b'\n_START_ARTICLE_\nStorfyrstend\xc3\xb8mmet Moskva\n_START_SECTION_\nStorfyrstend\xc3\xb8mmets opst\xc3\xa5en\n_START_PARAGRAPH_\nMoskva er kendt siden 1147 og anses for grundlagt af storfyrste af Kijev (1149-1151 og 1155-1157) Jurij Dolgorukij (ca. 1090-1157) af Rurik-dynastiet og s\xc3\xb8n af Kijevs storfyrste Vladimir 2. Monomakh. Byen var oprindelig mindre betydelig, men takket v\xc3\xa6re sin afsides beliggenhed slap byen lettere igennem end de sydligere beliggende dele af det tidligere Kijevrige, da den mongolske Gyldne Horde herskede i middelalderen og foretog h\xc3\xa6rgninger for at opkr\xc3\xa6ve tribut af sine underlydende._NEWLINE_Prins Daniel 1. (1261-1303) som 1283 fik Moskva i arv af sin far, Alexander Nevskij af den jurjevitiske gren af Rurik-dynastiet. Daniels s\xc3\xb8n Jurij (1281-1325) giftede sig med en s\xc3\xb8ster til Den Gyldne Hordes leder sultan Mohammed \xc3\x96z Beg og dannede en afg\xc3\xb8rende alliance mod andre fyrstend\xc3\xb8mmer i Rutenien. Jurij fik frihed til at ekspandere sit fyrsted\xc3\xb8mme mod betaling af tribut og fik lov at tage sig titlerne storfyrste af Moskva og fra 1318 tillige af Vladimir. Da metropolitten Peter af Kijev over Kijev og Hele Rus flyttede sit s\xc3\xa6de fra Vladimir til Moskva i 1321 styrkedes Moskvas stilling. Efter Jurij d\xc3\xb8d tilfaldt titlen som storfyrste af Vladimir-Suzdal den regernde fyrste i Moskva. Moskva var i lighed med andre st\xc3\xb8rre byer i fyrstend\xc3\xb8mmets n\xc3\xa6rhed en vigtig handelsplads.\n_START_SECTION_\nKamp for frihed og magt\n_START_PARAGRAPH_\nStorfyrst Dmitrij Donskoj (1350-1389), gift med Evdokija Dmitrijevna datter af Dmitrij af Suzdal, var den f\xc3\xb8rste af moskovitterne, der udfordrede Den Gyldne Hordes overh\xc3\xb8jhed. En samlet h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 over 50.000 fra de forskellige russiske fyrstend\xc3\xb8mmer, under ledelse af Dmitrij og moskovitterne, sejrede over mongolerne (tatarerne) i to slag: slaget ved Vozja 1378 og slaget ved Kulikovo, ved floden Don 1380, hvorfor han fik tilnavnet "Donskoj". Mongolerne vendte dog snart tilbage og plyndrede og \xc3\xb8delagde Moskva 1382, og underdanigheden fortsatte._NEWLINE_Vasilij 1. (1371-1425) f\xc3\xb8rte en integrationspolitik hvor han indlemmede fyrstend\xc3\xb8mmerne Murom, Gorodets og Nizjnij Novgorod (en rest af Vladimir-Suzdal), som han havde f\xc3\xa5et 1392 som bel\xc3\xb8nning af den Gyldne Horde for krigshj\xc3\xa6lp. Vasilij var gift med Sofia af Litauen, datter af Vytautas den Store (1350-1430), alligevel erobrede Storfyrstend\xc3\xb8mmet Litauen Vjazma og Smolensk 1403\xe2\x80\x931404. Mongolernes Timur Lenk (1336-1405) h\xc3\xa6rgede i de slaviske stater 1395 og var i konflikt med khanen, hvilket sv\xc3\xa6kkede mongolerne, anarki br\xc3\xb8d ud og khanatet splittedes. I 12 \xc3\xa5r undlod Moskva at betale sin tribut, men 1408 erobrede mongolerne dele af fyrstend\xc3\xb8mmet, dog uden at n\xc3\xa5 Moskva, og 1412 betaltes atter tribut til de mongolske herrer._NEWLINE_Under Vasilij 2. (1415\xe2\x80\x9362) skete feudale opr\xc3\xb8r og omfattende borgerkrig, og andre gjorde krav p\xc3\xa5 tronen, ud fra farfaderen Dmitrij Donskojs testamente, som tolkedes forskelligt og der gjordes henvisninger til diverse love og