b"\n_START_ARTICLE_\nDet Byzantinske Rige\n_START_SECTION_\nTetrarkiet\n_START_PARAGRAPH_\nSplittelsen af Romerriget startede med tetrarkiet mod slutningen af det 3. \xc3\xa5rhundrede. Efter hundrede \xc3\xa5r med borgerkrig inds\xc3\xa5 Diocletian, at riget havde behov for radikale forandringer for at genskabe dets stabilitet. Han indf\xc3\xb8rte en r\xc3\xa6kke omfattende reformer for at skabe en mere effektiv m\xc3\xa5de at styre det enorme kejserrige. Romerriget blev delt i to dele: (pars Orientis (\xc3\xb8st) og pars Occidentis (vest) med hver deres kejser (Augustus). Hver af disse riger var igen delt i to pr\xc3\xa6fekturer, og hver Augustus havde en yngre Caesar under sig. Men tetrarkisystemet blev for indviklet, og det baserede sig p\xc3\xa5, at de efterf\xc3\xb8lgende Augusti og Caesari fulgte spillereglerne, hvilket skulle vise sig at v\xc3\xa6re \xc3\xb8nsket\xc3\xa6nkning fra Diokletians side. Efter at Diokletian og hans medkejser Maximian abdicerede i 305 til fordel for deres Caesari, begyndte systemet snart at falde fra hinanden igen, hvilket f\xc3\xb8rte riget ud en ny borgerkrig. De n\xc3\xa6ste 90 \xc3\xa5rs tid blev riget samlet, delt og samlet igen flere gange, indtil den endelige splittelse efter Theodosius den stores d\xc3\xb8d._NEWLINE_Konstantin den Store form\xc3\xa5ede i 324 at samle hele riget under sig, og valgte at flytte sin hovedstad bort fra Rom og senatet i 330. Han valgte den strategisk beliggende gr\xc3\xa6ske by Byzans. Konstantin opf\xc3\xb8rte en ny by omkring den gamle og kaldte den Nova Roma (det nye Rom). Navnet slog aldrig an, og byen blev i folkemunde ben\xc3\xa6vnt Konstantinopel (gr\xc3\xa6sk \xce\x9a\xcf\x89\xce\xbd\xcf\x83\xcf\x84\xce\xb1\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb9\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x8d\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbb\xce\xb9\xcf\x82), \xc2\xabKonstantins by\xc2\xbb. Konstantin var den f\xc3\xb8rste kristne kejser. Religionen, som var blevet voldeligt forfulgt under Diokletian, blev nu tilladt religion. Den \xc3\xb8gede gradvist sin indflydelse blandt kejserrigets h\xc3\xb8jere stillede, bortset fra et mindre mellemspil med den hedenske kejser Julian, og blev under Theodosius den Store gjort til statsreligion.\n_START_SECTION_\nDet byzantinske riges tidlige historie\n_START_PARAGRAPH_\nDen endelige deling af Romerriget skete efter kejser Theodosius den stores d\xc3\xb8d i 395. Riget blev da delt mellem hans to s\xc3\xb8nner, Arcadius og Honorius. Arcadius blev kejser i \xc3\xb8st med Konstantinopel som hovedstad, mens Honorius blev kejser i vest med hovedstad f\xc3\xb8rst i Mediolanum (Milano), og senere i Ravenna. De enorme problemer, som snart m\xc3\xb8dte Det Vestromerske Rige i form af de germanske folkevandringer, blev for det meste undg\xc3\xa5et af det \xc3\xb8stlige rige. Gennem det 5. \xc3\xa5rhundrede blev Det Vestromerske Rige gentagne gange invaderet, og flere germanske konged\xc3\xb8mmer blev oprettet i omr\xc3\xa5der, som Rom h\xc3\xa6vdede overherred\xc3\xb8mme over. I 476 blev den sidste vestromerske kejser Romulus Augustus afsat. _NEWLINE_Theodosius II forst\xc3\xa6rkede forsvarsv\xc3\xa6rkerne omkring Konstantinopel, og byen forblev uindtaget til 1204. Theodosius valgte at give efter for hunneren Attilas krav om tribut i guld i stedet for at pr\xc3\xb8ve at st\xc3\xa5 imod et invasionsfors\xc3\xb8g. Han s\xc3\xa5 det ogs\xc3\xa5 som \xc3\xb8nskeligt at skabe handel mellem hunnerne og Konstantinopel. _NEWLINE_Hans efterf\xc3\xb8lger, Markian, n\xc3\xa6gtede imidlertid at forts\xc3\xa6tte betalingen af den store tribut. Men Attila d\xc3\xb8de i 453, og hans rige faldt sammen under indre krige. Det medf\xc3\xb8rte, at Konstantinopel blev reddet fra den overh\xc3\xa6ngende fare for invasion. Nu bedrede forholdet mellem Det \xc3\xb8stromerske Rige og de tilbagev\xc3\xa6rende hunner sig, og hunnerne blev med tiden indlemmede som lejesoldater (foederati) i den \xc3\xb8stromerske h\xc3\xa6r._NEWLINE_I 468 fors\xc3\xb8gte kejser Leo I uden held at generobre Nordafrika fra vandalerne. Det Vestromerske rige havde p\xc3\xa5 denne tid kun kontrol over Italien. Britannien faldt til anglerne og sakserne, Hispania faldt til vestgoterne, Afrika til vandalerne og Gallien til frankerne. Leo var den f\xc3\xb8rste kejser, som blev kronet af patriarken og ikke af en general eller en officer s\xc3\xa5ledes, som den romerske tradition havde v\xc3\xa6ret. Dette ritual blev med tiden en tradition, og i middelalderen overtog de religi\xc3\xb8se tr\xc3\xa6k ved kroningen fuldst\xc3\xa6ndig. I tiden efter Attilas fald var den sande hersker i Konstantinopel ikke kejseren, men den alanske general Aspar. Leo form\xc3\xa5ede imidlertid at frig\xc3\xb8re sig fra indflydelsen fra Aspar ved at st\xc3\xb8tte et opr\xc3\xb8r blandt en halvbarbarisk stamme i Sydanatolien, kaldet isaurerne. Som et led i alliancen med isaurerne bortgiftede Leo sin datter Ariadne til isaureren Tarasicodissa, som senere tog navnet Zenon. Opr\xc3\xb8ret endte med, at Aspar og hans s\xc3\xb8n Ardabur blev dr\xc3\xa6bt i 471. Efter dette var Konstantinopel fri for udenlandsk indflydelse i flere \xc3\xa5rhundreder. Da Leo d\xc3\xb8de i 474, blev han efterfulgt af Ariadnes og Zenos s\xc3\xb8n Leo II, med Zenon som regent. Da Leo d\xc3\xb8de senere samme \xc3\xa5r, blev Zenon kronet som ny kejser. \xc3\x85ret efter blev Zenon afsat af generalen Basiliskos, som havde ledet Leo Is invasionsfors\xc3\xb8g i Afrika. Men Basiliskos evnede ikke at holde p\xc3\xa5 magten, og nogle m\xc3\xa5neder senere genvandt Zenon tronen. Zenon m\xc3\xb8dte nu modstand fra to af sine tidligere allierede, isaurerne Illo og Leontius, som begge nu kr\xc3\xa6vede kejserv\xc3\xa6rdighed._NEWLINE_ P\xc3\xa5 samme tid havde i Det vestromerske Rige Odovakar afsat kejser Romulus Augustus og indsat sig selv som konge af Italien. For at vinde Italien tilbage sendte Zenon sin allierede, den \xc3\xb8stgotiske konge Teoderik den store, mod Rom. Teoderik besejrede Odovakar i 493 og etablerede et \xc3\xb8stgotisk konged\xc3\xb8mme i Italien, formelt p\xc3\xa5 vegne af den \xc3\xb8stromerske kejser, men i realiteten uafh\xc3\xa6ngig af denne. Teoderik opbyggede konged\xc3\xb8mmet til at blive datidens m\xc3\xa6gtigste germanske rige, men hans efterf\xc3\xb8lgere lod konged\xc3\xb8mmets magt forfalde ret hurtigt._NEWLINE_I 491 d\xc3\xb8de Zenon og blev fulgt af Anastasios I, som giftede sig med Ariadne, Zenons enke. Isaurerne, under Zenons bror Longinus, gjorde opr\xc3\xb8r mod den nye kejser. Anastasios I kunne dog sl\xc3\xa5 opr\xc3\xb8ret ned, men isaurerne fortsatte fjendtlighederne med guerillakrigsf\xc3\xb8ring fra de isauriske fjelde helt frem til 496. Anastasios I viste sig at v\xc3\xa6re en energisk reformator, is\xc3\xa6r inden for finanssystemet. Han indf\xc3\xb8rte et nyt skattesystem, som gjorde, at statskassen var overfyldt, da han d\xc3\xb8de.