b'\n_START_ARTICLE_\nChristen Henriksen Pram\n_START_SECTION_\nEmbedsvirksomhed\n_START_PARAGRAPH_\nFra 1776-1779 var Pram husl\xc3\xa6rer hos etatsr\xc3\xa5d Vilhelm Bornemann, men s\xc3\xa5 \xc3\xa5bnede embedsbanen sig for ham. Hans fader stod i venskabsforhold til fremragende m\xc3\xa6nd som Peder Kofod Ancher, Bolle Willum Luxdorph og Peter Frederik Suhm, hvorved s\xc3\xb8nnen fik adgang til hovedstadens dannede kredse og bl.a. kom i forbindelse med grev Ernst Heinrich von Schimmelmann. Denne indflydelsesrige mand skaffede ham 1781 plads som fuldm\xc3\xa6gtig i \xc3\x98konomi- og Kommercekollegiet, hvor han 1786 blev arkivar, 1797 kommitteret og 1812 deputeret. I 1816, da dette kollegium forenedes med det vestindisk-guineiske Rente- og Generaltoldkammer, fik han afsked i n\xc3\xa5de og med ventepenge. I medf\xc3\xb8r af sin embedsstilling bes\xc3\xb8gte han i 1798 og 1799 Bornholm for at unders\xc3\xb8ge de derv\xc3\xa6rende kullejer; i 1804-1806 gjorde han flere rejser til Norge og gav en indberetning p\xc3\xa5 10 bind (ikke udgivne) om landets forskellige n\xc3\xa6ringskilder. Samtidig havde han, i kortere eller l\xc3\xa6ngere tidsrum, haft forskellige andre hverv; han havde v\xc3\xa6ret s\xc3\xb8passkriver (1786-1808), sekret\xc3\xa6r ved Postkassepensionsdirektionen (1786-1809) og en af Landhusholdningsselskabets pr\xc3\xa6sidenter (1803-1806). 1802 blev han udn\xc3\xa6vnt til virkelig justitsr\xc3\xa5d, 1810 til virkelig etatsraad.\n_START_SECTION_\nSocial-\xc3\xb8konomisk forfattervirksomhed\n_START_PARAGRAPH_\nEn del af Prams litter\xc3\xa6re virksomhed st\xc3\xa5r i forbindelse med hans forskellige embedsstillinger, i det den n\xc3\xa6rmest behandler emner af social\xc3\xb8konomisk art, f.eks. Om en Husmoders Pligter (1787), Fors\xc3\xb8g om Dragten, is\xc3\xa6r for Danmark og Norge (1791) og Fors\xc3\xb8g om en H\xc3\xb8jskoles Anl\xc3\xa6g i Norge (1795), alle 3 prisskrifter, for hvilke han vandt den udsatte pris. Desuden har han skrevet en r\xc3\xa6kke mindre skrifter og afhandlinger over emner af lignende art: Unders\xc3\xb8gelse om den kj\xc3\xb8benhavnske Waisenhusstiftelse (1796), Om Forbrugningen af Tobak i Danmark, Om Uldproduktionen med mere.\n_START_SECTION_\nRedakt\xc3\xb8r og bladudgiver\n_START_PARAGRAPH_\nSom et mellemled mellem Prams videnskabelige og digteriske frembringelser st\xc3\xa5r hans virksomhed som udgiver af periodiske skrifter. Han var redakt\xc3\xb8r eller medudgiver af Efterretninger om den inden- og udenlandske Handel, Skibsfart osv. (1782-87), af m\xc3\xa5nedsskriftet Minerva (1785-1793) og af Borgervennen (1796-1804 og 1818-19). Til disse tidsskrifter leverede han en r\xc3\xa6kke Bidrag af social\xc3\xb8konomisk, historisk, moralfilosofisk og \xc3\xa6stetisk art, f.eks. Om Kilderne til Rigdom, Om Opdragelse, Om Bogskriveri med mere.