b'\n_START_ARTICLE_\nFeofytin\n_START_PARAGRAPH_\nFeofytin eller Feo kan betragtes som et klorofylmolekyle, der mangler den centrale Mg\xe2\x81\xba\xe2\x81\xba-ion, og som er den f\xc3\xb8rste elektronb\xc3\xa6rer i planternes elektronoverf\xc3\xb8rselsk\xc3\xa6de i fotosystem II og i purpurbakteriernes fotosyntetiske procescentrum, RC P870. B\xc3\xa5de i fotosystem II og i RC P870 er det lysenergi, som fjerner elektroner fra procescentret og driver dem over til feofytin, som derefter lader elektronerne g\xc3\xa5 videre til enten en kinon (QA) i RC P870 eller en plastokinon i fotosystem II. De overordnede mekanismer, katalyser og anvendelser for feofytinmolekylerne i de to transportk\xc3\xa6der er analoge i forhold til hinanden.'