Narkotikai

thumb|right|Buteliukas su heroinu (XIX a.)

Narkotikai – psichoaktyviosios cheminės medžiagos, stimuliuojančios, slopinančios ar kitaip modifikuojančios centrinės nervų sistemos veikimą. Šios medžiagos gali sukelti priklausomybę, kuri vadinama narkomanija.

Narkotikams priskiriami amfetaminai (amfetaminas, metamfetaminas), kokainas, heroinas, metadonas, natūralūs opiatai (opijus, morfinas, kodeinas) bei natūralūs haliucinogenai (kanapė, musmirė ir kt. haliucinogeninių savybių turintys augalai, grybai). Taip pat sintetiniai opiatai (fentanilis, ketobemidonas ir buprenorfinas) bei sintetiniai haliucinogenai (LSD, MDMA), fenciklidinas, įvairios lakiosios toksinės medžiagos.Narkotikai. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2021-11-15.

Enteogenai (naturalūs haliucinogenai) nuo seno vartoti religiniuose ritualuose įvairiose pasaulio kultūrose.

Narkotikų poveikio sveikatai ir ypač legalizavimo klausimai yra labai prieštaringi: legalizavimo šalininkai informaciją apie poveikį sveikatai bei visuomenei linkę sumenkinti, akcentuoja žmogaus laisves bei rekreacinius poreikius, o uždraudimo šalininkai – atvirkščiai, pabrėžia informaciją apie neigiamą poveikį sveikatai bei visuomenei prieš rekreacinių poreikių tenkinimą. Šiuo metu daug debatų demokratinėse valstybėse sukelia marihuanos legalizavimo klausimas. Kai kuriose šalyse de fakto legalizuota arba galioja daliniai apribojimai (Pavyzdžiui, Nyderlanduose, Portugalijoje, Kanadoje, JAV Kalifornijoje ir kt. valstijose). Tačiau daugelyje pasaulio šalių marihuanos auginimas, turėjimas bei vartojimas yra draudžiamas ar kriminalizuojamas. Pats kriminalizavimas problemos savaime neišprendžia. Nors Lietuvoje nuo 2017 m. galioja pastaroji tvarka, tačiau marihuanos suvartojimo mastai nuosekliai auga nuo 2000 m. nepaisant įstatymo pakeitimo.

Liberalių pažiūrų asmenys paprastai teigia, kad medžiagos kenksmingumas organizmui negali būti pagrindas ją uždrausti: kiekvienas turi turėti teisę su savo organizmu elgtis kaip nori. Šios pozicijos kritikai teigia, kad stiprią priklausomybę sukeliantys narkotikai kenkia ne tik pačiam vartojančiam asmeniui, bet ir aplinkiniams: turintis priklausomybę, ypač negalintis gauti reikiamos medžiagos, asmuo dažnai linkęs padaryti nusikaltimų, todėl tampa kenksmingas savo šeimai bei visuomenei. Kaip kontraargumentą legalizavimo šalininkai nurodo, jog alkoholiniai gėrimai yra legalūs, nors tai taip pat yra narkotinė medžiaga galinti sukelti priklausomybę, ir yra dažna autoavarijų bei nusikalstamumo priežasčių ir t. t.

Alkoholiniai gėrimai neilgam laikotarpiui buvo uždrausti JAV (prohibicija), tačiau tai sukėlė mafijos suklestėjimą. Narkotikų įteisinimo šalininkai naudoja tai kaip argumentą už įteisinimą, priešininkai nurodo, jog dėl įvairių priežasčių alkoholio šiuo atveju negalima lyginti su kitais narkotikais, įskaitant marihuaną.

Bet kokie draudžiami narkotikai nuo XX a. pirmos pusės buvo vienas pagrindinių organizuoto nusikalstamumo verslų

Bet kokie draudžiami narkotikai nuo XX a. pirmos pusės buvo vienas pagrindinių organizuoto nusikalstamumo verslų.


Narkotikai

Narkotikų poveikio sveikatai ir ypač legalizavimo klausimai yra labai prieštaringi: legalizavimo šalininkai informaciją apie poveikį sveikatai bei visuomenei linkę sumenkinti, akcentuoja žmogaus laisves bei rekreacinius poreikius, o uždraudimo šalininkai – atvirkščiai, pabrėžia informaciją apie neigiamą poveikį sveikatai bei visuomenei prieš rekreacinių poreikių tenkinimą. Šiuo metu daug debatų demokratinėse valstybėse sukelia marihuanos legalizavimo klausimas.


Narkotikai

Narkotikų poveikio sveikatai ir ypač legalizavimo klausimai yra labai prieštaringi: legalizavimo šalininkai informaciją apie poveikį sveikatai bei visuomenei linkę sumenkinti, akcentuoja žmogaus laisves bei rekreacinius poreikius, o uždraudimo šalininkai – atvirkščiai, pabrėžia informaciją apie neigiamą poveikį sveikatai bei visuomenei prieš rekreacinių poreikių tenkinimą. Šiuo metu daug debatų demokratinėse valstybėse sukelia marihuanos legalizavimo klausimas. Kai kuriose šalyse de fakto legalizuota arba galioja daliniai apribojimai (Pavyzdžiui, Nyderlanduose, Portugalijoje, Kanadoje, JAV Kalifornijoje ir kt. valstijose). Tačiau daugelyje pasaulio šalių marihuanos auginimas, turėjimas bei vartojimas yra draudžiamas ar kriminalizuojamas.


Rudasis lokys

Rudasis lokys (Ursus arctos) – lokinių (Ursidae) šeimos labai stambus plėšrus žinduolis. Šnekamojoje lietuvių kalboje nuo seno jie vadinami lokiu, meška, ruduoju lokiu ar rudąja meška. Dažniausi porūšiai yra euraziniai rudieji lokiai, gyvenantys Europoje (anksčiau sėsliai gyveno Lietuvoje, dabar tik užklysta) bei Azijoje, ir Šiaurės Amerikoje gyvenantys grizliai.

Lietuvoje lokio kaulų rasta V–I a. pr. m. e. ir XIII–XVIII m. e. a. archeologinių paminklų kultūriniuose sluoksniuose. Didėjant gyventojų tankumui ir vystantis gyvulininkystei, lokius imta persekioti kaip plėšrūnus, darančius žalą naminiams gyvuliams. Tai viena iš priežasčių, dėl kurių jų ėmė mažėti. Be to, daug lokių išnaikinta dėl miškų kirtimo XVII–XVIII a. XIX a. II-joje pusėje lokių liko tik miškingesnėse vietovėse. Lietuvos gamtininkas Tadas Ivanauskas nurodo, kad paskutinis lokys Lietuvoje nušautas 1883 m.

Lietuvoje lokiai laikomi išnykusiais, tačiau  jie kartais užklysta iš kaimyninių šalių – Latvijos ar Baltarusijos. 1967 m. lokys pastebėtas Alytaus, 1968 m. – Varėnos rajonuose, 1975 m. vienas matytas Biržų girioje, o 1982 m. – Ukmergės rajone, 2009 m. – Švenčionėlių medžiotojų būrelis pastebėjo lokio pėdsakus Labanoro girioje. Apie 1998 metus miške greta Limeikių kaimo (Miežiškių seniūnija, Panevėžio rajono savivaldybė) aptikta yranti dvejų metų lokio jauniklio maita.Unikalus įvykis: rudasis lokys atšleivojo iki miškų Lietuvos viduryje 2015 m. Biržų rajone užfiksuotas atvejis, kai rudasis lokys surado medžiotojų šėryklą su kameromis.grynas.delfi.lt / Įspėja dėl pavojaus: Lietuvos miškuose klaidžioja meška, Tomas Janonis, Birutė Davidonytė, 2015 m. gegužės 4 d. 2017 m. gegužės 15 d. rudasis lokys pastebėtas Trakų rajone.Trakų rajone pastebėtas rudasis lokys 2018 m. balandį pėdsakus šalia savo namų aptiko Barčių kaimo (Lazdijų rajonas) gyventojas,Veisiejų RP aptikta lokio pėdsakų vėliau Paliepio medžiotojų būrelio vadovo įrengta žvėrių fotografavimo kamera  šernų viliojimo vietoje, kurioje įrengta šėrykla su avižomis, prie Dulgininkų kaimo (Leipalingio seniūnija, Druskininkų savivaldybė) 2018 m. balandžio 22 d. 22.45 val.    užfiksavo mešką.Sensacingas kadras: Dzūkijoje nufotografavo mešką  2018 m. gegužės pradžioje Vidurio Lietuvoje,  1 km atstumu nuo Ėriškių kaimo (Panevėžio rajonas), buvo aptikti saugusio, maždaug trejų metų, rudojo lokio pėdsakai (meškos eita pamiške, per lauką  link Naujarodžių).Panevėžio rajone – meškos pėdsakai

Rudieji lokiai įrašyti į Lietuvos raudonosios knygos 0 (Ex) kategoriją


Rudasis lokys


Vytautas Landsbergis

thumb|right|250px|Vytautas Landsbergis 1990 m. kovo 11 d. paskelbus aktą (viduryje)
thumb|right|250px|Vytautas Landsbergis tautinių bendruomenių dienoje Vyriausybės rūmuose 2009 m.
thumb|right|250px|Su žmona Gražina
Vytautas Landsbergis (g. 1932 m. spalio 18 d. Kaune) – lietuvių politikas, visuomenės veikėjas, meno, muzikos ir kultūros istorikas.

Gimė 1932 m. spalio 18 d. Kaune architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio ir akių gydytojos Onos Jablonskytės-Landsbergienės šeimoje. Gimtajame mieste baigė vidurinę ir J. Gruodžio muzikos mokyklas. 1950 m. įstojo į Valstybinę konservatoriją (dabartinę Muzikos ir teatro akademiją) Vilniuje, ją baigė 1955 m. ir ligi šiol gyvena Lietuvos sostinėje.

 1991 m. profesoriui Vytautui Landsbergiui paskirtos šios premijos ir apdovanojimai:
 Norvegų tautos Taikos premija;
 Prancūzijos Fondation du Future'' premija;
 JAV Vydūno fondo premija;
 Didžiosios Britanijos Tarptautinio laisvės fondo apdovanojimas;
 Lenkijos skautų sąjungos garbės kryžius;
 Lietuvos šaulių sąjungos Šaulių žvaigždės ordinas.
 1992 m. Vytautas Landsbergis gavo Vokietijos Hermann-Ehlers-Preis ir Estijos Respublikos medalį už nuopelnus.
 1994 m. gavo Katalonijos kultūros fondo 9-ąją tarptautinę Ramon Llull premiją.
 1995 m. V. Landsbergis tapo Vokietijos šaulių Šv. Sebastijono ordino kavalieriumi.
 1997 m. apdovanotas Prancūzijos Garbės Legiono II laipsnio ordinu.V. Landsbergiui įteiktas aukščiausias Prancūzijos valstybinis apdovanojimas. BNS, 2016 m. lapkričio 18 d. 20:10
 1998 m. gavo šias premijas ir apdovanojimus:
 Italijos Vibo Valentina „Liudijimo“ premiją už įnašą į Lietuvos išsilaisvinimą;
 Lietuvos Vytauto Didžiojo I laipsnio ordiną;
 Norvegijos Karališkojo ordino „Už nuopelnus“ Didįjį kryžių;
 Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos Pasipriešinimo dalyvio žymenį už paramą rezistentams ir nuopelnus Lietuvai.
 1999 m. Vytautas Landsbergis apdovanotas:
 Lenkijos Respublikos Didžiojo Kryžiaus ordinu;
 UNESCO medaliu už indėlį plėtojant demokratiją bei kovojant už žmogaus teises;
 Maltos ordino Nuopelnų ordino Didžiuoju kryžiumi;
 Graikijos Garbės ordino Didžiuoju kryžiumi;
 Komunizmo aukų memorialo fondo Trumeno ir Reigano laisvės apdovanojimu.
 2000 m. apdovanotas Frankofonijos Plejados ordinu (Prancūzija).
 2001 m. apdovanotas Latvijos Trijų žvaigždžių II laipsnio ordinu.
 2002 m. apdovanotas Estijos Marijos žemės kryžiaus ordinu.
 2003 m. apdovanotas Vytauto Didžiojo ordinu su aukso grandineV. Landsbergiui įteiktas aukščiausias Prancūzijos valstybinis apdovanojimas. BNS, 2016 m. lapkričio 18 d. 20:10 ir Vokietijos Saksonijos žemės parlamento Konstituciniu medaliu.
 2009 m. apdovanotas:
 Gruzijos Šv. Georgijaus ordinu;
 Lietuvos URM garbės ženklu „Lietuvos tūkstantmečio žvaigždė“.V.Landsbergiui ir A.Brazauskui – „Tūkstantmečio žvaigždės“. www. DELFI.lt, 2009 m. gruodžio 30 d. 15:09
 2012 m. apdovanotas:
 Vyčio Kryžiaus ordino Didžiuoju kryžiumi.V. Landsbergiui įteiktas aukščiausias Prancūzijos valstybinis apdovanojimas. BNS, 2016 m. lapkričio 18 d. 20:10
 2016 m. apdovanotas:
 Laisvės premija;
 Prancūzijos Garbės legiono ordino Didžiuoju kryžiumi.V. Landsbergiui įteiktas aukščiausias Prancūzijos valstybinis apdovanojimas. BNS, 2016 m. lapkričio 18 d. 20:1

V. Landsbergis Garbės legiono ordino Didžiuoju kryžiumi pagerbtas Prancūzijos prezidento Francois Hollande'o sprendimu. Pasak ambasadorius P. Jeantaud, aukščiausio laipsnio Prancūzijos apdovanojimas profesoriui V. Landsbergiui skirtas už ypatingus nuopelnus tarnaujant Laisvei ir Europai, anot jo, Lietuva Europai buvo sugrąžinta V. Landsbergio dėka.
„Čia ir dabar, gerbiamas profesoriau, Prancūzija jus priima į gretą pačių pirmųjų, priima į tą šeimą, kuri neturi sienų ir neturi pasų. Į šeimą, kuri yra vienijama ir kuri pritraukia dėl to, kad turi svarbų jai troškimą gyventi laisvai. Troškimą, kuriuo šeima nori dalintis su kitais“, – sakė ambasadorius. Jo pasisakymo įrašas skelbiamas socialiniame tinkle „facebook“.
Apdovanojimo įteikimo ceremonija penktadienio vakarą vyko ambasadoriaus rezidencijoje Turniškėse.
Iki šiol teikiamus Garbės Legiono ordino apdovanojimus 1802 metais įsteigė imperatorius Napoleonas.
V. Landsbergis anksčiau (1997 metais) buvo apdovanotas Prancūzijos Garbės Legiono II laipsnio ordinu. Jis taip pat yra pelnęs dešimtis kitų šalių apdovanojimų ir premijų, tarp Lietuvoje jam skirtų apdovanojimų – Vytauto Didžiojo ordinas su aukso grandine (2003), Vyčio Kryžiaus ordino Didysis kryžius (2012).
V. Landsbergis 1990-aisiais vadovavo Aukščiausiosios Tarybos sesijai, priėmusiai Kovo 11-osios aktą, kuriuo atkurta Lietuvos nepriklausomybė. Per ateinančius dvejus metus V. Landsbergio vadovaujama Lietuva atlaikė Maskvos spaudimą ir įtvirtino valstybingumą.
Top naujienos
Rusijos rezervistų realybė: šalmas, vaistinėlė ir šarvinė liemenė už savus pinigus, į frontą – be tinkamo apmokymo (15)
Rusijos prezidento Vladimiro Putino sprendimas šalyje skelbti mobilizaciją virsta tragikomedija....
Už kartvelo ištekėjusi lietuvė papasakojo apie tradicines vestuves ir šeimos modelį: kai kurias tradicijas lietuviams būtų sunku suprasti
Sandra Vilkelytė-Berulava juokauja, kad, matyt, praėjusiame gyvenime buvo kartvelė, nes...
Karas Ukrainoje. Rusija raketomis atakavo Ukrainą: pranešta apie smūgius daugelyje miestų Arestovyčius: naktį galima dar viena ataka (21)
Išpuolis ant Krymo tilto buvo smūgis paties Rusijos prezidento Vladimiro Putino prestižui.
Kuo pasitikėti – automobilio spidometru ar navigacijos rodomu greičiu: kodėl jis skiriasi ir kada iš tiesų pažeidžiate KET? (18)
Navigacijos programėlės vairuotojams suteikia iš tiesų daug informacijos. Taip vairuotojai gali ne...
Sinoptikai apie artimiausių dienų orus: vienintelis pokytis – lietus
Antradienio dieną per Lietuvą slinks šaltasis atmosferos frontas. Vyraus nepastoviai debesuoti...
Buvusios oligarchų asistentės išklojo tiesą apie savo bosus ir jų žmonas: kartą skrido į Italiją, kad iš tualeto išneštų driežą
Gyventi, dirbti ir tiesiog turėti reikalų su oligarchais nėra skirta silpnų nervų žmonėms....
VIP premjeroje sužibo šalies žvaigždės: netikėtas bučinys ir iš Londono atvykusi Ingeborga Dapkūnaitė (2)
Pirmadienio vakarą Vilniuje įvyko ilgai laukta lietuviško kino dovana – Emilio Vėlyvio...
Čempionai sensacingai krito: kėdainiečiai užėmė „Ryto“ tvirtovę (2)
Lietuvos krepšinio lygos („Betsafe-LKL“) čempionai naujajame sezone nepralaimėję išliko tik...
Moterys, pasmerktos būti vedusių vyrų meilužėmis – kas jos?
Nedaug kas iš tikrųjų svajoja apie meilužės vaidmenį. Nepaisant to, yra moterų, kurios vėl ir...
Lietuvės kelionė Džeimso Bondo keliais: šie du Italijos miestai pranoko lūkesčius
„Jeigu žiūrėjote paskutinę Džeimso Bondo dalį, turbūt pastebėjote žavų akmeninį miestą,...


