo atkūrimas, nei partinės varžybos, nei sąskaitų suvedinėjimas ir kerštas. Ginklas buvo pakeltas prieš moralinę ir fizinę vergiją, prieš sovietų melą pasauliui".
Nors sukilėliams nepavyko įtvirtinti nepriklausomybės, tačiau Birželio sukilimo poveikis Lietuvos ateičiai ir jos visuomenei buvo labai reikšmingas: žmonės suprato, kad jie patys turi spręsti savo valstybės reikalus. Buvo padėti tvirti valstybingumo ir pilietiškumo pagrindai. Valstybingumo siekis tapo neišsenkamu šaltiniu tolesnei ginkluotai ir neginkluotai rezistencijai, kuri per pusę šimto okupacijos metų išlaikė tautos laisvės troškimą ir atvedė ją į nepriklausomybę 1990 m. kovo 11-ąją.
Sukilimu buvo aiškiai pasakyta, kad tauta – ir prieš rusų, ir prieš nacių okupaciją
Šiuo metu 94-sius metus skaičiuojantis dim. karininkas Kazimieras Gediminas Ruzgys 1939 m., baigęs gimnaziją, įstojo į Karo mokyklą. Bebaigiant ją, buvo pakviestas dirbti kontržvalgybininku. 1940 m. studijuodamas Vytauto Didžiojo universitete subūrė penkių asmenų grupę, kuri turėjo ruoštis sukilimui. Žiemą jie tapo Lietuvos aktyvistų fronto (LAF) penketu.
Lietuvos pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Lenkijai, Vokietijai Kazys Škirpa 1940 m. Berlyne surinko pabėgusius lietuvius, sukvietė įvairių politinių pakraipų žmones ir įsteigė Lietuvių aktyvistų frontą. Buvo labai svarbu laiku pradėti sukilimą. Generalinio štabo majoras Vytautas Bulvičius buvo labai gabus taktikos specialistas.
V. Bulvičius 1940 m., SSRS okupavus Lietuvą, buvo perkeltas į Raudonosios armijos 29-ojo teritorinio korpuso 179-ąjį pulką. Su kitais sutelkė „Bulvičiaus grupę“, kuri 1941 m. pradžioje tapo Lietuvos aktyvistų fronto Vilniaus štabu. Buvo šio štabo viršininkas. 1941 m. vasario - balandžio mėnesiais kartu su K. Antanavičiumi ir Juozu Vėbra parengė Lietuvių aktyvistų fronto sukilimo planą, kaip vos prasidėjus karo veiksmams organizuoti Lietuvoje sukilimą, suformuoti šalies vyriausybę ir taip "pastatyti vokiečius prieš faktą", kad jie okupuoja ne Sovietų Sąjungos teritorijos dalį, o suverenią Lietuvos Respubliką..
Pagal tą planą buvo numatyta sukilimą pradėti praėjus porai valandų po vokiečių įsiveržimo į Lietuvą. Jei pradėsi sukilimą karui neprasidėjus, tave pasmaugs visi. Turėjo būti garantija, kad karas vyksta.
Sukilimo tikslas buvo vienas – Nepriklausomybė. Mūsų karta jau žinojo, kas yra Laisvė. Buvome atgyvenę tą vadinamąjį „smetoninį režimą“, anot J. Paleckio, ir pamatėme, kaip Lietuva suklestėjo iki kol „atėjo išvaduotojai“ – rusai nuskrebę, neėdę, katastrofiškai apsirėdę...
Kad sukilimas prasidėjo vokiečiams jau įėjus į Lietuvą, karo sukilimų istorijoje vertintinas, kaip palankus momentas. Nes galima gretinti du – Varšuvos ir Birželio sukilimus. Varšuvos sukilimas prasidėjo 1944 m. rugpjūčio 1 d. Varšuvoje karo metu prieš vokiečių okupacinę valdžią. Siekta atkurti teisėtą Lenkijos valdžią, o atėjus Raudonajai armijai – neleisti sukurti marionetinę vyriausybę. Tačiau lenkai sukilo dar nepriėjus rusams iki Vyslos. Ir Varšuva labai nukentėjo. Žuvo18 tūkst. lenkų karių, 25 tūkst. buvo sužeista, keliskart daugiau nukentėjo civilių gyventojų. Sukilimą numalšino. Per mūšius nukentėjo apie 25 proc. miesto pastatų, o po sukilimo pabaigos dar 35 proc. Sunaikintas šimtmetinis kultūrinis ir materialinis palikimas.“
- Ar sukilimo pradžioje buvo galvota, kad vokiečiai tikrai leis atkurti Nepriklausomą Lietuvą?
– Turbūt to klausimo niekas nesvarstė. Visus buvo užvaldžiusi Laisvės idėja.
- Betgi buvo girdėta, ką Hitleris daro Europoje... Kad persekioja žydus.
- Lietuva žydų nepersekiojo. Juk negalima ko nors apibendrinti tautiniu požiūriu – kiekvienoje tautoje yra ir gerų žmonių, ir niekšų. Aš draugavau su žydais, žinojau šešių pakraipų žydus. Pavyzdžiui, mūsų klasėje buvo žydas mokytojas Brekšteinas. Jo tėvas buvo Lietuvos karininkas, dalyvavo 1919-1920 m. Nepriklausomybės kovose.
Karas apskritai yra baisus dalykas, bet tuo metu žmonės, buvo išvarginti rusų okupacijos, represijų, žiūrėjo į prasidedantį karą, kaip į galimybę atgauti Nepriklausomybę. Tikėjo, kad karas jiems suteiks galimybę gyventi taip, kai jie gyveno be Rusijos.
Lietuva atkreipė pasaulio dėmesį, kad ne savo noru buvo įstojusi į SSSR. Kad lietuviai pasiryžę negailėdami nei jėgų, nei sveikatos, nei gyvybės kovoti dėl savo laisvės ir nepriklausomybės. Buvo nuplauta gėda, kad 1940 m. birželį Lietuva nepasipriešino okupantams.
Sukilėliai prisidėjo, kad rusų kolaborantai kuo sparčiau bėgtų iš Lietuvos, taip išvengta daugiau žudynių.
Dėl laiku pradėto Birželio sukilimo nebuvo sugriauti miestai, išsaugota pramonė, įmonės, mažai nukentėjo tiltai. Sukurta Laikinoji Lietuvos vyriausybė, nors vokiečiai jos ir nepripažino, bet vietinės struktūros, policija, mokslo įstaigos veikė. Per policiją žmonės daug ką sužinodavo apie vokiečių planus. Sukilimo dėka buvo atgautas pasitikėjimas savo jėgomis, kad galima nugalėti galingesnį, skaitlingesnį priešą. Sukilimu buvo aiškiai pasakyta, kad tauta – ir prieš rusų, ir prieš nacių okupaciją.“
Atsargos karininkų ir Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių sąjungų narys, 1941 m. birželio 22-28 d. sukilėlių sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas Kazimieras Gediminas Ruzgys kiekvienais metais surengia po du minėjimus, kurių metu pagerbiami sukilėliai: birželio mėnesį bei gruodį, kai Maskvoje buvo nužudyti LAF Vilniaus karinio štabo nariai.
Istorikai apie Birželio sukilimo impulsus ir jo reikšmę
Yra dvi pagrindinės nuomonės dėl svarbiausio akstino, paskatinusio lietuvius sukilti, prasidėjus karui. Vienų autorių, rašiusių apie sukilimą, ypač sukilimo dalyvių, teigimu, ženklą sukilimui davęs pranešimas per Kauno radiją. Kiti laikosi nuomonės, kad griebtis ginklo lietuvius paskatino masinės deportacijos 1941 m. birželį, o pranešimas per radiją pagreitino sukilėlių organizavimąsi. Ši nuomonė grindžiama tuo, kad sukilimas buvo pradėtas dar prieš karo pradžią, kai kuriose vietovėse gyventojams pradėjus partizaninį karą. Abiem atvejais neabejojama tik dėl vieno, kad sąlygos sukilimui buvo pribrendusios visame krašte, reikėjo tik kibirkšties jam įsiliepsnoti. Tačiau vargu ar reikalingi ginčai šiuo klausimu. Daug kur tai priklausė nuo vietos sąlygų, o LAF atsišaukimas per radiją ir Laikinosios vyriausybės paskelbimas neabejotinai paskatino griebtis ginklo. Kaune ištuštėjusios gatvės kaipmat prisipildė žmonių, išgirdusių per radiją LAF atsišaukimą ir Tautos himną.
1941 metų Birželio sukilimas Europos akyse griovė sovietinį mitą apie savanorišką Lietuvos įsijungimą į Sovietų Sąjungą, neva atitikusį lietuvių liaudies lūkesčius. (...) Sukilėlių atkurta savivalda, kurią naciai paliko veikti, nes neturėjo jai alternatyvos, vėliau įstengė labai palengvinti okupacinio režimo spaudimą, ūkinį išnaudojimą, gelbėjo nacių persekiojamus žmones, sabotavo daugelį okupacinės administracijos akcijų. (...) Vienas iš svarbių Birželio sukilimo padarinių buvo tai, kad sukilėliai sutrukdė čekistams išvežti ar atsitraukiant iš Lietuvos sušaudyti visus politinius kalinius. Sukilėliai išvadavo arba sudarė sąlygas išsilaisvinti apie 330 politinių kalinių. (...) Birželio sukilimas pakėlė Lietuvos žmones ne į vienadienę kovą, bet padėjo pamatus labai išsišakojusiam ir visuomenėje įtakingam antinaciniam pasipriešinimui, kuris vėliau sovietinės reokupacijos sąlygomis išaugo į ilgai trukusį įvairių formų antisovietinį pasipriešinimą, ypač partizaninį karą. Labai svarbus ir Birželio sukilimo sėkmės psichologinis reikšmingumas. Taip savo knygoje rašo A. Bubnys, S. Jegelevičius, S. Knezys, A. Rukšėnas.
Dabar kai kas sako, esą Birželio sukilimo negalima vadinti Tautos sukilimu, nes ne visa tauta jame dalyvavo. Taip mąstant galima prikibti ir prie vienišo telegrafo stulpo. Tačiau juk nė viename sukilime – nei 1794, nei 1830, nei 1863-iųjų į sukilimą nėjo visa tauta, pagaliau 1918–1920 metais ne visi tapo savanoriais. Į sukilimus ėjo žmonės, priklausantys tai tautai, o kiti tam nesipriešino, tyliai ar atvirai palaikė. Kita vertus, 1941 metų Birželio sukilimas buvo tautos sukilimas, nes pagrindinis sukilėlių tikslas – Lietuvos nepriklausomybės atkūrimas. Šis Tautos sukilimo termino kvestionavimas vėlgi yra ne kas kita, kaip pastangos rasti kokį nors „plyšį“ ir bent taip pažeminti sukilimą.
Panaudoti šaltiniai:
Bubnys A., Jegelevičius S., Knezys S., Rukšėnas A. Lietuvių tautos sukilimas 1941 m. birželio 22–28 d., Vilnius: Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras, 2011, p. 203.
2014 06 20