\n_START_SECTION_\nJustinians erobringer\n_START_PARAGRAPH_\nEfter Anastasios' d\xc3\xb8d blev Justinus 1. udn\xc3\xa6vnt til ny kejser, selv om han var n\xc3\xa6sten 70 \xc3\xa5r. Den nye kejsers nev\xc3\xb8 Justinian 1. tr\xc3\xa5dte nu frem som den, som havde den egentlige kontrol. Justinian var s\xc3\xb8n af en bonde fra Illyrien, men blev senere adopteret af Justin. Justinian opdaterede de gamle romerske love med det nye lovv\xc3\xa6rk \xc2\xabCorpus Juris Civilis\xc2\xbb. Selv om lovene fortsat blev skrevet p\xc3\xa5 latin, var dette sprog nu arkaisk og kun f\xc3\xa5 forstod det, selv blandt de l\xc3\xa6rde, som forfattede de nye lovtekster. Kirken Hagia Sofia (hellig visdom) blev bygget i 530-erne. Den skulle blive et midtpunkt for den ortodokse kirke og for det religi\xc3\xb8se liv i Det \xc3\xb8stromerske Rige. 500-tallet var ogs\xc3\xa5 en tid med kulturet opblomstring tid med bem\xc3\xa6rkelsesv\xc3\xa6rdige personligheder som poeterne Nonnus og Paulus Silentiarus, historikeren Procopius, naturfilosofen Johannes Philoponos og andre._NEWLINE_I 532 sikrede Justinian freden i \xc3\xb8st ved at slutte en \xc2\xabevig fred\xc2\xbb med sassanidekongen Khosrau 1., en aftale som gik ud p\xc3\xa5, at romerne m\xc3\xa5tte betale en betydelig \xc3\xa5rlig tribut til Persien. Justinian blev drevet af en dr\xc3\xb8m om at genoprette Romerrigets herred\xc3\xb8mme over middelhavsomr\xc3\xa5det, og med hj\xc3\xa6lp fra dygtige generaler som Belisarius og Narses form\xc3\xa5ede han midlertidigt at genvinde store dele af de tabte romerske provinser i vest. Han erobrede store dele af Italien, Nordafrika, og mindre besiddelser i det sydlige Spanien. Hans erobringer startede i 533, da han sendte Belisarius til Afrika med en h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 18.000 mand. Vandalernes kongerige var p\xc3\xa5 denne tid langt svagere, end det havde v\xc3\xa6ret, da Leo 1. fors\xc3\xb8gte at underkue det i 468, og Kartago overgav sig efter et par mindre tr\xc3\xa6fninger. Belisarius returnerede til Konstantinopel i triumf og med den sidste vandalkonge Gelimer som fange. Men modstanden mod romerne i Nordafrika var endnu ikke helt nedk\xc3\xa6mpet, idet det f\xc3\xb8rst var i 548, at de sidste opr\xc3\xb8rske stammer sluttede fred med Konstantinopel._NEWLINE_I 535 igangsatte Justinian sit mest ambiti\xc3\xb8se projekt: generobringen af Italien, som p\xc3\xa5 denne tid fortsat var under \xc3\xb8stgoternes herred\xc3\xb8mme. En mindre h\xc3\xa6r blev sendt over land gennem Dalmatien, mens hovedstyrken blev fragtet over havet, atter ledet af Belisarius. Han landede f\xc3\xb8rst p\xc3\xa5 Sicilien og erobrede \xc3\xb8en ubesv\xc3\xa6ret. Marchen op gennem det italienske fastland viste sig ogs\xc3\xa5 at m\xc3\xb8de lille modstand, og Napoli, Rom og hovedstaden Ravenna faldt en efter en. Goterne var tilsyneladende sl\xc3\xa5et, og Justinian kaldte Belisarius tilbage til Konstantinopel i 541. Belisarius bragte ogs\xc3\xa5 denne gang en fanget konge hjem til kejseren: \xc3\xb8stgoteren Witiges. Men \xc3\xb8stgoterne og deres allierede form\xc3\xa5ede snart at genforene sig under Totilas kommando. De f\xc3\xb8lgende gotiske krige var en udmattende serie af belejringer, slag og tilbaketr\xc3\xa6kninger, som slugte de fleste af b\xc3\xa5de romerske og italienske ressourcer og udarmede store dele af Italien. Det s\xc3\xa5 ud som om, at romerne stod i fare for at miste alle besiddelserne, de havde vundet, efter som de ikke havde forsynet tropperne med tilstr\xc3\xa6kkelig finansiel og logistisk st\xc3\xb8tte. Justinian mistede tiltroen til Belisarius og beordrede ham tilbage til hovedstaden. Sommeren 552 sendte Justinian en ny h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 35.000 mand som forst\xc3\xa6rkninger under ledelse af eunukken Narses. Totila blev besejret og dr\xc3\xa6bt i slaget ved Busta Gallorum, og hans efterf\xc3\xb8lger Teias blev ligeledes sl\xc3\xa5et i slaget ved Mons Lactarius. Selv om nogen mindre gotiske garnisoner fortsatte at g\xc3\xb8re modstand, og p\xc3\xa5 trods af to senere invasionsfors\xc3\xb8g af frankere og alemannere, var generobringen af Italien nu gennemf\xc3\xb8rt. Justinian fortsatte udvidelsen af kejserriget ved at underl\xc3\xa6gge sig alle \xc3\xb8erne i Middelhavet, og desuden form\xc3\xa5ede han at vinde en mindre del af Spanien fra vestgoterne._NEWLINE_Ved at prioritere erobringerne i vest lod Justinian de \xc3\xb8stre dele af riget st\xc3\xa5 n\xc3\xa6sten ubevogtede, selv om han havde bygget mange store f\xc3\xa6stningsv\xc3\xa6rker langs gr\xc3\xa6nserne. Khosrau havde s\xc3\xa5 tidligt som i 540 brudt fredsaftalen og plyndret Antiokia. Det eneste, som Justinian kunne g\xc3\xb8re for at stoppe ham, var at godtage en for\xc3\xb8gelse af den \xc3\xa5rlige tribut. Slaviske folkeslag havde allerede under Justins regeringstid krydset gr\xc3\xa6nsen til Romerriget og plyndret Balkan. De drog nu fordel af at bevogtningen af gr\xc3\xa6nsen var blevet kraftigt udtyndet, og slaverne n\xc3\xa5ede helt ned til Korinterbugten. Slaverne invaderede Thrakien i 545, og i 548 angreb de Dyrrachium, en vigtig havn ved Adriaterhavet. I 550 form\xc3\xa5ede sclavenierne at komme s\xc3\xa5 n\xc3\xa6r som 65 kilometer fra selveste Konstantinopel. I 559 var Det \xc3\xb8stromerske Rige ude af stand til at sl\xc3\xa5 en st\xc3\xb8rre invasion fra kutrigurerne og sclavenierne tilbage, og slaverne n\xc3\xa5ede helt frem til Konstantinopels forst\xc3\xa6der. Romerne form\xc3\xa5ede efterh\xc3\xa5nden at drive slaverne tilbage over Donau, men romersk kontrol over Balkan var st\xc3\xa6rkt sv\xc3\xa6kket, og i l\xc3\xb8bet af de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r skulle den blive n\xc3\xa6sten totalt tilintetgjort. _NEWLINE_Kort tid efter Justinians d\xc3\xb8d i 565 vandt langobarderne kontrol over det meste af det italienske halv\xc3\xb8. Vestgoterne erobrede C\xc3\xb3rdoba, romernes hovedbesiddelse i Spanien, f\xc3\xb8rst i 572 og igen i 584, og de sidste romerske omr\xc3\xa5der i Spanien blev tabt i l\xc3\xb8bet af de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r. Slaverne invaderede igen Thrakien og Illyrien i 577 med en horde p\xc3\xa5 vel 100.000 mand. Sirmium, den vigtigste romerske by ved Donau, gik tabt i 582, men Det \xc3\xb8stromerske Rige form\xc3\xa5ede dog at beholde kontrollen over gr\xc3\xa6nsefloden, selv om store dele af territorierne inden for denne var i barbarernes h\xc3\xa6nder. Samtidig tr\xc3\xa5dte tyrkerne frem p\xc3\xa5 Krimhalv\xc3\xb8en._NEWLINE__NEWLINE_Justinians efterf\xc3\xb8lger, Justinus 2., n\xc3\xa6gtede at betale tribut til perserne. Dette f\xc3\xb8rte til en langvarig krig med sassaniderne. Krigen varede gennem hele hans regeringstid og under hans efterf\xc3\xb8lgere, Tiberius 2. og Mauricius Tiberius, med kontrollen over Armenien som m\xc3\xa5l. Heldigvis for romerne udbr\xc3\xb8d der borgerkrig i Persien, og Mauricius kunne drage fordel af sit venskab med den nye konge, Khosrau 2., som Mauricius havde hjulpet til at vinde tronen. En ny fredsaftale blev indg\xc3\xa5et i 591, og Armenien blev delt mellem de to stridende stormagter. Mauricius reorganiserede de romerske besiddelser i vest i to eksarkater, Ravenna og Kartago, og han for\xc3\xb8gede deres muligheder