Vytautas Landsbergis


Vytautas Landsbergis

Vytauto Landsbergio žmona Gražina Ručytė-Landsbergienė – pianistė, Lietuvos muzikos akademijos profesorė. Dukros Jūratė ir Birutė – muzikės. Sūnus Vytautas – literatas ir filmų režisierius.
 Vaikas Gimimo data Motina Anūkai Proanūkiai Jūratė Landsbergytė 1955 m. gegužės 30 d. Rita Kučinskaitė (Sakalienė)  (g. 1932 m.,
m. 2014 m.) Gerdenis Grickevičius (g. 1987 m. rugsėjo 2 d.)  Vytautas Oškinis (g. 1991 m. sausio 18 d.) Birutė Landsbergytė-Cechanavičienė 1960 m.Gražina Ručytė  (g. 1930 m. sausio 28 d., m. 2020 m. kovo 10 d.) Gabija Andrulienė (Cechanavičiūtė) (g. 1988 m.)  Lukas Cechanavičius (g. 1991 m. balandį)  Laurynas Cechanavičius (g. 1994 m.)Gabijos Andrulienės duktė:
Goda Andrulytė (g. 2015 m.) Vytautas V. Landsbergis 1962 m. gegužės 25 d. Gabrielius Landsbergis (g. 1982 m. sausio 7 d.)  Jonas Landsbergis (g. 1990 m.)  Elena Bukauskienė (Landsbergytė) (g. 1991 m.)  Julija Landsbergytė (g. 1998 m. gruodžio 15 d.)  Severija Landsbergytė (g. 2000 m. lapkričio 15 d.) Gabrieliaus Landsbergio vaikai:  Augustas Gabrielius Landsbergis (g. 2001 m. kovo 30 d.)  Vilhelmas Konstantinas Landsbergis (g. 2003 m. vasario 12 d.)  Morta Sofija Landsbergytė (g. 2006 m. sausio 25 d.)  Gertrūda Elena Landsbergytė (g. 2008 m. liepos 29 d.)  Jono Landsbergio duktė:  Rytė Landsbergytė (g. 2013 m. rugpjūtį

Eidama 91-uosius metus mirė Aukščiausios Tarybos–Atkuriamojo Seimo pirmininko Vytauto Landsbergio žmona, pianistė, pedagogė, visuomenės veikėja Gražina Ručytė-Landsbergienė. Dar visai neseniai, sausio 28-ąją G. Ručytė-Landsbergienė minėjo 90-ąjį jubiliejų.
Apie mirtį socialiniame tinkle paskelbė sūnus Vytautas V. Landsbergis.
Portalui LRT.lt jis teigė, kad motina mirė po 19 valandos.
„Tiesiog pavargo širdelė“, – pasakojo sūnus.
Profesorius Vytautas Landsbergis portalui LRT.lt patvirtino netekęs žmonos. Balse justi didelis skausmas. Profesoriui sunku ką nors komentuoti tokią skaudžią akimirką, tad tepasakė vos kelis sakinius: „Žmona prieš mirtį sakė padariusi viską, ką norėjo, o aš – dar ne viską, ji taip pasakė: tu – dar ne viską, saugok save“, – kalbėjo V. Landsbergis.
Ką žmona norėjo tuo pasakyti, profesorius negali atsakyti. Daugiau V. Landsbergis prašė neklausinėti nieko.
G. Ručytė-Landsbergienė gimė 1930-aisiais Anykščiuose, augo penkių vaikų šeimoje. Nuo 1948-jų iki 1949-ųjų studijavo Kauno konservatorijoje, ten pat studijų metais dirbo akompaniatore. Tačiau 1949-aisiais buvo ištremta į Sibirą, kuri praleido aštuonerius metus.
1957-aisiais ji buvo paleista iš tremties, grįžusi į Lietuvą tęsė studijas, baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, įgijo aukštąjį muzikinį išsilavinimą. Studijuodama taip pat dirbo Lietuvos konservatorijoje akompaniatore. Vėliau tapo Lietuvos operos ir baleto teatro koncertmeistere, dirbo Vilniaus pedagoginiame institute dėstytoja, daug metų po to taip pat dirbo Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje.
Kaip rašoma anykstenai.lt puslapyje, G. Ručytė-Landsbergienė surengė rečitalius su dainininkais Virgilijumi Noreika, Gražina Apanavičiūte, Vaclovu Daunoru, Giedre Kaukaite, Regina Maciūte, Irena Milkevičiūte, Birute Almonaityte Lietuvoje, kitose šalyse, tarp jų ir Švedijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Lenkijoje, Čekijoje, Slovakijoje, JAV, Australijoje), įrašė 10 plokštelių ir daug įrašų radijuje.
G. Ručytei-Landsbergienei 1980-aisiais buvo suteiktas nusipelniusios artistės vardas, vėliau ji buvo apdvanota „Vilniaus garso“ premija, Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino V laipsnio ordinu, Vilniaus miesto savivaldybės Barboros Radvilaitės medaliu, kitais apdovanojimais.
Su vyru Vytautu Landsbergiu užaugino du vaikus – sūnų Vytautą V. Landsbergį ir dukrą Birutę Landsbergytę-Cechanavičienę.
Užuojautas pareiškė šalies vadovai
Prezidentė Dalia Grybauskaitė savo užuojautoje pažymėjo, kad G. Ručytės-Landsbergienės vardas visada bus siejamas su meile tėvynei.
„Lietuva neteko nepaprastai šviesaus žmogaus Gražinos Ručytės-Landsbergienės. Tai vardas ir veidas, kuris mūsų atmintyje visada bus greta profesoriaus Vytauto Landsbergio. Tai buvo asmenybė, turėjusi savyje be galo daug meilės Tėvynei, ištikimybės laisvės idėjoms ir nuoširdaus tarnavimo kultūrai, švietimui ir muzikai. Tai buvo žmogus, kurio pasigesime“, – rašoma užuojautoje.
Lietuvos Respublikos prezidentas Gitanas Nausėda pabrėžė, kad G. Ručytė-Landsbergienė nepailsdama kūrė Lietuvą, ne tik augindama ir brandindama naujas muzikologų kartas, bet ir siekdama šalies laisvės ir nepriklausomybės. Sunkiausiomis akimirkomis ji buvo greta savo sutuoktinio, Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo pirmininko Vytauto Landsbergio, ir tapo reikšmingiausių atkurtos nepriklausomos Lietuvos valstybės istorijos įvykių dalyve ir liudininke.
„G. Ručytė-Landsbergienė veikė tyliai, bet ryžtingai ir kūrybingai, ir tapo pavyzdžiu, kaip nuosekliais darbais galima nepaprastai daug duoti Lietuvai“, – sakė prezidentas.
Pasak šalies vadovo, jaunystėje į Sibirą ištremta G. Ručytė-Landsbergienė savo gyvenimu pademonstravo, kad užsispyrimas, sunkus darbas ir tikėjimas šviesesne ateitimi padeda įveikti visas negandas.
„Visi, kurių gyvenimus ji palietė, prisimins nuostabią, šiltą, bet kartu ir labai tvirtą asmenybę“, – sakė G. Nausėda.
Premjeras Saulius Skvernelis pažymi, kad Lietuva neteko išskirtinės asmenybės.
„Lietuva neteko neeilinės asmenybės: profesorės, puikios ir talentingos pianistės, daug kartų išugdžiusios pedagogės, dovanojusios savo kūrybą Lietuvai ir jos žmonėms. Reikšmingas G. Ručytės-Landsbergienės palikimas – labdaringa veikla ir atsidavimas jai. Šios asmenybės nuopelnus liudija ne vienas garbingas apdovanojimas ir pripažinimas. Sunkią netekties valandą reiškiu nuoširdžią užuojautą prof. Vytautui Landsbergiui, Velionės šeimai ir artimiesiems, visai kultūros ir meno bendruomenei“, – sakoma Vyriausybės vadovo užuojautoje.
Seimo Pirmininkas Viktoras Pranckietis reiškia nuoširdžią užuojautą Atkuriamojo Seimo pirmininkui V. Landsbergiui, jo artimiesiems ir visiems Lietuvos žmonėms dėl pianistės, pedagogės ir visuomenės veikėjos Gražinos Ručytės-Landsbergienės mirties.
„Netekome didžios, nuoširdžios ir tikros asmenybės, savo šiluma palietusios kiekvieną sutiktąjį. Gyvenimą ji paskyrė prasmingiausios muzikos vystymui, o širdį atidavė sunkiausiai gyvenusiems vaikams, taip rodydama nepamirštamą gerumo ir pozityvumo pavyzdį, laikais, kurie Lietuvai buvo kupini iššūkių.
Ponia Gražina Landsbergienė atidavė visas pastangas nepriklausomai Lietuvai, jos laisvai visuomenei vystyti. Liekame vieniši, tačiau jos įkvėpti“, – teigia parlamento vadovas.
Prisiminkime:


Kazimira Danutė Prunskienė

Kazimira Danutė Prunskienė (Stankevičiūtė, g. 1943 m. vasario 26 d. Vasiuliškėje, Švenčionių raj.) – Lietuvos Nepriklausomos Valstybės Atstatymo Akto signatarė, 1990–1991 m. Lietuvos ministrė pirmininkė, 2004–2008 m. Lietuvos Žemės ūkio ministrė.

Gimė 1943 m. vasario 26 d. Švenčionių rajono Vasiuliškės kaime. 1944 m. kovo mėn. neteko tėvo, kurį, kaip 1941 m. birželio sukilimo dalyvį, nužudė NKVD. 1949–1956 m. mokėsi Švenčionių rajono Kaltanėnų septynmetėje mokykloje, nuo 1956 m. – Vilniaus 1–ojoje vidurinėje mokykloje, kurią baigė 1960 m.

1960 m. įstojo į Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakultetą, kurį 1965 m. baigė ir įgijo ekonomistės specialybę. 1970–1971 m. studijavo šio fakulteto aspirantūroje. 1971 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidatės disertaciją. 1986 m. apgynė ekonomikos mokslų daktarės disertaciją.

1964–1965 m. dirbo Vilniaus namų statybos kombinate ekonomiste. 1965–1986 m. – Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakulteto dėstytoja, vyresnioji dėstytoja, nuo 1978 m. – docentė. 1981–1986 m. dirbo mokslinį darbą Vengrijos universitetuose, 1982–1983, 1986, 1988 m. – VFR universitetuose. 1982–1983 m. jai paskirta A. von Humboldto fondo (VFR) stipendija. 1986–1988 m. – Lietuvos žemės ūkio ekonomikos instituto direktoriaus pavaduotoja mokslui, 1988–1989 m. – Liaudies ūkio vadovaujančių darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo instituto rektorė.

1988 m. – viena iš Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio įkūrėjų. 1988–1990 m. buvo šio judėjimo iniciatyvinės grupės, Tarybos narė. 1989–1990 m. – Lietuvos TSR Ministrų Tarybos pirmininko pavaduotoja. 1989 m. Šiaulių teritorinėje rinkimų apygardoje išrinkta TSRS liaudies deputate. 1989–1990 m. dirbo Tarybų Sąjungos Aukščiausiojoje Taryboje ir TSRS liaudies deputatų kongrese.

1990–1992 m. – Aukščiausiosios Tarybos–Atkuriamojo Seimo deputatė, išrinkta Verkių rinkimų apygardoje Nr. 5. Kandidate 1990 m. iškėlė Lietuvos persitvarkymo sąjūdis. Aukščiausiojoje Taryboje–Atkuriamajame Seime dirbo Ekonomikos komisijoje. 1990–1991 m. – Ministrė Pirmininkė pirmojoje Vyriausybėje.

1991–1994 m. – Europos politinių studijų centro konsultacinės tarybos narė, 1993–1996 m. – Tarptautinio ekonominių reformų ir bendradarbiavimo komiteto Bonoje narė. Nuo 1994 m. – Baltijos moterų krepšinio lygos prezidentė. Nuo 1995 m. – Moterų–pasaulio lyderių tarybos (prie Harvardo universiteto, JAV) narė. Nuo 1998 m. – Parlamentarų–lyderių fondo valdybos narė. Nuo 1999 m. – Tarptautinės informatizacijos akademijos akademikė, nuo 2001 m. – Tarptautinės vadovavimo akademijos tikroji narė. Europos moterų organizacijų matronato narė. Nuo 2001 m. – Lietuvos moterų futbolo asociacijos prezidentė. Nuo 2002 m. Jungtinių tautų vaikų fondo (UNICEF) Lietuvos nacionalinio komiteto valdybos pirmininkė.

Nuo 1991 m. – Lietuvos–Europos instituto, visuomeninės mokslinės ne pelno organizacijos, prezidentė. Nuo 1992 m. – Lietuvos moterų asociacijos prezidentė. Nuo 1998 m. – Ekonominės strategijos ekspertų tarybos koordinatorė, dirba makroekonomikos srityje. Nuo 1998 m. – Ekonomistų klubo prezidentė. 1996–2001 m. dirbo nepagrindinėje darbovietėje – Vilniaus Gedimino technikos universiteto profesorė.

1996–2000 m. Seimo narė, išrinkta Molėtų–Švenčionių rinkimų apygardoje Nr. 54. Kandidate į Seimą 1996 m. iškėlė Lietuvos moterų partija. Seime dirbo Ekonomikos komitete, buvo Nepriklausomos frakcijos seniūnė. 1997–1998 m. – Molėtų rajono savivaldybės tarybos narė.

2000–2004 m. Seimo narė, išrinkta Molėtų–Švenčionių rinkimų apygardoje Nr. 54. Kandidate į Seimą 2000 m. iškėlė Naujosios demokratijos (moterų) partija. Seime dirbo Ekonomikos, Europos reikalų komitetuose, Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos pirmininkė, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų frakcijos seniūnė.