s\xc3\xa6dvaner. I krigen mellem Vasilij og farbroderen Jurij af Zvenigorod og dennes s\xc3\xb8nner Vasilij Kosoj (1421\xe2\x80\x931448) og Dmitrij Sjemjaka (d\xc3\xb8d 1453), fyrste af Galitsj-Merskij (i det senere Kostroma oblast) slog Jurijs styrker Vasilij og tog Moskva og gjorde sig til storfyrste 1433. Ved hans d\xc3\xb8d 1434 gik titlen til s\xc3\xb8nnen Vasilij Kosoj. Broderen Dmitrij br\xc3\xb8d sig ikke om dette og allierede sig med sin lillebror Dmitrij Krasnyj og Vasilij 2. og besejrede Vasilij Kosoj 1435 hvorefter Vasilij 2. genvandt tronen og bel\xc3\xb8nnede sine f\xc3\xa6tre. Snart fremkom dog mistanker om konspiration, og Vasilij lod midlertidigt f\xc3\xa6ngsle Dimitrij._NEWLINE_Vasilij var i krig mod den Gyldne Horde og blev taget til fange ca 1445 af Olugh Mokhammad af Kazan, men k\xc3\xb8btes fri for en enorm l\xc3\xb8sesum efter mindre end et \xc3\xa5r. I mellemtiden havde hans f\xc3\xa6tter Dmitrij grebet magten med henvisning til sin farfaders testamente. Ved Vasilijs genkomst lod Dmitrij \xc3\xb8jnene stikke ud p\xc3\xa5 ham, da noget lignende var overg\xc3\xa5et hans egen broder Vasilij, og sendte ham i eksil, idet han udr\xc3\xa5bte sig selv til storfyrste ca 1445-47._NEWLINE_Han savnede bojarernes st\xc3\xb8tte, s\xc3\xa5 folket tog atter Vasilij 1447 som retm\xc3\xa6ssig regent, og s\xc3\xb8nnen Ivan 3. "den store" kunne efterf\xc3\xb8lge allerede som samregent og bringe enhed i fyrstend\xc3\xb8mmet og f\xc3\xa5 de selvst\xc3\xa6ndighedsstr\xc3\xa6bende ruriske fyrster til at anerkende Moskvas overh\xc3\xb8jhed i hele rusernes land. Ivan den store giftede sig 1472 med Zo\xc3\xab Paleologos, broderdatter til den sidste kejser af Byzans. Dermed s\xc3\xa5 han sig som arvtager til det byzantinske imperium og gav legitimitet til s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8nnen Ivan 4.s titel zar ("kejser"). Moskva overtog ogs\xc3\xa5 den byzantinska dobbelthovede \xc3\xb8rn som symbol._NEWLINE_Ved det store m\xc3\xb8de ved Ugra-floden, en biflod til Oka, m\xc3\xb8dtes Ivan den store og mongolerne, som var allierede med Kasimir 4. af Polen-Litauen, som opponerede mod Moskvas annektering af Novgorod. Der oph\xc3\xb8rte den Gyldne Hordes overh\xc3\xb8jhed over de russiske fyrster, og Moskva stod som st\xc3\xb8rste magthaver i regionen.\n_START_SECTION_\nMoskvas position som centralmagt\n_START_PARAGRAPH_\nEfter Kijevs fald til mongolerne 1240 flyttede metropolitten af kirken til det mere trygge Moskva. En ny metropolit, St Jona af Moskva, indsattes i Moskva, og 1448 erkl\xc3\xa6rede den russisk-ortodokse kirke sig selvst\xc3\xa6ndig fra patriarken af Konstantinopel med Vasilijs st\xc3\xb8tte. Konstantinopel faldt samtidig (1453) til tyrkerne i det fremrykkende Osmanniske rige og den russiske kirke fik en ledende position i \xc3\xb8st. Efter som Rom if\xc3\xb8lge de ortodokse var faldet i vildfarelse og det andet Rom, Konstantinopel (af Konstantin d\xc3\xb8bt til Nova Roma) var kommet under islam, kaldte Moskva sig for det "tredje Rom".