\n_START_SECTION_\nTidsskriftet Minerva\n_START_PARAGRAPH_\nDet vigtigste af de ovenn\xc3\xa6vnte periodiske skrifter er Minerva, hvis udgivelse han, sammen med Knud Lyne Rahbek, begyndte i juli 1785. Rahbeks tanke var, at indholdet v\xc3\xa6sentlig skulle v\xc3\xa6re sk\xc3\xb8nlitter\xc3\xa6rt, men Pram ville drage hele samfundslivet ind under tidsskriftets behandling, s\xc3\xa5 det kom til at omfatte b\xc3\xa5de sk\xc3\xb8nlitteraturen, de religi\xc3\xb8se bev\xc3\xa6gelser, den \xc3\xb8konomiske udvikling, undervisningen, politikken m.m._NEWLINE_Pram fik sin plan sat igennem\xe2\x80\x94heldigvis; thi han kom derved til at skabe et tidsskrift, der vel nok er enest\xc3\xa5ende i dansk litteratur. I det har, skriver Rasmus Nyerup, "n\xc3\xa6sten alle Landets bogskrivende Mennesker taget Del, lige fra ham af, hvis Plads er ved Siden af Tronen, og indtil Bonden bag Ploven, og de have heri henlagt hver sit Kontingent til Massen af de Ideer, som i de sidste 16 Aar have sysselsat alle t\xc3\xa6nkende Hoveder i tvende Kongeriger"._NEWLINE_Prams egne bidrag til Minerva er af meget forskellig art; foruden nogle digte har han skrevet artikler over emner fra social\xc3\xb8konomien, historien, \xc3\xa6stetikken, moralfilosofien m.m., f.eks.: Om Negerhandelen, Om Bygselv\xc3\xa6senet i Norge, Om Kongen af Preussen, Det filosofiske Seculum (det 18. \xc3\xa5rhundrede), Om Selskabelighed m.m._NEWLINE_Vigtigere end disse bidrag er den m\xc3\xa5nedlige historiske artikel, som ledsagede hvert h\xc3\xa6fte, og som Pram stadig skrev, s\xc3\xa5 l\xc3\xa6nge han deltog i tidsskriftets redaktion (dog undtagen 1. kvartal af 1793). Det var gennem denne artikel, at de fleste dannede mennesker p\xc3\xa5 den tid fulgte den store franske revolutions sk\xc3\xa6bnesvangre optrin; Pram s\xc3\xb8gte at g\xc3\xb8re sin fremstilling s\xc3\xa5 objektiv som muligt, men alligevel blev den noget farvet af hans egen fremskridtsvenlige anskuelse.\n_START_SECTION_\nDigter\n_START_PARAGRAPH_\nDen videnskabelige forfatter var imidlertid ikke den hele Pram. Med sin klare, praktiske forstand forbandt han et ildfuldt, let bev\xc3\xa6geligt f\xc3\xb8lelsesliv. Hans ungdom faldt til dels sammen med det Ewald-Wesselske tidsrum og det opsving i dansk poesi, som det betegner. "Selskabet for de skj\xc3\xb8nne og nyttige Videnskaber" s\xc3\xb8gte med sine prisopgaver at lokke de unge talenter frem, og Pram fulgte dets kalden. Han havde i 1778 i litteraturtidsskriftet Alm. dansk Bibliothek offentliggjort nogle idyller og sange og fik s\xc3\xa5 i 1779 sin heroide Philippa til Erik antaget af det n\xc3\xa6vnte selskab. I 1782 skrev han det digt, som har gjort ham mest bekendt, Emilies Kilde, et naturbeskrivende digt, der giver et rundskue fra det bekendte punkt ved Schimmelmanns Landsted S\xc3\xb8lyst p\xc3\xa5 Strandvejen. Det har samme pr\xc3\xa6g som tidens \xc3\xb8vrige naturbeskrivende digtning: den metodiske opregning af en r\xc3\xa6kke Enkeltheder, i hvilke som regel stemningen drukner._NEWLINE_I begyndelsen af 1780\'erne var der over vort \xc3\xa5ndsliv noget vist frisk, forventningsfuldt. Bev\xc3\xa6gelsen