b'\n_START_ARTICLE_\nErik Skeel\n_START_SECTION_\nBaggrund og uddannelse\n_START_PARAGRAPH_\nErik Skeel f\xc3\xb8dtes 22. februar 1818 i R\xc3\xb8rby Pr\xc3\xa6steg\xc3\xa5rd ved Kalundborg, i sin morfaders, sognepr\xc3\xa6st Robert Buddes, hjem, til hvilket hans moder, Abrahamine Christiane f\xc3\xb8dt Budde, var tyet hen, efter at hans fader, underretsprokurator J\xc3\xb8rgen Erik Skeel, f\xc3\xb8r drengens f\xc3\xb8dsel var afg\xc3\xa5et ved d\xc3\xb8den. I R\xc3\xb8rby Pr\xc3\xa6steg\xc3\xa5rd var da hans barndomshjem, og endnu i hans ministertid mindedes \xc3\xa6ldre folk p\xc3\xa5 Kalundborgegnen den raske, viltre dreng, den selvskrevne anf\xc3\xb8rer i alle landsbydrengenes spilopper._NEWLINE_Da den tid kom, hvor skoleuddannelsen stillede st\xc3\xb8rre krav, blev Skeel optaget i huset hos Frederik B\xc3\xbclow, den senere sejrherre ved Fredericia; 1835 blev han student og 1841 juridisk kandidat.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86gteskab\n_START_PARAGRAPH_\nFire dage efter at han havde best\xc3\xa5et eksamen, indgik han \xc3\xa6gteskab (1. november 1841) med Cathrine Sophie Nehammer (f. 6. juli 1816), datter af farver Nehammer i Holb\xc3\xa6k, et parti, der ikke havde hans families bifald, men fra hvilket det mindst af alt l\xc3\xa5 i hans karakter at lade sig afholde ved den art modstand. Samme \xc3\xa5r havde hans moder indg\xc3\xa5et nyt \xc3\xa6gteskab, med sin f\xc3\xb8rste mands broders\xc3\xb8n, kammerherre Vilhelm Samuel Skeel.\n_START_SECTION_\nGodsejer\n_START_PARAGRAPH_\nEn tid var Skeel nu volont\xc3\xb8r p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6llands Stiftamts kontor, men allerede 1844 omplantede han sig til jysk grund. Ved hj\xc3\xa6lp af et l\xc3\xa5n p\xc3\xa5 50.000 rigsdaler fra Det skeelske Fideikommis k\xc3\xb8bte han hovedg\xc3\xa5rden Dronninglund i Vendsyssel. Med iver kastede han sig nu over g\xc3\xa5rdens drift og godsets forbedring, og en dygtig hj\xc3\xa6lper som landmand, handelsmand og selskabsmand havde han i sin n\xc3\xa6rboende sl\xc3\xa6gtning J\xc3\xb8rgen Erik Frederik Skeel til Birkelse. I begyndelsen var midlerne dog knappe, og det var egentlig f\xc3\xb8rst, efter at Skeel i sit andet \xc3\xa6gteskab havde f\xc3\xa5et en betydelig formue, at han fuldt ud h\xc3\xa6vede Dronninglund til en m\xc3\xb8nsterg\xc3\xa5rd._NEWLINE_Sk\xc3\xb8nt f\xc3\xb8dt p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland blev Skeel en type p\xc3\xa5 en jysk godsejer af de bedste. Hans lidt firsk\xc3\xa5rne, velvoksne skikkelse med den korte hals, det regelm\xc3\xa6ssige, friske ansigt og det spidse hagesk\xc3\xa6g f\xc3\xb8rte tanken hen p\xc3\xa5 en af hans gamle aner. Han havde dern\xc3\xa6st i sit v\xc3\xa6sen og i sin gerning det st\xc3\xb8tte, sindige, tilsyneladende flegmatiske, bag hvilket der dog l\xc3\xa5 en agtp\xc3\xa5givende \xc3\xa5nd og en v\xc3\xa5gen tanke. Og han havde en fasthed og sejhed i karakteren, der kunde udarte til st\xc3\xa6dighed, og en j\xc3\xa6vnhed og frihed for forf\xc3\xa6ngelighed i det sm\xc3\xa5, der kom ham til gode b\xc3\xa5de som godsejer og politiker. Men som s\xc3\xa6regent for Skeel b\xc3\xb8r det ikke glemmes at n\xc3\xa6vne en hjertensgodhed, der strakte sig b\xc3\xa5de til mennesker og dyr. Hans godsbeboere hang ved ham, og \xe2\x80\x93 en s\xc3\xa6lsom grille for en fremskreden jysk landmand \xe2\x80\x93 han var en modstander af kraftfodringen, fordi den efter hans mening indeholdt et misbrug af dyrene._NEWLINE_Halvtredserne bragte en tung tid for Skeel i hans familieliv, og i 1858 skiltes han fra sin hustru. \xc3\x85ret efter \xc3\xa6gtede han sin foran omtalte \xc3\xa6ldre ungdomsven J.E.F. Skeels enke, Charlotte Adelaide f\xc3\xb8dt komtesse Ahlefeldt-Laurvigen (f. 11. august 1810), der allerede 6 \xc3\xa5r senere (24. september 1865) afgik ved d\xc3\xb8den.