b"\n_START_ARTICLE_\nMongolske kejserd\xc3\xb8mme\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nI 1100-tallet beboede mongolerne og de med dem n\xc3\xa6rt besl\xc3\xa6gtede tyrkiske folkegrupper det, som nu er Mongoliet, samt dele af Sibirien og det nordvestlige Kina. Disse grupper var gennem \xc3\xa5rhundreder og endnu i slutningen af 1100-tallet opdelte i en r\xc3\xa6kke nomadiserende stammer. Forud for Djengis Khans tid havde der aldrig v\xc3\xa6ret nogen mongolsk statsdannelse, og de forskellige stammer var ofte involverede i blodige fejder med hinanden._NEWLINE_Den mand, som skulle grundl\xc3\xa6gge det mongolske verdensv\xc3\xa6lde, hed oprindelig Tem\xc3\xbcdjin men er mere kendt under navnet Djengis Khan, hvilket han antog i \xc3\xa5r 1206. I slutningen af 1100-tallet og begyndelsen af 1200-tallet gennemf\xc3\xb8rte Tem\xc3\xbcdjin en r\xc3\xa6kke krigstog, hvorved han successivt forenede de forskellige stammer. \xc3\x85r 1206 blev han anerkendt som leder for alle mongoler og tyrkiske folkegrupper i regionen (blandt andet tatarerne).\n_START_SECTION_\nDen politiske stilling i Asien i begyndelsen af 1200-tallet\n_START_PARAGRAPH_\nVed tiden for Djengis Khans samling af mongolerne fandtes et antal m\xc3\xa6gtige riger i \xc3\x98st- og Centralasien samt et st\xc3\xb8rre antal mindre. Blandt stormagterne var frem for alt Jinriget i det nord\xc3\xb8stlige Kina, Song-riget i det sydlige Kina, det muslimske rige, Khwarezm, i Persien og sydvestlige Centralasien, samt Delhi-sultanatet i Nordindien og Pakistan. L\xc3\xa6ngere vestover i Asien fandtes en r\xc3\xa6kke mindre muslimske stater. Rusland og Ukraine var splittede i et antal fyrstend\xc3\xb8mmer.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8rste ekspansionsb\xc3\xb8lge (1206-1227)\n_START_PARAGRAPH_\nDjengis Khan ans\xc3\xa5 det for sin livsopgave at erobre en s\xc3\xa5 stor del af verden som muligt. Den f\xc3\xb8rste store milit\xc3\xa6re kampagne indledtes 1207 og rettedes mod Xiariget (det tangutiske rige) i det nordvestlige Kina; dette underkuedes 1210. Dets hersker fik imidlertid lov at blive siddende som lydkonge indtil videre. Jin-rigets kejser havde i begyndelsen forh\xc3\xa5bninger om, at den nyudn\xc3\xa6vnte stor-khan skulle yde tribut til kejseren og s\xc3\xa5ledes acceptere en rolle som vasal. Denne forh\xc3\xa5bning viste sig grundl\xc3\xb8s, da Djengis Khan var ganske uinteresseret i at have en underordnet stilling i forhold til Jin-rigets hersker._NEWLINE_1211 vendte Djengis Khan sig sydp\xc3\xa5 mod Jinriget, hvis hovedstad var Yanjing (senere Beijing). Efter en yderst blodig krig og en lang belejring af hovedstaden faldt den endeligt \xc3\xa5r 1215, hvorefter fulgte en massakre p\xc3\xa5 indbyggerne. Hvor mange, der myrdedes, ved man ikke, men Yanjing blev omtrent total \xc3\xb8delagt. Denne brutalitet var noget, som skulle kendetegne mongolernes krigsf\xc3\xb8relse under alle erobringskrige. Djengis Khan valgte imidlertid som regel at sk\xc3\xa5ne byer, som gav op uden kamp - i modsat fald blev de total \xc3\xb8delagt, og deres indbyggere nedslagtet._NEWLINE_Med Yanjing indtaget var Jinriget i princippet knust, selv om det varede indtil 1234, f\xc3\xb8r landet var endegyldigt erobret. Tre \xc3\xa5r