for bondestandens frig\xc3\xb8relse tog fart, og digterne gjorde sig til ordf\xc3\xb8rere for den. I 1783 blev der rejst en mindesten for den \xc3\xa6ldre Bernstorff til tak for hans virksomhed for bondesagen, og Pram skrev i den anledning sit bekendte Digt: Omtrent en Mil fra Kj\xc3\xb8benhavn\xe2\x80\x94paa h\xc3\xb8je Gjentofts Bakke._NEWLINE_Da kronprinsen i 1784 selv overtog regeringen, ventede man, der ville komme en ny tid, med frihed og fremskridt som sit L\xc3\xb8sen. Pram blev greben af tidens stemning og udgav St\xc3\xa6rkodder, et Digt i 15 Sange (januar 1785). Af oldtidens \xc3\xa5nd er der intet i dette store epos; det historiske sagn er kun en allegorisk ramme omkring en r\xc3\xa6kke moralfilosofiske betragtninger. Indholdet er f\xc3\xb8lgende: St\xc3\xa6rkodder har myrdet en norsk konge; "Midlerne, hvorved han paa \xc3\xa9n Gang skal forsone Guderne og redde Ingilds forfaldne Rige, ere Opdagelsen af 3 Klenodier: Skirners Sv\xc3\xa6rd, et Symbolum paa Krigsstyrken, Skibladner, der ligger neds\xc3\xa6nket i et fejt og balstyrigt Folks ubrugte Havn, et Billed paa den da fors\xc3\xb8mte S\xc3\xb8magt og Handel, og Mimers Br\xc3\xb8nd eller Kundskab og Klogskab, af hvis Vand han skal bringe Kong Ingild en Flaske". Det er alts\xc3\xa5 det "til Borgerheld sigtende", som Pram synger om i denne versificerede moralfilosofiske afhandling. Digtet er utrolig tungt at arbejde sig igennem; digterisk flugt er der s\xc3\xa5 godt som intet af; men forfatteren har da ogs\xc3\xa5 i indledningen anr\xc3\xa5bt "den simple Forstand" om at v\xc3\xa6re hans inspirerende muse. Man havde i sin tid spurgt, om Pram ikke var den digter, der bedst kunde indtage den ved Ewalds d\xc3\xb8d ledigblevne plads p\xc3\xa5 Parnas. St\xc3\xa6rkodder afgjorde det sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l: Pram var ikke manden.\n_START_SECTION_\nDramatiker\n_START_PARAGRAPH_\nDet var ikke lykkedes for Pram at blive skaberen af et nationalt epos; i de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r vender han sig til dramaet. Men hans mislykkede historiske dramaer Lagertha (1789), Damon og Pythias (1790) og Frode og Fingal (1790) godtgjorde til fulde, at han ikke kunde forts\xc3\xa6tte, hvad Ewald havde begyndt med Rolf Krage og Balders D\xc3\xb8d. S\xc3\xa5 fors\xc3\xb8gte han sig i syngestykket og skuespillet, med emner fra hverdagslivet: Negeren (1791), \xc3\x86gteskabsskolen (1795), Serenaden eller de sorte N\xc3\xa6ser (1795), Br\xc3\xb8nden (1800), Frokosten i Bellevue (1803) og andre._NEWLINE_Replikskiftet i disse stykker falder ofte ret naturligt, men for \xc3\xb8vrigt h\xc3\xa6ver de sig ikke over det middelm\xc3\xa5dige; intet af dem har kunnet holde sig p\xc3\xa5 teatret eller i l\xc3\xa6severdenen. Det bedste af dem er \xc3\x86gteskabsskolen, der opn\xc3\xa5ede 15 forestillinger (sidste gang 1822 ved en mindefest for forfatteren)._NEWLINE_Rahbek udgav Prams Udvalgte digteriske Arbejder (bind I-VI, 1824-1829).