for selvforsvar og delegerede ansvaret for dette til de lokale civile myndigheder._NEWLINE_ _NEWLINE_I 602 blev kejser Mauricius v\xc3\xa6ltet af Focas, og i perioden 602-628 kom byzantinere og persere i krig med hinanden i 26 udmattede \xc3\xa5r. Samtid lagde avarerne og bulgarerne pres p\xc3\xa5 Balkan, og lidt senere erobrede sassaniderne Egypten, Pal\xc3\xa6stina, Syrien og Armenien. Perserne blev senere sl\xc3\xa5et og territorierne vundet tilbage af den byzantinske kejser Herakleios i 627. Men krigen mod persere havde sv\xc3\xa6kket b\xc3\xa5de byzantinere og sassanidere s\xc3\xa5 meget at de forenede muslimske araberne fik det let med at erobre  Mellem\xc3\xb8sten fra byzantinere. Byzantineres mest katastrofale tab i denne periode var slaget ved Jarmuk i Syrien i 636. Mesopotamien, Syrien, Egypten og Afrika blev inkorporerede i det voksende muslimske rige. Samtidig fortsatte langobarderne med at udvide deres omr\xc3\xa5de i Norditalien. Samtid lagde slavere pres p\xc3\xa5 Balkan, og form\xc3\xa5ede til slut at bosatte sig i omr\xc3\xa5det. Ligurien faldt i 640 og resten af eksarkatet Ravenna faldt i 751. De romerske besiddelser i Italien var efter dette indskr\xc3\xa6nkede til nogen sm\xc3\xa5 kystomr\xc3\xa5der i Syditalien og nogen halvselvst\xc3\xa6ndige byer som Venezia, Napoli, Amalfi og Gaeta.\n_START_SECTION_\nForfald og genrejsning\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc3\xb8stromerske riges tab af territorier og den fortsatte trussel fra rigets fjender gjorde det n\xc3\xb8dvendig med nye politiske reformer, og en proces for at samle stadig mere magt i kejserens h\xc3\xa6nder blev sat i gang. Det latinske sprog havde aldrig f\xc3\xa5et fodf\xc3\xa6ste i den \xc3\xb8stlige halvdel af Romerriget, men det blev fortsat brugt som officielt sprog frem til, at Herakleios fuldf\xc3\xb8rte helleniseringen af riget ved at g\xc3\xb8re gr\xc3\xa6sk til det officielle sprog. P\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5de br\xc3\xb8d kejseren med rigets romerske herkomst, selv om indbyggerne fortsat kaldte sig romere og kejserriget for Romerriget (navnet Det \xc3\xb8stromerske Rige var kun lidt i brug efter Det vestromerske Riges fald). Latinske titler som Augustus blev afskaffede, og Herakleios tog den gr\xc3\xa6ske titel \xce\x92\xce\xb1\xcf\x83\xce\xb9\xce\xbb\xce\xb5\xcf\x85\xcf\x82 (Basileos, gr\xc3\xa6sk for konge/hersker). _NEWLINE_Kristne vaner og traditioner og religi\xc3\xb8se udtryk havde p\xc3\xa5 denne tid drastisk forandret dagliglivet for indbyggerne i kejserriget i st\xc3\xa6rk kontrast til forholdene i Romerriget i den hedenske oldtid. Inden for kristendommen var der fremvoksede et skel mellem den monofysitiske retning i de sydlige provinser og den kalkedonske ortodokse i de nordlige. Tabet af de sydlige provinser til araberne gjorde, at ortodoksien blev styrket i de resterende dele af kejserriget._NEWLINE_Konstans II inddelte riget i et nyt system med milit\xc3\xa6re provinser kaldet th\xc3\xa9mata (temaer) i et fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at forbedre de enkelte provinsers muligheder for selv at forsvare sig mod den konstante trussel om invasion. Uden for hovedstaden mindskedes de urbane centre, mens Konstantinopel selv voksede og blev den st\xc3\xb8rste by i den kristne verden. Flere arabiske fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at indtage Konstantinopel blev sl\xc3\xa5et tilbage af den fortsat overlegne romerske fl\xc3\xa5de. Byzantineres monopol p\xc3\xa5 gr\xc3\xa6sk ild, deres st\xc3\xa6rke forsvarsv\xc3\xa6rker, deres generalers overlegne taktik og dygtigheden hos soldaterkejsere som Leo III gjorde, at de havde overtaget i forsvaret af deres kerneomr\xc3\xa5der. Subsidiering af frie b\xc3\xb8nder, som lod sig hverve, var grundlaget for det tunge kavaleri (katafrakterne). Det veludviklede forsvarssystem (temaerne), brugen af bestikkelser for at lokke rigets fjender til at sl\xc3\xa5s indbyrdes, overlegenhed i efterretning, kommunikation og milit\xc3\xa6r strategi og doktriner gjorde, at Det \xc3\xb8stromerske Rige p\xc3\xa5 denne tid fortsat m\xc3\xa5tte regnes som en af verdens stormagter. _NEWLINE__NEWLINE_I sommeren 717 satsede Umayyade-kalifatet p\xc3\xa5 en storstilet belejring. P\xc3\xa5 det tidspunkt bestod Det Byzantinske Rige kun af Konstantinopel, nogle kystbyer i Gr\xc3\xa6kenland og Italien, samt den vestlige del af Anatolien, hvorimod Umayyade-kalifatet strakte sig fra Spanien og helt til Pakistan. Umayyade-kalifatet satsede p\xc3\xa5 en total blokade af Konstantinopel b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 landet og havet. Men en kombination af kejser Leo III Isaurus' milit\xc3\xa6rt genialitet, monopolet p\xc3\xa5 gr\xc3\xa6sk ild, en h\xc3\xa5rd vinter i 717-718, og en alliance med bulgarer, gjorde at byzantinere p\xc3\xa5f\xc3\xb8rte Umayyade-kalifatet store tab og udslettede deres fl\xc3\xa5de. I sommeren 718, et \xc3\xa5r efter at belejringen begyndte, valgte Umayyade-kalifatet at hjemkalde deres tropper, men p\xc3\xa5 vej hjem kom en orkan i vejen og dr\xc3\xa6bte alle deres m\xc3\xa6nd. Da var kalifatet ikke l\xc3\xa6ngere den store trussel for Det Byzantinske Rige, og kejserriget fik muligheden for at rejse sig igen. I 739 fandt Slaget ved Akroinon sted, og her tilintetgjorde byzantinere den arabiske h\xc3\xa6r fuldst\xc3\xa6ndigt, og det f\xc3\xb8rte til fordrivelsen af arabiske styrker fra Anatolien. Byzantineres sejr over arabere var da ogs\xc3\xa5 en af \xc3\xa5rsagene til at kalifatet gik i stykker senere, og for aldrig at blive forenet nogensinde igen. _NEWLINE_700-tallet blev domineret af religi\xc3\xb8s splittelse over ikonoklasmen. Kejser Leo III forb\xc3\xb8d ikoner, hvilket f\xc3\xb8rte til opr\xc3\xb8r over hele riget blandt tilh\xc3\xa6ngere af s\xc3\xa5danne ikoner. Det andet koncil i Nikea godkendte, efter pres fra kejserinde Irene, at ikoner kunne agtes, men ikke dyrkes som guddommelige. Irene fors\xc3\xb8gte ogs\xc3\xa5 at f\xc3\xa5 indg\xc3\xa5et en \xc3\xa6gteskabsalliance med Karl den store, som havde fors\xc3\xb8gt at efterligne romerske skikke og arv. Denne alliance ville have f\xc3\xb8rt til en genforening af det gamle Romerrige til en europ\xc3\xa6isk supermagt med samme styrke, som det gamle kejserrige havde haft. Planerne blev lagt i grus, da Irene blev afsat i 802. Kontroversen om ikonoklasmen tilspidsede sig igen ved indgangen til 800-tallet, men blev endelig afsluttet af kejserinde Theodora i 843, da hun genrejste ikonernes status. Ikonoklasmen f\xc3\xb8rte til, at forholdet mellem den ortodokse kirke og den romersk-katolske kirke blev forv\xc3\xa6rret. Ogs\xc3\xa5 forholdet til det nye tysk-romerske rige blev d\xc3\xa5rligere. Resultatet blev, at \xc3\x98st- og Vesteuropa voksede mere og mere fra hinanden i l\xc3\xb8bet af middelalderen.