2004–2008 m. Lietuvos Žemės ūkio ministrė (XIII ir XIV vyriausybėse). 2004 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimuose pateko į antrąjį turą ir surinkusi 46,66 % balsų, apie 72 tūkstančiais balsų nusileido antrai kadencijai išrinktam prezidentui Valdui Adamkui. Išrinkta ir į 2004–2008 m. Seimą. Iškėlė Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (nuo 2005 m. – Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga). 2009 m. kaip nepriklausoma kandidatė apsisprendė balotiruotis 2009 m. LR Prezidento rinkimuose.http://tv.delfi.lt/video/FNoluzsD/. 2009 m. liepos 8 d. lyderė K. Prunskienė parašė pareiškimą dėl išstojimo iš valstiečių liaudininkų.http://www.sekunde.lt/content.php?p=read&tid=58662

2012 m. vasarį, per gimtadienį, K. Prunskienę ištiko insultas. Nuo to laiko ji nebedalyvavo visuomeniniame šalies gyvenime. 2019 m. pab. duomenimis, K. Prunskienė judėjo neįgaliojo vežimėlyje, buvo slaugoma šeimos narių sodyboje Švenčionių rajone.Prunskienę insultas ištiko prieš 7 metus delfi.ltPrunskienės dukra prabilo apie mamos būklę tv3.l

Nors ir sunku, mankštinasi
Politikės dukra sako, kad šiandien, praėjus beveik 8 metams po K. Prunskienės ligos, šeima jau susitaikė su esama situacija, nesigrežioja atgal ir džiaugiasi būdami kartu, būdami šalia jos.
Dabar K. Prunskienė gyvena pas brolį Vaidą, Švenčionių rajone.
Politikė juda neįgaliojo vežimėlyje. K. Prunskienės broliui ir jo žmonai tenka didžiausia slaugos našta. Pasak dukros, K. Prunskienė su malonumu dainuoja, jai sekasi ir kalbėti spontaniškai, bet kai nori pasakyti, ką sugalvojusi, tuomet kalba ima strigti. Atsirado laiko pažiūrėti filmų, ji seka žinias – kartais, išgirdusi naujienas, liūdnai palinguoja galvą.
„Ilgai svarstėme, ką daryti, tačiau ligoniui, kuris juda ratukais, net iš buto pirmajame aukšte išvažiuoti – neįveikiama kliūtis. Gyvename prie Kalnų parko, bet ten su vežimėliu nenuvažiuosi ir šaligatviais toli nenuriedėsi, – pasakojo K. Prunskienės dukra. – Nusprendėme, kad mamai bus geriausia pas brolį – nuostabi aplinka, namai ant ežero kranto, tyla. Jis pasirūpino, kad patalpos būtų patogios, be slenksčių, mama galėtų lengvai su ratukais judėti. Mes su sese pasikeisdamos ten važiuojam savaitgaliais.“
„Liga, pasiglemžusi tiek daug, visgi neištrynė to, kas svarbiausia – jos geležinės valios, optimizmo, gebėjimo susitaikyti su neišvengiamybe, o tai padeda mažais žingsneliais judėti į priekį“, – pasakoja R. Vaitkienė.
Pasak K. Prunskienės dukros, labai svarbu kiekvienam, kurį ištiko insultas, žinoti, jog tik jis pats, pasitelkęs valią ir tvirtą tikėjimą, gali padėti sau, aplinkiniai yra tik antraeiliai padėjėjai.
„Kad ir kaip sunku būtų, mama kasdien mankštinasi, kelis kartus per dieną dirba su treniruokliu; nereikalingi nei prašymai, nei įkalbinėjimai. Ji, kaip ir anksčiau, neabejinga savo išvaizdai – žinome, kad geras kremas ar naujas apdaras ją tikrai pradžiugins, – sako R. Vaitkienė. – Nuotaiką praskaidrina ir dainos, kurias net ir po ligos mama puikiai pamena ir gražiai padainuoja. Mus vis dar stebina tai, jog lengvai su daina išplaukiantys žodžiai be melodijos užsiblokuoja. Todėl pajuokaudami sakome mamai – jei sunku pasakyti, tiesiog išdainuok ... Ir dažniausiai tai pavyksta.“
Spėdavo visur
Kaip prisimena K. Prunskienės dukra, mama spėdavo visur. „Būdavo, skambindavau, gal užsuktų vakarienės, o ji, pasirodo, nebe Lietuvoje, keliauja per kelias šalis, – prisimena R. Vaitkienė. – Naktį grįžusi anksti ryte vėl būdavo darbo vietoje. Ji buvo klasikinis darboholiko pavyzdys. Ir labai sunkus atvejis. Toks būdas jai sveikatos nepridėjo. Be to, jos veikloje buvo be galo daug įtampos, ir tai greičiausiai turėjo įtakos tam, kas atsitiko. Nors vaistų visuomet turėdavo su savimi, bet, bijau, kad ne visada atsakingai juos vartojo: tarp tūkstančių reikalų pamiršdavo svarbiausią dalyką – rūpintis savimi.“
Pasak K. Prunskienės dukros, kai artimą žmogų prie lovos prikausto insultas, artimuosius ištinka šokas, apima begalinės baimės, nevilties, nežinomybės ir bejėgiškumo jausmas. Gyvenimas akimirksniu apsiverčia aukštyn kojomis ne tik pačiam ligoniui, bet ir visai jo šeimai.
„Be galo skaudu dar vakar aktyvų ir gyvenimu besidžiaugiantį artimąjį matyti tokį bejėgį ir visiškai priklausomą nuo kitų. Koks bus tolimesnis ligonio gyvenimas, jo gyvenimo kokybė, didžiąja dalimi priklauso tiek nuo jo paties, tiek ir nuo artimųjų pastangų“, – teigia politikės dukra.
R. Vaitkienė sako, kad labai svarbu suvokti, jog su liga gyvenimas, nors ir smarkiai pasikeičia, bet visgi nesibaigia. Pasak jos, reikia kuo greičiau prisitaikyti prie naujų aplinkybių ir nuosekliai stengtis, kiek įmanoma, susigrąžinti tai, ką pasiglemžė klastinga liga. „O tam reikalinga abiejų šalių valia, tikėjimas ir kasdienis darbas, darbas ir dar kartą darbas, tuomet rezultatas gali net pranokti pačius drąsiausius lūkesčius“, – mano K. Prunskienės dukra.
Pataria, kas svarbiausia
Pasak jos, didžiausias krūvis ligonio artimuosius užgula tada, kai jis po gydymo ar reabilitacijos grįžta į namus. Tuomet visa atsakomybė, slauga ir kasdieniai nesibaigiantys rūpesčiai tenka artimiesiems. „Nauja perspektyva visada neapibrėžta ir todėl labai bauginanti. Šiuo etapu svarbu nesutrikti, suimti save į rankas, perplanuoti ankstesnį nusistovėjusį gyvenimą ir šio plano nuosekliai laikytis, – pataria R. Vaitkienė. – Galiu drąsiai teigti, jog galime pakelti ir išmokti žymiai daugiau, nei patys manome. Ligonio slauga, iš pradžių atrodanti labai sudėtinga ir atimanti daug laiko bei pastangų, gana greitai tampa įprastu kasdieniu dalyku.
Dažnai pamąstydavau, kaip tai galėjo atsitikti mūsų mamai, kurios nepaprastas aktyvumas, išskirtinis darbingumas stebino visus, ją pažįstančius. O galbūt kaip tik pašėlęs gyvenimo tempas, nuolatinė įtampa darbe bei politinėje veikloje ir buvo ta pagrindinė ligos priežastis. Mama, paskendusi begaliniuose darbuose, deja, niekada neatseikėjo laiko sau, savo sveikatai, dažnai pamiršdavo net apie vaistus savo rankinėje...“
Remdamasi asmenine patirtimi, žmonėms, kurie ką tik atsidūrė panašioje situacijoje, R. Vaitkienė nori pasakyti, jog, jos manymu, ligoniui labai svarbu nebūti atskirtam nuo šeimos gyvenimo, kaip ir anksčiau dalyvauti jame, jausti artimųjų bei bičiulių palaikymą, dėmesį ir meilę.
„Lietuvoje turime pasaulinio lygio medicinos darbuotojų. Turime būti dėkingi jiems už tai, kad kiekvienam pacientui jie atiduoda dalelę savęs. Nepaprastai svarbu tiksliai laikytis gydytojų rekomendacijų ir profesionalių patarimų, – yra įsitikinusi K. Prunskienės dukra. – Tačiau, net ir išgirdę pačią liūdniausią ateities prognozę, pasilikime viltį ir tikėjimą, juk kiekvienas esame girdėję ne vieną istoriją apie „susigrąžintą“ gyvenimą. Taigi, tikėkime – jei pavyko kažkam, pavyks ir mums.“
R. Vaitkienė perduoda žinią: jei slaugote ligonį po insulto, artimųjų, pažįstamų dėmesys jam labai svarbus, tai praskaidrina nuotaiką.
„Visada galima ką nors pasikviesti į svečius, nepalikti žmogaus tarp keturių sienų. Jei yra galimybė, vežkitės kartu į renginius ir darbelių kokių nors duokite, – pataria K. Prunskienės dukra. – Mama buvo aistringa uogautoja ir grybautoja, tad dabar, kadangi dešinės rankos nevaldo, kairiąja su didžiuliu malonumu perrinkinėja uogas – kruopščiai, tvarkingai, ir užsiėmimas prasmingas, nes lavina jos gebėjimus. Brolis buvo ją pasiėmęs žvejoti, – jis nieko nepagavo, o mama ištraukė didelę žuvį. Buvo labai laiminga.“
Laboratorija galės atnaujinti sekoskaitos tyrimus, kai tik įdarbins darbuotojus
Nacionalinė visuomenės sveikatos priežiūros laboratorija (NVSPL) galės atnaujinti koronaviruso...
Po tragedijos Anykščiuose greitosios vadovė atvira – brigadų smarkiai trūksta: medikai lėkė, bet nespėjo (6)
Penktadienį Anykščiuose vykusios krepšinio varžybos baigėsi tragiškai – aikštelėje užgęso...
Padaugėjo sergančių gripu: vienas nepilnametis atsidūrė ligoninėje
Nacionalinis visuomenės sveikatos centras prie Sveikatos apsaugos ministerijos (NVSC) primena, kad...
Lietuvą pasiekė dar viena adaptuotų vakcinų nuo COVID-19 ligos siunta (1)
Šiandien į Lietuvą sklandžiai pristatyta adaptuotų „Comirnaty“ (gam. „Biontech&Pfizer“)...
Mylimo žmogaus netekusi vilniečių šeima neliko abejinga kitų skausmui: priėmė lemtingą sprendimą
Praėjusią savaitę Vilniuje šeima netekusi mylimo žmogaus neliko abejinga kitų žmonių skausmui...
Top naujienos
Rusijos rezervistų realybė: šalmas, vaistinėlė ir šarvinė liemenė už savus pinigus, į frontą – be tinkamo apmokymo (15)
Rusijos prezidento Vladimiro Putino sprendimas šalyje skelbti mobilizaciją virsta tragikomedija....
Už kartvelo ištekėjusi lietuvė papasakojo apie tradicines vestuves ir šeimos modelį: kai kurias tradicijas lietuviams būtų sunku suprasti
Sandra Vilkelytė-Berulava juokauja, kad, matyt, praėjusiame gyvenime buvo kartvelė, nes...
Karas Ukrainoje. Rusija raketomis atakavo Ukrainą: pranešta apie smūgius daugelyje miestų Arestovyčius: naktį galima dar viena ataka (21)
Išpuolis ant Krymo tilto buvo smūgis paties Rusijos prezidento Vladimiro Putino prestižui.
Kuo pasitikėti – automobilio spidometru ar navigacijos rodomu greičiu: kodėl jis skiriasi ir kada iš tiesų pažeidžiate KET? (18)
Navigacijos programėlės vairuotojams suteikia iš tiesų daug informacijos. Taip vairuotojai gali ne...
Sinoptikai apie artimiausių dienų orus: vienintelis pokytis – lietus
Antradienio dieną per Lietuvą slinks šaltasis atmosferos frontas. Vyraus nepastoviai debesuoti...
Buvusios oligarchų asistentės išklojo tiesą apie savo bosus ir jų žmonas: kartą skrido į Italiją, kad iš tualeto išneštų driežą
Gyventi, dirbti ir tiesiog turėti reikalų su oligarchais nėra skirta silpnų nervų žmonėms....
VIP premjeroje sužibo šalies žvaigždės: netikėtas bučinys ir iš Londono atvykusi Ingeborga Dapkūnaitė (2)
Pirmadienio vakarą Vilniuje įvyko ilgai laukta lietuviško kino dovana – Emilio Vėlyvio...
Čempionai sensacingai krito: kėdainiečiai užėmė „Ryto“ tvirtovę (2)
Lietuvos krepšinio lygos („Betsafe-LKL“) čempionai naujajame sezone nepralaimėję išliko tik...
Moterys, pasmerktos būti vedusių vyrų meilužėmis – kas jos?
Nedaug kas iš tikrųjų svajoja apie meilužės vaidmenį. Nepaisant to, yra moterų, kurios vėl ir...
Lietuvės kelionė Džeimso Bondo keliais: šie du Italijos miestai pranoko lūkesčius
„Jeigu žiūrėjote paskutinę Džeimso Bondo dalį, turbūt pastebėjote žavų akmeninį miestą,...


Kazimira Danutė Prunskienė

Gimė 1943 m. vasario 26 d. Švenčionių rajono Vasiuliškės kaime. 1944 m. kovo mėn. neteko tėvo, kurį, kaip 1941 m. birželio sukilimo dalyvį, nužudė NKVD. 1949–1956 m. mokėsi Švenčionių rajono Kaltanėnų septynmetėje mokykloje, nuo 1956 m. – Vilniaus 1–ojoje vidurinėje mokykloje, kurią baigė 1960 m.

1960 m. įstojo į Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakultetą, kurį 1965 m. baigė ir įgijo ekonomistės specialybę. 1970–1971 m. studijavo šio fakulteto aspirantūroje. 1971 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidatės disertaciją. 1986 m. apgynė ekonomikos mokslų daktarės disertaciją.

1964–1965 m. dirbo Vilniaus namų statybos kombinate ekonomiste. 1965–1986 m. – Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakulteto dėstytoja, vyresnioji dėstytoja, nuo 1978 m. – docentė. 1981–1986 m. dirbo mokslinį darbą Vengrijos universitetuose, 1982–1983, 1986, 1988 m. – VFR universitetuose. 1982–1983 m. jai paskirta A. von Humboldto fondo (VFR) stipendija. 1986–1988 m. – Lietuvos žemės ūkio ekonomikos instituto direktoriaus pavaduotoja mokslui, 1988–1989 m. – Liaudies ūkio vadovaujančių darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo instituto rektorė.

1988 m. – viena iš Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio įkūrėjų. 1988–1990 m. buvo šio judėjimo iniciatyvinės grupės, Tarybos narė. 1989–1990 m. – Lietuvos TSR Ministrų Tarybos pirmininko pavaduotoja. 1989 m. Šiaulių teritorinėje rinkimų apygardoje išrinkta TSRS liaudies deputate. 1989–1990 m. dirbo Tarybų Sąjungos Aukščiausiojoje Taryboje ir TSRS liaudies deputatų kongrese.

1990–1992 m. – Aukščiausiosios Tarybos–Atkuriamojo Seimo deputatė, išrinkta Verkių rinkimų apygardoje Nr. 5. Kandidate 1990 m. iškėlė Lietuvos persitvarkymo sąjūdis. Aukščiausiojoje Taryboje–Atkuriamajame Seime dirbo Ekonomikos komisijoje. 1990–1991 m. – Ministrė Pirmininkė pirmojoje Vyriausybėje.

1991–1994 m. – Europos politinių studijų centro konsultacinės tarybos narė, 1993–1996 m. – Tarptautinio ekonominių reformų ir bendradarbiavimo komiteto Bonoje narė. Nuo 1994 m. – Baltijos moterų krepšinio lygos prezidentė. Nuo 1995 m. – Moterų–pasaulio lyderių tarybos (prie Harvardo universiteto, JAV) narė. Nuo 1998 m. – Parlamentarų–lyderių fondo valdybos narė. Nuo 1999 m. – Tarptautinės informatizacijos akademijos akademikė, nuo 2001 m. – Tarptautinės vadovavimo akademijos tikroji narė. Europos moterų organizacijų matronato narė. Nuo 2001 m. – Lietuvos moterų futbolo asociacijos prezidentė. Nuo 2002 m. Jungtinių tautų vaikų fondo (UNICEF) Lietuvos nacionalinio komiteto valdybos pirmininkė.