\n_START_SECTION_\nAnnektering af Novgorod\n_START_PARAGRAPH_\nMoskva fyrstend\xc3\xb8mmet knuste og annekterede den v\xc3\xa6ldige n\xc3\xa6rliggende Novgorod republik 1478. Novgorod havde v\xc3\xa6ret den mest fremtr\xc3\xa6dende russiske by inden Kijev blev hovedstad 882, og havde lokale fyrster. Vsevolod af Pskov blev afsat og Sviatoslav Olgovitj, s\xc3\xb8n af Oleg 1. af Tjernihiv af Rurik-dynastiet m\xc3\xa5tte tage over 1136-1138, hvilket ses som begyndelsen p\xc3\xa5 selvst\xc3\xa6ndigheden fra Kijev og republikkens oprettelse. Novgorod styredes af et lokalt parlament, veche og borgmesteren, posadnik, og fyrstens faktiske magt var begr\xc3\xa6nset. Novgorod blev en bem\xc3\xa6rkelsesv\xc3\xa6rdig h\xc3\xb8jkultur blandt andet med h\xc3\xb8j l\xc3\xa6sekundskab, og republikken erobrede senere hele landomr\xc3\xa5det op til Ishavet. Fra 1300-tallet k\xc3\xa6mpede de n\xc3\xa6rliggende Tver, Litauen og Moskva om indflydelse over Novgorods rigdomme, som valgte at alliere sig med storfyrst Jurij. Da Moskvas magt voksede, kom flere kampe om territorier, og 1397 erobredes en del af Novgorod som beholdtes en kort tid. Under de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rtier voksede truslen fra Moskva og Novgorod s\xc3\xb8gte allierede, men bojarerne og de \xc3\xb8vrige kunne ikke enes og ans\xc3\xa5 sig ikke at have \xc3\xb8konomi hverken for krig eller vasalskab under en anden magt. Ivan den stores (1440-1505) ekspansionskrig kunne ikke stoppes. _NEWLINE_Marfa Boretskaja ledte Novgorod i slutningen og s\xc3\xb8gte hj\xc3\xa6lp fra Litauen uden held, og Novgorods h\xc3\xa6r besejredes 1471 ved slaget ved floden Sjelon og dets selvst\xc3\xa6ndighed oph\xc3\xb8rte. Moskvatropperne br\xc3\xa6ndte veches unikke arkiv i Novgorod og knuste magteliten.\n_START_SECTION_\nAnnektering af Tver\n_START_PARAGRAPH_\nGennem \xc3\xa5rene var magtkamp om dominans i regionen blevet f\xc3\xb8rt med Storfyrstend\xc3\xb8mmet Tver (skabt af Alexander Nevskij og hans broder, Jaroslav af Tver 1247, og begge sider allierede sig snart med Storfyrstend\xc3\xb8mmet Litauen, snart med Den Gyldne Horde for at f\xc3\xa5 st\xc3\xb8rre magt. Ivan den store indtog Tver 1485 og annekterede storfyrstend\xc3\xb8mmet, og fyrst Mikael 3. af Tver gik i landflygtighed i Den polsk-litauiske realunion og s\xc3\xb8gte hj\xc3\xa6lp til at generobre sit storfyrstend\xc3\xb8mme men uden resultat. 1490 var s\xc3\xa5ledes i princippet alle de omr\xc3\xa5der, som Rurik-dynastiet havde hersket over i forskellige grene, samlede under samme person, Moskvas storfyrste Ivan, som proklamerede sig som "suver\xc3\xa6n over alle ruser/russer" til trods for, at man ved r\xc3\xa5dslagningen i Ljubetsj 1097 var blevet enige om, at ruriksl\xc3\xa6gtens forskellige grene skulle regere hver sin del.\n_START_SECTION_\nStorfyrstend\xc3\xb8mmet Moskva bliver Zarrusland\n_START_PARAGRAPH_\nOgs\xc3\xa5 Rostov annekteredes i 1474 og Fyrstend\xc3\xb8mmet Rjazan 1521. Kursk, som havde h\xc3\xb8rt til Storfyrstend\xc3\xb8mmet Litauen fra 1360, kom under storfyrstend\xc3\xb8mmets kontrol fra 1508. _NEWLINE_Ivan den stores s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8n Ivan 4. "den grusomme" (1530-1584) blev storfyrste 1533 og proklameredes 1547 som "zar over hele russernes land". Storfyrstend\xc3\xb8mmet Moskva blev Zarrusland med Moskva som hovedstad. Rusland havde genvundet en stor del af russernes land, "Rutenien"._NEWLINE_Ekspansionen var enorm: fra 20.000 km\xc2\xb2 i 1300 til 430.000 km\xc2\xb2 i 1462, og 2,8 mio. km\xc2\xb2 i 1533.'