\n_START_SECTION_\nNy storhedstid\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc3\xb8stromerske Rige n\xc3\xa5ede mod slutningen af 800-tallet en ny storhedstid, som varede i mere en hundrede \xc3\xa5r. I l\xc3\xb8bet af denne tid form\xc3\xa5ede riget at genvinde kontrollen over Adriaterhavet, Syditalien og bulgarernes territorier. Rigets byer begyndte igen at vokse, velstanden spredte sig i rigets provinser, og optimismen voksede takket v\xc3\xa6re, at truslen om invasion nu var ovre. Befolkningen voksede kraftigt, og produktion af varer \xc3\xb8gede, hvilket f\xc3\xb8rte til en opblomstring i handelsvirksomheden. Dette var ogs\xc3\xa5 en tidsperiode, da byzantinsk kunst blomstrede op. De mange nye kirker, som blev opf\xc3\xb8rt rundt omkring i kejserriget, blev besmykkede med nye mosaikker._NEWLINE_Soldatkejserne Nikeforos II og Johannes I udvidede riget til langt ind i Syrien, besejrede emirerne i Nord- og Vestirak og generobrede Kreta og Cypern. Johannes truede til og med Jerusalem. Emiratet Aleppo og dets naboer blev vasaller under Det \xc3\xb8stromerske Rige. Under Basileios II blev bulgarerne, som havde underlagt sig det meste af Balkan, m\xc3\xa5let for \xc3\xa5rlige krigstog af kejserrigets h\xc3\xa6re. Krigen varede i de n\xc3\xa6ste \xc3\xa5r, indtil bulgarerne endelig blev besejrede i slaget ved Kleidon i 1014. Basileios blindede 99 af hver hundrede af de 14.000 krigsfanger, de resterende blev kun blindede p\xc3\xa5 det ene \xc3\xb8je s\xc3\xa5ledes, at de kunne lede deres medsoldater hjem. Da den bulgarske zar s\xc3\xa5 den ynkelige h\xc3\xa6r komme hjem, bebrejdede han sig selv, og det siges, at han d\xc3\xb8de af chokket. Bulgarien overgav sig og blev en del af Det \xc3\xb8stromerske Rige, som nu atter strakte sig helt til Donau. Den gamle gr\xc3\xa6nseflod havde ikke v\xc3\xa6ret holdt af romerne siden Herakleios' regeringstid. Kejserriget vandt sig ogs\xc3\xa5 en ny allieret i v\xc3\xa6ringstaten Kijev, hvorfra kejseren hentede soldater til den nye v\xc3\xa6ringgarden ved at bortgifte Basileios' s\xc3\xb8ster Anna til storfyrste Vladimir I af Kiev. Basileios ans\xc3\xa5 den arabiske okkupation af Sicilien, som havde v\xc3\xa6ret i h\xc3\xa6nderne p\xc3\xa5 araberne siden 904, som ut\xc3\xa5lelig. \xc3\x98en havde v\xc3\xa6ret en del af Det \xc3\xb8stromerske Rige i over 300 \xc3\xa5r (ca. 550-ca. 900), og Basileios lagde nu planer for at vinde den tilbage. Men kejserens d\xc3\xb8d i 1025 satte en stopper for projektet._NEWLINE_Det \xc3\xb8stromerske Rige strakte sig nu fra Aserbajdsjan og Armenien i \xc3\xb8st til Calabrien i Syditalien i vest og var igen blevet den st\xc3\xb8rste magt omkring Middelhavet. Den respekt, den kejserlige h\xc3\xa6r havde skabt om sig gennem denne periode, var s\xc3\xa5 formidabel, at det nu var nok blot at n\xc3\xa6vne muligheden for en milit\xc3\xa6r intervention for at holde de lokale sm\xc3\xa5herskere i skak. _NEWLINE_Men Det \xc3\xb8stromerske Rige kom snart ind i en ny periode med vanskeligheder, fordi det voksende aristokrati skabte problemer for temasystemet. Hvis det kun havde haft sine gamle fjender, det tysk-romerske rige og Abbaside-kalifatet, kunne det have klaret sig. Men p\xc3\xa5 denne tid dukkede der p\xc3\xa5 samme tid flere nye fjender frem, som manglede den nedarvede respekt for kejserrigets magt og styrke. Normannerne overvandt den sidste romerske besiddelse i Italien i 1071 \xe2\x80\x93 det skortede p\xc3\xa5 interesse i Konstantinopel for at sende styrker til unds\xc3\xa6tning. De tyrkiske seldsjukkerne, som var mest optagne af at k\xc3\xa6mpe mod fatimiderne i Egypten, fortsatte deres felttog i Lilleasien. Slaget ved Manzikert i 1071 fik som f\xc3\xb8lge, at romerne tabte n\xc3\xa6sten hele denne provins. En generobring af provinsen hvor man erobrede specielt de rige kyster i Anatolien fandt sted senere under det komneniske dynasti._NEWLINE_1000-tallet s\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 en monumental religi\xc3\xb8s forandring. Den vestlige og den \xc3\xb8stlige kirke havde bev\xc3\xa6get sig i hver sin retning gennem flere \xc3\xa5rhundreder, men tilh\xc3\xb8rte formelt den samme kirke. Dette skulle forandre sig, da pave Leo IX og patriark Mikael Kerularius gensidigt ekskommunikerede hinanden. Det store skisma i 1054 f\xc3\xb8rte til den endelige adskillelse mellem kirkerne, og paven i Rom og patriarken i Konstantinopel blev efter dette uafh\xc3\xa6ngige ledere for hver sin kirke, den romersk-katolske kirke og den \xc3\xb8stlige ortodokse kirke. Tidsf\xc3\xa6stelsen af skismaet til netop denne h\xc3\xa6ndelse er en eftertids erkendelse: i samtiden opfattede man ikke ekskommunikationerne som fuldt s\xc3\xa5 skels\xc3\xa6ttende. Men desuden var splittelsens \xc3\xa5r 1054 sk\xc3\xa6bnesvangert for Det \xc3\xb8stromerske Rige, og det markerer en af rigets vigtigste historiske milep\xc3\xa6le. Samarbejdet mellem \xc3\xb8st og vest skrantede b\xc3\xa5de under korsfarertiden og i den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende tid, da Konstantinopel blev presset og til sidst helt erobret af osmannerne.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98get fjendtlighed mod Vesten\n_START_PARAGRAPH_\nEfter slaget ved Manzikert blev en delvis genrejsning gjort mulig af det komneniske dynasti. Alexios I begyndte at omorganisere milit\xc3\xa6rsystemet efter feudale principper og gjorde betydelige fremskridt mod seldsjukkerne. Hans r\xc3\xa5b om hj\xc3\xa6lp fra vesten f\xc3\xb8rte til det f\xc3\xb8rste korstog, som hjalp kejseren til at generobre Nik\xc3\xa6a. Efterh\xc3\xa5nden voksede imidlertid afstanden mellem den \xc3\xb8stromerske kejser og de vestlige korsfarere, og senere korstog var i stigende grad fjendtligt indstillede. Alexios' s\xc3\xb8n Johannes II efterfulgte ham i 1118 og blev kendt for at v\xc3\xa6re en us\xc3\xa6dvanlig hensynsfuld mand; gennem sin lange regeringstid (1118-1143) dr\xc3\xa6bte eller blindede han ingen, hvilket var bem\xc3\xa6rkelsesv\xc3\xa6rdigt p\xc3\xa5 en tid, da herskerne normalt var voldelige. Hans unders\xc3\xa5tter s\xc3\xa5 op til ham som en k\xc3\xa6rlig regent og gav ham tilnavnet Johannes den gode. Han var ogs\xc3\xa5 en energisk h\xc3\xa6rf\xc3\xb8rer og levede i det meste af sin regeringstid i milit\xc3\xa6rlejrene. Det \xc3\xb8stromerske Rige var p\xc3\xa5 denne tid presset af fjender fra alle kanter; en invasion af nomadiske ryttere fra nord truede med at overv\xc3\xa6lde Balkan, og tyrkerne fortsatte med at g\xc3\xb8re indfald mod de romerske besiddelser i Anatolien. Takket v\xc3\xa6re Johannes' intelligente forsvarstaktik blev nomaderne fra nord besejrede og gr\xc3\xa6nselinjen ved Donau sikret. P\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de blev tyrkernes fremst\xc3\xb8d standset, og Johannes flyttede krigen over p\xc3\xa5 tyrkernes omr\xc3\xa5der. Han ledede en r\xc3\xa6kke felttog, som kostede dyrt, og, selv om de br\xc3\xb8d tyrkernes muligheder for at angribe romersk territorium, blev f\xc3\xa5 af hans erobringer varige. Mod slutningen af sin regeringstid samlede Johannes sin opm\xc3\xa6rksomhed mod at sikre overherred\xc3\xb8mmet over korsfarerstaterne Antiokia og Edessa, og p\xc3\xa5 vejen erobrede han sydkysten af Anatolien og Kilikien, erobringer, som skulle vise sig at v\xc3\xa6re mere varige. Efter dette marcherede han ind i Syrien i spidsen for sin h\xc3\xa6r, men