b'\n_START_ARTICLE_\nChi i anden-test\n_START_SECTION_\nFordelingstests\n_START_PARAGRAPH_\nFor at finde ud af, om data f\xc3\xb8lger en forventet fordeling, kan man anvede chi i anden-test. Dette g\xc3\xb8res ved at finde sandsynligheden, for at afvigelsen q ligger i den kritiske m\xc3\xa6ngde. I mods\xc3\xa6tning til binomialtest kan man arbejde med et st\xc3\xb8rre antal h\xc3\xa6ndelser end 2.\n_START_SECTION_\nFormel for Q\n_START_PARAGRAPH_\nMere pr\xc3\xa6cist er sandsynligheden defineret som sandsynligheden for at den stokastiske variabel \xcf\x87\xc2\xb2- er st\xc3\xb8rre end vores afvigelse q. (Hvilket kan skrives P(\xcf\x87\xc2\xb2- \xe2\x89\xa5 q))_NEWLINE_Formlen for Q (og q) er:_NEWLINE_hvor h\xe2\x82\x81, h\xe2\x82\x82,...,h\xe2\x82\x96 er de observerede stikpr\xc3\xb8vehyppigheder for de k h\xc3\xa6ndelser, x\xe2\x82\x81, x\xe2\x82\x82,...,x\xe2\x82\x96 er modelhyppighederne og p\xe2\x82\x81, p\xe2\x82\x82,...,p\xe2\x82\x96 er sandsynlighederne for de k h\xc3\xa6ndelser.\n_START_SECTION_\nFremgangsm\xc3\xa5de\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa5r man ved hj\xc3\xa6lp af en chi i anden test vil teste om de teoretiske sandsynligheder for de k h\xc3\xa6ndelser ved eksperimentet E kan accepteres, starter man med at udf\xc3\xb8re E n antal gange. P\xc3\xa5 grundlag heraf udregnes q vha. den ovenst\xc3\xa5ende formel og man kan s\xc3\xa5ledes bestemme P(Q\xe2\x89\xa5q) = P(\xcf\x87\xc2\xb2\xe2\x89\xa5q) med visse lommeregnere. (Blandt andre TI-89)_NEWLINE_Hvis den fundne sandsynlighed er lille, kan man konkludere at de teoretiske sandsynligheder ikke er rigtige. Ofte v\xc3\xa6lger man, at gr\xc3\xa6nsen g\xc3\xa5r ved 1\xc2\xa0%, 5\xc2\xa0% eller 10\xc2\xa0%. Det valgte procenttal kaldes signifikansniveauet.\n_START_SECTION_\n\xcf\x87\xc2\xb2-fordelingen\n_START_PARAGRAPH_\n\xcf\x87\xc2\xb2-fordelingen (som ses p\xc3\xa5 billedet) er ligesom normalfordelingen en absolut kontinuert t\xc3\xa6thedsfunktion, hvor arealet under grafen er lig 1, men i mods\xc3\xa6tning til normalfordelingen, \xc3\xa6ndrer \xcf\x87\xc2\xb2-fordelingen sig alt efter antallet af frihedsgrader. N\xc3\xa5r vi i \xcf\x87\xc2\xb2-testen finder P(\xcf\x87\xc2\xb2 \xe2\x89\xa5 q) finder vi alts\xc3\xa5 arealet under grafen til h\xc3\xb8jre for q \xe2\x80\x93 hvilket netop er det kritiske omr\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\nFrihedsgrader\n_START_PARAGRAPH_\nAntallet frihedsgrader f er defineret som k \xe2\x80\x93 1. Dette skyldes, at man i enhver fordeling har den sidste mulighed bestemt i kraft af de foreg\xc3\xa5ende.'