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0032.jsonl--Q561394--Paskelbimas apie sukilimo pradžią-3--lt-0032-35

Lietuvių aktyvistų frontas


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0032.jsonl--Q561394--Paskelbimas apie sukilimo pradžią-3--lt-0032-37

Lietuvių aktyvistų frontas

thumb|left|LAF nariai Kaune apžiūrinėja iš Sovietų Raudonosios Armijos atimtą T-38 tanką
Sukilimo vykdymo iniciatyvą ir vadovavimą perėmė Kauno LAF štabas. Veikdamas Vyr. LAF vadovybės vardu 1941 m. birželio 23 d. paskelbė Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą ir Laikinosios Vyriausybės sudarymą. Sukilimo metu LAF iš pogrindinės organizacijos virto karine sukilėlių organizacija, turinčią savo kovos (partizanų) būrius – Tautinę Darbo apsaugą. Narių skaičius išaugo iki 36 tūkst. žmonių, kas sudarė ne mažiau trečdalio visų sukilimo dalyvių.

Birželio 23 d. 9 val. 28 min. per atgijusį Kauno radiofoną, Leonas Prapuolenis pranešė apie sukilusį Kauną ir perskaitė trumpą deklaraciją apie Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą:

Susidariusi Laikinoji ir naujai atgimstančios Lietuvos vyriausybė šiuo skelbia atstatanti laisvą ir nepriklausomą Lietuvos valstybę. Prieš viso pasaulio tyrąją sąžinę jaunoji Lietuvos valstybė entuziastingai pasižada prisidėti prie Europos organizavimo naujais pagrindais. Žiauraus bolševikų teroro iškankinta lietuvių tauta ryžtasi kurti savo ateitį tautinės vienybės ir socialinio teisingumo pagrindais.

Po to buvo perskaityta Laikinosios Vyriausybės, vadovaujamos J. Ambrazevičiaus, sudėtis.


Andrius Skerla

Andrius Skerla (g. 1977 m. balandžio 29 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris. Kitados buvo vienas pagrindinių Lietuvos nacionalinės rinktinės gynėjų, daugiausiai varžybų už Lietuvos rinktinę sužaidęs žaidėjas (iki 2020 m.). Dėl kibios žaidėjo gynybos pramintas „Voru“.https://www.lrytas.lt/sportas/futbolas/2013/08/09/news/vilniaus-zalgirio-kelione-namo-meiles-prisipazinimas-tortas-ir-voras--4737615/

Karjeros pradžia prasidėjo FK Žalgiris ekipoje.

2000 m. birželio pabaigoje persikėlė iš Olandijos į Škotijos Dunfermline Athletic FC klubą, su kuriuo pasirašė trijų metų kontraktą.http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/teams/d/dunfermline_athletic/810238.stm 2002 m. vasario viduryje pratęsė kontraktą su Škotijos klubu dar trims metams.https://www.uefa.com/insideuefa/news/0182-0f9011696e4e-a15314ee0eed-1000--skerla-signs-new-deal/ 2005 m. rugpjūčio pabaigoje persikėlė į Rusijos Tomsko „Tom“ klubą, norėdamas žaisti arčiau savo namų.https://www.uefa.com/insideuefa/news/01ac-0f84798823f2-2bdace97048f-1000--carini-goes-on-loan-to-cagliari/

2007 m. pasirašė 2 metų kontraktą su „Vėtros“ klubu,https://www.delfi.lt/sportas/futbolas/vetra-pasirase-sutarti-su-askerla-papildyta.d?id=12295812 tačiau jau birželio pabaigoje pasirodė gandų, kad A. Skerla gali išvykti į užsienį.https://www.alfa.lt/straipsnis/141070/skerla-tikriausiai-paliks-vetra/

2007 m. rugpjūčio pabaigoje gandai pasitvirtino, nes žaidėjo kontraktą perpirko lenkų Kielcų „Koronos“ klubas ir sudarė naują vienerių metų kontraktą su A. Skerla.https://www.delfi.lt/sportas/futbolas/askerla-keliasi-i-lenkija.d?id=14250162

2008 m. perėjo į Jagiellonia Białystok.

2012 m. kovo pradžioje pasirašė sutartį su Vilniaus „Žalgirio“ klubu.https://www.15min.lt/sportas/naujiena/futbolas/po-16-metu-pertraukos-zalgirieciu-tapes-andrius-skerla-likau-suzavetas-zalgirio-zaidimu-24-20996

Futbolininkas antradienį buvo oficialiai pristatytas per specialią spaudos konferenciją.
Po žiemą patirtos traumos A.Skerla sparčiai atsigauna. „Mano sveikata gerėja. Jau dvi savaites treniruojuosi su „Žalgiriu“. Praleidau pasiruošimo sezonui etapą, todėl man dabar yra sunkiau nei kitiems. Vis tik manau, kad praėjus dar kelioms savaitėms būsiu tinkamai pasiruošęs“, – teigia futbolininkas.
Vis tik manau, kad praėjus dar kelioms savaitėms būsiu tinkamai pasiruošęs.
Ilgametis Lietuvos nacionalinės rinktinės gynėjas konkurencijos nebijo. „Konkurencija komandai reikalinga. Ji neleidžia žaidėjams užmigti ant laurų. „Žalgiris“ turi du gerus vidurio gynėjus, bet jie taip pat turi jausti, kad trečias gynėjas jiems visada kvėpuoja į nugarą ir yra pasirengęs juos pakeisti. Dėl šios priežasties futbolininkai turi stengtis žaisti dar geriau“, – sako patyręs žaidėjas.
A. Skerla mano, kad Lietuvos čempionatas patobulėjo ne vienu aspektu. „Mane džiugina pagerėjęs Lietuvos čempionato lygis. Dabar galima surasti ne tik labai daug informacijos, bet ir pasižiūrėti bet kurių rungtynių vaizdo transliaciją. Tai labai svarbu visiems futbolo mėgėjams, ypač ištikimiausiams komandų sirgaliams. Žaidime taip pat matosi progresas. Teko stebėti kelias „Žalgirio“ komandos rungtynes, jomis likau sužavėtas. Prie geresnio žaidimo taip pat prisideda patobulėjusi stadionų infrastruktūra. Šiais laikais Lietuvoje atėjus į stadioną tikrai yra į ką pasižiūrėti“, – teigiamus lietuviško futbolo pokyčius įvardijo VMFD „Žalgiris“ komandos naujokas.
Patyręs žaidėjas mano, kad vilniečių pralaimėjimą Panevėžio „Ekranui“ 0:1 lėmė agresyvumo stoka.
Džiugu, kad atėjęs naujas treneris sąžiningai dirba ir aktyviai domisi Lietuvos futbolininkais.
„Žalgiriui“ paskutinėse rungtynėse pritrūko agresyvumo. Tai ypatingai svarbu žaidžiant su „Ekranu“ Panevėžyje. Išvykoje visos komandos žaidžia kitaip nei namuose. Tą įrodo ir tai, kad lyderiaujančios komandos pralaimėjimus patyrė tik varžovų aikštėse. Sezonas tik prasidejo, tad išvysime dar ir pergalių, ir pralaimėjimų“, – įsitikinęs gynėjas.
Futbolo veteranas dar kartą patvirtino savo sprendimą nebeatstovauti Lietuvos rinktinei. „Mano sprendimas tikrai galutinis. Manau, rinktinė neturi jokių bėdų gynėjų grandyje, nes šios pozicijos žaidėjai yra pakankamai aukšto meistriškumo. Didesnį galvos skausmą kelia saugų ir puolėjų grandis. Puolime neturime kūrybingų žaidėjų, galinčių mušti įvarčius. Džiugu, kad atėjęs naujas treneris sąžiningai dirba ir aktyviai domisi Lietuvos futbolininkais“, – teigia A. Skerla.
Suteiks daugiau laisvės
A. Skerlos atėjimas į VMFD “Žalgiris” komandą treneriui D.Petravičiui suteiks didesnę žaidėjų rotacijos laisvę. „Naujas žaidėjas mums pravers. Turime gerus gynėjus, tačiau nereikia pamiršti, kad čempionatas yra ilgas. Trečio aukšto lygio gynėjo atėjimas leis laisviau rotuoti sudėtimi. Pavargę žaidėjai galės dažniau pailsėti. Andriui turime paruošę specialią programą. Jis privalo sunkiai dirbti tam, kad į aikštę galėtų sugrįžti tinkamai pasiruošęs. Šio žaidėjo sukaupta ilgametė patirtis bus labai naudinga komandai. Sveikinu Andrių atvykus į mūsų kolektyvą“, – sako Damiras Petravičius.
Skerlos prisijungimo laukė dar vasarą
VMFD „Žalgiris“ sporto direktorius Mindaugas Nikoličius teigia, jog komandos papildymo sulaukta anksčiau, nei tikėtasi. „Sezono atidarymo konferencijoje minėjome, kad komandą gali papildyti dar vienas žaidėjas. Tuo nauju žaidėju mūsų ekipoje tapo Andrius Skerla. Tikėjomės, kad jis prie mūsų prisijungs vasarą, bet susiklosčius tam tikroms aplinkybėms Andrius tapo žalgiriečiu jau dabar. Tikimės, kad tokio patyrusio žaidėjo įsiliejimas į komandą padės įgyvendinti išsikeltus tikslus. Jo autoritetas jaunimui jaučiamas jau dabar. Naujų žaidėjų iki vasaros tikriausiai nebebus. Birželio pabaigoje atsidarys perėjimų langas ir tuomet, prieš prasidedant Europos lygos kovoms, galbūt, sulauksime papildymo“, – teigė M. Nikoličius.
Džiaugiasi sėkminga sezono pradžia
Vilniaus miesto Tarybos sekretorius ir VMFD „Žalgiris“ valdybos narys Virginijus Dastikas tiki, kad A. Skerla komandai padės pagerinti žaidimą. „Esame VMFD „Žalgiris“ dalininkai, todėl labai džiaugiamės sėkminga sezono pradžia. Gaila, kad pralaimėjome šeštadienį Panevėžio „Ekranui“, bet dar turime daug laiko pagerinti žaidimą. Prie ekipos prisijungęs naujas žaidėjas turėtų padėti tą padaryti. Linkiu sėkmės Andriui bei visai komandai“, – optimistiškai kalbėjo V. Dastikas.


