b'\n_START_ARTICLE_\nNixon in China\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8rste akt\n_START_PARAGRAPH_\nEn deling kinesiske tropper marcherer i lufthavnen i Beijing og synger en milit\xc3\xa6rsang, The Three Main Rules of Discipline and Eight Points of Attention. Mens soldaterne venter, ankommer en flyvemaskine; Pat og Richard Nixon samt Henry Kissinger stiger ud og bliver m\xc3\xb8dt af Chou Enlai. Nixon introduceres for diverse kinesiske embedsm\xc3\xa6nd af Chou og udtrykker h\xc3\xa5b og frygt i forbindelse med det historiske bes\xc3\xb8g. _NEWLINE_Senere bes\xc3\xb8ger Nixon og Kissinger Mao sammen med Chou. Mens Nixon fors\xc3\xb8ger sig med en forenklet vision om fred mellem USA og Kina, \xc3\xb8nsker Mao at dr\xc3\xb8fte filosofi og taler i g\xc3\xa5der. Bes\xc3\xb8get er ikke helt en succes, og den \xc3\xa6ldre Mao bliver hurtigt tr\xc3\xa6t. Chou g\xc3\xa5r sammen med Nixon og Kissinger. _NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste aften holdes der en stor fest for den amerikanske delegation i Folkets Store Hal. Nixons og Chou slapper efterh\xc3\xa5nden af i hinandens selskab, og god mad og st\xc3\xa6rke drikke g\xc3\xb8r deres virkning. Chou rejser sig for at udbringe en sk\xc3\xa5l for den amerikanske delegation med ros og \xc3\xb8nsker om fredelig sameksistens. Nixon reagerer ved prise kinesernes g\xc3\xa6stfrihed og gentage sin tidligere modstand mod Kina. Festen forts\xc3\xa6tter med gensidige komplimenter og sk\xc3\xa5ltaler.\n_START_SECTION_\nAnden akt\n_START_PARAGRAPH_\nPat Nixon bliver eskorteret til forskellige fremvisninger af det moderne kinesiske liv \xe2\x80\x93 en glasfabrik, et sundhedscenter, en svinefarm og en folkeskole. Men de kinesiske guider taler tvungent og formelt \xe2\x80\x93 og lader en m\xc3\xb8rk og repressiv side af Kina, der ligger lige under overfladen, ane for de udenlandske notabiliteter. Pat udtrykker sine egne forventninger til fremtiden, en fredelig fremtid med beskedenhed og godt naboskab, en fremtid baseret p\xc3\xa5 gode amerikanske v\xc3\xa6rdier. _NEWLINE_Senere samme aften g\xc3\xa5r Richard og Pat Nixon til kinesisk opera for at se et stykke skrevet af Fru Mao kaldet The Red Detachment of Women. Stykket er forsimplet politiseret musikteater med undertrykte b\xc3\xb8nder p\xc3\xa5 en tropisk \xc3\xb8, som bliver reddet fra deres brutale udlejer af Den R\xc3\xb8de H\xc3\xa6rs heroiske kvinder._NEWLINE_Hovedpersonerne tiltr\xc3\xa6kkes dog af operaen, idet hver afsl\xc3\xb8re sin sande natur; Pat Nixon forsvarer de svage, Kissinger st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 den brutale udlejers side, mens Fru Maos \xc3\xb8nske om at spare b\xc3\xb8nderne for enhver pris f\xc3\xb8rer hende til at blive mere brutal end den udlejeren var i f\xc3\xb8rste omgang. Til sidst kommer det til et opg\xc3\xb8r mellem Chou og Fru Mao \xe2\x80\x93 operaen er blevet en gentagelse af Kulturrevolutionen.\n_START_SECTION_\nTredje akt\n_START_PARAGRAPH_\nDet er amerikanernes sidste aften i Beijing, og det er klart for alle, at der ikke kommer noget stort gennembrud \xe2\x80\x93 Shanghaikommunik\xc3\xa9et er blot ord, der skal redde statsledernes ansigt overfor verdenspressen. Hovedpersonerne ser tilbage p\xc3\xa5 deres liv \xe2\x80\x93 p\xc3\xa5 deres kampe fra deres tidlige \xc3\xa5r, ligesom Richard Nixon mindes sine yngre dage som sejler. Kun Chou ser dybere og sp\xc3\xb8rger: "How much of what we did was good?" f\xc3\xb8r han kaster sin tvivl til side og tr\xc3\xa6t forts\xc3\xa6tter sit arbejde.\n_START_SECTION_\nReceptionshistorie\n_START_PARAGRAPH_\nVed operaens verdenspremiere i 1987 anmeldte Donal Henahan den i New York Times og forholdt sig afvisende, idet det blev fremh\xc3\xa6vet, at der var tale om et "visually striking but coy and insubstantial work" ("et visuelt sl\xc3\xa5ende, men koket og uv\xc3\xa6sentligt v\xc3\xa6rk"). I samme anmeldelse hedder det: "Mr. Adams does for the arpeggio what McDonald\'s did for the hamburger" ("Hr. Adams g\xc3\xb8r for arpeggio\'en hvad McDonald\'s gjorde for hamburgeren").; kommentaren er blevet citeret af komponisten som et ekstremt eksempel p\xc3\xa5 den tidlige kritik af operaen. I mods\xc3\xa6tning til denne indledende skepsis udtalte Erica Jeal i forbindelse med en opf\xc3\xb8relse i 2006 i London i The Guardian, at_NEWLINE_"Nixon in China has been arguably the most influential opera of the past 20 years" ("Nixon in China har givetvis v\xc3\xa6ret den mest indflydelsesrige opera i de seneste 20 \xc3\xa5r") og en pioner for den s\xc3\xa5kaldte "CNN opera". Operaens bedre omd\xc3\xb8mme var en udl\xc3\xb8ber af indspilningen fra 1988 med det oprindelige sangerhold og Orchestra of St. Luke\'s under ledelse af dirigenten Edo de Waart (Nonesuch Records 79.177). _NEWLINE_Siden 2000 er flere nye produktioner af operaen blevet sat op og godt modtaget, herunder en bem\xc3\xa6rkelsesv\xc3\xa6rdig opf\xc3\xb8relse p\xc3\xa5 Chicago Opera Theater._NEWLINE_Operaen fik sin canadiske premiere i Vancouver ved Vancouver Opera som en del af Vinter-OLs "Kulturelle olympiade" i 2010 og er planlagt som en del af repertoiret i Canadian Opera Companys s\xc3\xa6son 2010/2011. Ops\xc3\xa6tningen i Vancouver blev rost som "brilliantly effective" ("glimrende effektiv") af David Gordon Duke fra The Vancouver Sun.'