\n_START_SECTION_\nIndtr\xc3\xa6den i politik\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 dette tidspunkt var det, at Skeel tr\xc3\xa5dte ind i det politiske liv. Han, som allerede havde bekl\xc3\xa6dt de stedlige tillidshverv, der f\xc3\xb8lger med hartkorn og popularitet, lod sig i 1859 v\xc3\xa6lge ind i Landstinget og beholdt s\xc3\xa6de her indtil sin d\xc3\xb8d; i 1864-66 var han tillige medlem af Rigsr\xc3\xa5det. Skeel holdt sig noget tilbage som Landstingsmand; han h\xc3\xb8rte til de lidet talende og lidet foretagsomme, men hans praktiske blik og faste karakter gav ham anseelse, og han blev b\xc3\xa5de viceformand i tinget og medlem af Rigsretten. Ogs\xc3\xa5 var han medlem af den i 1866 nedsatte kommission ang\xc3\xa5ende forsvarsv\xc3\xa6senet, og antallet p\xc3\xa5 hans tillidsposter ude i befolkningen steg. S\xc3\xa6rlig kan n\xc3\xa6vnes, at han var pr\xc3\xa6sident for den 13. danske landmandsforsamling (1875), og at han indtog betroede poster i Det kongelige Landhusholdningsselskabs og Landbygningernes almindelige Brandforsikrings bestyrelser. Patron for Roskilde Adelige Jomfrukloster blev han f\xc3\xb8rst 1880.\n_START_SECTION_\nIndenrigsminister\n_START_PARAGRAPH_\nI ministeriet Estrup optoges Skeel som kabinettets f\xc3\xb8rste indenrigsminister (11. juni 1875). Mange antog, at Skeel, om han end havde karakter og erfaring nok, ville st\xc3\xa5 for meget tilbage i de formelle evner, i veltalenhed og beh\xc3\xa6ndighed og, hvad der ellers h\xc3\xb8rer til for en minister for at beg\xc3\xa5 sig under urolige rigsdagsforhold. Helt sikker var man heller ikke p\xc3\xa5, at den 57-\xc3\xa5rige godsejer ville til fulde kunne s\xc3\xa6tte sig ind i den store del af de talrige indenrigsministerielle forretninger, der hidtil l\xc3\xa5 ham fjernt. Frygten var ugrundet. Som Landstingets formand efter hans d\xc3\xb8d udtalte om ham: "i den nye vigtige og ansvarsfulde Stilling voxede han kendelig for vore som for alle Andres \xc3\x98jne." Skeel tog fat med stor energi b\xc3\xa5de under forhandlingerne i Rigsdagens sale, i udvalgsv\xc3\xa6relserne, i ministerialbygningen og sikkert ogs\xc3\xa5 i sit hjemlige arbejdsv\xc3\xa6relse, og meningsf\xc3\xa6ller og modstandere m\xc3\xa5tte erkende, at han gjorde fyldest i sin plads. Helt ringe blev udbyttet heller ikke trods de ugunstige politiske forhold: i hans tid fremkom Husmandskreditforeningsloven, Sparekasseloven, Vandl\xc3\xb8bsloven og Varem\xc3\xa6rkeloven; de sj\xc3\xa6llandske jernbaner erhvervedes for staten; K\xc3\xb8benhavns Havnebane anlagdes; Limfjordsbroen blev bygget, og jernbaner anlagdes, s\xc3\xa6rlig i Jylland. I den store strid om forbuddet mod udf\xc3\xb8rsel af kv\xc3\xa6g fra Sj\xc3\xa6lland og imod indf\xc3\xb8rsel af kv\xc3\xa6g fra Sverige (Rigsdagssamlingerne 1881-82 og 1882-83) tr\xc3\xa5dte Skeels fortrin og fejl frem med klarhed, og samtidig med at hans holdning i denne sag skabte ham mange modstandere, bidrog den til at sl\xc3\xa5 fast i den almindelige bevidsthed ude og hjemme, at han var en personlighed, med hvis vilje og evner der m\xc3\xa5tte regnes. Modstandere skortede det overhovedet ikke p\xc3\xa5, ikke blot selvf\xc3\xb8lgelig i politisk henseende, men ogs\xc3\xa5 i saglig; B\xc3\xb8rsen i K\xc3\xb8benhavn var ham ikke god, og han var i det hele mere landbrugets end handelens minister.\n_START_SECTION_\nNedslidning og d\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nDen indenrigsministerielle portef\xc3\xb8lje, hvis indhold senere blev fordelt p\xc3\xa5 tre medlemmer af kabinettet, var en tung byrde for en enkelt mand, is\xc3\xa6r for en s\xc3\xa5dan, der ikke var udrustet med us\xc3\xa6dvanlige \xc3\xa5ndsgaver og ikke tidlig var indlevet i forretningerne. Dette m\xc3\xa5tte b\xc3\xa5de Skeel og hans n\xc3\xa6rmeste efterm\xc3\xa6nd p\xc3\xa5 denne post sande. I 1884 viste det sig da, at Skeels kraft var udt\xc3\xb8mt. I maj m\xc3\xa5ned blev han ramt af et apoplektisk anfald, og 29. august samme \xc3\xa5r tog han sin afsked. Han, der i 1859 var blevet kammerherre, i 1875 Kommand\xc3\xb8r af Dannebrog af 2. grad, i 1876 Kommand\xc3\xb8r af 1. grad og i 1878 havde erholdt Storkorset, blev ved sin afskedigelse udn\xc3\xa6vnt til gehejmekonferensr\xc3\xa5d. Natten til 6. november samme \xc3\xa5r, n\xc3\xb8jagtig et halvt \xc3\xa5r efter sit f\xc3\xb8rste sygdomsanfald, d\xc3\xb8de han.'