b'\n_START_ARTICLE_\nMusikforeningen\n_START_PARAGRAPH_\nMusikforeningen var en musikinstitution i K\xc3\xb8benhavn, der eksisterede i knap hundrede \xc3\xa5r fra 1836 til 1935._NEWLINE_Efter tysk forbillede blev Musikforeningen stiftet den 5. marts (Weyses f\xc3\xb8dselsdag) 1836 i Det Kongelige Teater. Blandt stifterne var Edvard Collin og J.P.E. Hartmann, der var formand 1839-92. Foreningens form\xc3\xa5l var at fremme dansk musik, oprindeligt prim\xc3\xa6rt ved udgivervirksomhed, men koncertvirksomheden blev snart det mest i\xc3\xb8jnefaldende. Foreningen afholdt koncerter udbudt i abonnement, hvor medlemmerne, der is\xc3\xa6r bestod af det kulturinteresserede borgerskab, kunne h\xc3\xb8re klassiske orkesterv\xc3\xa6rker, og hvor v\xc3\xa6rker af danske og nordiske komponister is\xc3\xa6r i de tidligste \xc3\xa5r promoveredes._NEWLINE_I begyndelsen kunne Musikforeningen benytte Det Kongelige Kapel som orkester til koncerterne, men med tiden blev dette vanskeliggjort af teatrets sk\xc3\xa6rpede krav til denne praksis, og Musikforeningen s\xc3\xa5 sig n\xc3\xb8dsaget til at finde et alternativ. Dette blev fundet i 1850 i H. C. Lumbyes Tivoli ensemble, der jo netop havde fri i vinters\xc3\xa6sonen, hvor abonnementskoncerterne fandt sted. Da lederen af koncerterne siden 1842 Franz Joseph Gl\xc3\xa4ser (1798-1862) var kapelmester ved Det Kgl. Kapel, var det ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5kr\xc3\xa6vet for Musikforeningen at engagere en ny leder. Valget faldt p\xc3\xa5 Niels W. Gade, der kort forinden i 1848 var vendt hjem til Danmark fra Leipzig for at undg\xc3\xa5 at blive indm\xc3\xb8nstret som tysk soldat i Tre\xc3\xa5rskrigen. Gade var ingenlunde et nyt bekendtskab for Musikforeningen, idet netop han havde vundet Musikforeningens ouverturekonkurrence i 1840 med v\xc3\xa6rket Efterklange af Ossian. Frem til sin d\xc3\xb8d i 1890 beholdt Gade posten som leder af Musikforeningens koncerter._NEWLINE_Musikforeningen n\xc3\xb8d formentlig godt af Gades internationale kontakter, og mange ber\xc3\xb8mte musikere har optr\xc3\xa5dt ved foreningens koncerter, s\xc3\xa5ledes f.eks. Clara Schumann, Joseph Joachim, Julius Stockhausen og Johannes Brahms._NEWLINE_Efter Gades d\xc3\xb8d overtog Emil Hartmann lederskabet frem til 1892. Han efterfulgtes af Franz Neruda (1843-1915), der var fast dirigent i perioden 1892-1915. Efter hans d\xc3\xb8d blev det Carl Nielsens tur 1915-27, hvorefter Ebbe Hamerik var dirigent frem til 1931._NEWLINE_Blandt de k\xc3\xb8benhavnske musikinstitutioner var Musikforeningen i 1800-tallet den absolut f\xc3\xb8rende. Efter \xc3\xa5rhundredskiftet tabte den terr\xc3\xa6n, og i 1935 blev foreningen opl\xc3\xb8st. Dens store nodesamling overgik til Det Kongelige Bibliotek.'