Nuo 1991 m. – Lietuvos–Europos instituto, visuomeninės mokslinės ne pelno organizacijos, prezidentė. Nuo 1992 m. – Lietuvos moterų asociacijos prezidentė. Nuo 1998 m. – Ekonominės strategijos ekspertų tarybos koordinatorė, dirba makroekonomikos srityje. Nuo 1998 m. – Ekonomistų klubo prezidentė. 1996–2001 m. dirbo nepagrindinėje darbovietėje – Vilniaus Gedimino technikos universiteto profesorė.

1996–2000 m. Seimo narė, išrinkta Molėtų–Švenčionių rinkimų apygardoje Nr. 54. Kandidate į Seimą 1996 m. iškėlė Lietuvos moterų partija. Seime dirbo Ekonomikos komitete, buvo Nepriklausomos frakcijos seniūnė. 1997–1998 m. – Molėtų rajono savivaldybės tarybos narė.

2000–2004 m. Seimo narė, išrinkta Molėtų–Švenčionių rinkimų apygardoje Nr. 54. Kandidate į Seimą 2000 m. iškėlė Naujosios demokratijos (moterų) partija. Seime dirbo Ekonomikos, Europos reikalų komitetuose, Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos pirmininkė, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų frakcijos seniūnė.


Kazimira Danutė Prunskienė

Gimė 1943 m. vasario 26 d. Švenčionių rajono Vasiuliškės kaime. 1944 m. kovo mėn. neteko tėvo, kurį, kaip 1941 m. birželio sukilimo dalyvį, nužudė NKVD. 1949–1956 m. mokėsi Švenčionių rajono Kaltanėnų septynmetėje mokykloje, nuo 1956 m. – Vilniaus 1–ojoje vidurinėje mokykloje, kurią baigė 1960 m.

1960 m. įstojo į Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakultetą, kurį 1965 m. baigė ir įgijo ekonomistės specialybę. 1970–1971 m. studijavo šio fakulteto aspirantūroje. 1971 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidatės disertaciją. 1986 m. apgynė ekonomikos mokslų daktarės disertaciją.

1964–1965 m. dirbo Vilniaus namų statybos kombinate ekonomiste. 1965–1986 m. – Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakulteto dėstytoja, vyresnioji dėstytoja, nuo 1978 m. – docentė. 1981–1986 m. dirbo mokslinį darbą Vengrijos universitetuose, 1982–1983, 1986, 1988 m. – VFR universitetuose. 1982–1983 m. jai paskirta A. von Humboldto fondo (VFR) stipendija. 1986–1988 m. – Lietuvos žemės ūkio ekonomikos instituto direktoriaus pavaduotoja mokslui, 1988–1989 m. – Liaudies ūkio vadovaujančių darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo instituto rektorė.

1988 m. – viena iš Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio įkūrėjų. 1988–1990 m. buvo šio judėjimo iniciatyvinės grupės, Tarybos narė. 1989–1990 m. – Lietuvos TSR Ministrų Tarybos pirmininko pavaduotoja. 1989 m. Šiaulių teritorinėje rinkimų apygardoje išrinkta TSRS liaudies deputate. 1989–1990 m. dirbo Tarybų Sąjungos Aukščiausiojoje Taryboje ir TSRS liaudies deputatų kongrese.

1990–1992 m. – Aukščiausiosios Tarybos–Atkuriamojo Seimo deputatė, išrinkta Verkių rinkimų apygardoje Nr. 5. Kandidate 1990 m. iškėlė Lietuvos persitvarkymo sąjūdis. Aukščiausiojoje Taryboje–Atkuriamajame Seime dirbo Ekonomikos komisijoje. 1990–1991 m. – Ministrė Pirmininkė pirmojoje Vyriausybėje.

1991–1994 m. – Europos politinių studijų centro konsultacinės tarybos narė, 1993–1996 m. – Tarptautinio ekonominių reformų ir bendradarbiavimo komiteto Bonoje narė. Nuo 1994 m. – Baltijos moterų krepšinio lygos prezidentė. Nuo 1995 m. – Moterų–pasaulio lyderių tarybos (prie Harvardo universiteto, JAV) narė. Nuo 1998 m. – Parlamentarų–lyderių fondo valdybos narė. Nuo 1999 m. – Tarptautinės informatizacijos akademijos akademikė, nuo 2001 m. – Tarptautinės vadovavimo akademijos tikroji narė. Europos moterų organizacijų matronato narė. Nuo 2001 m. – Lietuvos moterų futbolo asociacijos prezidentė. Nuo 2002 m. Jungtinių tautų vaikų fondo (UNICEF) Lietuvos nacionalinio komiteto valdybos pirmininkė.

Nuo 1991 m. – Lietuvos–Europos instituto, visuomeninės mokslinės ne pelno organizacijos, prezidentė. Nuo 1992 m. – Lietuvos moterų asociacijos prezidentė. Nuo 1998 m. – Ekonominės strategijos ekspertų tarybos koordinatorė, dirba makroekonomikos srityje. Nuo 1998 m. – Ekonomistų klubo prezidentė. 1996–2001 m. dirbo nepagrindinėje darbovietėje – Vilniaus Gedimino technikos universiteto profesorė.

1996–2000 m. Seimo narė, išrinkta Molėtų–Švenčionių rinkimų apygardoje Nr. 54. Kandidate į Seimą 1996 m. iškėlė Lietuvos moterų partija. Seime dirbo Ekonomikos komitete, buvo Nepriklausomos frakcijos seniūnė. 1997–1998 m. – Molėtų rajono savivaldybės tarybos narė.

2000–2004 m. Seimo narė, išrinkta Molėtų–Švenčionių rinkimų apygardoje Nr. 54. Kandidate į Seimą 2000 m. iškėlė Naujosios demokratijos (moterų) partija. Seime dirbo Ekonomikos, Europos reikalų komitetuose, Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos pirmininkė, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų frakcijos seniūnė.

2004–2008 m. Lietuvos Žemės ūkio ministrė (XIII ir XIV vyriausybėse). 2004 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimuose pateko į antrąjį turą ir surinkusi 46,66 % balsų, apie 72 tūkstančiais balsų nusileido antrai kadencijai išrinktam prezidentui Valdui Adamkui. Išrinkta ir į 2004–2008 m. Seimą. Iškėlė Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga (nuo 2005 m. – Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga). 2009 m. kaip nepriklausoma kandidatė apsisprendė balotiruotis 2009 m. LR Prezidento rinkimuose.http://tv.delfi.lt/video/FNoluzsD/. 2009 m. liepos 8 d. lyderė K. Prunskienė parašė pareiškimą dėl išstojimo iš valstiečių liaudininkų.http://www.sekunde.lt/content.php?p=read&tid=58662

2012 m. vasarį, per gimtadienį, K. Prunskienę ištiko insultas.


Joninės

thumb|250px|Joninių simbolis – papartis
thumb|250px|Tradicininiai Joninių vartai Jonavoje.
thumb|250px|Joninių šventės Jonavoje pradžia 2012 m.

Jonìnės (šalutinis kirčiavimo normos variantas – Jõninės) – krikščioniška šventė, Jono Krikštytojo gimimo diena, švenčiama birželio 24 d. Joninių šventimas glaudžiai susijęs su vasaros saulėgrįža, kai Šiaurės pusrutulyje būna ilgiausia diena ir trumpiausia naktis.

Daugelyje šalių ši šventė ir tam tikros jos tradicijos siejasi su ikikrikščioniškomis vasaros saulėgrįžos šventėmis. Dėl to daugelyje šalių švenčiama šv. Jono išvakarėse, naktį iš 23 į 24 d. Lietuvoje tai Rasos arba KupolėsR. Švedienė. Apie Jonines kalbiniu atžvilgiu, 2020 06 23, alkas.lt, Latvijoje – Lyguo. Rytų slavų tradicijoje siejama su Kupala, angosaksų kraštuose vadinama Midsummer, vokiškuose  - Mittsommerfest. Panašaus pobūdžio šventė Sobatina švęsta senovės Italijoje Palės garbei, Panonijoje vadinta palilia. Keltai šventė Beltane šventę ("Saulės sugrįžimas"). T. Narbutas rašė, kad prūsai šventę Kekirio šventę, kuri panaši į slavų Kupalą.R. Balsys. Joninės, Kupolės, Rasos?, 2012 06 23, alkas.lt

2003 m. Rasos ir Joninių diena Lietuvoje paskelbta nedarbo diena.

Viena svarbiausių ir labiausiai plaplitusių Europos šalyse Joninių tradicijų yra laužų kūrenimas, paprastai naktį iš 23 į 24 d. Piečiausiai Joninių laužų kūrenimo tradicijos siekia Alikantę ir Torevjechą. Kartu su Joninių laužais, kai kur degintas ir besisukantis ratas, saulės simbolis. Taip pat paplitusi jaunuolių šokinėjimo per Joninių laužą tradicija (pvz., Vokietijoje, Lenkijoje, Lietuvoje, Latvijoje, Rusijoje). Tai tiek drąsos išbandymas, tiek prietaras, kad peršokimas per laužą išvalo, apsaugo nuo ligų. Tikėta, kad kuo daugiau šokančių per laužą, tuo poveikis didesnis, o jei per laužą šoks pora tai ji netrukus susituoks.Klaus Huber. Hanslverbrennen, wenn sich die Sonne wendet, OONachrichten, 21. Juni 2012

Priklausomai nuo regiono paplitę ir kiti papročiai:
 lėlės, iškamšos deginimas (pvz., Airijoje, Prancūzijoje, pietų Lenkijoje, Ukrainoje);
 merginų šokiai apie laužą naktį (pvz., Baltarusija, Palenkė);
 vainikų leidimas į vandenį (Krokuva, Mazovija, Rusija, LatvijaRokiškio rajone – žiūrovus įtraukusios latviškos Joninių tradicijos, 2019 birželio 24d., 15min.lt);
 maudynės (Baltarusija);
 puošimasis augalų vainikais (pvz., Lenkijoje, Švedijoje, Danijoje, Vokietijoje, Rusijoje, LietuvojeJoninės, day.lt).

Vokietijoje tradicija deginti Joninių laužus pirmą kartą užfiksuota XII a., o nuo XIV a. pradėta minėti dažnai. Pagal liaudies tikėjimus Joninių ugnis turėjo ginti nuo žmonių ir gyvulių ligas sukeliančių demonų. Kai kur į laužą buvo metamos šiaudinės lėlės („Hanslverbrennen“). Joninių laužai taip pat turėjo ginti nuo krušos. Joninių naktį taip pat buvo paprotys tylomis maudytis upėse ir ežeruose. Tai turėjo suteikti ypatingą apsaugą.Kremp, Dieter (2011): Herz-Jesu-Blut im Johanniskraut. Balsam für die Seele, Leipzig: Engelsdorfer Verlag, Kapitel Sitten, Feste und Bräuche am Johannistag und Hansblumen und Johannisbad

Tirolyje nuo XIV a. uždegami vadinamieji kalnų laužai (Bergfeuer), siejamas su saulėgrįžos šventimu. Iš dalies šiais laikais jis siejamas su šv. Jonu ir Joninėmis. Žinomiausias Tirolio kalnų laužas yra Ėrvaldo kalnų laužas (Bergfeuer Ehrwald), įtrauktas į UNESCO Nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.Bergfeuer werden zu Spektakel, tt.com vom 21. Juni 2013

Italijoje Joninės plačiai švenčiamos Sardinijoje, kur ši šventė turi gilias tradicijas valstiečių kultūroje. Šv. Jonas yra laikomas Genujos ir Florencijos globėju, dėl to Joninės čia minimos ir švenčiamos, įskaitant fejerverkų šaudymą. Italijoje paplitusi tradicija iš vakaro prieš Jonines ruošti šv.Jono vandenį, t. y. vandenį su gėlėmis ir žolelėmis, kuris paliekamas lauke per naktį, o ryte juo prausiamasi. Į vandenį dėtos žolelės būdingos ir plačiausiai paplitusios toje vietovėje. Tarp populiariausių yra paprastoji jonažolė, levanda, kvapusis rozmarinas. Pasak legendų šis vanduo turintis gydomųjų ir apsaugojančiųjų savybių.

Joninės plačiai švenčiamos Skandinavijoje, Suomijoje, Estijoje ir Latvijoje. Latvijoje jos vadinamos Jāņi, Estijoje Jaanipäev, o Suomijoje Juhannus (švenčiama šeštadienį tarp birželio 20 ir 26 d.). Švedijoje vietoje Joninių švenčiamas vasaros lygiadienis (Midsommar). Fareriečių kalba Joninės vadinamos Jóansøka. Artimiausią birželio 24 dienai savaitgalį nuo 1925 m. Suvurojaus saloje vyksta liaudies, sporto ir muzikos šventė. Islandijoje švenčiama Jónsmessa.http://www.brauchtumsseiten.de/a-z/j/johannistag/johannistag-im-baltikum/home.html Estijoje Joninės švenčiamos deginant laužus, dažnai ant kalvų ar jūros pakrantėje, kad iš toli matytųsi. Tarp papročių yra vainikų pynimas.Joninės Lietuvoje ir pasaulyje, bernardinai.lt, 2016 06 23.

Prancūzijoje Joninės vadinamos „Saint-Jean“. Su švente susiję papročiai skiriasi priklausomai nuo regiono, kartais švenčiama artimiausią savaitgalį. Nuo 1834 m. prancūzakalbiai kanadiečiai švenčia kaip nacionalinę šventę. 1908 m. popiežius Pijus X Joną Krikštytoją paskelbė prancūzakalbių kanadiečių globėju. Nuo 1977 m. Joninės Kvebeko provincijoje yra nedarbo diena.National Holiday  (anglų k.)

