b'\n_START_ARTICLE_\nEels\n_START_SECTION_\nE\n_START_PARAGRAPH_\nMark Oliver Everett blev f\xc3\xb8dt i Virginia, som s\xc3\xb8n af den ber\xc3\xb8mte fysiker Hugh Everett III. Hans barndoms\xc3\xa5r var problematiske med en alkoholiseret far, et ansp\xc3\xa6ndt forhold til sin mor og en stores\xc3\xb8ster der led af skizofreni. Everett havde ikke den store interesse i skolen, men han var i stedet optaget af de plader hans s\xc3\xb8ster ville spille n\xc3\xa5r skolen var ovre. Plader som f.eks. Neil Youngs After The Gold Rush skulle senere f\xc3\xa5 stor indflydelse p\xc3\xa5 ham. Han fik sit f\xc3\xb8rste instrument, et trommes\xc3\xa6t, som 6-\xc3\xa5rig og han begyndte f\xc3\xa5 \xc3\xa5r efter at skrive sine egne sange p\xc3\xa5 klaver. Teenage\xc3\xa5rene var turbulente for ham og han var flere gange involveret i kriminalitet, bl.a. efter at have stj\xc3\xa5let en bil og han blev smidt ud af skolen som 15-\xc3\xa5rig efter at have r\xc3\xb8get pot. Det var ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 dette tidspunkt at Everetts venner begyndte at kalde ham efter hans initialer "M. E.", som senere blev forkortet til "E". Samtidig udviklede Everetts musikalske evner sig og han begyndte at spille p\xc3\xa5 sin s\xc3\xb8sters akustiske guitar da han var 16-17 \xc3\xa5r gammel. Da han var 19 \xc3\xa5r d\xc3\xb8de hans far af hjertestop og Everett var den f\xc3\xb8rste til at finde ham i deres hjem. Dette fik stor indflydelse p\xc3\xa5 Everetts voksenliv da han aldrig n\xc3\xa5ede at f\xc3\xa5 et godt forhold til ham inden hans d\xc3\xb8d.\n_START_SECTION_\nSoloalbums og Beautiful Freak\n_START_PARAGRAPH_\nDa Everett var 24 pakkede han alt hvad han ejede i en bil og k\xc3\xb8rte tv\xc3\xa6rs over landet til Los Angeles. I Los Angeles havde han det ene elendige job efter det andet, men om aftenen skrev han sange og indspillede dem p\xc3\xa5 hans b\xc3\xa5ndoptager. Dette f\xc3\xb8rte til en kontrakt med Polydor, der udsendte Everetts soloalbum A Man Called E i februar 1992. Pladen fik gode anmeldelser men solgte stort set intet, og det samme var tilf\xc3\xa6ldet med den efterf\xc3\xb8lgende Broken Toy Shop. Everett blev derfor fyret fra Polydor og efter dette dannede han Eels sammen med Tommy Walter (basguitar) og Butch Norton (trommer). De udsendte i august 1996 debutalbummet Beautiful Freak efter at have f\xc3\xa5et en kontrakt med det nyetablerede Dreamworks. Alle sangene var skrevet af Everett og pladen viderudviklede p\xc3\xa5 sofistikeret vis de bedste elementer fra hans soloplader; skarpe, skiftevis sarkastiske og \xc3\xb8mme ordrige tekster kombineret med perfektionistiske popmelodier med elemter fra b\xc3\xa5de hiphop, jazz, amerikansk singer-songwriter-tradition og indierock. Pladen fik betydeligt mere opm\xc3\xa6rksomhed end Everetts soloudgivelser og Eels fik ogs\xc3\xa5 et mindre hit med sangen Novacaine For The Soul der vandt en MTV-award for bedste video._NEWLINE_Kort efter forlod Tommy Walter bandet under mystiske omst\xc3\xa6ndigheder, men en del af svaret kan m\xc3\xa5ske findes p\xc3\xa5 den uudgivede Eels-sang Dog\'s Life.\n_START_SECTION_\nElectro-Shock Blues\n_START_PARAGRAPH_\nEt par m\xc3\xb8rke oplevelser var dog altoverskyggende for Everetts umiddelbare succes. Samtidig med udgivelsen af Beautiful Freak begik Everetts s\xc3\xb8ster Elizabeth selvmord og hans mor var ved at bukke under for kr\xc3\xa6ften. Han besluttede sig for at Eels\' n\xc3\xa6ste album skulle handle om disse begivenheder og den smerte han, som det eneste overlevende medlem af hans familie, k\xc3\xa6mpede med, men kun hvis han kunne f\xc3\xa5 et positivt resultat ud af det. Electro-Shock Blues blev udgivet i oktober 1998, nu kun best\xc3\xa5ende af Everett og Norton, og pladen regnes af fans som et mesterv\xc3\xa6rk. Alle numre var igen skrevet af Everett og ved et umiddelbart kig p\xc3\xa5 sangtitlerne virker pladen m\xc3\xa5ske meget dyster, bl.a. \xc3\xa5bningsnummeret Elizabeth On The Bathroom Floor, men afslutningsnummeret P.S. You Rock My World handler om at leve videre og gribe k\xc3\xa6rligheden. Rent kommercielt var pladen ikke s\xc3\xa5 stor en succes som Beautiful Freak, da mange fans blev skr\xc3\xa6mt v\xc3\xa6k af dens dystre tekster og koncept. M\xc3\xa5ske derfor er Eels hverken undergrund eller mainstream og de var derfor begyndt at spille "blot" for de indforst\xc3\xa5ede fans.