Andrius Skerla


Andrius Skerla

Karjeros pradžia prasidėjo FK Žalgiris ekipoje.

2000 m. birželio pabaigoje persikėlė iš Olandijos į Škotijos Dunfermline Athletic FC klubą, su kuriuo pasirašė trijų metų kontraktą.http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/teams/d/dunfermline_athletic/810238.stm 2002 m. vasario viduryje pratęsė kontraktą su Škotijos klubu dar trims metams.https://www.uefa.com/insideuefa/news/0182-0f9011696e4e-a15314ee0eed-1000--skerla-signs-new-deal/ 2005 m. rugpjūčio pabaigoje persikėlė į Rusijos Tomsko „Tom“ klubą, norėdamas žaisti arčiau savo namų.https://www.uefa.com/insideuefa/news/01ac-0f84798823f2-2bdace97048f-1000--carini-goes-on-loan-to-cagliari/

2007 m. pasirašė 2 metų kontraktą su „Vėtros“ klubu,https://www.delfi.lt/sportas/futbolas/vetra-pasirase-sutarti-su-askerla-papildyta.d?id=12295812 tačiau jau birželio pabaigoje pasirodė gandų, kad A. Skerla gali išvykti į užsienį.https://www.alfa.lt/straipsnis/141070/skerla-tikriausiai-paliks-vetra/

2007 m. rugpjūčio pabaigoje gandai pasitvirtino, nes žaidėjo kontraktą perpirko lenkų Kielcų „Koronos“ klubas ir sudarė naują vienerių metų kontraktą su A. Skerla.https://www.delfi.lt/sportas/futbolas/askerla-keliasi-i-lenkija.d?id=14250162

2008 m. perėjo į Jagiellonia Białystok.


Michael Schumacher

Michaelis Šumacheris (; g. 1969 m. sausio 3 d.) – vokiečių Formulės 1 lenktynininkas, septyniskart Formulės 1 pasaulio čempionas. Jo brolis Ralfas Šumacheris taip pat dalyvavo Formulės 1 lenktynėse iki 2007 m. Jie yra vieninteliai broliai Formulėje 1 laimėję lenktynes. Taip pat jie yra vieninteliai broliai, kurie finišavo 1 ir 2 vietose tose pačiose lenktynėse.

Kartu su britu Luisu Hamiltonu vokietis turi daugiausiai čempiono titulų Formulės 1 istorijoje.Hamilton seals historic 7th title with peerless wet-weather victory in Turkey

Michaelis po 2006 m. sezono pasitraukė iš Formulės 1 lenktynių, tačiau 2009 m. gruodžio 23 d. buvo oficialiai patvirtinta, kad vokietis pasirašė trejų metų trukmės sutartį su Mercedes GP ekipa.M. Šumacheris grįžta į „Formulę-1“, lenktyniaus „Mercedes“

2011 m. Belgijos Grand Prix metu vokietis minėjo savo lenktyniavimo Formulėje 1 20 metų sukaktį. 1991 m. Belgijos GP vokietis debiutavo Jordan ekipos gretose.

2012 m. spalio 4 d. vokiečio interneto svetainėje buvo paskelbta, kad Michaelis po 2012 m. sezono pasitrauks iš Formulės 1 lenktynių.Michael to leave Formula 1

2013 m. gruodžio 29 d. slidinėdamas Prancūzijos kalnuose vokietis patyrė sunkią galvos traumą. Po jos sportininkui buvo sukelta dirbtinė koma.Michael Schumacher: One month on, unanswered questions remain Po pusės metų, 2014 m. birželio viduryje, sportininkas pabudo iš komos ir buvo išrašytas iš ligoninės. Michael Schumacher out of coma and leaves hospital after ski accident

Per 6 pirmas 2010 m. sezono lenktynes vokietis vieną kartą nefinišavo, o geriausia pasiekta vieta buvo finišas ketvirtoje vietoje Ispanijos GP. Monako GP Michaelis finišą pasiekė šeštoje vietoje, tačiau po finišo buvo nubaustas teisėjų už lenkimą, kuomet paskutiniame rate iš trasos pasitraukė saugos automobilis.M. Šumacheriui – 20 sek. bauda Tuomet galiojo saugos automobilio fazė, nors lenktynių maršalai mojavo žaliomis vėliavomis. Po bausmės FIA pripažino, kad žada keisti saugos automobilio fazės taisykles, kad ateityje nebūtų panašių nesklandumų.FIA: saugos automobilio taisyklės bus keičiamos

Kitose lenktynėse Turkijoje Michaelis dar kartą buvo arti podiumo – ketvirtoje vietoje. Per likusias sezono 12 lenktynių vokietis vieną kartą buvo ketvirtas ir dar 6 kartus finišavo taškų zonoje. Paskutinėse sezono lenktynėse Abu Dabyje vokiečio nelydėjo sėkmė ir padaręs klaidą pasitraukė iš lenktynių jau pirmame rate.

Po šio sezono Michaelis prasitarė, kad naująjį ekipos automobilį pradėjo ruošti anksčiau, tad kitais metais galima tikėtis geresnių rezultatų.M. Schumacheris: kitais metais kovosime dėl titulo

Tai buvo pirmas vokiečio sezonas Formulėje 1 nuo debiuto 1991 m., kuriame jis nepelnė pergalės, pole pozicijos, nefinišavo ant podiumo arba nepasiekė greičiausio rato

Šiemet blankiai lenktyniaujantis Michaelis Schumacheris („Mercedes
“) pareiškė tikintis, kad kitąmet galės kovoti dėl čempiono titulo.
Vokiečio teigimu, jo atstovaujama komanda deda visas pastangas tam, kad kitais metais paruoštų tokį bolidą, kuris tinkamai išnaudotų padangas bei tiktų dabartiniams ekipos lenktynininkams.
„Faktas yra tai, kad šioje situacijoje jaučiuosi patogiai ir tikiu, kad dirbame teisinga kryptimi užtikrindami, jog kitais metais būtume realūs pretendentai (kovoti dėl čempionų vardų – red. past.)“, - pareiškė M. Schumacheris, kovoti dėl titulo žadėjęs ir prieš šių metų sezoną
.
„Puikiai einasi komandinis darbais – tiek su inžinieriais, tiek su Nico Rosbergu. Dabartinis mūsų bolidas yra praėjusio sezono palikimas, kuris buvo pritaikytas, perkonstruotas ir patobulintas mums, o mes, kaip lenktynininkai, turėjome atitinkamai prisitaikyti“, - aiškino vokietis.
„Faktas yra tai, kad šis bolidas darniai neveikia nei su padangomis, nei su lenktynininkais. Akivaizdu, kad turime investuoti visą turimą laiką užtikrindami, kad kitais metais to nebūtų“, - pridūrė jis.
Svarbiausių naujienų prenumerata įtraukta. Patvirtinkite prenumeratą paspausdę nuorodą el. pašte (pasitikrinkite šlamšto dėžutę).
gwx-46 > nu jo - aš irgi buvau pamiršęs kad Butonas. Žinai, kai šumis taip ant bolido valilina tai net neina patikėt kad su juo kažkas čempionu tapo!
yha


Michael Schumacher


Michael Schumacher

Per 6 pirmas 2010 m. sezono lenktynes vokietis vieną kartą nefinišavo, o geriausia pasiekta vieta buvo finišas ketvirtoje vietoje Ispanijos GP. Monako GP Michaelis finišą pasiekė šeštoje vietoje, tačiau po finišo buvo nubaustas teisėjų už lenkimą, kuomet paskutiniame rate iš trasos pasitraukė saugos automobilis.M. Šumacheriui – 20 sek. bauda Tuomet galiojo saugos automobilio fazė, nors lenktynių maršalai mojavo žaliomis vėliavomis. Po bausmės FIA pripažino, kad žada keisti saugos automobilio fazės taisykles, kad ateityje nebūtų panašių nesklandumų.FIA: saugos automobilio taisyklės bus keičiamos

Kitose lenktynėse Turkijoje Michaelis dar kartą buvo arti podiumo – ketvirtoje vietoje. Per likusias sezono 12 lenktynių vokietis vieną kartą buvo ketvirtas ir dar 6 kartus finišavo taškų zonoje. Paskutinėse sezono lenktynėse Abu Dabyje vokiečio nelydėjo sėkmė ir padaręs klaidą pasitraukė iš lenktynių jau pirmame rate.


Kęstas Komskis

Kęstas Komskis (g. 1963 m. spalio 22 d. Sodėnuose, Šilutės rajonas) – Lietuvos ir Pagėgių savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

Mokėsi Lumpėnų pagrindinėje mokykloje. 1983 m. baigęs Klaipėdos politechnikumą įgijo autotechniko specialybę. 2004 m. baigė Kaliningrado valstybinį technikos universitetą, įgijo vadybininko specialybę.

1983–1992 m. Žukų, Rambyno tarybinių ūkių specialistas. 1992 m. įkūrė individualią įmonę. 1998 m. ją perregistravo į UAB „Riklaiva“ ir jai vadovavo iki 2000 metų. 2000–2003 m. Pagėgių savivaldybės mero pavaduotojas, 2003–2008 m. Pagėgių savivaldybės meras. 2008–2016 m. Seimo narys.„Broliai Komskiai – Pagėgių valdovai, kurie nori likti“. Vakarų ekspresas. Nuoroda tikrinta 2021-08-08.

