b'\n_START_ARTICLE_\nHans Ernst von Tritzschler\n_START_SECTION_\nKarriereforl\xc3\xb8b\n_START_PARAGRAPH_\nHan var s\xc3\xb8n af en sachsisk adelsmand, Georg Abraham von Tr\xc3\xbctzschler (1612-1675) til Lauterbach og Anna Maria f. von Kamerstat af huset \xc2\xabSthenfelt\xc2\xbb. Han var l\xc3\xb8jtnant i Norge 1670, da han omtales i anledning af en duelaff\xc3\xa6re, hvori han m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re blevet alvorlig s\xc3\xa5ret. Under Gyldenl\xc3\xb8vefejden n\xc3\xa6vnes han ved Marstrands og Carlstens erobring 1677 og fungerede en tid som kommandant i denne f\xc3\xa6stning. Han var allerede da \xe2\x80\x93 knap 30 \xc3\xa5r gammel \xe2\x80\x93 oberstl\xc3\xb8jtnant ved Sm\xc3\xa5lenske Regiment; 1680 blev han oberst og chef for n\xc3\xa6vnte regiment, 1686 brigader, 1693 forsat til chef for det ene norske gevorbne regiment, men fratr\xc3\xa5dte 1696 regimentskommandoen, da han blev udn\xc3\xa6vnt til generalmajor. Tritzschler har utvivlsomt i sine unge dage v\xc3\xa6ret anset for en meget \xc2\xabvigilant\xc2\xbb officer. Ulrik Frederik Gyldenl\xc3\xb8ve benyttede ham ikke s\xc3\xa5 lidt og m\xc3\xa5 \xe2\x80\x93 efter det raske avancement at d\xc3\xb8mme \xe2\x80\x93 have sat adskillig pris p\xc3\xa5 ham. Som medlem af Generalitetet fik han imidlertid senere selvst\xc3\xa6ndige opgaver at l\xc3\xb8se, og disse l\xc3\xa5 til dels langt over hans evner. Under den kortvarige krig 1700 blev rigtignok ikke hans dygtighed sat p\xc3\xa5 pr\xc3\xb8ve, da den kommando, som var ham tilt\xc3\xa6nkt, ikke blev opsat; men 1704 fik han s\xc3\xa6de i det nyoprettede norske kollegium \xc2\xabSlotsloven paa Akershus\xc2\xbb, 1708 blev han tillige generall\xc3\xb8jtnant og kommanderende general s\xc3\xb8ndenfjelds i feltmarskal Gustav Wilhelm Wedel Jarlsbergs frav\xc3\xa6r, og \xc3\xa5ret efter fik han endelig f\xc3\xb8rst \xc2\xabInspektionen\xc2\xbb og siden \xe2\x80\x93 efter at krigen var brudt ud \xe2\x80\x93 kommandoen ogs\xc3\xa5 nordenfjelds.\n_START_SECTION_\nDen Store Nordiske Krig\n_START_PARAGRAPH_\nDet var n\xc3\xa6rmest i mangel af nogen anden og som f\xc3\xb8lge af sin anciennitet, specielt sin lange tjenestetid i den norske h\xc3\xa6r, at Tritzschler fik denne h\xc3\xb8je kommando. Tilliden til hans evner som administrator og h\xc3\xa6rf\xc3\xb8rer var hverken i K\xc3\xb8benhavn eller i Norge overv\xc3\xa6ldende stor; v\xc3\xa6rst var det kanske, at han ikke engang selv ans\xc3\xa5 sig stillingen voksen. Denne var for\xc3\xb8vrigt ogs\xc3\xa5 vanskelig nok: H\xc3\xa6ren var ikke krigsberedt, og mangler herskede mangfoldige steder; den milit\xc3\xa6re og civile centralmyndighed i landet var delt, og maskineriet virkede tungt og langsomt, \xe2\x80\x93 ikke mindst fordi Tritzschler stod p\xc3\xa5 en temmelig sp\xc3\xa6ndt fod med vicestatholderen Johan Vibe. P\xc3\xa5 den anden side kr\xc3\xa6vedes der ikke glimrende operative resultater ved de norske gr\xc3\xa6nser, men kun den kraftigst mulige demonstration for at binde fjendtlige