hans fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at underkue korsfarerfyrsterne mislykkedes. Han d\xc3\xb8de senere samme \xc3\xa5r i en jagtulykke, efter, at han var blevet ramt i h\xc3\xa5nden af en giftpil (det siges, at d\xc3\xb8dsfaldet ikke var en ulykke)._NEWLINE_Johannes' s\xc3\xb8n og arving, Manuel I, var en v\xc3\xa6rdig efterf\xc3\xb8lger, som fortsatte sin fars energiske krigsf\xc3\xb8relse. Han ledede flere dramatiske angreb p\xc3\xa5 Italien og Egypten, og han gjorde sig til ven med korsfarerstaterne og k\xc3\xa6mpede ofte side ved side med dem for at sikre ny ro og orden i den \xc3\xb8stre middelhavsverden. Det andet korstog blev en fiasko, som skabte ny splittelse mellem de romersk-katolske og de gr\xc3\xa6sk-ortodokse. Uenighed mellem de to kirkeretninger bidrog til at udvide kl\xc3\xb8ften, og dette sv\xc3\xa6kkede de kristne i striden med muslimerne. _NEWLINE_Til trods for politisk uro blomstrede \xc3\xb8konomien, og kejserrigets byer fortsatte at vokse betydeligt. Mange nye kirker blev byggede, og alt tyder p\xc3\xa5, at der fortsat var velstand i Det \xc3\xb8stromerske Riget, til og med i rigets mere afsidesliggende provinser. En voksende handel med de nye bystater i Italien var nok en medvirkende faktor til \xc3\xb8konomisk v\xc3\xa6kst; venetianerne var ivrige efter at handle med de ny\xc3\xa5bnede havne i det hellige land._NEWLINE_Den voksende rigdom, som blev skabt i denne tid, havde en positiv effekt p\xc3\xa5 kulturlivet i kejserriget. Kunstnerisk var 1100-tallet en produktiv tid i byzantinsk historie, og den voksende velstand gjorde, at eftersp\xc3\xb8rgslen efter kunst ogs\xc3\xa5 voksede. Mosaikkunsten blev genopdaget af kunstnere, som var s\xc3\xa6rligt optagne af at skildre naturlandskaber med vilde dyr og jagtscener. Mosaikkerne blev mere realistiske og livlige, og den \xc3\xa6ldre fladestil blev afl\xc3\xb8st af tredimensionale former. I provinserne begyndte lokale arkitekturskoler at udvikle nye blandingsstile, som hentede inspiration fra mange kulturer. _NEWLINE_Men under velstanden l\xc3\xa5 der ogs\xc3\xa5 sp\xc3\xa6ndinger, som snart skulle tage overh\xc3\xa5nd. Alexius havde givet italienerne frie muligheder for at handle i Konstantinopel, og de blev nu set p\xc3\xa5 som de mest synlige eksempler p\xc3\xa5 vestlige (de s\xc3\xa5kalte frankere). Kl\xc3\xb8ften mellem den \xc3\xb8stlige og vestlige kirke var nu blevet s\xc3\xa5 stor, at det var vanskeligt for disse \xc2\xabfrankere\xc2\xbb at handle i Konstantinopel uden at blive trakasserede, selv om de italienske bystaters skibe udgjorde en stor del af den \xc3\xb8stromerske h\xc3\xa6r. Ydermere var seldsjukkerne fortsat p\xc3\xa5 krigsstien. En storstillet romersk ekspedition, ledet af kejser Manuel, n\xc3\xa5ede helt til deres hovedstad Konya, men blev sl\xc3\xa5et i et bagholdsangreb ved Myriokephalon i 1176 og tvunget til at tr\xc3\xa6kke sig tilbage. Et \xc3\xa5r senere i I 1177 vandt byzantinere slaget ved Hyelion og Leimocheir, og det viste hvor begr\xc3\xa6nset slaget ved Myriokephalon havde p\xc3\xa5virket byzantinere._NEWLINE_Selv, om de tre dygtige komneniske kejsere, og s\xc3\xa6rlig Manuel, havde styrker nok til at fordrive de undertallige seldsjukker, fandtes der flere grunde til, at de ikke gjorde det. Hvor romerne havde form\xc3\xa5et at fordrive araberne fra Anatolien og sikre gr\xc3\xa6nsen mod nye fremst\xc3\xb8d i 700-tallet, viste tyrkerne sig bedre i stand til at s\xc3\xa6tte sig fast i disse lande. En af grundene hertil var sandsynligvis deres nomadiske levem\xc3\xa5de, som gjorde dem mere egnede til at bo i Anatolien, end araberne havde v\xc3\xa6ret. Hovedforskellen p\xc3\xa5 den arabiske og den tyrkiske okkupation af Anatolien var imidlertid demografisk; araberne indsatte en ny overklasse til at regere over de nyligt besejrede omr\xc3\xa5der, mens tyrkerne medbragte et helt folk, der slog sig ned i det nye land. I mods\xc3\xa6tning til de arabiske h\xc3\xa6re havde de tyrkiske ikke noget hjem at vende tilbage til, hvilket gjorde, at de blev vanskeligere at f\xc3\xa5 fjernede. Lighederne er sl\xc3\xa5ende med goternes invasion af Det vestromerske Rige flere \xc3\xa5rhundreder tidligere. En anden grund var, at det var vanskeligt for keiseren at f\xc3\xb8re langvarig krig mod \xc3\xa9n motstander, efter som h\xc3\xa6ndelser andre steder snart kr\xc3\xa6vede mere opm\xc3\xa6rksomhed. Det er blevet sagt, at det aldrig var i komnenenes interesse at bek\xc3\xa6mpe tyrkerne, efter som en udvidelse ind i Anatolien n\xc3\xb8dvendigvis ville have medf\xc3\xb8rt magtdeling med feudalherrer._NEWLINE_Forfaldet i temasystemet, som havde givet kejserriget god tilgang p\xc3\xa5 soldater i tidligere \xc3\xa5rhundreder, var ogs\xc3\xa5 en betydelig faktor bag, at kejserne ikke form\xc3\xa5ede at fordrive tyrkerne. Manuels h\xc3\xa6r p\xc3\xa5 omkring 40.000 mand var betydelig mindre end det kejserne havde form\xc3\xa5et at indkalde i rigets storhedstid i 900-tallet. Som i det sene Romerrige blev det forholdsvist mere kostbart for Det \xc3\xb8stromerske Rige at holde en fast, stor og slagkraftig h\xc3\xa6r, end det havde v\xc3\xa6ret i rigets glansperiode. Lejesoldater udgjorde n\xc3\xa6sten hele h\xc3\xa6ren, og de var ofte dyre. En af fordelene ved temasystemet var muligheden for hurtigt og billigt at mobilisere en stor h\xc3\xa6r, og nu, da dette system ikke l\xc3\xa6ngere fungerede, var et viktig grundlag for kejserrigets magt g\xc3\xa5et tabt. Det er ikke overraskende, at Det \xc3\xb8stromerske Rige snart begyndte at g\xc3\xa5 i opl\xc3\xb8sning efter Manuels d\xc3\xb8d i 1180. Kejserriget var for afh\xc3\xa6ngig af st\xc3\xa6rke enkeltkejsere, og dets underliggende institutioner var ikke st\xc3\xa6rke nok til at sikre kontinuiteten i krisetider. Det gjorde riget s\xc3\xa5rbart.\n_START_SECTION_\nNedgang og fald\n_START_PARAGRAPH_\nAf alle de turbulente h\xc3\xa6ndelser gennem Det \xc3\xb8stromerske Riges lange eksistens var det fjerde korstog i 1204 noget af det, som sv\xc3\xa6kkede det mest, b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 kort og p\xc3\xa5 lang sigt. De, som organiserede korstoget, fik problemer, da de inds\xc3\xa5, at langt f\xc3\xa6rre m\xc3\xa6nd havde givet tilsagn om at deltage, end de havde ventet. Den oprindelige hensigt med korstoget var at erobre Egypten, men nu opdagede de, at de ikke havde r\xc3\xa5d til at betale venetianerne for fl\xc3\xa5den, som de havde hyret. Resultatet var, at korsridderne m\xc3\xa5tte stille sig til disposition for venetianerne, som \xc3\xb8nskede at erobre adriaterhavsbyen Zara. Korsridderne indtog byen, hvilket imidlertid ikke f\xc3\xb8rte til fuld eftergivelse af g\xc3\xa6lden. Desuden blev de bandlyste af paven for ud\xc3\xa5den. _NEWLINE_Nu sejlede de videre mod Konstantinopel, p\xc3\xa5skyndede af venetianerne, som ville st\xc3\xb8tte en byzantinsk kejserpr\xc3\xa6tendent. Med korsfarernes hj\xc3\xa6lp fik han styrtet det siddende regime. Men den nye kejser var ikke i stand til at indfrie sine l\xc3\xb8fter om rigelig l\xc3\xb8n for den milit\xc3\xa6re hj\xc3\xa6lp, fordi staten var \xc3\xb8konomisk