2000–2008 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys. 2019 m. vėl tapo Pagėgių savivaldybės tarybos nariu (su visuomeniniu rinkimų komitetu „Pagėgių krašto vardan“).„Pagėgiuose Kęstas Komskis spiriamas į politikos užribį“. Vakarų ekspresas. Nuoroda tikrinta 2021-08-08.

2012–2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko pavaduotojas.„Keturi Komskių broliai ir jų keistai susiklostę gyvenimai“. Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-08.„Seimo vicepirmininkais tapo dėl sukčiavimo teisiamas Vytautas Gapšys ir rinkėjų balsų pirkimu oponentų įtartas Kęstas Komskis“. 15min.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-08.

2016 m. Vyriausiosios rinkimų komisijos nariai pripažino, kad K. Komskio naudai vykdytas balsų pirkimas, jam tekusius balsus vienmandatėje apygardoje nuspręsta pripažinti negaliojančiais.

Lietuvos liberalų sąjungos narys, LLS Šilutės rajono skyriaus pirmininkas. 2003 m. Liberalų demokratų partijos, nuo 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys, Pagėgių skyriaus pirmininkas

DELFI domėjosi, kas Lietuvoje yra į broliai Komskiai, nuolat atsiduriantys visuomenės dėmesio centre. Du iš keturių brolių Komskių – Kęstas ir Virginijus – pasuko į politiką. Seimo vicepirmininkas K. Komskis yra buvęs Pagėgių meru, o kai buvo išrinktas į Seimą, mero kėdę užėmė ir savivaldybei iki šiol vadovauja jo brolis Virginijus Komskis.
Ramzį nušovęs brolis Arvydas prieš keletą metų kateriu mirtinai sužalojo jaunuolį. Ketvirtas brolis Zenonas – veterinarijos gydytojas. Trys broliai gyvena Pagėgiuose, Arvydas – Šilutėje.
Su broliu kol kas nebendrauja
Tarnybinį pasieniečių šunį nušovęs A. Komskis, po areštinėje praleistos paros, ketvirtadienį paleistas į laisvę. Jam pareikšti įtarimai dėl svetimo turto sunaikinimo visuotinai pavojingu būdu.
Pagėgių meras Virginijus Komskis ketvirtadienį DELFI sakė apie brolį neturintis žinių. „Nebendravau, net nebandžiau susitikti, dirba advokatas, šiame procese nedalyvauju, susitiksiu tada, kai paleis. Tikrai su broliu nebendrauju, dirbu darbe“, – aiškino V. Komskis, nenorintis būti apkaltintas kišimusi į procesą.
Meras sako, į visus klausimus turėtų atsakyti tyrimas. „Tai jų teigimas, aš nežinau, ką brolis teigia, neturiu komentarų“, – apie specialistų pareiškimus, kad dresuotas šuo be komandos tikrai negalėjo pulti jo brolio, kalbėjo V. Komskis
V. Komskis BNS yra sakęs, kad jo brolis niekaip nėra susijęs su kontrabandininkais, o dalyvavo oficialioje medžioklėje kartu su kitu broliu Zenonu.
Meras atskleidė, kad praeityje jo brolis buvo traktorininku, kombainininku. Jis netgi buvo išrinktas geriausiu jaunu kombainininku, o už tai sovietmečiu gavo paskyrą automobiliui. Vėliau Arvydas dirbo su sunkiasvore technika, o pastaraisiais metais dirba žvejybos įmonėje – valdo laivą.
Būtent dirbdamas šį darbą Arvydas kateriu užmušė upėje nardžiusį vaikiną.
Apmokėjo laidotuves ir nešė karstą
Nelaimė įvyko 2006 m. birželį. A. Komskis tuomet dienraščiui L.T. pasakojo: „Plaukdamas išgirdau bumbtelėjimą, tačiau su kolega pamanėm, kad kliudėm krantinės polius. Nuplaukėm vos porą kilometrų, kai į mobilųjį paskambino vienas iš berniuko dėdžių. Grįžau ištiktas šoko“. Vaiką kliudęs kateris stabtelėjo kiek toliau nuo įvykio vietos.
„Atsistojom srove žemyn ir padėjom ieškoti kūno. Kai vyrai ištraukė, atnešiau savo švarką pridengti. Neįsivaizduojate, kaip tuomet jaučiausi. Vaikis mano akyse užaugo, gaila jo“, – kalbėjo A. Komskis.
„Apmokėjau visas laidotuvių išlaidas, ir karstą teko nešti. Pats nedrįsau eiti į policiją. Bet kai atėjo pareigūnas ir paklausė, ar aš ten buvau, iškart prisipažinau. Visą gyvenimą nešiosiu kaltę širdyje, niekam to nelinkėčiau“, – sakė vyras.
Nors už neatsargų gyvybės atėmimą gresia areštas arba laisvės atėmimas iki 4 metų, Arvydas išsisuko lengvai. Ikiteisminis tyrimas po kurio laiko buvo nutrauktas, nusprendus, kad A. Komskį reikia bausti tik administracine tvarka už laivybos taisyklių pažeidimą.
K. Komskis turėjo aiškintis dėl ryšių su kontrabandininkais
„Tvarkos ir teisingumo“ pirmininko pavaduotojas K. Komskis 2003–2008 m. buvo Pagėgių meras, nuo 2008 m. renkamas į Seimą. K Komskiui išvykus į Seimą, jį mero kėdėje pakeitė taip pat „Tvarkai ir teisingumui“ priklausantis brolis Virginijus. Jis Pagėgių savivaldybei vadovauja nuo 2008 m.
Dabartinis Seimo vicepirmininkas K. Komskis ne kartą turėjo aiškintis dėl sąsajų su kontrabanda.
2010 m. Seimo pirmininkė Irena Degutienė kreipėsi į opozicinių socialdemokratų, „Tvarkos ir teisingumo“, Krikščionių partijos bei Darbo partijos frakcijų vadovus prašydama svarstyti galimybę Seimo Antikorupcijos komisijai pateikti kitą – „veiklų ir nepriekaištingos reputacijos kandidatą į šios komisijos pirmininko vietą“.
I. Degutienė tuomet priminė, kad spaudoje ne kartą skelbta apie K. Komskio ryšius su abejotinos reputacijos žmonėmis, o 2006 m. Vyriausioji tarnybinės etikos komisija yra pripažinusi K. Komskį pažeidus Viešųjų ir privačių interesų derinimo valstybinėje tarnyboje įstatymą.
K. Komskis tuomet buvo priverstas teisintis bei pareiškė kreipęsis į specialiąsias tarnybas, prašydamas pateikti pastarųjų turimą informaciją „apie jo sąsajas su kontrabanda“ ar su ja susijusiais asmenimis. Parlamentaras tuomet piktinosi, kad „kalbos apie jo neva dalyvavimą darant baudžiamojo įstatymo uždraustą nusikalstamą veiką – kontrabandą – ir sąsajas su šią veiką vykdančiais asmenimis viešoje erdvėje ėmė nekontroliuojamai sklisti“.
K. Komskis ketvirtadienį į telefono skambučius neatsiliepė.
Ketvirtadienį K. Komskis išplatintame pranešime pareiškė norintis, kad incidentą tirtų Generalinė prokuratūra.
„Norėčiau, kad incidentas Pagėgių savivaldybėje, į kurį dėl nelaimingo atsitiktinumo aplinkybių pateko mano brolis, niekaip nebūtų siejamas su mano politine veikla, todėl šį incidentą turėtų objektyviai tirti aukštesnio lygio teisėsaugos institucijos bei ekspertai. Šiuo metu Lietuvoje vyksta Seimo rinkimų kampanija, todėl neatmesčiau tos galimybės, kad šį įvykį bus siekiama eskaluoti ir sieti su mano asmeniu,“ – pranešime cituojamas K. Komskis.
Seimo vicepirmininkas taip pat kelia klausimą, ar Valstybės sienos apsaugos tarnybos pareigūnai ėmėsi visų tinkamų priemonių ir ar nepadarė pažeidimų ikiteisminio tyrimo metu. K. Komskiui kyla įtarimų, kad ikiteisminio tyrimo procedūros galėjo būti pažeistos, o visuomenėje specialiai sukeltas ažiotažas.
Dar trečiadienį savo feisbuko paskyroje jis dėl visko kaltino esą laisvai laksčiusį šunį.
Medžiotojai: šauti nebuvo galima
K. Komskis žiniasklaidai trečiadienį aiškino, kad medžioklėje dalyvavęs jo brolis šunį nušovė gindamasis.
„Komentaras elementarus kaip du kart du – jokio šešėlio ant medžiotojų negali kristi, nes medžioklės taisyklės labai aiškiai reglamentuoja – draudžiama šauti į neatpažintą objektą. Tuo viskas pasakyta, tai yra saugaus elgesio medžioklėje konstanta“, – sako Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugijos pirmininko pavaduotojas medžioklei Eugenijus Tijušas.
Pasak E. Tijušo, ar iš tikro medžiotojas šovė gindamasis – policijos reikalas, nes medžioklės taisyklės to nereglamentuoja. E. Tijušo teigimu, šis įvykis su medžiokle susijęs tiek pat kiek kiaulė su debesimi.
Bent jau netolimoje praeityje panašių atvejų pašnekovas neprisimena.
Tokios pat nuomonės laikosi ir medžiotojas socialdemokratas Bronius Bradauskas.
19 val. dar buvo šviesu, tai turėjo matyti. Medžioklės taisyklės sako aiškiai – gali šauti tik į aiškiai matomą taikinį, reiškia, medžioklės taisyklės visais atvejais pažeistos. 19 val. jis turėjo matyti, kad šuo uniformuotas ir nešauti“, – teigė aistringas medžiotojas B. Bradauskas.
Pasak B. Bradausko, valkataujantys šunys medžiojami, bet jei šuo bent su dirželiu, medžiokliniais, tokiais atvejais medžiotojai į šunį paprastai nešauna. B. Bradauskas pakartojo, kad dienos metu į šunį su liemene medžiotojas neturėjo šauti.
„Atsitiko taip, ką dabar darysi. Būna, per medžiokles netyčia nušauna, ypatingai laikas, kurios rudos ir panašios į lapes“, – kalbėjo socialdemokratas.
Top naujienos
Rusijos rezervistų realybė: šalmas, vaistinėlė ir šarvinė liemenė už savus pinigus, į frontą – be tinkamo apmokymo (19)
Rusijos prezidento Vladimiro Putino sprendimas šalyje skelbti mobilizaciją virsta tragikomedija....
Už kartvelo ištekėjusi lietuvė papasakojo apie tradicines vestuves ir šeimos modelį: kai kurias tradicijas lietuviams būtų sunku suprasti
Sandra Vilkelytė-Berulava juokauja, kad, matyt, praėjusiame gyvenime buvo kartvelė, nes...
Karas Ukrainoje. Rusija raketomis atakavo Ukrainą: pranešta apie smūgius daugelyje miestų Arestovyčius: naktį galima dar viena ataka (21)
Išpuolis ant Krymo tilto buvo smūgis paties Rusijos prezidento Vladimiro Putino prestižui.
Kuo pasitikėti – automobilio spidometru ar navigacijos rodomu greičiu: kodėl jis skiriasi ir kada iš tiesų pažeidžiate KET? (18)
Navigacijos programėlės vairuotojams suteikia iš tiesų daug informacijos. Taip vairuotojai gali ne...
Sinoptikai apie artimiausių dienų orus: vienintelis pokytis – lietus
Antradienio dieną per Lietuvą slinks šaltasis atmosferos frontas. Vyraus nepastoviai debesuoti...
Buvusios oligarchų asistentės išklojo tiesą apie savo bosus ir jų žmonas: kartą skrido į Italiją, kad iš tualeto išneštų driežą
Gyventi, dirbti ir tiesiog turėti reikalų su oligarchais nėra skirta silpnų nervų žmonėms....
VIP premjeroje sužibo šalies žvaigždės: netikėtas bučinys ir iš Londono atvykusi Ingeborga Dapkūnaitė (2)
Pirmadienio vakarą Vilniuje įvyko ilgai laukta lietuviško kino dovana – Emilio Vėlyvio...
Čempionai sensacingai krito: kėdainiečiai užėmė „Ryto“ tvirtovę (2)
Lietuvos krepšinio lygos („Betsafe-LKL“) čempionai naujajame sezone nepralaimėję išliko tik...
Moterys, pasmerktos būti vedusių vyrų meilužėmis – kas jos?
Nedaug kas iš tikrųjų svajoja apie meilužės vaidmenį. Nepaisant to, yra moterų, kurios vėl ir...
Lietuvės kelionė Džeimso Bondo keliais: šie du Italijos miestai pranoko lūkesčius
„Jeigu žiūrėjote paskutinę Džeimso Bondo dalį, turbūt pastebėjote žavų akmeninį miestą,...