senere beherskede mongolerne et v\xc3\xa6ldigt omr\xc3\xa5de, som strakte sig fra Altaj og Tian Shanbjergene til Stillehavet. \xc3\x85r 1219 invaderede Djengis Khan Khwarezmriget, efter at shahen, Ala ad-Din Muhammad, havde ladet hans udsending henrette. Med en arm\xc3\xa9 p\xc3\xa5 antageligt 200.000 mand gik mongolerne, hjulpet af bl.a. mange kinesiske milit\xc3\xa6re eksperter, over Tian Shan-bjergene og indledte en ufattelig blodig krig mod den st\xc3\xb8rste muslimske stat. P\xc3\xa5 samme tid erobrede andre h\xc3\xb8jt rangerende generaler blandt andet Koreahalv\xc3\xb8en i \xc3\xb8st._NEWLINE_Mongolerne var i mindretal, men Khwarezmriget havde ikke en chance mod Djengis Khans velorganiserede styrker. Riget blev fuldst\xc3\xa6ndigt knust, og selv om en del muslimske historikere givetvis overdrev en del af de grusomheder, der blev beg\xc3\xa5et, st\xc3\xa5r det klart, at mongolernes krigsf\xc3\xb8relse var yderst brutal, og sandsynligvis myrdedes millioner af mennesker. Tidligere blomstrende byer som Samarkand og Buchara blev helt \xc3\xb8delagte._NEWLINE_Efter at Khwarezm var blevet erobret, tr\xc3\xa6ngte mongolske h\xc3\xa6re helt frem til Kaukasus i vest og Nordindien i syd\xc3\xb8st. Al organiseret modstand blev knust, men det ledte ikke til endegyldige erobringer. Krigstogterne i vest blev imidlertid et springbr\xc3\xa6t for den mongolske invasion af Europa i 1230'erne._NEWLINE_1225 vendte Djengis Khan tilbage til Mongoliet og rigets hovedstad Karakorum. Under et nyt felttog, hvor Xia-riget definitivt blev knust, d\xc3\xb8de Djengis Khan i sommeren 1227. Han var da hersker over et k\xc3\xa6mperige, som strakte sig fra Volga og det Kaspiske Hav i vest til Stillehavet i \xc3\xb8st.\n_START_SECTION_\nErobringerne forts\xc3\xa6tter 1227-1294\n_START_PARAGRAPH_\nInden sin d\xc3\xb8d havde Djengis Khan opdelt sit imperium i fire dele (khanater, ulus p\xc3\xa5 mongolsk), idet hans s\xc3\xb8nner fik hver sin andel. \xc3\x96gedei Khan uds\xc3\xa5s til Djengis efterf\xc3\xb8lger som Stor-khan (kejser) og dermed hele rigets overhoved._NEWLINE_Efter nogle \xc3\xa5rs pause tog erobringerne under \xc3\x96gedeis ledelse ny fart. \xc3\x85r 1234 var hele Jin-riget erobret. I slutningen af 1230'erne invaderedes Europa. De russiske fyrstend\xc3\xb8mmer besejredes uden st\xc3\xb8rre problemer, og deres fyrster blev gjort tribut-skyldige til Den Gyldne Hordes khan i Rusland. Derefter invaderedes Polen og \xc3\x98strig, hvis arm\xc3\xa9er tilintetgjordes. Efter \xc3\x96g\xc3\xb6deis d\xc3\xb8d trak man sig tilbage._NEWLINE_Efter \xc3\x96gedeis d\xc3\xb8d udbr\xc3\xb8d der stridigheder i imperiet, som for f\xc3\xb8rste gang viste opl\xc3\xb8sningstendenser. F\xc3\xb8rst i 1250'erne stabiliseredes den indenrigspolitiske situation. Nye erobringer gjordes frem for alt i den muslimske verden. \xc3\x85r 1258 faldt Bagdad, hvilket indebar, at store dele af Forasien havnede under mongolsk herred\xc3\xb8mme. Man tr\xc3\xa6ngte n\xc3\xa6sten frem til Egypten, inden fremgangen stoppede._NEWLINE_1260 blev Djengis Khans barnebarn, Kublai Khan, valgt til Stor-khan. Kublai Khan styrede imperiet, der under ham n\xc3\xa5ede sin maksimale st\xc3\xb8rrelse, frem til sin d\xc3\xb8d 1294. I 1280'erne herskede han over