Brazilijoje, ypač šiaurės rytuose, švenčiama São João šventė. Šios, antros pagal svarbą po karnavalo šventės centrai yra Karuaru miestas Pernambuke ir Kampina Grandė Paraiboje. Šventė sutampa su kukurūzų derliaus nuėmimu, valgomi įvairūs kukurūzų patiekalai (pyragai, pudingai, sriubos, ant Joninių laužo kepamos kukurūzų burbuolės). Šokami Forró ir Pastoril šokiai. Per São João moterys dažniausiai vilki spalvotomis, plačiomis sukniomis, vyrai vilki languotais marškiniais ir nešioja šiaudines skrybėles.http://www.brasilportal.net/reise/sao-joao/sao-joao-brasilien.ph

Sie sind hier: Startseite » Reisen in Brasilien » São João
São João im Nordosten Brasiliens
Die Junifeste (festas juninas), die während des gesamten Monats Juni stattfinden haben in Brasilien seit jeher Tradition. Speziell das Fest des heiligen Johannes (São João), welches vor allem im Brasilianischen Nordosten intensiv begangen wird, wurzelt ursprünglich auf dem heidnischen Brauch der Sommersonnenwende in Europa, welche nach dem Julianischen Kalender am 24 Juni begangen wurde. Später, mit der zunehmenden Christianisierung im Mittelalter, wurde der 24. Juni dem Heiligen Johannes gewidmet und so trägt das Fest in Brasilien heute seinen Namen: São João.
Die Dekoration auf den São-João-Festen orientiert sich an den Gebräuchen der ländlichen Bevölkerung. Der Festplatz unter freiem Himmel wird Arraiá oder Arraial genannt und ist mit bunten Wimpeln, Lampions und Palmenblättern geschmückt, in dessen Mitte abends ein Lagerfeuer entzündet wird. Feuerwerk und Knallkörper gehören ebenfalls bei den meisten Festen dazu.
Dazu gibt es Forro-Musik, die meist von einem Trio Nordestino live gespielt wird. Dieses Trio besteht traditionell aus einem Akkordeon, einer Trommel und einer Triangel. Das klingt erst einmal nicht sonderlich aufregend aber wenn man ein gutes Trio live miterlebt kann man nur staunen, welche Stimmung mit einer so einfachen Grundausstattung erzeugt werden kann. Größere São-João-Feste haben natürlich auch professionelle Bands mit entsprechender Choreographie allerdings geht hier ein wenig der Charme des ländlichen Volksfestes verloren.
Das Fest wird üblicherweise begleitet Essen auf der Basis von gekochten Erdnüssen und Mais in allen erdenklichen Variationen, da im Juni die ideale Erntezeit dafür ist. Außerdem werden traditionell verschiedenste Fruchtliköre gereicht.
Auch die Kostümierung ist bei den meisten Festen stereotypisch an die Bekleidung der Bevölkerung im Hinterland angelehnt. Üblich sind beispielsweise ein zerrissener Strohhut, ein kariertes Hemd, eine Hose mit Flicken und falsche (oder echte) Zahnlücken sowie Sommersprossen und Zöpfe für Mädchen und Frauen.
Einer der Höhepunkte bei vielen Festen ist die so genannte Quadrilha Caipira, ein lustiger Umzug den ein Paar als fiktive "Verlobte" anführt und bei dem der "wütende Vater" der "schwangeren" verlobten Tochter versucht den Verlobten zur Heirat zu bewegen. Das alles ist natürlich nur Spaß auch wenn es wahrscheinlich früher einmal auf ernsteren Hintergründen basierte.
» weiter zu São João in Salvador 2013
» zurück zu Reisen in Brasilien
» weiter zum Karneval in Brasilien


Joninės


Joninės

Viena svarbiausių ir labiausiai plaplitusių Europos šalyse Joninių tradicijų yra laužų kūrenimas, paprastai naktį iš 23 į 24 d. Piečiausiai Joninių laužų kūrenimo tradicijos siekia Alikantę ir Torevjechą. Kartu su Joninių laužais, kai kur degintas ir besisukantis ratas, saulės simbolis. Taip pat paplitusi jaunuolių šokinėjimo per Joninių laužą tradicija (pvz., Vokietijoje, Lenkijoje, Lietuvoje, Latvijoje, Rusijoje). Tai tiek drąsos išbandymas, tiek prietaras, kad peršokimas per laužą išvalo, apsaugo nuo ligų. Tikėta, kad kuo daugiau šokančių per laužą, tuo poveikis didesnis, o jei per laužą šoks pora tai ji netrukus susituoks.Klaus Huber. Hanslverbrennen, wenn sich die Sonne wendet, OONachrichten, 21. Juni 2012

Priklausomai nuo regiono paplitę ir kiti papročiai:
 lėlės, iškamšos deginimas (pvz., Airijoje, Prancūzijoje, pietų Lenkijoje, Ukrainoje);
 merginų šokiai apie laužą naktį (pvz., Baltarusija, Palenkė);
 vainikų leidimas į vandenį (Krokuva, Mazovija, Rusija, LatvijaRokiškio rajone – žiūrovus įtraukusios latviškos Joninių tradicijos, 2019 birželio 24d., 15min.lt);
 maudynės (Baltarusija);
 puošimasis augalų vainikais (pvz., Lenkijoje, Švedijoje, Danijoje, Vokietijoje, Rusijoje, LietuvojeJoninės, day.lt).

Vokietijoje tradicija deginti Joninių laužus pirmą kartą užfiksuota XII a., o nuo XIV a. pradėta minėti dažnai. Pagal liaudies tikėjimus Joninių ugnis turėjo ginti nuo žmonių ir gyvulių ligas sukeliančių demonų. Kai kur į laužą buvo metamos šiaudinės lėlės („Hanslverbrennen“). Joninių laužai taip pat turėjo ginti nuo krušos. Joninių naktį taip pat buvo paprotys tylomis maudytis upėse ir ežeruose. Tai turėjo suteikti ypatingą apsaugą.Kremp, Dieter (2011): Herz-Jesu-Blut im Johanniskraut. Balsam für die Seele, Leipzig: Engelsdorfer Verlag, Kapitel Sitten, Feste und Bräuche am Johannistag und Hansblumen und Johannisbad

Tirolyje nuo XIV a. uždegami vadinamieji kalnų laužai (Bergfeuer), siejamas su saulėgrįžos šventimu. Iš dalies šiais laikais jis siejamas su šv. Jonu ir Joninėmis. Žinomiausias Tirolio kalnų laužas yra Ėrvaldo kalnų laužas (Bergfeuer Ehrwald), įtrauktas į UNESCO Nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.Bergfeuer werden zu Spektakel, tt.com vom 21. Juni 2013

Italijoje Joninės plačiai švenčiamos Sardinijoje, kur ši šventė turi gilias tradicijas valstiečių kultūroje. Šv. Jonas yra laikomas Genujos ir Florencijos globėju, dėl to Joninės čia minimos ir švenčiamos, įskaitant fejerverkų šaudymą. Italijoje paplitusi tradicija iš vakaro prieš Jonines ruošti šv.Jono vandenį, t. y. vandenį su gėlėmis ir žolelėmis, kuris paliekamas lauke per naktį, o ryte juo prausiamasi. Į vandenį dėtos žolelės būdingos ir plačiausiai paplitusios toje vietovėje. Tarp populiariausių yra paprastoji jonažolė, levanda, kvapusis rozmarinas. Pasak legendų šis vanduo turintis gydomųjų ir apsaugojančiųjų savybių.


Šarūnas Jasikevičius

Šarūnas Jasikevičius (g. 1976 m. kovo 5 d. Kaune) – buvęs Lietuvos krepšininkas, vienas vyriausiųjų trenerių Eurolygoje (Kauno „Žalgiris“, Barselonos „Barcelona“). Dažnai tituluojamas vienu geriausiu visų laikų Lietuvos bei Europos žaidėju.

Vieną sezoną (1998–1999 m.) žaidė Vilniaus „Lietuvos ryto“ komandoje ir su šia komanda užėmė 2-ąją vietą LKL čempionate. Kitą sezoną (1999–2000 m.) praleido Slovėnijoje, žaidė Liublianos „Olimpijos“ komandoje, su kuria laimėjo Slovėnijos taurę, dalyvavo Slovėnijos lygos žvaigždžių dienoje, pripažintas Slovėnijos lygos 1999–2000 m. sezono naudingiausiu žaidėju. Su Lietuvos rinktine 2000 m. Olimpinėse žaidynėse Sidnėjuje iškovojo bronzos medalį. 2000 m. persikėlė į Ispaniją, „Barselonos“ klubą, kur žaidė iki 2003 m. Laimėjo 2001 ir 2003 m. Ispanijos taurę ir čempionatą bei laimėjo Eurolygą. Taip pat 2003 m. su Lietuvos rinktine laimėjo Europos čempionatą ir buvo pripažintas naudingiausiu čempionato žaidėju.fibaeurope.com: Lithuania-Spain (game report)
thumb|left|240px|Š. Jasikevičius, žaidžiantis už „Maccabi“

2004 m. Atėnų olimpinėse žaidynėse rungtynėse prieš JAV ekipą pelnė 28 taškus, įmetė 7 tritaškius metimus iš 12. Ketvirtajame kėlinyje likus žaisti mažiau nei trim minutėm įmetė tritaškį su pražanga. Po to pataikė dar du tolimus metimus ir išplėšė pergalę rezultatu 94-90.usabasketball.com: Lithuania 94, USA 90 (boxscore)  Vėliau persikėlė žaisti į Tel Avivo „Maccabi“ klubą, su kuriuo jis pelnė 2004 ir 2005 m. Izraelio krepšinio lygos čempionų vardus ir triumfavo Eurolygoje. 2005 m. išrinktas į geriausių Eurolygos žaidėjų penketą.

2005 m. Š. Jasikevičius persikėlė už Atlanto, kur „Indiana Pacers“ ekipos gretose debiutavo NBA.https://usatoday30.usatoday.com/sports/basketball/nba/pacers/2005-07-25-Jasikevicius_x.htm 2006–2007 m. sezoną Jasikevičius Indianos ekipoje sužaidė 37 rungtynes, aikštėje išbūdavo po 18 minučių, per kurias vidutiniškai pelnydavo 7,4 taško ir atlikdavo po 3 rezultatyvius perdavimus.nba.com: Š. Jasikevičius player profile 2007 m. sausio 17 d. „Golden State Warriors“ ir „Indiana Pacers“ sutarė dėl 8 žaidėjų mainų, kurių metu kartu su dar trimis „Pacers“ žaidėjais perėjo į „Warriors“ komandą.nba.com: Warriors Acquire Harrington, Jackson, Jasikevicius and Powell from Pacers Pasibaigus 2007 m. NBA sezonui, Šarūnas pareiškė ieškosiąs kitos komandos, bet į Europą grįžti nesiruošia, nes nori įrodyti, kad gali žaisti 82 ir daugiau rungtynių per sezoną NBA.lrytas.lt: Šarūnas Jasikevičius į Europa grįžti nežada Visgi 2007 m. rugsėjo mėnesį Šarūnas Jasikevičius pasirašė dvejų metų 7 milijonų eurų vertės kontraktą su Eurolygos čempionų Atėnų „Panathinaikos“ klubu,euroleague.net: Greens land Jasikevičius, too ir nors Eurolygos laimėtojų vardo apginti nepavyko, tačiau krepšininkas su komanda triumfavo tiek Graikijos taurės varžybose, tiek nacionaliniame čempionate.lrytas.lt: Graikijos čempionu tapo Atėnų „Panathinaikos“  2007 m. Europos krepšinio čempionate Ispanijoje su Lietuvos vyrų krepšinio rinktine iškovojo bronzos medalius, vidutiniškai atlikdamas 5,6 rezultatyvių perdavimų per rungtynes.eurobasket2007.org: Š. Jasikevičius player profile

2008 m. krepšininkui suteikta garbė nešti Lietuvos vėliavą Pekino olimpinių žaidynių atidarymo ceremonijoje.ltok.lt: Vėliavą neš Š. Jasikevičius 2009 m. ketvirtą kartą tapo Eurolygos čempionu su Atėnų „Panathinaikos“ klubu. Finalo rungtynėse pelnė 10 taškų, atkovojo 4 kamuolius, atliko 4 rezultatyvius perdavimus. 2010 m. lapkričio 16 d. sudarė vienerių metų kontraktą su Vilniaus „Lietuvos ryto“ klubu.http://www.basketnews.lt/news-34318-jasikevicius-pasirase-sutarti-su-lietuvos-rytu.html Tačiau komandai patekus į Eurolygos antrąjį etapą pasinaudojo sutartyje numatyta išlyga ir persikėlė į Stambulo „Fenerbahçe“.http://www.lrytas.lt/-12937985221291990299-%C5%A1-jasikevi%C4%8Diaus-ir-vilniaus-lietuvos-ryto-keliai-skiriasi-komand%C4%85-papildys-s-jasaitis.htm  2011 m. liepos 13 d. oficialiai paskelbė, kad užsivilks Lietuvos krepšinio rinktinės marškinėlius Lietuvoje vyksiančiame 2011 m. Europos krepšinio čempionate. 2011 m. rugsėjo 23 d. sudarė vienerių metų kontraktą su Atėnų „Panathinaikos“ klubu.http://www.basketnews.lt/news-42574-jasikevicius-pasirase-sutarti-su-panathinaikos.html

2012 m. liepos 25 d. pasirašė 1+1 kontraktą su Ispanijos Barselonos „Barcelona“ klubu.http://sportas.delfi.lt/basketball/sjasikevicius-po-devyneriu-metu-grizta-i-katalonijos-kluba.d?id=59179743 2013 m. rugsėjo 26 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu.http://kauno.diena.lt/naujienos/sportas/krepsinis/pagaliau-s-jasikevicius-pasirase-sutarti-su-zalgiriu-415514 iki dabar 2015 m. vasario 12 d. oficialiai pripažintas Eurolygos legenda.https://www.euroleague.net/news/i/5qqoiet33h95djia/sarunas-jasikevicius-to-be-honored-as-euroleague-basketball-legend

thumb|240px|Š. Jasikevičius Lietuvos rinktinėj

2012 m. liepos 25 d. pasirašė 1+1 kontraktą su Ispanijos Barselonos „Barcelona“ klubu. 2013 m. rugsėjo 26 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu. iki dabar 2015 m. vasario 12 d. oficialiai pripažintas Eurolygos legenda.


Šarūnas Jasikevičius


Šarūnas Jasikevičius

Vieną sezoną (1998–1999 m.) žaidė Vilniaus „Lietuvos ryto“ komandoje ir su šia komanda užėmė 2-ąją vietą LKL čempionate. Kitą sezoną (1999–2000 m.) praleido Slovėnijoje, žaidė Liublianos „Olimpijos“ komandoje, su kuria laimėjo Slovėnijos taurę, dalyvavo Slovėnijos lygos žvaigždžių dienoje, pripažintas Slovėnijos lygos 1999–2000 m. sezono naudingiausiu žaidėju. Su Lietuvos rinktine 2000 m. Olimpinėse žaidynėse Sidnėjuje iškovojo bronzos medalį. 2000 m. persikėlė į Ispaniją, „Barselonos“ klubą, kur žaidė iki 2003 m. Laimėjo 2001 ir 2003 m. Ispanijos taurę ir čempionatą bei laimėjo Eurolygą. Taip pat 2003 m. su Lietuvos rinktine laimėjo Europos čempionatą ir buvo pripažintas naudingiausiu čempionato žaidėju.fibaeurope.com: Lithuania-Spain (game report)
thumb|left|240px|Š. Jasikevičius, žaidžiantis už „Maccabi“

2004 m. Atėnų olimpinėse žaidynėse rungtynėse prieš JAV ekipą pelnė 28 taškus, įmetė 7 tritaškius metimus iš 12. Ketvirtajame kėlinyje likus žaisti mažiau nei trim minutėm įmetė tritaškį su pražanga. Po to pataikė dar du tolimus metimus ir išplėšė pergalę rezultatu 94-90.usabasketball.com: Lithuania 94, USA 90 (boxscore)  Vėliau persikėlė žaisti į Tel Avivo „Maccabi“ klubą, su kuriuo jis pelnė 2004 ir 2005 m. Izraelio krepšinio lygos čempionų vardus ir triumfavo Eurolygoje. 2005 m. išrinktas į geriausių Eurolygos žaidėjų penketą.

2005 m. Š. Jasikevičius persikėlė už Atlanto, kur „Indiana Pacers“ ekipos gretose debiutavo NBA.https://usatoday30.usatoday.com/sports/basketball/nba/pacers/2005-07-25-Jasikevicius_x.htm 2006–2007 m. sezoną Jasikevičius Indianos ekipoje sužaidė 37 rungtynes, aikštėje išbūdavo po 18 minučių, per kurias vidutiniškai pelnydavo 7,4 taško ir atlikdavo po 3 rezultatyvius perdavimus.nba.com: Š. Jasikevičius player profile 2007 m. sausio 17 d. „Golden State Warriors“ ir „Indiana Pacers“ sutarė dėl 8 žaidėjų mainų, kurių metu kartu su dar trimis „Pacers“ žaidėjais perėjo į „Warriors“ komandą.nba.com: Warriors Acquire Harrington, Jackson, Jasikevicius and Powell from Pacers Pasibaigus 2007 m. NBA sezonui, Šarūnas pareiškė ieškosiąs kitos komandos, bet į Europą grįžti nesiruošia, nes nori įrodyti, kad gali žaisti 82 ir daugiau rungtynių per sezoną NBA.lrytas.lt: Šarūnas Jasikevičius į Europa grįžti nežada Visgi 2007 m. rugsėjo mėnesį Šarūnas Jasikevičius pasirašė dvejų metų 7 milijonų eurų vertės kontraktą su Eurolygos čempionų Atėnų „Panathinaikos“ klubu,euroleague.net: Greens land Jasikevičius, too ir nors Eurolygos laimėtojų vardo apginti nepavyko, tačiau krepšininkas su komanda triumfavo tiek Graikijos taurės varžybose, tiek nacionaliniame čempionate.lrytas.lt: Graikijos čempionu tapo Atėnų „Panathinaikos“  2007 m. Europos krepšinio čempionate Ispanijoje su Lietuvos vyrų krepšinio rinktine iškovojo bronzos medalius, vidutiniškai atlikdamas 5,6 rezultatyvių perdavimų per rungtynes.eurobasket2007.org: Š. Jasikevičius player profile

2008 m. krepšininkui suteikta garbė nešti Lietuvos vėliavą Pekino olimpinių žaidynių atidarymo ceremonijoje.ltok.lt: Vėliavą neš Š. Jasikevičius 2009 m. ketvirtą kartą tapo Eurolygos čempionu su Atėnų „Panathinaikos“


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-361

Vytautas Radžvilas

miniatiūra|Su mokytoju R.Ozolu.
Vytautas Radžvilas (g. 1958 m. sausio 25 d. Vismantuose, Pakruojo rajonas) – Lietuvos filosofas, politologas, vertėjas, visuomenės veikėjas, humanitarinių mokslų daktaras.