Kęstas Komskis


Danielius Rupšys

Danielius Rupšys (g. 1963 m. balandžio 30 d. Telšių rajonas) – Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.Kas yra kas Telšiu̜ apskrityje 2001. Neolitas, 2001, 208 psl.Kas yra kas Lietuvoje. Politika, 2002, 569 psl.

2007 m. Šiaulių universitete baigė taikomąją ekologiją.

1995–2000 m. UAB „Hilda“ direktorius. 2000–2002 m. Telšių rajono savivaldybės meras. D. Rupšiui einant mero pareigas, rajono taryba tris kartus buvo pareiškusi interpeliaciją dėl nesugebėjimo vadovauti. Taryba merui rengė pateikti ketvirtą interpeliaciją, tačiau D. Rupšys iš posto pasitraukė savo noru.„Iš posto pasitraukė Telšių meras“. Delfi.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-10. 2003–2006 m. mero patarėjas, padėjėjas, nuo 2005 m. UAB „Telšių šilumos tinklai“ direktorius.

1990 m. Lietuvos demokratinė darbo partijos, 1999 m. Naujosios sąjungos (socialliberalai) narys, Telšių skyriaus pirmininkas, 2008 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys.

2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai  2003 m. Kontrolės komiteto pirmininkas. Visuomenės tarybos prie Policijos komisariato pirmininkas. 2015 m. buvo paskirtas Telšių rajono savivaldybės tarybos Antikorupcijos komisijos pirmininku.„Antikorupcijos komisija reikalauja skaidrumo“. Tzinios.lt. Nuoroda tikrinta 2021-08-21.

Žmona – Irena, duktė – Deimantė. 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – Naujoji sąjunga (socialliberalai) – Iškelti kandidatai

Gedimino pr.53, Vilnius
Įmonės kodas - 8860715
Tel. +370 5 2396969,
faks. +370 5 2396960
rinkim@vrk.lt
Paskutinį kartą atnaujinta:Paskutinį kartą atnaujinta:
2008-12-01 14:04:39
Gedimino pr.53, Vilnius
Įmonės kodas - 8860715
Tel. +370 5 2396969,
faks. +370 5 2396960
rinkim@vrk.lt
Paskutinį kartą atnaujinta:Paskutinį kartą atnaujinta:
Iškelti kandidatai:
|Numeris sąraše||Vardas, pavardė||Vienmandatė apygarda|
|1||Artūras PAULAUSKAS||5. Fabijoniškių|
|2||Algirdas MONKEVIČIUS||4. Žirmūnų|
|3||Nijolė STEIBLIENĖ||7. Justiniškių|
|4||Vaclovas KARBAUSKIS||34. Tauragės|
|5||Alvydas SADECKAS|
|6||Vaidas PLIUSNIS|
|7||Valerijus SIMULIK||25. Dainų|
|8||Alvydas RAMANAUSKAS||61. Ukmergės|
|9||Alma JAVTOKIENĖ||24. Saulės|
|10||Henrikas Giedrius VAITIEKŪNAS||50. Rokiškio|
|11||Edvardas GALVANAUSKAS||16. Dainavos|
|12||Raimundas PALIUKAS||3. Antakalnio|
|13||Marius ULOZAS||6. Šeškinės|
|14||Gražina BAIKŠTYTĖ||1. Naujamiesčio|
|15||Vytautas VIGELIS|
|16||Darius ULICKAS||42. Raseinių|
|17||Valerij TRETJAKOV||10. Naujosios Vilnios|
|18||Gintautas ŠIVICKAS||12. Aleksoto - Vilijampolės|
|19||Aurimas TRUNCĖ||69. Dzūkijos|
|20||Dainius PAVALKIS||14. Žaliakalnio|
|21||Jonas SEMSĖ||70. Varėnos - Eišiškių|
|22||Dania DOBILIENĖ|
|23||Daina BILEVIČIŪTĖ||2. Senamiesčio|
|24||Vytautas VAITKEVIČIUS||53. Ignalinos - Švenčionių|
|25||Juozas TUMOSAS||37. Skuodo - Mažeikių|
|26||Visvaldas MATKEVIČIUS|
|27||Konstantinas Romualdas DOBROVOLSKIS||40. Telšių|
|28||Arūnas KARLONAS||65. Kauno - Kėdainių|
|29||Albinas Antanas ANUŽIS||15. Kalniečių|
|30||Jonas ŠČEPONIS||63. Suvalkijos|
|31||Artūras ORLAUSKAS||66. Kauno kaimiškoji|
|32||Edmundas Zenonas MALŪKAS|
|33||Rita NAUDUŽIENĖ|
|34||Rimas ŽELVYS|
|35||Algimantas Valentinas INDRIŪNAS|
|36||Romualdas PATALAVIČIUS|
|37||Aloyzas JURDONAS||29. Marijampolės|
|38||Gintautas KNIUKŠTA||44. Radviliškio|
|39||Aidas VAIŠNORA|
|40||Vytautas JANULIS||49. Anykščių - Kupiškio|
|41||Raimundas MARKAUSKAS||71. Lazdijų - Druskininkų|
|42||Anatolijus KOROLKOVAS|
|43||Juozas Vytas JACEVIČIUS||64. Šakių|
|44||Arūnas VAIDOGAS|
|45||Arvydas ALEKNA||28. Aukštaitijos|
|46||Algirdas BALČYTIS|
|47||Konstantinas PESENKA||18. Panemunės|
|48||Eugenijus MALINAUSKAS||47. Pasvalio - Panevėžio|
|49||Marija SKIBINIAUSKIENĖ||11. Šilainių|
|50||Vaclovas ŠIMAITIS|
|51||Arūnas BEIŠYS|
|52||Valdas PETRONIS|
|53||Zigmunt ROMANOVSKIJ||57. Vilniaus - Trakų|
|54||Laimutis BRUNIUS|
|55||Jadvyga DZENCEVIČIENĖ||58. Trakų - Elektrėnų|
|56||Adelė DIMŠIENĖ||30. Alytaus|
|57||Raimondas RIBAČIAUSKAS|
|58||Genoveita KRASAUSKIENĖ||22. Pajūrio|
|59||Algirdas VEPŠTAS||46. Pakruojo - Joniškio|
|60||Gytas MILAŠIUS||39. Akmenės - Joniškio|
|61||Jurgis MIKAILA|
|62||Nijolė SKUČIENĖ|
|63||Petras KAŽEMĖKAS|
|64||Marijona JANAVIČIENĖ|
|65||Kęstutis VARPIOTAS||35. Plungės - Rietavo|
|66||Valerijus LEGATAS||8. Karoliniškių|
|67||Danielius RUPŠYS|
|68||Alvydas JONAITIS|
|69||Zita VALIAUSKIENĖ|
|70||Vilma VAIDOGIENĖ||67. Prienų|
|71||Antanas SEKRECKIS|
|72||Andrius VANCEVIČIUS|
|73||Antanas MARKUCKIS||27. Vakarinė|
|74||Petras VAINORAS|
|75||Stepas BAIRAŠAUSKAS||32. Šilutės - Pagėgių|
|76||Denis MICHALENKO||23. Aušros|
|77||Stasys BAJERČIUS|
|78||Antanas DUMBRAUSKAS|
|79||Eglija VAITKEVIČĖ||62. Jurbarko|
|80||Kazimieras DŽIAUKŠTAS|
|81||Svajūnas MACKEVIČIUS||26. Nevėžio|
|82||Rimantas ŽŪKAS|
|83||Stasys NORVILAS|
|84||Viktoras BUGNEVIČIUS||38. Mažeikių|
|85||Jonas PURVANECKAS|
|86||Rimantas ADOMAUSKAS||48. Biržų - Kupiškio|
|87||Gintaras GRUŽAUSKAS|
|88||Romualdas ANDRIKIS|
|89||Daiva BARKAUSKIENĖ|
|90||Lina BARKUVIENĖ||59. Kaišiadorių - Elektrėnų|
|91||Virginijus KERAS|
|92||Viktor ABAŠKIN|
|93||Edmundas KRASAUSKAS|
|94||Pranas TRUKŠNYS|
|95||Laima MOCKEVIČIENĖ|
|96||Juozas MALIŠKA||17. Pramonės|
|97||Judita SIMONAVIČIENĖ|
|98||Petras RAZBADAUSKAS|
|99||Justas MOTUŽIS||36. Kretingos|
|100||Šarūnas NAVICKIS||13. Centro|
|101||Algis VAITKEVIČIUS|
|102||Andrejus PABERALIS|
|103||Egidijus MENSEVIČIUS|
|104||Valdas ZUBINAS|
|105||Laimantas GAUČYS|
|106||Alfonsas MOTUZAS|
|107||Danutė PRIŠMANTIENĖ||52. Zarasų - Visagino|
|108||Jonas ŽVIKEVIČIUS|
|109||Vaclovas GUMULIAUSKIS|
|110||Veronika ČIRVINSKIENĖ|
|111||Bronius SIMANAVIČIUS||9. Lazdynų|
|112||Inga KULYČIŪTĖ STULPINIENĖ||45. Šiaulių kaimiškoji|
|113||Romas ATKOČAITIS|
|114||Nerijus BAKASĖNAS||55. Širvintų - Vilniaus|
|115||Jolanta KAZLAUSKIENĖ|
|116||Vaidotas MATUTIS||33. Šilalės - Šilutės|
|117||Virgilijus VAIČIULIS|
|118||Antanas MAKŠTUTIS|
|119||Vytautas PAUNKSNIS|
|120||Arūnas GRIKŠAS||31. Gargždų|
|121||Aimutis TUMALAVIČIUS|
|122||Romualdas PADELSKAS|
|123||Inga VAITEKŪNAITĖ|
|124||Laima GUDAVIČIENĖ||60. Jonavos|
|125||Andrius DOBROVOLSKIS|
|126||Jolanta SKIRMANTIENĖ|
|127||Žydrūnas VILČINSKAS|
|128||Arūnas URBONAS|
|129||Valdas MEŠKĖNAS|
|130||Nijolė Nelija ASADAUSKIENĖ|
|131||Artūras SABECKIS||20. Baltijos|
|132||Jolanta INDRIŪNIENĖ|
|133||Vidmantas ERMINAS|
|134||Pranas VIČIULIS|
|135||Vilma STANEVIČIENĖ|
|136||Stasys BERESNEVIČIUS|
|137||Rimantas ABRAMAVIČIUS|
|138||Domininkas VELIČKA|
© 2006 Lietuvos Respublikos vyriausioji rinkimų komisija