et imperium, som strakte sig fra Sibirien i nord til det Sydkinesiske hav i syd og fra Polen i vest til Stillehavet i \xc3\xb8st. De forskellige khaner i khanaterne, som var blevet til p\xc3\xa5 Djengis Khans ordre, havde visselig stor selvbestemmelse, men de anerkendte alle Kublai Khan som imperiets overhoved._NEWLINE_Kublai Khan flyttede hovedstaden fra Karakorum til Beijing og grundlagde 1271 Yuan-dynastiet i Kina. \xc3\x85r 1279 erobredes Song-riget i det sydlige Kina og dermed var hele Kina for f\xc3\xb8rste gang erobret af en fremmed magt. Derimod mislykkedes fors\xc3\xb8gene p\xc3\xa5 at erobre Japan og Java. Mens Djengis Khan havde levet et spartansk liv, fik Kublai Khan som imperiets overhoved snart smag for luksus, og han holdt sig et k\xc3\xa6mpem\xc3\xa6ssigt hof i Beijing. Han blev p\xc3\xa5virket af den kinesiske kultur, hvilket ikke var popul\xc3\xa6rt hos mange mongoler.\n_START_SECTION_\nEfter Kublai Khan\n_START_PARAGRAPH_\nKublai Khan var den sidste mongolske hersker, der anerkendtes som Stor-khan. Efter hans d\xc3\xb8d kunne man ikke holde sammen p\xc3\xa5 imperiet - de forskellige khanater blev nu selvst\xc3\xa6ndige riger. I Kina beholdt mongolerne magten til 1368, da den sidste kejser af Yuan-dynastiet blev styrtet. Den Gyldne Horde beholdt magten i Rusland frem til 1480'erne. I Persien og Centralasien mistede man magten i midten af 1300-tallet eller ogs\xc3\xa5 opdeltes rigerne i flere khanater. Det sidste khanat, Krim-khanatet, faldt f\xc3\xb8rst i 1792. Efterh\xc3\xa5nden konverterede mange mongolske khaner til islam, blandt andet Den Gyldne Hordes herskere.\n_START_SECTION_\nTimur\n_START_PARAGRAPH_\nFlere mongolske herskere spredte dog skr\xc3\xa6k i Asien i de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rhundreder. Den mest kendte af disse var Timur Lenk. Fra sin hovedstad Samarkand erobrede han i slutningen af 1300-tallet store dele af Centralasien, hele Persien, Afghanistan, Mesopotamien, Syrien, Kaukasus og det nordvestlige Indien. Delhi faldt 1398 og i nordvest tr\xc3\xa6ngte han langt ind i Rusland, hvor Moskva erobredes 1382, og i midten af 1390'erne faldt ogs\xc3\xa5 Den Gyldne Hordes hovedstad Sarai ved Volga. Timur Lenk invaderede tillige Lilleasien, hvor osmannerne led et knusende nederlag ved Ankara i 1402. Han d\xc3\xb8de under et felttog mod Kina i 1405._NEWLINE_Timur Lenk var, lige som sine forg\xc3\xa6ngere, kendt for sin utroligt brutale krigsf\xc3\xb8relse. Men modsat Djengis Khan gjorde han aldrig nogen alvorligt mente fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at opbygge en st\xc3\xa6rk statsmagt. Derfor splittedes riget kort efter hans d\xc3\xb8d. Timur Lenk var den sidste store mongolske erobrer, men de riger, som opstod efter hans d\xc3\xb8d, levede i flere tilf\xc3\xa6lde l\xc3\xa6nge efter. I det nordlige Kina var frygten for nye mongol-invasioner m\xc3\xa6rkbar langt ind i 1600-tallet, og dele af det nordlige Kina var i 1500-tallet til tider under mongolsk styre.