Gimė 1958 m. Vismantuose. Tėvas – politinis kalinys.

2017 m. gegužės mėn. devyni VU TSPMI studentai kreipėsi į instituto direktorių R. Vilpišauską, reikalaudami, jog V. Radžvilo dėstomas privalomasis programos kursas „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ būtų pakeistas į pasirenkamąjį. Prašymas buvo grindžiamas ir ideologiniais teiginiais, V. Radžvilą kaltinant tuo, jog jo „euroskeptiškos pažiūros iškreipia supratimą apie Europos Sąjungą“, o jo „išsakomas subjektyvus požiūris į ES neleidžia susipažinti su platesniu akademiniu diskursu“.https://www.lrt.lt/naujienos/nuomones/10/191267/v-sinica-radzvilai-traukis VU TSPMI vadovybė skundą netrukus patenkino bei pakeitė kitoje studijų srityje dirbančio doktoranto privalomuoju kursu. V. Radžvilui dėl šio sprendimo kreipusis į VU TSPMI vadovybę, ji nepateikė išsamaus ir argumentuoto atsakymo, įrodančio, jog jis buvo priimtas ne dėl ideologinių priežasčių. V. Radžvilo poziciją šiuo klausimu viešai parėmė Lietuvos mokslininkų sąjunga ir Lietuvos aukštųjų mokyklų profesinių sąjungų susivienijimas. Prašymą grąžinti kursui privalomą statusą pateikė 22 VU jį lankę TSPMI alumnai.https://www.lrt.lt/naujienos/nuomones/10/191267/v-sinica-radzvilai-traukis Šių įvykių kontekste V. Radžvilas grupės VU TSPMI dėstytojų ir studentų taip pat buvo apkaltintas etikos pažeidimais. Tačiau VU TSPMI akademinės etikos komisija nustatė, jog konfliktas yra politinio pobūdžio bei ji „nesiima spręsti dėl akademinės etikos normų pažeidimo faktų“http://www.propatria.lt/2017/10/vu-tspmi-akademines-etikos-komisija.html, tokiu būdu nepripažindama ir šių skundų. Vėliau V. Radžvilo darbas VU TSPMI buvo apribotas 2018 m. kovo mėn. VU rektoriui VU TSPMI tarybos teikimu sumažinus konkursų į VU TSPMI profesorių pozicijas skaičių nuo keturių iki dviejų, tokiu būdu buvo panaikintas anksčiau numatytas konkursas į politinės filosofijos profesoriaus vietą. Radžvilui TSPMI administracija siūlė kandidatuoti į Europos studijų profesoriaus vietą, suformuluodama reikalavimus taip, jog jie būtų netinkami V. Radžvilui. VU ir VU TSPMI vadovybė tokį sprendimą pagrindė optimizacijos poreikiu. V. Radžvilas susilaukė plataus visuomenės ir VU studentų palaikymo. 2018 m. balandį prie VU TSPMI buvo surengtas instituto administracijos sprendimus dėl V. Radžvilo kritikuojantis nevyriausybinių organizacijų protestas. 2018 m. gegužę 200 studentų, lankiusių V. Radžvilo dėstytus kursus, kreipėsi į Vilniaus universiteto Rektorių, Senatą ir Tarybą, prašydami atšaukti sprendimą.http://www.propatria.lt/2018/05/du-simtai-studentu-praso-palikti.html Prašymus VU teikė žmogaus teises ginančios organizacijos. Sprendimo neteisėtumą pripažino ir specialiai sudaryta VU Senato darbo grupė, kuri, vertindama konkurso į profesoriaus pareigas sąlygas, nustatė, jog „prof. V. Radžvilas nevykdo tyrimų Europos Sąjungos institucijų klausimais, todėl pretenduoti į šias profesoriaus pareigas bei tenkinti šio konkurso sąlygas prof. V. Radžvilas, net ir norėdamas, objektyviai neturėjo galimybių.“https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ VU Rektorius į Senato išvadas neatsižvelgė.https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ V. Radžvilui sąmoningai atsisakius kandidatuoti į profesoriaus pareigas dėl neobjektyvių konkurso kriterijųhttp://www.propatria.lt/2018/05/vytautas-radzvilas-pareiskimas-del.html bei VU vadovybei nepersvarsčius savo sprendimo, V. Radžvilas iš VU TSPMI pasitraukė 2018 m. rugpjūtį, pasibaigus ankstesnei darbo sutarčiai. Po išėjimo iš TSPMI V. Radžvilas ir toliau dirba VU Filosofijos fakultete. Šią istoriją, socialiniuose tinkluose dažnai vadinamą „Radžviliada“, V. Radžvilas apibendrino teigdamas, jog „jau visus metus trunkantis viešas ir vien todėl labai nemalonus mano konfliktas su VU TSPMI vadovybe seniai nebėra kova dėl darbo vietos. Man visiškai šito nenorint ir dar visai neseniai net nesitikint jis virto kai kuo daugiau – sąmoningu pasipriešinimu VU vis labiau įsivyraujančiai savivalei.“https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ Istorija taip pat paveikė ir kitų žmonių karjeras – po to, kai V. Radžvilo konflikto su VU TSPMI istoriją viešai pakomentavo ir V. Radžvilo poziciją palaikė prof. Jūratė Laučiūtė,https://www.lzinios.lt/Komentarai/pirmyn-i-praeiti-/247750  „Lietuvos žinios“ nutraukė su ja bendradarbiavimo sutartį.

Pats V. Radžvilas dar skandalo eigoje komiškai išsakė savo požiūrį į TSPMI: ,,Nenorėčiau savęs sureikšminti, bet be mano paskaitų tas institutas liktų proftechninės mokyklos lygio aukštąja partine mokykla, kuri išleidžia tokius pat šaunuolius, kurie išeidavo iš mokslinio komunizmo ar komunistų partijos istorijos katedrų. "https://m.diena.lt/naujienos/vilnius/miesto-pulsas/v-radzvilas-mane-nori-isstumti-instituto-del-euroskeptisku-paziuru-82022

V. RADŽVILAS: MANE NORI IŠSTUMTI IŠ INSTITUTO DĖL EUROSKEPTIŠKŲ PAŽIŪRŲ
Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute (TSPMI) verda aistros dėl profesoriaus Vytauto Radžvilo paskaitų.
Dalis studentų pareiškė nepasitenkinimą jomis, parašė skundą instituto vadovybei, ji atsižvelgė į skundą ir priėmė sprendimą nuo kitų mokslo metų profesoriaus dalyką „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ pakeisti iš privalomojo į pasirenkamąjį.
Pats V. Radžvilas įsitikinęs, kad toks sprendimas ne kas kita, o jau beveik penkerius metus trunkantis bandymas susidoroti su juo dėl euroskeptiškų pažiūrų.
Šių metų pavasarį V. Radžvilas TSPMI pirmo kurso Europos studijų magistrams skaitė Europos idėjos istorijos kursą. Profesoriaus paskaitos ne visiems patiko. Devyni iš dešimties paskaitas lankiusių studentų gegužę pasiskundė TSPMI vadovui Ramūnui Vilpišauskui dėl V. Radžvilo dėstomo dalyko „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ ir paprašė, kad jis būtų pakeistas iš privalomojo į pasirenkamąjį. Instituto vadovybė patenkino studentų prašymą.
Bandymus susidoroti jaučia nuo 2012 m.
„Viskas prasidėjo gal 2012 m., kai mane pradėjo pulti karštas Europos Sąjungos (ES) šalininkas, instituto dėstytojas Klaudijus Maniokas (buvęs vyriausiojo Lietuvos derybininko dėl stojimo į ES pavaduotojas – LRT.lt). Tada mane užstojo šviesios atminties filosofas, Kovo 11-osios Akto signataras Romualdas Ozolas“, – LRT.lt tvirtino V. Radžvilas.
– Kas galėjo lemti jūsų įtariamą puolimą?
– Viskas labai paprasta: kai iš TSPMI vadovo posto pasitraukė vienas jo kūrėjų profesorius Raimundas Lopata, institutą užtvindė nekvalifikuoti, nieko bendro su politikos mokslais neturintys leftistai. Jų ir mano paskaitos skiriasi kaip diena ir naktis. Susidarė tam tikra grupelė, kuri bet kokia kaina nori mane išstumti iš instituto.
Institutą užtvindė nekvalifikuoti, nieko bendro su politikos mokslais neturintys leftistai. Jų ir mano paskaitos skiriasi kaip diena ir naktis. Susidarė tam tikra grupelė, kuri bet kokia kaina nori mane išstumti iš instituto.
– Kodėl skundas prieš jus atsirado šių metų gegužę, kai mokslo metai dar nebuvo pasibaigę?
– Jau kelerius metus skaitau paskaitų kursą „Europos idėjos istorija“. Paskaitas studentai lanko noriai, ateina net iš kitų fakultetų, kartais net iš kitų aukštųjų mokyklų. Šiemet, jau po to, kai studentai išlaikė pas mane egzaminus, panelė Ieva Galkytė išsiuntinėjo laišką, esą mano paskaitos – ne visiems priimtinos ir jų reikia jų atsisakyti. Kokie motyvai – neaišku. Neva siekiama apsaugoti ir įspėti kitus studentus. Kai paprašiau atsakyti į kelis mano klausimus, sulaukiau visiškų kliedesių. Nutariau juos paviešinti ir nebetylėti. Netrukus sužinojau, kad instituto vadovybė patenkino studentų prašymą mano paskaitų kursą iš privalomojo pakeisti į pasirenkamąjį.
– Čia ir įžvelgiat bandymus su jumis susidoroti?
– Kitais metais vyks dėstytojų atestacija. Jai turi įtakos ir studentų nuomonė. Kokia ji svarbi ir kaip ja galima pasinaudoti, iliustruoja profesorės Rasos Čepaitienės istorija. Kai su ja buvo bandoma susidoroti Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, viena priežasčių buvo tad, kad studentai esą nepatenkinti. Du ar trys studentai 2012 m. pareiškė nepasitenkinimą. Jai buvo suteiktas profesorės laipsnis, o kai reikėjo eliminuoti iš fakulteto, staigiai buvo prisiminti studentų skundai.
Panašus planas rezgamas ir prieš mane – „kažkoks neaiškus dėstytojas”.
– Užsiminėte ir apie tai, kad jumis nepatenkinti kažkurie politikai. Gal galėtumėte pasakyti, kas jie tokie?
– Skundą prieš mane parašiusi I. Galkytė dirba Europos Komisijos atstovybėje Lietuvoje. Už to stovi K. Manioko grupė, kuri jau dvidešimt metų įsisavina ES pinigus, gamindama šlamštą. Tarp jų yra ir užsienio reikalų viceministras Darius Skusevičius, kuris, kaip absoliučiai beviltiškas, buvo išmestas iš TSPMI doktorantūros. Jis – irgi klasikinis „įsisavintojas“. Beje, kai D. Skusevičius buvo metamas iš doktorantūros, aš buvau už tai, nors kai kas dar bandė jį gelbėti.
– Kokie jūsų planai? Liksite dėstyti institute?
– Taip, nors institutas dėl kai kurių dėstomų dalykų jau tampa pavojingas. Pavyzdžiui, tokia fantastinė programa „Politika ir medijos“ buvo sukurta specialiai Natalijai Arlauskaitei, kuri disertaciją apsigynusi iš Sergejaus Jesenino poezijos.
Kiek žinau, jos dėl nekompetencijos VU Filologijos fakultetas nepriėmė į darbą. Bet stebuklingu būdu ji atsidūrė TSPMI ir net tapo profesore. Studentai ja skundėsi kelerius metus, tačiau ji – nepajudinama. Instituto vadovas Ramūnas Vilpišauskas, mano galva – bevalis, nors mano atžvilgiu stengiasi išlikti korektiškas ir neutralus. Jam vis dėlto gėda, nes dar turi sąžinės, bet įklimpo, leisdamas kai kam žaisti tokius žaidimus.
Nenorėčiau savęs sureikšminti, bet be mano paskaitų tas institutas liktų proftechninės mokyklos lygio aukštąja partine mokykla, kuri išleidžia tokius pat šaunuolius, kurie išeidavo iš mokslinio komunizmo ar komunistų partijos istorijos katedrų.
Stojo ginti žinomas politikas
„Su nuostaba perskaičiau informaciją apie tai, kad Jūsų instituto profesorius V. Radžvilas yra baudžiamas ne už blogą darbą, bet už savo skleidžiamas idėjas, kurios ne visiems patinka. Tai man primena sovietinius laikus, kad iš profesūros buvo reikalaujama nenukrypti nuo marksizmo-leninizmo standartų. Nesitikėjau, kad tokia praktika bus taikoma moderniame Jūsų institute. Turiu viltį, kad tai daroma Jums už nugaros. Todėl prašyčiau Jūsų imtis visų priemonių, kad profesorių dėstomos mintys netaptų patinka-nepatinka politikos objektu. Nenorėčiau, kad Jūsų vadovaujamas institutas taptų sovietinio instituto analogu“, – gindamas V. Radžvilą parašė R. Vilpišauskui Kovo 11-osios Akto signataras, socialdemokratų partijos patriarchas Aloyzas Sakalas.
„Suprantu, kad kartais žmonės taip įsijaučia į idėjines kovas, kad suasmenina jas ar imasi referencijų į praeitį ar kitus nesusijusius su svarstomais klausimais dalykus. Tokių atvejų esu matęs ir JAV bei kitų šalių universitetuose, tik referuojama tada ne į sovietinę praeitį, o į rasizmą, kolonializmą ar perdėtą politinį korektiškumą, priklausomai nuo šalies praeities, konteksto ir konkrečių žmonių“, – savo atsakyme A. Sakalui aiškino TSPMI vadovas.
Bet, pasak R. Vilpišausko, jei vertintume ne retorines priemones, o faktus, tai instituto sprendimas dėl V. Radžvilo dėstomo paskaitų kurso – įprastas studijų kokybės valdymo sprendimas, reaguojant į studentų vertinimus.
TSPMI vadovas priminė, kas šis kursas praėjusiais mokslo metais iš pasirenkamo buvo padarytas privalomu Europos studijų magistro programos studentams: „Pasibaigus semestrui daugelis jų kreipėsi dėl kurso kokybės. Tas kreipimasis buvo apsvarstytas studijų programos komitete dalyvaujant ir studentų atstovei, ir dėstytojui. Įvertinus išsakytus argumentus, buvo nuspręsta kursą iš privalomo vėl padaryti pasirenkamu. Beje, nemanau, kad galimybė šį kursą siūlyti visų institute esančių šešių magistro programų studentams vietoje jo privalomo dėstymo vienos programos studentams mažina kurso prieinamumą.“
R. Vilpišauskas tvirtino, kad institute įprasta reguliariai vertinti visus dėstomus kursus ir, atsižvelgiant į studentų vertinimus, prašyti dėstytojų sureaguoti į juos: „Šia prasme nėra privilegijuotų kursų ar „neliečiamųjų“, visiems taikomi tie patys kriterijai. Tai praktika, perimta iš geriausiai pasaulyje vertinamų Vakarų universitetų. O svarbiausias faktas – akademinė laisvė kartu su pagarbos kitiems ir atsakomybės principais nėra vien formalūs dalykai, surašyti instituto strateginiame plane.“
Vienas TSPMI kūrėjų ir buvęs jo vadovas R. Lopata prisipažino, kad konflikto dėl V. Radžvilo paskaitų detalių nežinąs, todėl jo vertinti iš esmės negalįs: „Tik pats faktas jau – negražus. Mano laikais panašių dalykų nebuvo, nors, kai buvo pakviestas padėstyti velionis prezidentas Algirdas Brazauskas, iš konservatorių pusės buvo reiškiamas nepasitenkinimas. Gal dabar kažkieno ausys kyšo?“
Paklaustas, ar jo instituto valdymo laikais buvo dėstytojų euroskeptikų, R. Lopata šyptelėjo: „Dėstytojų gal ir nebuvo, bet studentų – pilna. Vienas jų lyderių – mano doktorantas, dabartinis Seimo narys konservatorius Laurynas Kasčiūnas. Dabartinio konflikto dėl V. Radžvilo paskaitų esmė – kad painiojamas euroskepticizmas su eurokritika. Mano galva, šiais laikais dėstytojų turėtų būti įvairių. Ir tai būtų instituto stiprybė.“
Profesorių gina ir buvę jo studentai
„Mes, buvę ir esami TSPMI studentai, lankę Europos idėjos kursą bei sunerimę dėl šį kursą diskredituoti galinčių studentų prašymų, teigiame, kad prof. dr. V. Radžvilo dėstomas dalykas „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ yra moksliškas, dėstomas kompetentingai ir būtinas Europos studijų magistro studijoms dėl šių priežasčių: filosofijos istorija yra reikalinga suprasti dabartinę Europą ir ES, jas formavusias idėjas, o „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ yra iš esmės vienintelis filosofinis kursas Europos studijų magistro programoje. Įvardintos temos yra plačios, kadangi apima filosofinius, kultūrinius, politinius ir ekonominius aspektus, kurie visi yra būtini, norint suprasti, kodėl pasiekta būtent tokia ES būklė. Dėstytojo „euroskeptiškos pažiūros” netrukdo su juo diskutuoti, klausti ar jam nepritarti, jei tai yra daroma argumentuotai.“ Tokį kreipimąsi į TSPMI vadovą R. Vilpišauską pasirašė 22 buvę V. Radžvilo studentai.
K. Maniokas: kažkas negerai tam žmogui
Bendraudamas su LRT.lt ketvirtadienį, K. Maniokas tvirtino dėl nieko nepuoląs V. Radžvilo: „Varge, varge. Dėl nieko nepuolu. Kažkas negerai tam žmogui. Tikrai neturiu laiko jokiais puolimais užsiimti. Vienintelis dalykas, ką esu padaręs (prieš V. Radžvilą – LRT.lt), tai – kad gal prieš trejus metus buvau parašęs žinutę apie euroskeptiškumą Lietuvoje“.
„Pastaruoju metu pasirodė keli rašiniai, kurie kritiškai vertina ES, Lietuvą joje ir visą Europos integraciją. Ypač kritiškas VU TSPMI Europos studijų (sic!) katedros vedėjas V. Radžvilas, kuris savo rašiniuose ES faktiškai prilygina blogio imperijai“, – 2012 m. rašė K. Maniokas.
Tame pačiame savo komentare jis teigė, kad jo kolega V. Radžvilas įžvelgia eurokratų sąmokslą europeizacijos būdu suniveliuoti visas Europos tautas ir žmones bei sukurti žmogų be savybių: „Ir visa ES iš tiesų tai tiesiog matrica, kur po iliuzija slepiasi puvėsiai. O europeizacijos studijos – tai tas pats, kaip mokslinis komunizmas. Galima būtų palikti šitas paranojas ramybėje, nes jokių pasiūlymų, ką daryti, nėra. Praėjo jau aštuoneri narystės ES metai ir daugelis tą ES pamatė ir pačiupinėjo. Bet pamfletų kiekis didėja ir leitmotyvai – ypač apie tai, kaip ir kiek panašios ES ir Sovietų Sąjunga – pradeda įkyriai kartotis. Juolab kad šitie rašiniai karikatūrizuoja akademinę ir politinę europeizacijos prasmę ir klaidingai parodo pagrindines takoskyras Europos integracijoje ir Lietuvos Europos politikoje.“
SUSIJUSIOS NAUJIENOS
- 1 komentarai
- 60 komentarai
- 5 komentarai
Dainius Povilaitis
1980.
Anonimas