Danielius Rupšys


Nacionalinė krepšinio lyga

Nacionalinė krepšinio lyga („VIKINGLOTTO – NKL“) – antra pagal pajėgumąhttps://www.krepsinis.net/organizacijos/nacionaline-krepsinio-lyga-nkl/64 Lietuvos krepšinio lyga. NKL savo veiklą pradėjo 2005 m., kai iki tol egzistavusi antroji pagal pajėgumą Lietuvoje krepšinio lyga – LKAL buvo reformuota į NKL ir RKL. NKL tapo tiesioginiu LKAL įpėdiniu.

Geografiniu principu lyga apima kone visą Lietuvą, siekiant populiarinti sportą ir ugdyti talentus.http://www.nklyga.lt/informacija/nkl-istorija.html Pirmaisiais NKL čempionais tapo Vilniaus „Akademija-MRU“ krepšininkai. Prienų „Rūdupis“, Utenos „Juventus“, ir Pasvalio „Pieno žvaigždės“, sėkmingai pasirodžiusios Nacionalinėje krepšinio lygoje, žaidžia LKL.

2021–2022 m. sezone Nacionalinėje krepšinio lygoje dalyvauja 14 klubų:

 Komanda  Arena  Arenos talpa  Miestas  Įkūrimo metai Gargždų „Gargždai“ Klaipėdos aps. VPK sporto salė 800  Gargždai  1996 Joniškio „Delikatesas“  Joniškio Saulės pagrindinės mokyklos sporto salė  500  Joniškis  1994 Kauno „Žalgiris-2“  KM „Žalgiris“ sporto centras  500  Kaunas  1999 Klaipėdos „Neptūnas-Akvaservis“  Klaipėdos kūno kultūros ir rekreacijos centras  500  Klaipėda  1987 Kauno r. „Atletas“  Garliavos sporto centras  500  Garliava  1962 Kretingos „Kretinga“  Kretingos sporto mokykla  200  Kretinga  1999 Marijampolės „Sūduva-Mantinga“Marijampolės ŽSM salė 600  Marijampolė 2006 Mažeikių „Ereliai“  Mažeikių Ventos progimnnazijos mokyklos sporto salė  500  Mažeikiai  2005 Palangos „Kuršiai“  Palangos arena  1200  Palanga  2018 Šakių „Vytis“ Šakių sporto centras  800  Šakiai 2005 Šilutės „Šilutė“ Šilutės sporto centras  1500  Šilutė 1990 Telšių „Telšiai“  Telšių sporto arena  1500  Telšiai  2012 Vilkaviškio „Perlas“  S.Nėries pagrindinė mokykla  300  Vilkaviškis  2017 Vilniaus „Perlas Energija“  Jeep arena  2200  Vilnius  200

Med 2.png II-oji vieta Vaizdas:Med 3.png III-ioji vieta IV-oji vieta 2021–2022 m.Gargždų „Gargždai“ės „Sūduva-Mantinga“Telšių „Telšiai“Kauno r. Atletas 2020–2021 m.Jonavos „CBet“šių „Telšiai“Šakių „Vytis“Marijampolės „Sūduva-Mantinga“ 2019–2020 m.Marijampolės „Sūduva-Mantinga“šių „Telšiai“Šilutės „Šilutė“Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“ 2018–2019 m. Marijampolės „Sūduva-Mantinga“ Šakių „Vytis“ Telšių „Telšiai“ Palangos „Kuršiai“ 2017–2018 m. Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“ Kauno „Žalgiris-2“ Šakių „Vytis“ Marijampolės „Sūduva-Mantinga“