sv\xc3\xa6kket efter de omfattende \xc3\xb8del\xc3\xa6ggelser, som erobringen havde medf\xc3\xb8rt. Korsfarerne l\xc3\xa5 i m\xc3\xa5nedsvis uden for byen, og med tiden blev byzantinerne mere og mere \xc3\xa5benlyst afvisende. Korsfarerne blev mere og mere rasende over det, de opfattede som et arrogant l\xc3\xb8ftebrud. Til sidst gik de til angreb. I 1204 form\xc3\xa5ede korsfarerne at indtage byen fra s\xc3\xb8siden. Korsfarerne plyndrede byen, mange bygninger blev nedbr\xc3\xa6ndte, og de fire ber\xc3\xb8mte bronzeheste, som siden har st\xc3\xa5et p\xc3\xa5 Markuskirken i Venezia, blev stj\xc3\xa5let fra hippodromen i Konstantinopel. Men plyndringen af byen var ikke nok for korsridderne. De oprettede Det latinske kejserrige i \xc3\xb8st, og Balduin, greve af Flandern, blev kronet som den f\xc3\xb8rste kejser af det nye latinske rige._NEWLINE_Kejser Theodor I flygtede til Nikea og udr\xc3\xa5bte Kejserriget Nikea som det eneste retm\xc3\xa6ssige romerske kejserrige. To andre fra den \xc3\xb8stromerske herskerklasse valgte at udnytte muligheden: Alexius Komnenos og David Komnenos dannede et kejserrige i Trapezunt og Mikael Ducas dannede et rige i Epirus. Situationen varede ikke l\xc3\xa6nge, allerede i 1261 form\xc3\xa5ede kejser Mikael VIII at genvinde Konstantinopel, men kejserriget var alvorligt sv\xc3\xa6kket, og kejserne var efter dette mest optaget med at k\xc3\xa6mpe mindre krige i Europa end at bryde sig om den voksende trussel fra \xc3\xb8st. Den eneste grund til, at Det \xc3\xb8stromerske Rige bestod s\xc3\xa5 l\xc3\xa6nge, som det gjorde, var, at muslimerne var sv\xc3\xa6kkede af interne strider. Osmannerne form\xc3\xa5ede efterh\xc3\xa5nden at erobre store dele af det \xc3\xb8stromerske territorium, og Konstantinopel m\xc3\xa5tte til sidst n\xc3\xb8je sig med kontrol over en h\xc3\xa5ndfuld havnebyer. Samtidigt udvidede serberne deres magtomr\xc3\xa5de og erkl\xc3\xa6rede deres eget kejserrige i 1346_NEWLINE_Det \xc3\xb8stromerske Rige sendte bud til vesten om hj\xc3\xa6lp, men katolikkerne ville kun hj\xc3\xa6lpe, hvis den \xc3\xb8stlige kirke godtog en genforening af den kristne kirke. Men selv, om kejseren godtog dette krav og til og med lovf\xc3\xa6stede det, \xc3\xb8nskede de gr\xc3\xa6sk-ortodokse ikke at godtage katolicismen. Konstantinopel blev i starten ikke regnet som v\xc3\xa6rd at fors\xc3\xb8ge at erobre, efter som byens mure gjorde den s\xc3\xa5 at sige uindtagelig. Men en ny opfindelse, kanonen, gjorde, at disse mure ikke l\xc3\xa6ngere b\xc3\xb8d tilstr\xc3\xa6kkelig beskyttelse mod tyrkerne. Konstantinopels fald kom efter blot to m\xc3\xa5neders belejring af sultan Mehmet erobreren, 29. maj 1453. Den sidste \xc3\xb8stromerske kejser Konstantin XI mistede livet i kampene, som fulgte efter, at murene faldt. Mehmet besejrede ogs\xc3\xa5 Mistra i 1460 og Trapezunt i 1461, og havde dermed underlagt sig hele Det \xc3\xb8stromerske Rige. Mehmet ans\xc3\xa5 sig selv som efterf\xc3\xb8lger efter de romerske kejsere og tog titlen \xc2\xabKayser-i-R\xc3\xbbm\xc2\xbb (romersk kejser), og hans arvtagere fortsatte denne tradition helt frem til begyndelsen af 1900-tallet. Ved slutningen af 1400-tallet havde Det osmanniske Rige konsolideret sit herred\xc3\xb8mme over Lilleasien og Balkan. Rollen som beskytter af den gr\xc3\xa6sk-ortodokse kirke blev overtaget af storhertugen af Moskva, og Ivan IV tog titlen zar af Rusland, afledt af caesar. Hans efterf\xc3\xb8lgere st\xc3\xb8ttede forestillingen om, at Moskva var den sande arvtager efter Rom og Konstantinopel, og ideen om det tredje Rom blev opretholdt gennem hele det russiske riges levetid.\n_START_SECTION_\nIdentitet\n_START_PARAGRAPH_\nByzantinerne identificerede sig som romere som med tiden var blevet synonymt med gr\xc3\xa6kere, men begrebet blev i hovedsagen kun brugt til juridiske og administrative form\xc3\xa5l. Det var mere s\xc3\xa6dvanligt at kalde sig for Romioi (\xce\xa1\xcf\x89\xce\xbc\xce\xb9\xce\xbf\xce\xaf), kristne gr\xc3\xa6kere med romersk borgerskab (det var vigtig at beholde status som romersk borger), og der udviklede sig en ny national bevidsthed som borgere af Romanien (\xce\xa1\xcf\x89\xce\xbc\xce\xb1\xce\xbd\xce\xaf\xce\xb1), som de selv kaldte Det \xc3\xb8stromerske Rige. Denne nationalf\xc3\xb8lelse kom ofte til udtryk i tidens litteratur, specielt i de akritiske sange, hvor gr\xc3\xa6nsesoldater (\xce\xb1\xce\xba\xcf\x81\xce\xaf\xcf\x84\xce\xb5\xcf\x82) bliver hyldede for at forsvare riget mod invasion, det mest kendte er det episke heltedigt Digenis Akritas. _NEWLINE_Flertallet af byzantinere var klar over deres nations ubrudte tradition, som kunne f\xc3\xb8res tilbage til antikkens Hellas. Selv om de gamle gr\xc3\xa6kere ikke var kristne, blev de fortsat set p\xc3\xa5 som byzantinernes forf\xc3\xa6dre, og ved siden af Romioi kaldte de sig ogs\xc3\xa5 Graikos (\xce\x93\xcf\x81\xce\xb1\xce\xaf\xce\xba\xce\xbf\xcf\x82). Flere samtidige forfattere brugte begreberne gr\xc3\xa6sk eller hellensk om Det \xc3\xb8stromerske Riges indbyggere, s\xc3\xa5ledes Konstantin Porfyrogenetos i 900-tallet._NEWLINE_Den officielle opl\xc3\xb8sning af riget i 1400-tallet indebar ikke med det samme, at det byzantinske samfund ogs\xc3\xa5 gik i opl\xc3\xb8sning. Under den osmanniske okkupation fortsatte gr\xc3\xa6kerne med at kalde sig b\xc3\xa5de Romaioi og hellenere, hvilket overlevede til begyndelsen af det 20. \xc3\xa5rhundrede.\n_START_SECTION_\nNavnet p\xc3\xa5 kejserriget\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 800-tallet fors\xc3\xb8gte Karl den store at genrejse det vestlige Romerrige, og den f\xc3\xb8lgende kl\xc3\xb8ft, som blev \xc3\xa5bnet mellom frankerne og byzantinerne om hvem, som var de sande arvinger til Romerriget, gjorde, at man i vesten ikke l\xc3\xa6ngere brugte titlen \xc2\xabImperator Romanorum\xc2\xbb (romersk kejser) om den \xc3\xb8stromerske kejser, fordi denne titel nu var reserveret den frankiske monark, men i stedet blev kejseren i \xc3\xb8st kaldet \xc2\xabImperator Graecorum\xc2\xbb (gr\xc3\xa6sk kejser). Det \xc3\xb8stromerske Rige blev kaldt \xc2\xabImperium Graecorum\xc2\xbb, \xc2\xabGraecia\xc2\xbb, \xc2\xabTerra Graecorum\xc2\xbb eller til og med \xc2\xabImperium Constantinopolitanum\xc2\xbb._NEWLINE_Navnet det byzantinske rige stammer fra det originale gr\xc3\xa6ske navn p\xc3\xa5 Konstantinopel, Byzantion. Det er et moderne navn introduceret i 1557, et \xc3\xa5rhundrede efter rigets fald, af den tyske historiker Hieronymus Wolf, som pr\xc3\xa6senterede den bysantinske historie i sit v\xc3\xa6rk Corpus Historiae Byzantinae. Navnet blev opfundet for at skille Det \xc3\xb8stromerske Rige fra oldtidens Rom og Hellas. Begrebet er ikke blevet standardiseret i historieskrivningen, men bruges ofte, specielt i kunsthistorien.\n_START_SECTION_\nKejserrigets arv\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc3\xb8stromerske Rige havde en tendens til at genforme sig efter rigets skiftende situation, og var datidens mest stabile europ\xc3\xa6iske stat. Dets mili\xc3\xa6re og diplomatiske magtapparat sikrede Vesteuropa fra mange af de mere \xc3\xb8del\xc3\xa6ggende invasioner fra \xc3\xb8st i en tid, hvor de kristne konged\xc3\xb8mmer i vest sandsynligvis ikke ville have form\xc3\xa5et at forsvare sig. Det \xc3\xb8stromerske Rige, som var truet af fjender gennem hele sin lange levetid, dannede et effektivt skjold mod perserne, araberne, seldsjukkerne og for en tid, osmannerne.