b'\n_START_ARTICLE_\nBelejringen af Harfleur\n_START_PARAGRAPH_\nBelejringen af Harfleur var en belejring af havnebyen Harfleur i Normandiet, Frankrig, som foregik i 1415 under Hundrede\xc3\xa5rskrigen. Den begyndte d. 18. august og sluttede d. 22. september. Henrik 5. af England indvaderede Frankrig for at kr\xc3\xa6ve retten til den franske trone. Belejringen tog l\xc3\xa6ngere end forventet, og var med til at udmatte den engelske h\xc3\xa6r, inden den satte mod Calais. Den franske h\xc3\xa6r blokerede dog vejen og de to h\xc3\xa6re m\xc3\xb8dte i Slaget ved Agincourt.\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik 5. invaderede Frankrig efter fejlslagne forhandlinger med franskm\xc3\xa6ndende. Han kr\xc3\xa6vede retten som Frankrigs konge gennem sin oldefar Edvard 3., selvom de engelske konger generelt havde givet afkald p\xc3\xa5 titlen mod at franskm\xc3\xa6ndene accepterede Englands krav p\xc3\xa5 Aquitaine og andre omr\xc3\xa5der i Frankrig (efter Freden i Bretigny). Han indkaldte i f\xc3\xb8rste omgang til Magnum Concilium i for\xc3\xa5ret 1414 for at diskutere muligheden for at g\xc3\xa5 i krig med Frankrig, men herrem\xc3\xa6ndene insisterede p\xc3\xa5 at han skulle forhandle yderligere og moderere sine krav. I de efterf\xc3\xb8lgende forhandlinger erkl\xc3\xa6rede, Henrik at han ville opgive kravet om Frankrigs trone, hvis landet ville betale ham 1,6 millioner engelske kroner udest\xc3\xa5ende fra l\xc3\xb8sesummen for Johan 2. (som var blevet fanget under Slaget ved Poitiers i 1356), og erkende det engelske ejerskab af Normandiet, Touraine, Anjou, Bretagne og Flandern samt Aquitaine. Henrik ville gifte sig med prinsesse Catherine, datter af Karl 6 og modtage en medgift p\xc3\xa5 2 millioner kroner. Frankrig svarede tilbage med hvad de betragtede som gener\xc3\xb8s vilk\xc3\xa5r for \xc3\xa6gteskabet og en medgift p\xc3\xa5 600.000 kroner, og et udvidet Aquitaine. I 1415 var forhandlingerne g\xc3\xa5et i st\xc3\xa5, og engl\xc3\xa6nderne p\xc3\xa5stod at franskm\xc3\xa6ndende spottede dem med deres krav og latterliggjorde Henrik. I december 1414 havde parlementet blevet overbevist om at give Henrik et "dobbelt tilskud", en skat p\xc3\xa5 det dobbelte af den normale skat, for at genvinde sin arv fra Frankrig. Den 19. april 1415 spurgte Henrik igen storr\xc3\xa5det om at sanktionere en krig mod frankrig, og denne gang blev de enige om det.\n_START_SECTION_\nInvasion og forberedelse\n_START_PARAGRAPH_\nHenriks h\xc3\xa6r landede ved flodmundingen til Seinen i Nordfrankrig d. 13. august 1415. Han angreb derefter Harfleur med omkring 2.000 fodfolk og 6.000 bueskytter. Den franske garnison p\xc3\xa5 100 mand fik forst\xc3\xa6rkninger i form af de to erfarne riddere Sieur d\'Estouteville og the Sieur de Gaucourt som ankom med yderligere 300 fodfolk og overtog kommandoen.\n_START_SECTION_\nBelejringen\n_START_PARAGRAPH_\nDen 18. august ledte Thomas af Lancaster, hertug af Clarence en del af h\xc3\xa6ren til \xc3\xb8stsiden af byen for at s\xc3\xa6tte en lejr op. Dette bet\xc3\xb8d af byen var omringet, og at en sending til byen med gev\xc3\xa6rer, krudt, pile og armbr\xc3\xb8ste blev stoppet og plyndret, og ikke n\xc3\xa5ede frem._NEWLINE_De n\xc3\xa6rmere detaljer om belejringen er ikke kendt men synes at have fulgt det normale m\xc3\xb8nster for belejringskrig i senmiddelalderen. Efter at byens mure var blevet tilpas \xc3\xb8delagte af tolv store kanoner og andet traditionelt artilleri, planlagde Henrik 5. et angreb p\xc3\xa5 byen en m\xc3\xa5ned efter man havde startet belejringen. Harfleurs ledere bedte om forhandlinger, og man blev enige om, at s\xc3\xa5fremt den franske h\xc3\xa6r ikke n\xc3\xa5ede frem inden d. 23. september, s\xc3\xa5 ville byen overgive sig til engl\xc3\xa6nderne._NEWLINE_Harfleur overgav sig d. 22. september. Ridderne blev l\xc3\xb8sladt for at samle l\xc3\xb8sepenge, og de borgere som sv\xc3\xa6rgede troskab til Henrik 5. fik lov at blive, mens alle andre fik ordre p\xc3\xa5 at forlade byen.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8lger\n_START_PARAGRAPH_\nUnder belejringen blev den engelske h\xc3\xa6r voldsomt ramt af dysenteri, hvilket fortsatte med at p\xc3\xa5virke dem efter belejringen var ovre. Henrik efterlod en mindre garnison i byen og mandag d. 8. oktober satte resten af h\xc3\xa6ren afsted mod Calais. Han ledte efter en d\xc3\xa5rligt forsvaret eller ubevogtet bro eller vadested over Somme. Han h\xc3\xa5bede at kunne smutte forbi den franske h\xc3\xa6r og sikkert tilbage til Calais, som var under engelsk kontrol. Selvom det lykkedes at krydse Somme, tvang den fransk h\xc3\xa6r engl\xc3\xa6nderne langt ind i landet, og tvang dem til sidst til at k\xc3\xa6mpe i, hvad der blev Slaget ved Agincourt.\n_START_SECTION_\nI popul\xc3\xa6rkultur\n_START_PARAGRAPH_\nHarfleur er en vigtig del af William Shakespeares skuespil Henry V, og skuespillet og belejringen blev filmatiseret i bl.a. filmen fra 1989 med Kenneth Branagh som Kong Henrik 5. Belejringen er ogs\xc3\xa5 beskrevet i den historiske roman Azincourt af Bernard Cornwell fra 2008 og i b\xc3\xb8rnebogen My Story: A Hail of Arrows: Jenkin Lloyd, Agincourt, France 1415.'