Nacionalinė krepšinio lyga


Nacionalinė krepšinio lyga

Sezonas  Vaizdas:Med 1.png Čempionai  Vaizdas:Med 2.png II-oji vieta  Vaizdas:Med 3.png III-ioji vieta  IV-oji vieta 2021–2022 m.Gargždų „Gargždai“https://www.nklyga.lt/news-170747-istorinis-finisas-m-stasio-metimai-atnese-gargzdams-cempionu-titula.htmlMarijampolės „Sūduva-Mantinga“Telšių „Telšiai“Kauno r. Atletas 2020–2021 m.Jonavos „CBet“http://www.nklyga.lt/news-150753-visa-sezona-dominavusi-jonavos-ekipa-nkl-cempione.htmlTelšių „Telšiai“Šakių „Vytis“Marijampolės „Sūduva-Mantinga“ 2019–2020 m.Marijampolės „Sūduva-Mantinga“https://www.sportas.lt/naujiena/411008/Suduva-Mantinga-paskelbta-NKL-nugaletojaTelšių „Telšiai“Šilutės „Šilutė“Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“ 2018–2019 m. Marijampolės „Sūduva-Mantinga“http://www.nklyga.lt/news-129214-nkl-finale-triumfavo-suduva-mantinga.html Šakių „Vytis“ Telšių „Telšiai“https://www.basketnews.lt/news-129207-telsiai-pirma-karta-klubo-istorijoje-iskovojo-nkl-medalius.html Palangos „Kuršiai“ 2017–2018 m. Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“https://www.atviraklaipeda.lt/2018/04/14/neptunas-akvaservis-cempionai/ Kauno „Žalgiris-2“ Šakių „Vytis“https://www.basketnews.lt/news-108864-mazojo-nkl-finalo-dramoje-50-minuciu-kova-ir-vycio-triumfas.html Marijampolės „Sūduva-Mantinga“ 2016–2017 m. Marijampolės „Sūduva-Mantinga“https://www.basketnews.lt/news-109029-tritaskiais-prapliupusi-suduva-mantinga-apgyne-mezon-nkl-cempionu-titula.html Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“ Šakių „Vytis“https://www.basketnews.lt/news-108864-mazojo-nkl-finalo-dramoje-50-minuciu-kova-ir-vycio-triumfas.html Raseinių „Rasai“ 2015–2016 m. Marijampolės „Sūduva-Mantinga“https://www.basketnews.lt/news-97333-marijampoles-triumfas-suduva-mantinga-nkl-nugaletojai.html#.Vx3gnzB97IU Kauno „Žalgiris-2“ Palangos „Palanga“http://www.krepsinis.net/naujiena/nkl-bronzos-medaliai-atiteko-finalinio-ketverto-seimininkams/261768 Jonavos „Petrochema-Dextera“ 2014–2015 m. Klaipėdos „Nafta-Uni-Akvaservis“http://www.basketnews.lt/news-84490-ispudingai-zaides-stasys-atvede-klaipedos-kluba-i-nkl-virsune-foto-komentarai-statistika.html#.Vbdfrfmqqko Molėtų „Ežerūnas-Karys“ Marijampolės „Sūduva-Mantinga“https://www.basketnews.lt/news-84493-nkl-bronza-atiteko-suduvai-mantingai-komentaras-statistika.html#.Vx3hOjB97IU Palangos „Palanga“ 2013–2014 m. Mažeikių „Mažeikiai“http://www.basketnews.lt/news-72525-stebukla-sukure-mazeikiai-apgyne-nkl-cempionu-titula-video-foto-komentarai-statistika.html#.VbdgCfmqqko Trakų „Trakai“ Molėtų „TiuMenas-Ežerūnas“ Joniškio „Delikatesas" 2012–2013 m. Mažeikių „Mažeikiai“http://www.basketnews.lt/news-61210-mazeikiai-ateme-is-dzukijos-bilieta-i-lkl-2-video-komentarai-foto.html#.Vbdg-vmqqko Alytaus „Dzūkija“ Kauno „Žalgiris-2“ Jonavos SK-„Triobet“ 2011–2012 m. Kauno „LKKA-Atletas“http://www.basketnews.lt/news-49777-rezultatyviausiu-zaideju-duetas-atvede-lkka-atleta-i-nkl-virsune-komentarai-statistika.html  Vilniaus „Statyba“ Kauno „Žalgiris-2“http://www.basketnews.lt/news-49768-nkl-bronza-saboniukams-statistika.html Klaipėdos „Nafta-Universitetas“ 2010–2011 m. Pasvalio „Pieno žvaigždės“http://www.basketnews.lt/news-38758-pieno-zvaigzdes-tapo-nkl-cempionais-video-foto-komentarai-statistika.html Mažeikių „Mažeikiai“ Klaipėdos „Nafta-Uni-Laivitė“http://www.krepsinis.net/trecioji-vieta-nkl-cempionate-atiteko-klaipedos-klubui-170689.html Pakruojo „Meresta“ 2009–2010 m. Palangos „Naglis-Adakris“http://www.15min.lt/naujiena/sportas/krepsinis/nkl-cempione-tapo-palangos-naglis-adakris-23-95594  Jonavos SK-„Triobet-Malsta“ Mažeikių „Mažeikiai“http://www.basketnews.lt/news-29776-nkl-bronza-antrus-metus-is-eiles-iskeliavo-i-mazeikius.html Pakruojo „Meresta“ 2008–2009 m. Prienų „Rūdupis“http://www.basketnews.lt/news-21864-nkl-cempionais-tapo-rudupio-krepsininkai-foto.html Pakruojo „Meresta“ Mažeikių „Mažeikiai“http://www.basketnews.lt/news-21798-mazeikiai-triumfavo-mazajame-nkl-finale.html Utenos „Juventus“ 2007–2008 m. Kauno „Žalgiris-Sabonio mokykla“ Palangos „Naglis-Adakris“ Jonavos SK-„Dextera“http://www.balsas.lt/naujiena/191037/nkl-bronza-jonavos-sk-dextera-krepsininkams Utenos „Juventus“ 2006–2007 m. Klaipėdos „Nafta-Uni-Laivitė“http://www.krepsinis.net/news.php?news_id=70929  Jonavos SK-„Dextera“ Pakruojo „Meresta“http://www.basketnews.lt/news-9410-meresta-iskovojo-nkl-bronza.html Šilutės „Šilutė“ 2005–2006 m. Vilniaus „Akademija-MRU“http://www.basketnews.lt/news-5112-akademijos-mru-krepsininkai-tapo-nkl-cempionais.html Klaipėdos „Nafta-Uni-Laivitė“ Anykščių „Puntukas-Jarimpeksas“http://www.basketnews.lt/news-5038-puntukas-jarimpeksas-laimejo-nkl-pirmenybiu-bronza.html Prienų „Rūdupis“ 2004–2005 m. Šilutės „Šilutė“ Jonavos SK Vilniaus "„Akademija“ Klaipėdos „Nafta-Uni-Laivitė“ 2003–2004 m. Joniškio „Žiemgala“ Pakruojo „Meresta“ Jonavos „Sporto Klubas“ Pasvalio „Pieno Žvaigždės“ 2002–2003 m. Kauno „LKKA-Žalgiris“ Šilutės „Šilutė“ Prienų „Rūdupis“ Klaipėdos „Nafta-Uni-Laivitė“ 2001–2002 m. Kėdainių „Nevėžis“ Vilniaus „Preventa-Statyba“ Kauno „LKKA-Žalgiris“ Joniškio „Žiemgala“ 2000–2001 m. Mažeikių „Nafta“ Anykščių „Puntukas“ Klaipėdos „Nafta-Uni-Laivitė“ Kauno „LKKA-Atletas“ 1999–2000 m. Mažeikių „Nafta“ Kauno „Šančiai-Policija“ Jonavos „Statyba-Žalgiris“ Šiaulių „Policija-Gubernija“ 1998–1999 m. Prienų „Gėlupis“ Joniškio „Žiemgala“ Gargždų „Gargždai“ Jonavos „Statyba“ 1997–1998 m. Vilniaus „Vadas“ Kauno „Drobė“ Joniškio „Žiemgala“ Marijampolės „Sūduva“ 1996–1997 m. Kauno „Drobė“ Prienų „Prienai“ Joniškio „Žiemgala“ Plungės „Olimpas-2“ 1995–1996 m. Mažeikių „Mažeikiai“ Prienų „Taupomasis Bankas“ Jonavos „Statyba“ Joniškio „Žiemgala“ 1994–1995 m. Vilniaus „Savy“ Jonavos „Statyba“ Prienų „Taupomasis Bankas“ Radviliškio „Vėzgė“ 1993–1994 m. Vilniaus „Policijos Akademija“ Šiaulių „Kelininkas“ Vilniaus „Savy“ Radviliškio „Vėzgė“ 1992–1993 m. Klaipėdos „Viesulas“ Vilniaus „Policijos Akademija“ Jonavos „Statyba“ Vilniaus „Ereliai“ 1991–1992 m. Plungės „Olimpas“ Kauno „Lavera“ - - 1990–1991 m. Kauno „Lituanica“ Kauno „Atletas-2“ Plungės „Olimpas“ Jonavos „Statyba

2016–2017 m. Marijampolės „Sūduva-Mantinga“ Klaipėdos „Nafta-Akvaservis“ Šakių „Vytis“ Raseinių „Rasai“ 2015–2016 m. Marijampolės „Sūduva-Mantinga“ Kauno „Žalgiris-2“


Felipe Massa

Felipė Masa (; g. 1981 m. balandžio 25 d. San Paule, Brazilijoje) – brazilų  Formulės 1 lenktynininkas. Massa karjerą pradėjo nuo aštuonių metų važinėdamas kartingais. Septynis metus varžėsi nacionalinėse ir regioninėse varžybose. Po to Massa laimėjo „Formula Chevrolet“ čempionatą ir 2000 m. iškovojo Italjos  ir Europos „Formula Renault“ čempiono titulus. 2001 m. jis tapo „Euro Formula 3000“ čempionu.

Massa Formulės 1 karjerą pradėjo Sauber komandoje ir 2003 m. tapo Scuderia Ferrari komandos testuotoju. 2004 m. jis grįžo į Sauber ir vėliau prisijungė prie Ferrari, su kuria 2006 m. laimėjo dvejas lenktynes, tarp jų ir savo namų Grand Prix. Massa tapo pirmuoju brazilu po Ayrton Senna laimėjusiu Brazilijos Grand Prix. 2007 m. Massa laimėjo trejas lenktynes ir čempionatą baigė ketvirtoje vietoje. Jis liko antras 2008 m. čempionate po ilgos kovos  dėl titulo su Lewis Hamilton. 2009 m. Vengrijos Grand Prix Massa buvo sužeistas su atsiskyrusia Brawn GP komandos lenktynininko Rubens Barrichello automobilio pakabos spyruokle. Dėl traumos Massa buvo priverstas praleisti likusią sezono dalį, bet 2010 m. grįžo. 2011 m. Massa kentėjo nuo kritusios sportinės formos ir nepelnė nė vieno podiumo, nors ir reguliariai pelnydavo taškus. Massa prisidėjo prie 2007 ir 2008 m. Ferrari iškovotų konstruktorių čempionės titulų ir su komanda turėjo kontraktą iki 2013 m. pabaigos. 2013 m. rugsėjo 10 d. jis patvirtino, kad 2013 m. pabagoje paliks Farrari komandą. Nuo 2014 m. Massa Williams komandoje šalia Valtteri Bottas pakeitė Pastor Maldonado.

2016 m. rugsėjo 1 d. Massa paskelbė, kad sezono pabaigoje pasitrauks iš „Formulės 1“, tačiau jis grįžo į komandą Valtteriui Bottui prisijungus prie „Mercedes“.

 2002–2005 m. Sauber
thumb|left|
Nuo 2002 iki 2005 (išskyrus 2003) lenktyniavo Sauber ekipoje.
Debiutiniame sezone Massa lenktyniavo kartu su 1999 m. Formulės 3000 čempionu Nick Heidfeld. Massa įrodė, kad yra konkurencingas pilotas, tačiau padarė kelias svarbias klaidas sezono metu. Jis surinko 4 taškus, parodęs geriausią sezono rezultatą Ispanijos GP pelnydamas 5 vietą.
2003 m. sezoną Felipe praleido Ferrari ekipos gretose kaip pilotas bandytojas.
2004-ųjų sezone Massa pelnė 12 iš 34 Sauber ekipos taškų, geriausiu sezono rezultatu pasiekdamas 4 vietą Belgijos GP. 2005 m. Massa liko su Sauber, tačiau sezone pelnė tik 11 taškų.

 2006 m. Ferrari
left|thumb|

Nuo 2006 m. atstovauja Ferrari komandą.
Massa debiutas komandoje buvo geras, kvalifikavęsis antroje vietoje Bahreine, Malaizijoje finišavęs penktas, nors startavo tik 21 vietoje. Pirmąjį karjeroje podiumą Massa pasiekė Niurburgringe, finišavęs trečias po Michaelio Schumacherio ir Fernando Alonso. Taip pat Felipe pasiekė greičiausią ratą Barselonos GP ir pelnė dar keturis podiumus 2006 m. sezone. Pirmoji pergalė sezone buvo pasiekta Turkijos GP metu. Savo poziciją Ferrari komandoje Massa išsaugojo po 2006 m. rugsėjo 10 žinios, jog Michaelis Schumacheris pasitrauks iš Formulės 1 po sezono pabaigos.M. Schumacheris pasitraukia po sezono pabaigos Spalio 22 d. Felipe Massa pelnė pergalę namų GP Brazilijoje ir tapo pirmu brazilu laimėjusiu šioje trasoje po Ayrtonos Sennos 1993 m.Massa pergalė namų GP  Sezoną Massa baigė sezoną surinkęs 80 taškų trečioje vietoje po čempionu tapusio Fernando Alonso ir komandos draugo Michaelio Schumacherio.
Po sezono brazilas pratesė sutartį 2007 metams.