\n_START_SECTION_\n\xc3\x85rsager til mongolernes fremgange\n_START_PARAGRAPH_\nDen grundl\xc3\xa6ggende \xc3\xa5rsag til, at en relativt lille folkegruppe kunne erobre et s\xc3\xa5 gigantisk omr\xc3\xa5de, var organisationen af arm\xc3\xa9en, som skabtes af Djengis Khan. Disciplinen var jernh\xc3\xa5rd, og h\xc3\xa6ren var langt mere mobil end de arm\xc3\xa9er, man blev stillet over for. Krigsmaskinen var inddelt efter decimalprincippet, s\xc3\xa5ledes at hver trop begyndte med ti mand, der efter 100, s\xc3\xa5 1000 og sidst 10.000 (kaldet tumen af mongolerne). Befordring i arm\xc3\xa9en/samfundet skete alene p\xc3\xa5 basis af meriter (med undtagelse af Djengis egen familie), hvilket indebar, at man fik en yderst effektiv krigsmaskine. Hele den mandlige mongolske befolkning mellem 15-65 \xc3\xa5r, som havde helbredet i behold, indgik i arm\xc3\xa9er. Erobrede folk var velkomne i krigsmaskineriet._NEWLINE_Krigsf\xc3\xb8relse mod store byer, som man ofte stilledes over for, var visselig noget helt andet end krig p\xc3\xa5 stepperne, men man tog snart til sig nye teknikker, frem for alt fra kineserne. Tilsammen gjorde det dem n\xc3\xa6sten uovervindelige. Videre var s\xc3\xa5vel Kina som den muslimske og kristne verden splittede politisk, hvilket ogs\xc3\xa5 lettede erobringstogene. F\xc3\xb8rst, da europ\xc3\xa6erne begyndte at l\xc3\xa6re sig modstanderens taktik, kunne de begynde at give mongolerne en lige kamp p\xc3\xa5 slagmarken.\n_START_SECTION_\nMongolv\xc3\xa6ldets efterm\xc3\xa6le\n_START_PARAGRAPH_\nDjengis Khan og hans \xc3\xa6tlinge er i f\xc3\xb8rste r\xc3\xa6kke kendte som nogen af de ondeste erobrere, verden har set. Ingen ved, hvor mange menneskeliv, som kr\xc3\xa6vedes under alle erobringstogene i Asien og Europa, og det er sv\xc3\xa6rt at lave rigtigt sikre beregninger. Visse historikere sk\xc3\xb8nner, at Kinas befolkning decimeredes med cirka 50\xc2\xa0% i 1200-tallet. Denne drastiske mindskning af befolkningen skal prim\xc3\xa6rt v\xc3\xa6re for\xc3\xa5rsaget af alle krigene mod mongolerne. Stemmer disse beregninger, betyder det, at mange millioner kinesere blev myrdet og i alt m\xc3\xa5ske omkring 40 millioner d\xc3\xb8dsofre i Asien og Europa, men det er n\xc3\xa6sten umuligt at bekr\xc3\xa6fte disse sk\xc3\xb8n._NEWLINE_Mongolerne havde imidlertid ogs\xc3\xa5 andre sider. Frem for alt var man meget tolerante i religi\xc3\xb8se sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l. I mongolriget r\xc3\xa5dede i princippet religionsfrihed, hvilket stod i skarp kontrast til forholdene i Europa og den islamiske verden. Endvidere fik mongolerne for f\xc3\xb8rste gang med et skriftsprog og rigtige love. Nutidens mongoler ser generelt ikke Djengis Khan som en blodt\xc3\xb8rstig barbar men som den mand, som gav mongolerne en national identitet. I lande som Uzbekistan og Afghanistan har befolkningen et lignende syn p\xc3\xa5 Timur Lenk._NEWLINE_Kontakterne mellem Europa og Asien intensiveredes i anden halvdel af 1200-tallet med et stort opsving i handelen mellem Europa og Fjern\xc3\xb8sten. Handelsruten gik frem for alt via den ber\xc3\xb8mte Silkevej, som blev langt tryggere p\xc3\xa5 grund af den politiske stabilitet i den tidligere s\xc3\xa5 politisk splittede region. I denne tid bes\xc3\xb8gte den ber\xc3\xb8mte opdagelsesrejsende Marco Polo Cathay (europ\xc3\xa6ernes datidige navn p\xc3\xa5 Kina) og opholdt sig endog ved Kublai Khans hof i Beijing. Mange mission\xc3\xa6rer fra Europa blev ogs\xc3\xa5 mere aktive i Asien."