kr\xc3\xa6fter, s\xc3\xa5 de danske operationer i Sk\xc3\xa5ne kunne lettes. Dette havde imidlertid Tritzschler ikke det rette syn for; han dr\xc3\xb8mte om Gyldenl\xc3\xb8vefejdens st\xc3\xa6rkt offensive felttog, og da det viste sig, at kr\xc3\xa6fterne ikke strakte til herfor, hengav han sig til fuldst\xc3\xa6ndig uvirksomhed. Hans mangel p\xc3\xa5 administrativ forudseenhed og overblik var dertil bedr\xc3\xb8velig stor. Han samler h\xc3\xa6ren i oktober 1709 for at f\xc3\xb8re den over Svinesund; men da han tror sig marchf\xc3\xa6rdig, bliver han overrasket og standset ved underretningen om, at magasinerne mangler br\xc3\xb8d. En m\xc3\xa5ned senere f\xc3\xa5r han f\xc3\xb8rst ved inspektionen af den p\xc3\xa5 hans eget bud samlede sk\xc3\xa6rg\xc3\xa5rdsfl\xc3\xa5de at vide, at denne mangler forn\xc3\xb8den bestykning m.v.\n_START_SECTION_\nAfl\xc3\xb8sning\n_START_PARAGRAPH_\nDet varede ikke ret l\xc3\xa6nge, f\xc3\xb8r man fandt det n\xc3\xb8dvendigt at se sig om efter en mand, der kunne afl\xc3\xb8se Tritzschler; men f\xc3\xb8rst 25. juli 1710 blev Woldemar L\xc3\xb8vendal udn\xc3\xa6vnt til statholder og kommanderende general i Norge, og f\xc3\xb8rst 26. august ankom han til Christiania. Tritzschler blev nu sat helt ud af virksomhed, og der blev endog indledt en alvorlig unders\xc3\xb8gelse mod ham som f\xc3\xb8lge af en anonym angivelse for landsforr\xc3\xa6deri. At s\xc3\xa5danne rygter kunne opst\xc3\xa5 og endog vinde nogen tiltro, skyldes utvivlsomt Tritzschlers hustru, der, upassende nok, efter krigens udbrud skal have rejst en tur i Sverige uden mandens vidende og herunder endog have optr\xc3\xa5dt ved hove i Stockholm. Beskyldningen mod Tritzschler savnede imidlertid ethvert virkeligt grundlag, og Unders\xc3\xb8gelsen har vistnok ikke kunnet bringe noget frem, hvortil retsforf\xc3\xb8lgning kunde st\xc3\xb8ttes, ellers var denne n\xc3\xa6ppe udeblevet. Tritzschler opn\xc3\xa5ede dog aldrig den ham tilkommende officielle \xc3\xa6resoprejsning, men fik 7. december 1714 endelig afsked fra den milit\xc3\xa6re tjeneste. Han var 1704 blevet Hvid Ridder. Tritzschler d\xc3\xb8de 23. juni 1718.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86gteskaber\n_START_PARAGRAPH_\nTritzschler var 2 gange gift: 1. (1681) med Margrethe Huitfeldt (18. marts 1669 \xe2\x80\x93 9. marts 1683), datter af oberst T\xc3\xb8nne Huitfeldt; 2. (1684) med Anne Cathrine Toller (1666-1720), datter af den rige assistensr\xc3\xa5d Niels Toller og Kirsten Andersdatter f. Tonsberg. Efter hans d\xc3\xb8d \xc3\xa6gtede enken oberst Johan Henrik Garman. Tritzschler blev ved sine gifterm\xc3\xa5l, specielt det sidste, en meget rig mand. I Christiania ejede han en stor g\xc3\xa5rd ved Torvet (det senere milit\xc3\xa6re sygehus) og uden for byen den under navnet Mangelsg\xc3\xa5rden senere kendte, betydelige ejendom. Thom S\xc3\xa6deg\xc3\xa5rd, som han havde f\xc3\xa5et med sin f\xc3\xb8rste hustru, overdrog han 1701 til sin svigers\xc3\xb8n, den senere generall\xc3\xb8jtnant Barthold Heinrich von L\xc3\xbctzow.'