 2007 m. Ferrari
Šiame sezone Massa laimėjo Bahreino, Ispanijos ir Turkijos GP. Kanados GP metu jis buvo diskvalifikuotas už išvažiavimą iš boksų degant raudonai šviesai.Ferrari nesipriešina Massos diskvalifikacijai  Po šio įvykio jis laimėjo dar vienas lenktynes Turkijoje ir finišavo podiume šešis kartus, įskiaitant antrąją vietą jo namų GP Brazilijoje. Šiame GP jis pirmavo didžiąją dalį lenktynių, tačiau užleido poziciją komandos draugui Kimi Raikkonenui, kuriam pergalė lėmė čempiono nugalėtojo titulą. Felipe Massa baigė sezoną su 94 taškais ketvirtoje pilotų įskaitos vietoje.

2007 spalį jis pratęsė sutartį su Ferrari iki 2010 m.Ferrari pratęsė sutartį su Massa

 2008 m. Ferrari
thumb|right|200px|Felipe Massa Didžiosios Britanijos GP metu
Pirmas sezono etapas Australijoje brazilui susiklostė sudėtingai. Kvalifikacijoje jis užėmė 4 vietą, tačiau lenktynių pradžioje pirmame posūkyje išlėkė iš trasos ir apgadino savo bolidą. Dar vėliau Massa susidūrė su D. Coulthard’u ir vėl lankėsi techninio aptarnavimo zonoje. Po kelių ratų jis pasitraukė iš lenktynių dėl techninio gedimo.

Malaizijos GP metu Massa pelnė Pole poziciją, aplenkdamas komandos draugą Raikkonen'ą. Tačiau 31-ame rate Felipe padarė klaidą, po kurios jo bolidas atsidūrė žvyre ir jis privalėjo palikti lenktynes. Pats pilotas tegia, kad tai nebuvo jo klaida.F. Massa: tai buvo ne mano klaida

Trečiųjų lenktynių Bahreine kvalifikacijoje jis per plauką nusileido BMW-Sauber pilotui Robert Kubicai ir užėmė antrąją vietą.F. Massai „pole“ poziciją kainavo klaida  Tačiau jau lenktynių starte sugebėjo pralenkti lenką ir iki pat lenktynių pabaigos išlaikyti pirmąją vietą. Tai buvo šeštoji pergalė jo karjeroje. „Be abejo, kelios pastarosios savaitės man buvo nelengvos, tačiau toks jau tas gyvenimas, tai ne pirmas kartas ir nepaskutinis. Gyvenime pasitaiko juodų dienų, man pasitaikė dvi tokios per pirmąsias dvejas lenktynes“, – po lenktynių kalbėjo brazilas. F. Massa sugrįžo į pergalių kelią

Penktose sezono lenktynėse Turkijoje brazilas trečią kartą iš eilės pelnė pole poziciją ir pergalę šioje trasoje. „Fantastiška, bet sunki pergalė", – po lenktynių sakė F. Massa. Massa: Trečioji pergalė iš eilės Turkijoje

Monako GP kvalifikacijoje brazilas iškovojo pole poziciją, tačiau labai permainingomis oro sąlygomis vykusiose lenktynėse finišavo trečioje vietoje.
Septintosios sezono lenktynės įvyko Kandaoje, čia, ypatingai blogose sąlygose (traso danga byrėjo į gabalėlius), Felipė sugebėjo kvalifikuotis tik šeštoje pozicijoje, ir startavo ne pačioje geriausioje vietoje. Lenktynės buvo ypač nesėkmingos… Po pirmojo apsilankymo boksuose Masa išvažiavo taip ir neįsipylęs nei lašo degalų, ir turėjo dar sykį sugryžti jau po sekančio rato, tačiau itin trumpam sustojimui. Tai jį nustūmė į, praktiškai rikiuotės galą. Tačiau vėliau, dėka savo sugebėjimų ir užsispyrimo, jis įstengė prasimuš ti net iki 4 pozicijos, bet….vėl sustojimas boksuose, kas ir vėl nepagelbėjo… Tačiau Masa nepasiduoda ir puikiai startuoja paskutiniams ratams. Gražus lenkimas ir jis jau penktas. Šioje pozicijoje Felipė ir baigė tikrai sezono įdomiausias varžybas.

Singapūro GP kvalifikacijoje iškovojo penktąją sezone pole poziciją ir užtikrintai pirmavo lenktynėse. Po Nelson Piquet Jr. avarijos trasoje pasirodžius saugos automobiliui, kaip ir daugelis pilotų, atsidarius „boksams“ sustojo pasipildyti kuro ir pasikeisti padangas. Tačiau neteisingai suveikus Ferrari komandos naudojamam šviesoforui, pajudėjo iš sustojimo su dar neatjungta kuro pildymo žarna ir ją nusitempęs praleido daugybę laiko laukdamas, kol mechanikai ją atjungs. Lenktynėse, kuriose netikėtai nugalėjo Fernando Alonso brazilas finišavo tryliktas, nepelnė nė taško ir smarkiai susikomplikavo padėtį kovoje, dėl čempiono titulo.

Japonijos GP lenktynėse startavo iš penktos vietos. Po chaotiško starto, dėl kurio kaltas buvo Lewisas Hamiltonas nusirito į rikiuotės vidurį. Netrukus gindamasis nuo brito, jį apsuko ir buvo nubaustas Drive Through (pravažiavimo pro „boksus“) bauda. Lenktynėse brazilas važiavo greitai, įveikė greičiausią ratą. Tačiau sudalyvavo kontroversiškame incidente su Sebastienu Bourdais, kuris grįždamas iš „boksų“ nepraleido brazilo ir Ferrari pilotą apsuko. Sebastienui Bourdais po lenktynių gavus baudą, Massa pakilo į septintąją vietą, pelnė 2 taškus ir atsilikimą iki čempionato lyderio Lewiso Hamiltono sumažino iki 5 taškų.

Paskutinėse Brazilijos lenktynėse brazilas užėmė pole poziciją. Iki čempionato lyderio Hamiltono jam trūko 7 taškų, tad reikėjo nugalėti, o britas turėjo finišuoti žemiau 5 vietos, kad Massa taptų čempionu. Lenktynėse nugalėti brazilui pavyko, tačiau britas sugebėjo finišuoti 5 vietoje, tad vienu tašku aplenkti brazilą čempionato įskaitoje


Felipe Massa

 2002–2005 m. Sauber
thumb|left|
Nuo 2002 iki 2005 (išskyrus 2003) lenktyniavo Sauber ekipoje.
Debiutiniame sezone Massa lenktyniavo kartu su 1999 m. Formulės 3000 čempionu Nick Heidfeld. Massa įrodė, kad yra konkurencingas pilotas, tačiau padarė kelias svarbias klaidas sezono metu. Jis surinko 4 taškus, parodęs geriausią sezono rezultatą Ispanijos GP pelnydamas 5 vietą.
2003 m. sezoną Felipe praleido Ferrari ekipos gretose kaip pilotas bandytojas.
2004-ųjų sezone Massa pelnė 12 iš 34 Sauber ekipos taškų, geriausiu sezono rezultatu pasiekdamas 4 vietą Belgijos GP. 2005 m. Massa liko su Sauber, tačiau sezone pelnė tik 11 taškų.

 2006 m. Ferrari
left|thumb|

Nuo 2006 m. atstovauja Ferrari komandą.
Massa debiutas komandoje buvo geras, kvalifikavęsis antroje vietoje Bahreine, Malaizijoje finišavęs penktas, nors startavo tik 21 vietoje.


Felipe Massa

 2002–2005 m. Sauber
thumb|left|
Nuo 2002 iki 2005 (išskyrus 2003) lenktyniavo Sauber ekipoje.
Debiutiniame sezone Massa lenktyniavo kartu su 1999 m. Formulės 3000 čempionu Nick Heidfeld. Massa įrodė, kad yra konkurencingas pilotas, tačiau padarė kelias svarbias klaidas sezono metu. Jis surinko 4 taškus, parodęs geriausią sezono rezultatą Ispanijos GP pelnydamas 5 vietą.
2003 m. sezoną Felipe praleido Ferrari ekipos gretose kaip pilotas bandytojas.
2004-ųjų sezone Massa pelnė 12 iš 34 Sauber ekipos taškų, geriausiu sezono rezultatu pasiekdamas 4 vietą Belgijos GP. 2005 m. Massa liko su Sauber, tačiau sezone pelnė tik 11 taškų.

 2006 m. Ferrari
left|thumb|

Nuo 2006 m. atstovauja Ferrari komandą.
Massa debiutas komandoje buvo geras, kvalifikavęsis antroje vietoje Bahreine, Malaizijoje finišavęs penktas, nors startavo tik 21 vietoje. Pirmąjį karjeroje podiumą Massa pasiekė Niurburgringe, finišavęs trečias po Michaelio Schumacherio ir Fernando Alonso. Taip pat Felipe pasiekė greičiausią ratą Barselonos GP ir pelnė dar keturis podiumus 2006 m. sezone. Pirmoji pergalė sezone buvo pasiekta Turkijos GP metu. Savo poziciją Ferrari komandoje Massa išsaugojo po 2006 m. rugsėjo 10 žinios, jog Michaelis Schumacheris pasitrauks iš Formulės 1 po sezono pabaigos.M. Schumacheris pasitraukia po sezono pabaigos Spalio 22 d. Felipe Massa pelnė pergalę namų GP Brazilijoje ir tapo pirmu brazilu laimėjusiu šioje trasoje po Ayrtonos Sennos 1993 m.Massa pergalė namų GP  Sezoną Massa baigė sezoną surinkęs 80 taškų trečioje vietoje po čempionu tapusio Fernando Alonso ir komandos draugo Michaelio Schumacherio.
Po sezono brazilas pratesė sutartį 2007 metams.

 2007 m. Ferrari
Šiame sezone Massa laimėjo Bahreino, Ispanijos ir Turkijos GP. Kanados GP metu jis buvo diskvalifikuotas už išvažiavimą iš boksų degant raudonai šviesai.Ferrari nesipriešina Massos diskvalifikacijai  Po šio įvykio jis laimėjo dar vienas lenktynes Turkijoje ir finišavo podiume šešis kartus, įskiaitant antrąją vietą jo namų GP Brazilijoje. Šiame GP jis pirmavo didžiąją dalį lenktynių, tačiau užleido poziciją komandos draugui Kimi Raikkonenui, kuriam pergalė lėmė čempiono nugalėtojo titulą. Felipe Massa baigė sezoną su 94 taškais ketvirtoje pilotų įskaitos vietoje.