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-362

Vytautas Radžvilas


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-363

Vytautas Radžvilas


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-367

Vytautas Radžvilas


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-369

Vytautas Radžvilas


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-371

Vytautas Radžvilas

2017 m. gegužės mėn. devyni VU TSPMI studentai kreipėsi į instituto direktorių R. Vilpišauską, reikalaudami, jog V. Radžvilo dėstomas privalomasis programos kursas „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ būtų pakeistas į pasirenkamąjį. Prašymas buvo grindžiamas ir ideologiniais teiginiais, V. Radžvilą kaltinant tuo, jog jo „euroskeptiškos pažiūros iškreipia supratimą apie Europos Sąjungą“, o jo „išsakomas subjektyvus požiūris į ES neleidžia susipažinti su platesniu akademiniu diskursu“.https://www.lrt.lt/naujienos/nuomones/10/191267/v-sinica-radzvilai-traukis VU TSPMI vadovybė skundą netrukus patenkino bei pakeitė kitoje studijų srityje dirbančio doktoranto privalomuoju kursu. V. Radžvilui dėl šio sprendimo kreipusis į VU TSPMI vadovybę, ji nepateikė išsamaus ir argumentuoto atsakymo, įrodančio, jog jis buvo priimtas ne dėl ideologinių priežasčių. V. Radžvilo poziciją šiuo klausimu viešai parėmė Lietuvos mokslininkų sąjunga ir Lietuvos aukštųjų mokyklų profesinių sąjungų susivienijimas. Prašymą grąžinti kursui privalomą statusą pateikė 22 VU jį lankę TSPMI alumnai.https://www.lrt.lt/naujienos/nuomones/10/191267/v-sinica-radzvilai-traukis Šių įvykių kontekste V. Radžvilas grupės VU TSPMI dėstytojų ir studentų taip pat buvo apkaltintas etikos pažeidimais. Tačiau VU TSPMI akademinės etikos komisija nustatė, jog konfliktas yra politinio pobūdžio bei ji „nesiima spręsti dėl akademinės etikos normų pažeidimo faktų“http://www.propatria.lt/2017/10/vu-tspmi-akademines-etikos-komisija.html, tokiu būdu nepripažindama ir šių skundų. Vėliau V. Radžvilo darbas VU TSPMI buvo apribotas 2018 m. kovo mėn. VU rektoriui VU TSPMI tarybos teikimu sumažinus konkursų į VU TSPMI profesorių pozicijas skaičių nuo keturių iki dviejų, tokiu būdu buvo panaikintas anksčiau numatytas konkursas į politinės filosofijos profesoriaus vietą. Radžvilui TSPMI administracija siūlė kandidatuoti į Europos studijų profesoriaus vietą, suformuluodama reikalavimus taip, jog jie būtų netinkami V. Radžvilui. VU ir VU TSPMI vadovybė tokį sprendimą pagrindė optimizacijos poreikiu. V. Radžvilas susilaukė plataus visuomenės ir VU studentų palaikymo. 2018 m. balandį prie VU TSPMI buvo surengtas instituto administracijos sprendimus dėl V. Radžvilo kritikuojantis nevyriausybinių organizacijų protestas. 2018 m. gegužę 200 studentų, lankiusių V. Radžvilo dėstytus kursus, kreipėsi į Vilniaus universiteto Rektorių, Senatą ir Tarybą, prašydami atšaukti sprendimą.http://www.propatria.lt/2018/05/du-simtai-studentu-praso-palikti.html Prašymus VU teikė žmogaus teises ginančios organizacijos. Sprendimo neteisėtumą pripažino ir specialiai sudaryta VU Senato darbo grupė, kuri, vertindama konkurso į profesoriaus pareigas sąlygas, nustatė, jog „prof. V. Radžvilas nevykdo tyrimų Europos Sąjungos institucijų klausimais, todėl pretenduoti į šias profesoriaus pareigas bei tenkinti šio konkurso sąlygas prof. V. Radžvilas, net ir norėdamas, objektyviai neturėjo galimybių.“https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ VU Rektorius į Senato išvadas neatsižvelgė.https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ V. Radžvilui sąmoningai atsisakius kandidatuoti į profesoriaus pareigas dėl neobjektyvių konkurso kriterijųhttp://www.propatria.lt/2018/05/vytautas-radzvilas-pareiskimas-del.html bei VU vadovybei nepersvarsčius savo sprendimo, V. Radžvilas iš VU TSPMI pasitraukė 2018 m. rugpjūtį, pasibaigus ankstesnei darbo sutarčiai. Po išėjimo iš TSPMI V. Radžvilas ir toliau dirba VU Filosofijos fakultete.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0011.jsonl--Q9369196--Nesutarimai su VU TSPMI administracija-1--lt-0011-373

Vytautas Radžvilas

2017 m. gegužės mėn. devyni VU TSPMI studentai kreipėsi į instituto direktorių R. Vilpišauską, reikalaudami, jog V. Radžvilo dėstomas privalomasis programos kursas „Europos idėja: tapatumai ir reprezentacijos“ būtų pakeistas į pasirenkamąjį. Prašymas buvo grindžiamas ir ideologiniais teiginiais, V. Radžvilą kaltinant tuo, jog jo „euroskeptiškos pažiūros iškreipia supratimą apie Europos Sąjungą“, o jo „išsakomas subjektyvus požiūris į ES neleidžia susipažinti su platesniu akademiniu diskursu“.https://www.lrt.lt/naujienos/nuomones/10/191267/v-sinica-radzvilai-traukis VU TSPMI vadovybė skundą netrukus patenkino bei pakeitė kitoje studijų srityje dirbančio doktoranto privalomuoju kursu. V. Radžvilui dėl šio sprendimo kreipusis į VU TSPMI vadovybę, ji nepateikė išsamaus ir argumentuoto atsakymo, įrodančio, jog jis buvo priimtas ne dėl ideologinių priežasčių. V. Radžvilo poziciją šiuo klausimu viešai parėmė Lietuvos mokslininkų sąjunga ir Lietuvos aukštųjų mokyklų profesinių sąjungų susivienijimas. Prašymą grąžinti kursui privalomą statusą pateikė 22 VU jį lankę TSPMI alumnai.https://www.lrt.lt/naujienos/nuomones/10/191267/v-sinica-radzvilai-traukis Šių įvykių kontekste V. Radžvilas grupės VU TSPMI dėstytojų ir studentų taip pat buvo apkaltintas etikos pažeidimais. Tačiau VU TSPMI akademinės etikos komisija nustatė, jog konfliktas yra politinio pobūdžio bei ji „nesiima spręsti dėl akademinės etikos normų pažeidimo faktų“http://www.propatria.lt/2017/10/vu-tspmi-akademines-etikos-komisija.html, tokiu būdu nepripažindama ir šių skundų. Vėliau V. Radžvilo darbas VU TSPMI buvo apribotas 2018 m. kovo mėn. VU rektoriui VU TSPMI tarybos teikimu sumažinus konkursų į VU TSPMI profesorių pozicijas skaičių nuo keturių iki dviejų, tokiu būdu buvo panaikintas anksčiau numatytas konkursas į politinės filosofijos profesoriaus vietą. Radžvilui TSPMI administracija siūlė kandidatuoti į Europos studijų profesoriaus vietą, suformuluodama reikalavimus taip, jog jie būtų netinkami V. Radžvilui. VU ir VU TSPMI vadovybė tokį sprendimą pagrindė optimizacijos poreikiu. V. Radžvilas susilaukė plataus visuomenės ir VU studentų palaikymo. 2018 m. balandį prie VU TSPMI buvo surengtas instituto administracijos sprendimus dėl V. Radžvilo kritikuojantis nevyriausybinių organizacijų protestas. 2018 m. gegužę 200 studentų, lankiusių V. Radžvilo dėstytus kursus, kreipėsi į Vilniaus universiteto Rektorių, Senatą ir Tarybą, prašydami atšaukti sprendimą.http://www.propatria.lt/2018/05/du-simtai-studentu-praso-palikti.html Prašymus VU teikė žmogaus teises ginančios organizacijos. Sprendimo neteisėtumą pripažino ir specialiai sudaryta VU Senato darbo grupė, kuri, vertindama konkurso į profesoriaus pareigas sąlygas, nustatė, jog „prof. V. Radžvilas nevykdo tyrimų Europos Sąjungos institucijų klausimais, todėl pretenduoti į šias profesoriaus pareigas bei tenkinti šio konkurso sąlygas prof. V. Radžvilas, net ir norėdamas, objektyviai neturėjo galimybių.“https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ VU Rektorius į Senato išvadas neatsižvelgė.https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ V. Radžvilui sąmoningai atsisakius kandidatuoti į profesoriaus pareigas dėl neobjektyvių konkurso kriterijųhttp://www.propatria.lt/2018/05/vytautas-radzvilas-pareiskimas-del.html bei VU vadovybei nepersvarsčius savo sprendimo, V. Radžvilas iš VU TSPMI pasitraukė 2018 m. rugpjūtį, pasibaigus ankstesnei darbo sutarčiai. Po išėjimo iš TSPMI V. Radžvilas ir toliau dirba VU Filosofijos fakultete. Šią istoriją, socialiniuose tinkluose dažnai vadinamą „Radžviliada“, V. Radžvilas apibendrino teigdamas, jog „jau visus metus trunkantis viešas ir vien todėl labai nemalonus mano konfliktas su VU TSPMI vadovybe seniai nebėra kova dėl darbo vietos. Man visiškai šito nenorint ir dar visai neseniai net nesitikint jis virto kai kuo daugiau – sąmoningu pasipriešinimu VU vis labiau įsivyraujančiai savivalei.“https://www.lrytas.lt/lietuvosdiena/aktualijos/2018/06/28/news/v-radzvilas-tai-jau-seniai-nebera-kova-del-darbo-vietos--6771261/ Istorija taip pat paveikė ir kitų žmonių karjeras – po to, kai V. Radžvilo konflikto su VU TSPMI istoriją viešai pakomentavo ir V. Radžvilo poziciją palaikė prof. Jūratė Laučiūtė,https://www.lzinios.lt/Komentarai/pirmyn-i-praeiti-/247750  „Lietuvos žinios“ nutraukė su ja bendradarbiavimo sutartį.


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0012.jsonl--Q65698010--Prisikėlimas iš pelenų (VMFD Žalgiris)-2--lt-0012-456

FK Žalgiris

Futbolo klubas „Žalgiris“ – Lietuvos futbolo komanda iš Vilniaus. Klubo spalvos – žalia ir balta.

Vilniaus „Žalgiris“ rungtyniauja A lygoje, aukščiausiame Lietuvos futbolo divizione, kuriame triumfavo 9 kartus. 13 kartų klubas iškovojo LFF taurę, 7 kartus – LFF supertaurę.

2008 m. klubą ištiko finansinė krizė, jo vadovui Vadimui Kastujevui išvykus į Rusiją ir nepadengus išaugusių skolų. Komandos futbolininkai žaidė negaudami atlyginimų ir metų pabaigoje klubas buvo ant išnykimo slenksčio. Tačiau 2009 m. komandos žaidėjai, treneriai ir „Pietų IV“ sirgaliai, siekdami išsaugoti „Žalgirio“ vardą, atsiskyrė nuo FK „Žalgiris“ ir 2009 m. vasario 23 d. įkūrė Vilniaus miesto futbolo draugiją (VMFD) „Žalgiris“.http://www.zalgiris-vilnius.lt/lt/vmfd_zalgiris  Nors 2009 m. žalgiriečiai I lygoje liko priešpaskutiniai (6-oji vieta), padidėjus A lygos komandų skaičiui, 2010 m. klubas buvo priimtas į aukščiausią šalies futbolo divizioną.