\n_START_SECTION_\nReligion\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rn\xc3\xa6vnte brug af ordet \xc2\xabromersk\xc2\xbb om det, som er knyttet til Konstantinopel, lever p\xc3\xa5 religionens omr\xc3\xa5de til en vis grad videre p\xc3\xa5 arabisk blandt kristne i omr\xc3\xa5det inderst ved Middelhavet mellem Tyrkiets og Egyptens gr\xc3\xa6nser. De kristne, som sluttede sig til byzantinsk tradition i disse omr\xc3\xa5der, fordeler sig i dag mellem den ortodokse kirke og den gr\xc3\xa6sk-katolske kirke, som f\xc3\xb8lger gr\xc3\xa6sk ritus, men i l\xc3\xa6resp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l tilh\xc3\xb8rer katolicismen og anerkender paven i Rom som overhovede. Paradoksalt nok er det de ortodokse, som g\xc3\xa5r under betegnelsen \xc2\xabromere\xc2\xbb, mens katolikkerne kaldes melkitter, efter malak (= konge), hvilket snarere bringer tankerne henimod en statskirkelig st\xc3\xb8rrelse. _NEWLINE_Det \xc3\xb8stromerske Rige introducerede kristendommen i store dele af \xc3\x98steuropa. Tidlige \xc3\xb8stromerske mission\xc3\xa6rer spredte den ortodokse kristendom til de slaviske folk, hvor det fortsat er den dominerende religion, specielt i nutidens Bulgarien, Rum\xc3\xa6nien, Makedonien, Serbien, Rusland, Ukraine og Georgien, og den er fortsat gr\xc3\xa6kernes religion. _NEWLINE_Mindre kendt i Vesten er den indflydelse, som byzantinsk religi\xc3\xb8s autoritet havde p\xc3\xa5 millioner af kristne i \xc3\xb8st og syd \xe2\x80\x93 de koptiske kristne i Egypten og Etiopien, og de kristne i Armenien. Dette er kirker, som i det v\xc3\xa6sentlige deler ortodoks tro, men til dels skiller sig ud ved, at de ikke har sluttet sig til alle dekreter fra koncilet i Kalkedon. _NEWLINE_Robert Byron, en af 1900-tallets gr\xc3\xa6kofile, h\xc3\xa6vdede, at Det \xc3\xb8stromerske Riges storhed kom fra det, han kaldte en tripelfusion: en romersk krop, et gr\xc3\xa6sk hoved og en mystisk sj\xc3\xa6l.\n_START_SECTION_\nKunst, arkitektur og litteratur\n_START_PARAGRAPH_\nByzantinsk kunst og byzantinsk arkitektur var stort set baseret p\xc3\xa5 kristne historier og kristendommens personligheder. Ikoner var et vigtigt indslag i ortodoks religi\xc3\xb8s praksis. I sine kirkebyggerier gjorde byzantinerne udstrakt brug af kupler, bueganger og planer udformede som gr\xc3\xa6ske kors, med fire lige lange korsarme. Utallige eksempler p\xc3\xa5 gamle byzantinske kirker, med deres traditionelle mosaikker med helgener og scener fra Bibelen som motiver, eksisterer fortsat som mindesm\xc3\xa6rker over byzantinernes avancerede arkitektur. Mod slutningen af 1800-tallet inspirerede byzantinske bygninger en mindre b\xc3\xb8lge af ny-byzantinsk arkitektur, specielt i Rusland._NEWLINE_Et andet omr\xc3\xa5de, hvor byzantinerne udm\xc3\xa6rkede sig, var i praktisk litteratur. En r\xc3\xa6kke kompetente forfattere, b\xc3\xa5de m\xc3\xa6nd og kvinder, skrev mange v\xc3\xa6rker af praktisk v\xc3\xa6rdi p\xc3\xa5 felter som offentlig administration, milit\xc3\xa6re anliggender og praktiske videnskaber. Byzantinernes tidlige teologiske skrifter var vigtige for udviklingen af vestlig filosofi, og deres historieskriving havde stor indflydelse p\xc3\xa5 senere russiske kr\xc3\xb8niker. Majoriteten af byzantinsk litteratur blev skrevet p\xc3\xa5 klassisk gr\xc3\xa6sk, men der blev med tiden ogs\xc3\xa5 skrevet litteratur p\xc3\xa5 den mere folkelige variant af det nygr\xc3\xa6ske sprog, dimotiki. Der blev kun skrevet lidt fiktionslitteratur; det mest kendte v\xc3\xa6rk er det episke digt Digenis Akritas, skrevet i en blanding af klassisk og middelaldergr\xc3\xa6k. _NEWLINE_De fleste af skrifterne var relateret til historie, teologi, biografi og hagiografi. Men byzantinernes m\xc3\xa5ske st\xc3\xb8rste bidrag til litteraturen var deres metodiske arbejde for at bevare oldtidens mesterv\xc3\xa6rker og samlinger af tekster om specielle temaer, for eksempel medicin, historie og matematik, som de har overleveret til eftertiden med mindre revisioner.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98konomi\n_START_PARAGRAPH_\nDen byzantinske \xc3\xb8konomi var den mest avancerede i Europa i mange \xc3\xa5rhundreder. Den byzantinske solidus var foretrukket som international m\xc3\xb8ntenhed i 700 \xc3\xa5r, indtil denne rolle gradvis blev overtaget af m\xc3\xb8nter fra de italienske handelsrepublikker efter 1204. Kejserrigets rigdomme var uden lige i Europa, og Konstantinopel var en af de rigeste byer i verden. Den \xc3\xb8konomiske velstand blev godt hjulpet af, at Det \xc3\xb8stromerske Rige var det vigtigste af de vestlige endepunkter for silkevejen. Konstantinopel var ogs\xc3\xa5 det vigtigste kommercielle centrum i Europa gennem det meste af middelalderen. Da osmannerne besejrede byen, lukkede de landvejen mellem Europa og Asien, og dette blev begyndelsen til slutningen for handelen langs silkevejen._NEWLINE_Byzantinsk handel var ekstensiv og kun i begr\xc3\xa6nset omfang kontrolleret af staten. Renteniveau, profit og priser blev reguleret af lov og h\xc3\xa5ndh\xc3\xa6vet gennem et laugssystem. Import og eksport blev beskattede med et stabilt niveau p\xc3\xa5 10%. Der var aldrig arbejdsl\xc3\xb8shed, arbejdstagere var beskyttede mod urimelig opsigelse, og det blev kr\xc3\xa6vet, at enhver arbejdsf\xc3\xb8r, som gik ledig, skulle tage arbejde fra det offentlige. Rigets \xc3\xb8konomiske grundlag var handelen, Konstantinopel var et vigtigt knudepunkt b\xc3\xa5de for handelsvejene \xc3\xb8st-vest og nord-syd, og Trapesunt var en vigtig havn for handelen med \xc3\xb8sten. De eksakte handelsruter varierede noget over tid p\xc3\xa5 grund af krige og ustabile politiske situationer._NEWLINE_R\xc3\xa5silke blev bragt til riget fra Kina og Indien, og der blev v\xc3\xa6vet fine brokader og syet kl\xc3\xa6der, som blev solgt til h\xc3\xb8je priser over hele den kendte verden. Kejseren havde monopol p\xc3\xa5 silkehandelen, og r\xc3\xa5silken blev raffineret ved kejserlige fabrikker og solgt til autoriserede grossister. Senere blev silkeormene smuglet ind i kejserriget, og egen produktion kom i gang og gjorde importen af silke mindre betydelig. Andre eksportvarer var guld, smykker, emaljearbejder og udsk\xc3\xa5rne arbejder i elfenben og halv\xc3\xa6delstene. Der blev produceret vin, som blev eksporteret nordover. Pelsv\xc3\xa6rk, slaver, t\xc3\xb8mmer, metaller og rav blev importeret fra nord, og t\xc3\xb8rret fisk blev importeret sydfra._NEWLINE_I l\xc3\xb8bet af det 11. \xc3\xa5rhundrede begyndte forandringer, som med tiden skulle undergrave den byzantinske \xc3\xb8konomi. Italienerne skaffede selv silkeorme, hvilket f\xc3\xb8rte til, at det kejserlige monopols v\xc3\xa6rdi blev kraftigt besk\xc3\xa5ret. Korsridderne forandrede handelsruterne til fordel for de italienske bystater, og tyrkernes territoriale annektioner f\xc3\xb8rte til, at Konstantinopel blev tvunget til at finde nye m\xc3\xa5der at skaffe mad til befolkningen p\xc3\xa5. Af politiske og milit\xc3\xa6re grunde blev kejseren tvunget til at give de italienske k\xc3\xb8bm\xc3\xa6nd skattelettelser. Korsfarernes plyndring af Konstantinopel i 1204 var en \xc3\xb8konomisk katastrofe for kejserriget. Selv om Palaiologos-dynastiet genvandt byen, form\xc3\xa5ede kejserne aldrig at genopbygge \xc3\xb8konomien igen.