\n_START_SECTION_\nSidste tid\n_START_PARAGRAPH_\nPram har alts\xc3\xa5 som digter intet frembragt, der har haft levedygtighed i sig, og heller ikke i litteraturhistorisk henseende betegner hans arbejder noget nyt. Ikke desto mindre n\xc3\xb8d han, vel n\xc3\xa6rmest p\xc3\xa5 grund af sin travle, mangeartede forfattervirksomhed, et betydeligt ry som skribent, og da han i 1819 af \xc3\xb8konomiske grunde s\xc3\xb8gte og fik embedet som toldforvalter p\xc3\xa5 St. Thomas, indb\xc3\xb8d en kreds af bekendte m\xc3\xa6nd, Jens Baggesen, Rahbek, Bertel Thorvaldsen og flere, til en afskedsfest for ham (10. april 1820); Adam Gottlob Oehlenschl\xc3\xa4ger og B.S. Ingemann skrev sange i dagens anledning, og provst Frederik Carl Gutfeldt holdt festtalen._NEWLINE_Oehlenschl\xc3\xa4ger sp\xc3\xa5r i sit digt, at Hr. Christen snart "la\xe2\x80\x99r sin Sn\xc3\xa6kke stande" tilbage til Danmark. Det skete dog ikke. Pram kunne ikke t\xc3\xa5le det vestindiske klima; han d\xc3\xb8de \xc3\xa5ret efter sin ankomst til St. Thomas 28. november 1821)._NEWLINE_Pram havde et p\xc3\xa5 \xc3\xa9n gang tungt og lidenskabeligt sind. Oehlenschl\xc3\xa4ger fort\xc3\xa6ller, at han ingen ven havde, "som han ikke havde vist D\xc3\xb8ren eller truet med Prygl". Efter sin egen beretning var han fra barndommen til hen i sin modnere alder plaget af de gr\xc3\xa6sseligste religi\xc3\xb8se anf\xc3\xa6gtelser. "Tid, Besk\xc3\xa6ftigelse og Vellyst sv\xc3\xa6kkede, sl\xc3\xb8vede hine \xc3\x86ngstelsers Brod." Hvad han l\xc3\xa6ste, greb ham s\xc3\xa5 dybt, at de fleste andre mennesker, f.eks. Rahbek, forekom ham kolde i sammenligning dermed. "Jeg er", skriver han et sted, "umaadeligen destitueret for alt det, der er vittigt, yndigt, behageligt, en tv\xc3\xa6r, treven, langsom Figur, hvis udvortes og indvortes ligner h\xc3\xb8jt M\xc3\xa6ngden af de sj\xc3\xa6llandske B\xc3\xb8nder, Fortr\xc3\xa6delighed, underkuet, forkert; en slavisk Str\xc3\xa6ben efter at opnaa, hvad han en Gang fores\xc3\xa6tter sig, er hans eneste Fortjeneste." Og dette vanskelige sind havde s\xc3\xa5 at k\xc3\xa6mpe med \xc3\xb8konomiske bekymringer og \xc3\xa6gteskabelige sorger.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86gteskab\n_START_PARAGRAPH_\nMens Pram var husl\xc3\xa6rer hos Bornemann, blev han forelsket i husets l\xc3\xa6rerinde, Maria Magdalene Erichsen (f\xc3\xb8dt 30. juli 1754), en datter af stadsfysikus Johann Gottfried Erichsen i Bergen; i maj 1782 blev han i Slagslunde Kirke viet til sin 28-\xc3\xa5rige brud. \xc3\x86gteskabet blev ulykkeligt; allerede et halvt \xc3\xa5r efter brylluppet klager Pram derover i et brev til Rahbek. Af og til forefaldt der voldsomme scener mellem \xc3\xa6gtef\xc3\xa6llerne, der en tid endogs\xc3\xa5 levede n\xc3\xa6sten afsondrede fra hinanden. Hans hustru s\xc3\xb8gte tr\xc3\xb8st derfor i Baggesens sv\xc3\xa6rmeri for hende. Hun d\xc3\xb8de f\xc3\xb8r Prams afrejse til St. Thomas, 30. september 1819.'