\n_START_SECTION_\nDaisies Of The Galaxy\n_START_PARAGRAPH_\nEfter at have turneret flittigt med Electro-Shock Blues udgav Eels i marts 2000 Daisies Of The Galaxy. Pladen var, b\xc3\xa5de lyrisk og musikalsk, meget lysere og lettere tilg\xc3\xa6ngelig end Electro-Shock Blues og pladen blev en stor kommerciel succes, bl.a. pga. omtale af USAs pr\xc3\xa6sident George W. Bush. Dette med\xc3\xb8rte en l\xc3\xa6ngerevarende verdensturne, en optr\xc3\xa6den i David Lettermans talkshow og livepladen Oh What A Beautiful Morning. Rent musikalsk var pladen mindre elektronisk end de forrige og den indeholdt prim\xc3\xa6rt akustiske instrumenter, bl.a. bruger Everett det samme klaver som han havde lyttet til p\xc3\xa5 grammofonen i hans barndoms\xc3\xa5r, nemlig det samme som Neil Young brugte p\xc3\xa5 klassikeren After The Gold Rush. Bandet fik flere singlehit med bl.a. Flyswatter og Mr. E\'s Beautiful Blues, der var gemt som et hemmeligt nummer efter pladens slutning. Livepladen var kun tilg\xc3\xa6ngelig i et begr\xc3\xa6nset oplag og indeholdt ikke tidligere udgivede numre.\n_START_SECTION_\nSouljacker og Shootenanny\n_START_PARAGRAPH_\nEfter succesen med Daisies Of The Galaxy l\xc3\xa5ste Everett sig ind i en skovhytte hvor han forb\xc3\xb8d sig selv at tale eller skrive, et l\xc3\xb8fte han br\xc3\xb8d ved at skrive teksten til Souljacker Pt. 2 p\xc3\xa5 en rulle toiletpapir. Souljacker blev udgivet i september 2001 og var en opponering mod den kommerciele succes Eels havde f\xc3\xa5et gennem Daisies Of The Galaxy. Den indeholdt, selv taget ud fra Everetts obskure m\xc3\xa5lestok, sk\xc3\xa6ve, humoristiske og st\xc3\xb8jende sange, bl.a. k\xc3\xa6rlighedserkl\xc3\xa6ringen til hans nyfundne kone What Is This Note. Pladen blev, som Everett havde h\xc3\xa5bet og forudset, ingen kommerciel succes, men den fik fremragende anmeldelser og regnes for en af hans bedste pr\xc3\xa6stationer._NEWLINE_Pladen blev efterfulgt af endnu en lang turne, samtidig med at endnu en krise skulle ramme den evigt uheldige Everett. Hans kusine var stewardesse p\xc3\xa5 et af de fly der blev kapret den 11. september 2001 og som blev fl\xc3\xb8jet ind i World Trade Center, og dette bet\xc3\xb8d, at Everetts i forvejen sparsomme familie nu var endnu mindre. Han udgav i juni 2003 Shootenanny, der for f\xc3\xb8rste gang fremstod som et soloprojekt for Everett, selv om han stadig gik under navnet Eels. Pladen var en tilbagevenden til de simple, men f\xc3\xa6ngende, popsange som han havde dyrket i hans tidlige karriere, selv om de st\xc3\xb8jende guitar fra Souljacker ikke var helt forsvundet.\n_START_SECTION_\nBlinking Lights And Other Revelations\n_START_PARAGRAPH_\nEfter igen at have turneret flittigt for Shootenanny og mistet endnu en n\xc3\xa6rst\xc3\xa5ende person, vennen og naboen Elliott Smith, udgav Everett det ambiti\xc3\xb8se dobbeltalbum Blinking Lights And Other Revelations i april 2005. Everett havde arbejdet p\xc3\xa5 pladen siden 1998 og det var den mest personlige plade siden Electro-Shock Blues. Den omhandler tidligere emner s\xc3\xa5som s\xc3\xb8sterens selvmord og ensomhed, men Everett form\xc3\xa5ede endnu en gang at tegne et lyst billede af fremtiden. P\xc3\xa5 afslutningsnummeret Things The Grandchildren Should Know konluderer Everett p\xc3\xa5 sit liv og han erkender, at hvis han skulle g\xc3\xa5 igennem det hele en gang til, ville han v\xc3\xa6re parat. Rent musikalsk var pladen en tilbagevenden til de akustiske arrangementer kombineret med den intensitet der er at finde p\xc3\xa5 Electro-Shock Blues. Allerede nu regnes pladen af mange som Everetts og Eels\' hovedv\xc3\xa6rk sammen med Electro-Shock Blues og pladen indeholder g\xc3\xa6steoptr\xc3\xa6dender af bl.a. Peter Buck fra R.E.M., John Sebastian fra The Lovin\' Spoonfull og Tom Waits._NEWLINE_Pladen blev modtaget med fremragende anmeldelser og blev efterfulgt af endnu en turne, hvorfra livepladen Live At Town Hall, optaget live i New York, blev udgivet.'