\n_START_SECTION_\nRetsv\xc3\xa6sen\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc3\xb8stromerske Rige spillede en vigtig rolle for videref\xc3\xb8relsen af klassisk viden fra den islamiske verden og til ren\xc3\xa6ssancens Europa. Kejserrigets rige tradition for historieskriving bevarede den gamle kundskab, som dannede grundlag for billedkunst, arkitektur, litteratur og teknologi. Med rimelighed kan det siges, at ren\xc3\xa6ssancens fremv\xc3\xa6kst var en f\xc3\xb8lge af det grundlag, som var lagt af byzantinerne, og den spredning af kundskab, som skyldtes, at mange gr\xc3\xa6ske l\xc3\xa6rde emigrerede til vesten efter rigets fald._NEWLINE_Kejser Justinians lovskrifter, Corpus Juris Civilis, og revisionerne, som senere kejsere gjorde (specielt under det makedonske dynasti), var grundlaget for udviklingen af jus som et videnskabeligt fag. Lovskrifterne lagde grunden for et mere udviklet ankeretssystem, og indflydelse fra det byzantinske system for maritim lov har gjort sig g\xc3\xa6ldende til nutiden. Byzantinsk lovgivning har sandsynligvis bidraget mere til de moderne love end dets forg\xc3\xa6nger, romersk ret.\n_START_SECTION_\nAdministration\n_START_PARAGRAPH_\nDet \xc3\xb8stromerske Rige adskilte sig fra datidens andre stater ved at have et halvprofessionelt bureaukrati i stedet for monarkens direkte styre. Den byzantinske administration blev inddelt i tre grupper: den palatinske, den provinsielle og den centrale. Inden for dette kan systemet igen inddeles i flere undergrupperinger. Juridiske og finansielle embeder blev fordelte blandt de tretten permanente statsdepartementer i centraladministrationen. _NEWLINE_Riget bidrog st\xc3\xa6rkt til udviklingen af politik og styringssystemer som videnskab. Det byzantinske bureaukrati blev et forbillede for mange af de systemer, som de moderne nationalstater senere udviklede.\n_START_SECTION_\nDet Byzantinske Riges bidrag til videnskab\n_START_PARAGRAPH_\nUnder folkevandringstiden vandrede germanske folkeslag gennem Sydeuropa, og bidrog til det vestlige Romerrigets kollaps. Efterf\xc3\xb8lgende kom en nedgangstid for studier af klassiske v\xc3\xa6rker i Vesteuropa. Den \xc3\xb8stlige del af Romerriget, Det Byzantinske Rige, modstod derimod folkevandringstiden effektivt og besejrede de omvandrende barbarer. Derved opretholdt byzantinerne en h\xc3\xb8jkultiveret naturfilosofisk og litteraturtradition, hvor de fortsatt studerede antikke tekster af bl.a. Platon, Aristoteles, Euklid, Hippokrates, Galen, Cicero og Seneca._NEWLINE_Johannes Philoponos, en byzantinsk filosof og teolog, var den f\xc3\xb8rste l\xc3\xa6rde, der kritiserede Aristoteles\xe2\x80\x99 l\xc3\xa6re om fysik ved at p\xc3\xa5pege de \xc3\xa5benlyse fejl. Galileo citerede Johannes Philoponos i sine v\xc3\xa6rker for at underbygge, hvorfor Aristoteles tog fejl._NEWLINE_Opfindelsen af skibsm\xc3\xb8llen tilskrives byzantinerne. Teknologien spredte sig senere til resten af Europa, og var i brug indtil 1800-tallet._NEWLINE_Pendentiv arkitektur, hvor tynde hj\xc3\xb8rner danner hv\xc3\xa6lvinger til st\xc3\xb8tte for en kuppelform, kan tilskrives byzantinere. Selvom der blev eksperimenteret med arkitekturen allerede i 200-tallet, var det byzantinerne, der udnyttede dets fulde potentiale, da Hagia Sofia blev rejst. Med opdagelsen af Arkimedes\xe2\x80\x99 palimpsest kunne man dokumentere, at Isidor af Milet, den ene af de to arkitekter bag Hagia Sofia, kendte Arkimedes\xe2\x80\x99 matematiske v\xc3\xa6rker, som p\xc3\xa5 den tid var helt ukendt i Vesteuropa._NEWLINE_Gr\xc3\xa6sk ild spillede en vigtig rolle, da byzantinerne besejrede de talm\xc3\xa6ssigt overlegne umayyader under den arabiske belejring af Konstantinopel i 717-18, og blev opfundet af en byzantinsk j\xc3\xb8de ved navn Callinicus af Heliopolis fra Syrien. Han var flygtet til Konstantinopel efter den arabiske erobring af Syrien. Muligvis skyldes opfindelsen af gr\xc3\xa6sk ild flere personer, da kemikere i Konstantinopel havde arvet en rig alkymistisk tradition fra den alexandrinske skole._NEWLINE_De allertidligste eksempler p\xc3\xa5 granater var byzantinske: s\xc3\xb8m og glassk\xc3\xa5r fyldt i keramikbeholdere sammen med br\xc3\xa6ndbar v\xc3\xa6ske (gr\xc3\xa6sk ild), som blev ant\xc3\xa6ndt og kastet mod fjenderne p\xc3\xa5 slagmarken._NEWLINE_Indenfor medicin studerede byzantinerne tekster af Hippokrates og specielt Galen, og bidrog med nye viden. Hospitalsv\xc3\xa6sen som et tilbud om medicinsk behandling ud fra det kristne ideal om n\xc3\xa6stek\xc3\xa6rlighed, i stedet for et sted til at d\xc3\xb8, opstod i Det Byzantinske Rige._NEWLINE_Det f\xc3\xb8rste eksempel p\xc3\xa5 adskillelse af siamesiske tvillinger fandt sted i det Byzantinske Rige i 900-tallet: et siamesisk tvillingepar fra Armenien flyttede til Konstantinopel. Efter nogle \xc3\xa5r d\xc3\xb8de den ene, s\xc3\xa5 kirurgerne fors\xc3\xb8gte at redde den anden ved at adskille dem. Den overlevende form\xc3\xa5ede at leve i tre dage efter adskillelsen. Det n\xc3\xa6ste eksempel p\xc3\xa5 separation af siamesiske tvillinger fandt f\xc3\xb8rst sted i 1689 i Tyskland._NEWLINE_Man har fundet en mekanisk anordning, best\xc3\xa5ende af komplekse tandhjul, beregnet til astronomiske beregninger. Byzantinere kendte til v\xc3\xa6rker af Heron fra Alexandria, og i 800-tallet fik kejser Theofilos et gyldent tr\xc3\xa6 med mekaniske fugle p\xc3\xa5 grenene. De vippede med deres vinger og sang, og et par mekaniske l\xc3\xb8ver bev\xc3\xa6gede hoved og tunge, og br\xc3\xb8lede. Form\xc3\xa5let var at imponere kejserens g\xc3\xa6ster.\n_START_SECTION_\nEfterm\xc3\xa6le\n_START_PARAGRAPH_\nBysantinerne spillede en afg\xc3\xb8rende rolle for den klassiske videns videref\xc3\xb8ring til den islamske verden og til ren\xc3\xa6ssancens Europa. Kejserd\xc3\xb8mmets tradition for historieskrivning bevarede antikkens kundskab, som inspirerede senere billedkunst, arkitektur, litteratur og teknologi. Ren\xc3\xa6ssancen opstod i stor grad som en f\xc3\xb8lge af den viden, byzantinerne havde ivaretaget, og denne spredtes fordi s\xc3\xa5 mange af de gr\xc3\xa6ske l\xc3\xa6rde rejste til Vesten efter kejserd\xc3\xb8mmets fald i 1453._NEWLINE_Keiser Justinians lovskrifter, Corpus Juris Civilis, og tilf\xc3\xb8jelserne foretaget af senere kejsere, dannede grundlaget for udviklingen af retsvidenskab som et fag. Lovskrifterne tilrettelagde for et bedre system for ankeret, og p\xc3\xa5virkning fra byzantinernes havret g\xc3\xb8r sig stadig g\xc3\xa6ldende. Bysantinsk lovgivning regnes i st\xc3\xb8rre grad end romerretten som fundament for vestlig retsvidenskab i dag."