2010 m. sezone A lygoje Vilniaus „Žalgiris“ iškovojo bronzos medalius. Paskutiniame ture norint iškovoti sidabrą reikėjo nugalėti tiesioginius konkurentus dėl 2-osios vietos Marijampolės „Sūduvos“ komandą, tačiau buvo sužaista lygiosiomis 0:0.http://www.lff.lt/lt/article/lygiosios_vilniuje_suduvai_uztikrino_sidabro_medalius_foto Rezultatyviausiu komandos žaidėju tapo Artūras Jeršovas, per sezoną A lygoje pasižymėjęs 11 kartų. 2010 m. sezone komanda pripažinta korektiškiausia A lygoje.http://www.lrytas.lt/-12903619761289160109-geriausiu-lietuvos-futbolininku-i%C5%A1rinktas-saugas-d-%C5%A1ernas-nuotraukos.htm

2011–2012 m. sezonuose klubas lipo dar vienu laipteliu aukščiau ant A lygos apdovanojimų pjedestalo, dvejus metus iš eilės iškovodamas sidabrą, o 2012-aisiais vos vienu įskaitiniu tašku atsilikdamas nuo čempionu tapusio Panevėžio „Ekrano“.http://www.lff.lt/lt/article/ekranas_penkta_karta_is_eiles_tapo_lietuvos_cempionu

Nuo 2012 m. prasidėjo klubo atgimimas, kurį vainikavo iškovotų trofėjų lavina. Per šį laikotarpį keturis kartus iš eilės buvo triumfuota A lygos čempionate (2013–2016 m.), rekordinius šešis kartus iš eilės iškovota LFF taurė (2012–2016 m.),http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n4957_zalgirieciai_iskovojo_istorine_taure.html  penkis kartus iš eilės laimėta LFF Supertaurė (2012-2016 m.).

Ypač sėkmingas komandai buvo pasirodymas 2013–2014 m. Europos lygos atrankoje: žalgiriečiai tapo pirmaisiais Lietuvos futbolininkais, eliminavusiais net 3 ekipas – St Patrick’s Athletic FC iš Airijos, Pyunik FC iš Armėnijos bei Lech Poznań iš Lenkijos. Ketvirtajame etape „Žalgiris“ buvo sutriuškintas austrų ekipos Red Bull Salzburg (0:5 ir 0:2). 2014–2015 m. Čempionų lygos atrankoje jau pirmame etape buvo nusileista Zagrebo „Dinamo“ ekipai, o 2015–2016 m. tik po labai atkaklios kovos bendru rezultatu 0:1 pripažino Švedijos „Malmo“ FF komandos pranašumą. 2016–2017 m. UEFA Čempionų lygos atrankos varžybų antrajame etape „Žalgiris“ tik paskutinėmis sekundėmis 1:2 nusileido „Astana“ ekipai


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0012.jsonl--Q65698010--Prisikėlimas iš pelenų (VMFD Žalgiris)-2--lt-0012-458

FK Žalgiris


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0012.jsonl--Q65698010--Prisikėlimas iš pelenų (VMFD Žalgiris)-2--lt-0012-459

FK Žalgiris


final-lid-disam-match/mega-cliqa-0012.jsonl--Q65698010--Prisikėlimas iš pelenų (VMFD Žalgiris)-2--lt-0012-460

FK Žalgiris


FK Žalgiris

Vilniaus „Žalgiris“ sovietiniu laikotarpiu naudojo įvairias spalvines gamas. Raudoni/balti, mėlynai/balti, būta net oranžinės spalvos marškinėlių. Vėliau radosi žaliai/balta spalvinė gama. Nepriklausomos Lietuvos laikotarpiu komandos spalvinė gama tapo žaliai/balta. Marškinėliai buvo žaliai balti su vertikaliais dryžiais, o šortai buvo žalios arba baltos spalvos, kojinės baltos, žalios arba žaliai/baltos. 2016 m. klubas pasirašė bendradarbiavimo sutartį su „Nike“ aprangų gamintojais. http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n5517_sezonui_ruosis_lietuvoje_ir_kaimyninese_salyse.html  Tais metais (2016) komanda žaidė languotais ("šachmatiniais") marškinėliais, kurie buvo iš tradicinių žalios ir baltos spalvų. Išvykos rungtynių aprangos dažniausiai būdavo baltos arba žalios. 2017 m. vėl grįžta prie vertikalių žaliai/baltų dryžių, baltų šortų ir baltų kojinių. tai namų aprangos. O svečiuose žaidžia baltomis aprangomis.

2021/22 m. čempionų lygos atrankoje susitiko su Budapešto „Ferencváros“.sportas.lt: Paaiškėjo „Žalgirio“ varžovai Pirmosiose rungtynėse, kurios įvyko 2021 m. liepos 20 d. Budapešte, nugalėjo vengrai rezultatu 2:0.https://int.soccerway.com/matches/2021/07/20/europe/uefa-champions-league/ferencvarosi-torna-club/fk-zalgiris-vilnius/3517558/https://www.sportas.lt/naujiena/437112/zalgiris-cempionu-lygos-atrankos-antraji-etapa-pradejo-pralaimejimuhttps://www.lrt.lt/naujienos/sportas/10/1454405/vilniaus-zalgiris-budapeste-nusileido-ferencvaros-ekipaihttps://www.uefa.com/uefachampionsleague/match/2032590--ferencvaros-vs-zalgiris/ Kadangi abiejų ekipų apranga yra labai panaši, žalia–balta ir vertikalūs dryžiai, todėl FK Žalgiris žaidė neįprastos spalvos (bordo) aprangomis. Marškinėliai ir šortai buvo bordo spalvos su baltais žymenimis, o kojinės buvo juodos.https://www.delfi.lt/sportas/futbolas/zalgirio-vartininkas-atreme-smugi-nuo-11-metru-zymos-bet-vilnieciai-vengrijoje-pralaimejo.d?id=87746639https://www.lrytas.lt/sportas/futbolas/2021/07/21/news/vengrai-norejo-didesnes-ferencvaros-pergales-bet-pagyre-ir-pabaigoje-nagus-parodziusi-zalgiri--20162295/ 2021 m. prieš FK Sūduva išvykose kovodavo žaliomis aprangomis su baltos spalvos žymenimis.

2022 m. vasario 3 d. FK Žalgiris pristatė naują generalinį rėmėją. 2022 ir 2023 metų sezonuose „Betsafe“ logotipas bus ant Lietuvos čempionų marškinėlių priekio.https://www.sportas.lt/naujiena/449407/zalgiris-turi-nauja-generalini-remeja
 Aprangos nuo 1988 m.

 Aprangos nuo 2018 m.

„Žalgiris“ turi naują generalinį rėmėją (5)
Aurimas Šilys ir Vilma Venslovaitienė | Elvio Žaldario nuotr.
Naujuoju FK „Žalgirio“ generaliniu rėmėju tapo tarptautinei Švedijos grupei priklausanti „Betsafe“ bendrovė.
Naujasis „Žalgirio“ rėmėjas atskleistas vasario 3-ąją vykusiame klubo sezono pristatyme. 2022 ir 2023 metų sezone „Betsafe“ logotipas bus ant Lietuvos čempionų marškinėlių priekio.
„Naujo generalinio rėmėjo paieškos buvo vienas prioritetinių mūsų darbų po praėjusio sezono. Pagaliau galime pasidalinti rezultatu, – sakė „Žalgirio“ direktorė Vilma Venslovaitienė. – Ruošiamės ypatingam, jubiliejiniam sezonui ir džiaugiamės, jog mūsų nuveiktais darbais idėjomis patikėjo Lietuvos ir užsienio sporto rinkos pasaulyje žinomas vardas kaip „Betsafe“. Mūsų ir jų vizijos sutampa, nes turime didelių ambicijų tarptautinėje arenoje.“
„Apie „Žalgirio“ vardą daug kalbėti nereikia – tai tituluočiausias Lietuvos futbolo klubas, turintis solidžią 75 metų istoriją ir gausius ištikimus aistruolius. Mūsų įmonei didelė garbė prisidėti prie šios tradicijos puoselėjimo ir klubo augimo, – sakė „Betsafe“ vykdantysis direktorius Aurimas Šilys. – „Betsafe“ prisideda prie didžiausių Lietuvos sporto organizacijų, o „Žalgirio“ sportiniai rezultatai ir veikla už aikštės ribų rodo, kad klubas yra vienas iš lyderių savo srityje. Tikimės, jog mūsų partnerystė padės klubui pakilti į dar aukštesnį lygmenį už Lietuvos ribų.“
Internetinių lošimų paslaugas siūlanti „Betsafe“ Lietuvoje veiklą pradėjo 2009 metais. Nuo 2011-ųjų įmonė priklauso vienai lošimų rinkos lyderių pasaulyje, Švedijoje įsikūrusiai grupei „Betsson Group“.
Šiuo metu „Betsafe“ – viena didžiausių internetinių lošimų bendrovių Lietuvoje, organizuojanti sporto lažybas, internetinius kazino ir pokerio žaidimus. Kompanija akcentuoja atsakingą lošimą ir siekia savo klientams suteikti tik teigiamus pojūčius lažinantis dėl sporto įvykių baigčių.


FK Žalgiris


FK Žalgiris

Vilniaus „Žalgiris“ sovietiniu laikotarpiu naudojo įvairias spalvines gamas. Raudoni/balti, mėlynai/balti, būta net oranžinės spalvos marškinėlių. Vėliau radosi žaliai/balta spalvinė gama.


FK Žalgiris

Vilniaus „Žalgiris“ sovietiniu laikotarpiu naudojo įvairias spalvines gamas. Raudoni/balti, mėlynai/balti, būta net oranžinės spalvos marškinėlių. Vėliau radosi žaliai/balta spalvinė gama. Nepriklausomos Lietuvos laikotarpiu komandos spalvinė gama tapo žaliai/balta. Marškinėliai buvo žaliai balti su vertikaliais dryžiais, o šortai buvo žalios arba baltos spalvos, kojinės baltos, žalios arba žaliai/baltos. 2016 m. klubas pasirašė bendradarbiavimo sutartį su „Nike“ aprangų gamintojais. http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n5517_sezonui_ruosis_lietuvoje_ir_kaimyninese_salyse.html  Tais metais (2016) komanda žaidė languotais ("šachmatiniais") marškinėliais, kurie buvo iš tradicinių žalios ir baltos spalvų. Išvykos rungtynių aprangos dažniausiai būdavo baltos arba žalios. 2017 m. vėl grįžta prie vertikalių žaliai/baltų dryžių, baltų šortų ir baltų kojinių. tai namų aprangos. O svečiuose žaidžia baltomis aprangomis.

2021/22 m. čempionų lygos atrankoje susitiko su Budapešto „Ferencváros“.sportas.lt: Paaiškėjo „Žalgirio“ varžovai Pirmosiose rungtynėse, kurios įvyko 2021 m. liepos 20 d. Budapešte, nugalėjo vengrai rezultatu 2:0.https://int.soccerway.com/matches/2021/07/20/europe/uefa-champions-league/ferencvarosi-torna-club/fk-zalgiris-vilnius/3517558/https://www.sportas.lt/naujiena/437112/zalgiris-cempionu-lygos-atrankos-antraji-etapa-pradejo-pralaimejimuhttps://www.lrt.lt/naujienos/sportas/10/1454405/vilniaus-zalgiris-budapeste-nusileido-ferencvaros-ekipaihttps://www.uefa.com/uefachampionsleague/match/2032590--ferencvaros-vs-zalgiris/ Kadangi abiejų ekipų apranga yra labai panaši, žalia–balta ir vertikalūs dryžiai, todėl FK Žalgiris žaidė neįprastos spalvos (bordo) aprangomis. Marškinėliai ir šortai buvo bordo spalvos su baltais žymenimis, o kojinės buvo juodos.https://www.delfi.lt/sportas/futbolas/zalgirio-vartininkas-atreme-smugi-nuo-11-metru-zymos-bet-vilnieciai-vengrijoje-pralaimejo.d?id=87746639https://www.lrytas.lt/sportas/futbolas/2021/07/21/news/vengrai-norejo-didesnes-ferencvaros-pergales-bet-pagyre-ir-pabaigoje-nagus-parodziusi-zalgiri--20162295/ 2021 m. prieš FK Sūduva išvykose kovodavo žaliomis aprangomis su baltos spalvos žymenimis.


FK Žalgiris

  Jaroslavas Citavičius (1947–48)
  Georgijus Glazkovas (1948–51)
  Andrejus Protasovas (1951)
  Jurijus Chodotovas (1952–53)
  Stasys Paberžis (1953–57)
  Vytautas Saunoris (1958–60)
  Zenonas Ganusauskas (1961–62)
  Serafimas Cholodkovas (1963–65)
  Juozas Vaškelis (1966–67)
  Algirdas Vosylius (1968–71)
  Serafimas Cholodkovas (1971–73)
  Algirdas Klimkevičius (1974–76)
  Benjaminas Zelkevičius (1977 m. sausio 1 d.–1983 m. gegužės 1 d.)
  Algimantas Liubinskas (1983 m. sausio 1 d.–1985 m. gruodžio 31 d.)
  Benjaminas Zelkevičius (1985 m. balandžio 1 d.–1991 m. spalio 1 d.)
  Vytautas Jančiauskas (1991–92)
  Benjaminas Zelkevičius (1992 m. spalio 1 d.–1995 m. birželio 30 d.)
  Eugenijus Riabovas (1996–01)
  Kęstutis Latoža (2002)
  Eugenijus Riabovas (2003–04)
  Kęstutis Latoža (2004–05)
  Saulius Širmelis (2005)
  Arminas Narbekovas (2005 m. lapkričio 30 d.–2006 m. lapkričio 30 d.)
  Igoris Pankratjevas (2006)
  Viatscheslav Mogilniy (2008)
  Mindaugas Čepas (2008–09)
  Igoris Pankratjevas (2009 m. liepos 1 d.–2010 m. gruodžio 31 d.)
  Vitalijus Stankevičius (2011 m. sausio 1 d.–2011 m. gruodžio 31 d.)
  Damir Petravić (2012 m. sausio 4 d.–2012 m. rugpjūčio 8 d.)
  Marek Zub (2012 m. rugpjūčio 8 d.–2014 m. gruodis)
  Valdas Dambrauskas (2014 m. gruodžio 17 d.–2017 m. spalio 23 d.) http://www.zalgiris-vilnius.lt/naujienos/n4366_cempionai_turi_nauja_vedli.html  http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n6950_pries_lemiamas_kovas_%E2%80%9Ezalgiris%E2%80%9C_ryzosi_permainoms.html
  Aleksandras Brazevičius (2017 m. spalio 24 d.-2017 m. lapkričio 24 d.) http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n7018_abrazevicius_atsisveikino_su_%E2%80%9Ezalgiriu%E2%80%9C.html
  Aurelijus Skarbalius (2017 m. lapkričio 27 d. – 2018 m. birželio 22 d.)
  Valdas Urbonas (2018 m. birželio 23 d. – 2019 m. vasario 2 d.)http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n7325_zalgirio_komandos_vairas_patyrusiam_specialistui.html
  Marek Zub (2019 m. vasario 13 d. – 2019 m. liepos 15 d.) http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n7563.html http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n7710.html
  João Luís Martins (laikinasis) nuo 2019 m. liepos 15 d. iki lapkričio 27 d.http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n7711.html https://alyga.lt/naujiena/zalgiris-atsisveikino-su-laikinuoju-strategu/6392
  Aliaksejus Baga (2020 m. sausio 19 d. – gruodžio 21 d.)http://www.fkzalgiris.lt/naujienos/n7815.html
  Vladimiras Čeburinas (2021 sausio 11 d. –)https://lff.lt/news/11728/zalgiri-teniruos-v-ceburinas

Treneriai Voldemaras Jaškevičius (1947) Jaroslavas Citavičius (1947–48) Georgijus Glazkovas (1948–51) Andrejus Protasovas (1951) Jurijus Chodotovas (1952–53) Stasys Paberžis (1953–57) Vytautas Saunoris (1958–60) Zenonas Ganusauskas (1961–62) Serafimas Cholodkovas (1963–65)