b'\n_START_ARTICLE_\nFrederik Liebmann\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nLiebmanns for\xc3\xa6ldre var k\xc3\xb8bmand Nicolai Christian Liebmann (f\xc3\xb8dt 25. januar 1845 p\xc3\xa5 samme ejendom Rolighed ved Horsens) og Anna f\xc3\xb8dt Reemcke, datter af en plantageejer p\xc3\xa5 St. Thomas. Han blev student fra Helsing\xc3\xb8rs Latinskole 1832 og gav sig straks til at studere botanik under Jens Wilken Hornemann, hvis yndlingsl\xc3\xa6rling han blev, og Joakim Frederik Schouw. I hans f\xc3\xb8rste studie\xc3\xa5r var det is\xc3\xa6r Danmarks floristik og algernes studium, der sysselsatte ham; stort v\xc3\xa6rd har hans fukologiske arbejder n\xc3\xa6ppe; han opstiller nye sl\xc3\xa6gter, er allerede var ben\xc3\xa6vnede, og beskriver nye arter, der m\xc3\xa5 opf\xc3\xb8res som species dubi\xc3\xa6, fordi de ikke kunne genkendes efter beskrivelserne, men han opdager dog et og andet nyt og rigtigt og har for eksempel iagttaget sv\xc3\xa6rmsporedannelsen hos en alge. I 1835 gjorde han en rejse til Tyskland og i 1836 en til Norge. Allerede i 1837 blev han docent ved Veterin\xc3\xa6rskolen, og i 1838 konstitueredes han som docent ved K\xc3\xb8benhavns Universitet.\n_START_SECTION_\nUdenlandsrejse\n_START_PARAGRAPH_\nI disse \xc3\xa5r begyndte han at forberede sig til en stor videnskabelig rejse til Mexico; han ville, at "intet skulde v\xc3\xa6re ham fremmed og intet overraske ham", n\xc3\xa5r han kom der til. I november 1840 tiltr\xc3\xa5dte han denne rejse, der fik en varighed af henimod 3 \xc3\xa5r, og til hvilken han dels anvendte egne midler, dels fik underst\xc3\xb8ttelse fra kongen, finanskassen og universitetet. I begyndelsen var han ledsaget af en tysk gartner, Rathsack, der skulle samle fr\xc3\xb8 og levende planter til den botaniske have. 7. februar 1841 landede de i Vera Cruz. Her fra drog han, i selskab med den russiske naturforsker Karwinsky, mod nord langs kysten f\xc3\xb8rst til Colipa, der fra gennem urskovsegne til Papantla, det nordligste punkt, han n\xc3\xa5ede. Her fra gik rejsen mod syd til haciendaen Mirador p\xc3\xa5 \xc3\xb8stsiden af vulkanen Orizaba, hvis ejer, Sartorius, der har skrevet et v\xc3\xa6rk om Mexico, ydede ham et g\xc3\xa6stfrit opholdssted, fra hvilket rejser blev foretaget i alle retninger. Orizaba blev besteget i september, og sammen med blandt andet en belgisk naturforsker, Ghiesbrecht, boede han i et par uger i en elendig hytte i 10.000 fods h\xc3\xb8jde og gjorde ekskursioner her fra op til sneregionen s\xc3\xa5 vel som hen ad siderne og ned i kl\xc3\xb8fterne. En anden rejse med Mirador som udgangspunkt gik i slutningen af 1841 mod vest over bjergene ind p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jsletterne. Herefter vendte Rathsack, med hvem han var misforn\xc3\xb8jet, hjem i marts 1842 (Karwinsky havde han langt tidligere skilt sig fra) og medf\xc3\xb8rte store samlinger af levende planter og fr\xc3\xb8 foruden herbarier; i de f\xc3\xb8rste 10 m\xc3\xa5neder angiver Liebmann at have samlet over 50 000 planter i vistnok 2700 arter foruden mange zoologiske genstande med mere. Den n\xc3\xa6ste store rejse foretoges fra Mirador i april 1842 (til januar 1843) og gik mod syd til det stille Hav, langs hvis kyst han rejste syd p\xc3\xa5 gennem en lang str\xc3\xa6kning. P\xc3\xa5 denne store rejse besteg han blandt andet det 12 000 fod h\xc3\xb8je Sempoaltepec. Dette var hans sidste store rejse i Mexico, hvorefter han ilede hjem, kaldet af de der i hans frav\xc3\xa6relse foreg\xc3\xa5ede begivenheder. Til K\xc3\xb8benhavn n\xc3\xa5ede han i juni 1843. Her var gamle Jens Wilken Hornemann d\xc3\xb8d (juni 1841) og som direkt\xc3\xb8r for Den botaniske Have efterfulgt af Joakim Frederik Schouw, der allerede begyndte at blive svagelig og desuden var fuldt optagen af politik, men dern\xc3\xa6st var ogs\xc3\xa5 Liebmanns j\xc3\xa6vnaldrende ven, den lovende unge botaniker Salomon Drejer, pludselig d\xc3\xb8d (april 1842). Der var s\xc3\xa5ledes trang til en mand som Liebmann, hvad der ses af, at han straks efter sin hjemkomst blev udn\xc3\xa6vnt til udgiver af Flora Danica efter Drejer.\n_START_SECTION_\nAkademisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nDer begynder nu et nyt livsafsnit for Liebmann med virksomhed af helt anden art end under det frie, farefulde og besv\xc3\xa6rlige rejseliv i Mexico. Efter sin hjemkomst blev han (1845) p\xc3\xa5 ny docent ved Veterin\xc3\xa6rskolen, fik overdraget mange forretninger i anledning af Schouws sygelighed (1845), blev ekstraordin\xc3\xa6r docent ved universitetet med titel af professor (1845), blev docent ved Polyteknisk L\xc3\xa6reanstalt (1846), formand for gartner-eksamenskommissionen (1851), eksaminator ved farmaceutisk eksamen (1851) og sluttelig, da Schouw tog sin afsked, professor ordinarius og direkt\xc3\xb8r for Botanisk Have (fra 1. april 1852). 1853 blev han Ridder af Dannebrog._NEWLINE_N\xc3\xa5r dertil l\xc3\xa6gges, at han var et virksomt medlem af Naturhistorisk Forening, blandt andet ved at holde popul\xc3\xa6re forel\xc3\xa6sninger, og blev en af dens f\xc3\xb8rste redakt\xc3\xb8rer, er det n\xc3\xa6sten ufatteligt, at der kunne blive tid til overs til videnskabelige arbejder. Han har \xc3\xa5benbart arbejdet meget let, men vist heller ikke meget grundigt. Det var naturligvis hans rige mexicanske samlinger (henimod 100.000 eksemplarer af planter), om hvilke hans arbejder kom til at dreje sig. Allerede \xc3\xa5ret efter sin hjemkomst (1844) begynder han sine publikationer, og i 1845 bebuder han i Videnskabernes Selskab, hvoraf han 1844 var blevet medlem, et storartet anlagt v\xc3\xa6rk over Mexicos palmer og cykadeer, som "er under Trykken og vil udkomme om nogle Maaneder"; en m\xc3\xa6ngde (vist mindst 50) i s\xc3\xa6rdeles stort format udf\xc3\xb8rte tavler blevet litograferet, men teksten blev n\xc3\xa6ppe skrevet, og han har heller ikke v\xc3\xa6ret tilfreds med v\xc3\xa6rket, thi det udkom aldrig, og oplaget br\xc3\xa6ndte med Christiansborg 1884. Men i \xc3\xb8vrigt f\xc3\xb8lger den ene publikation efter den anden i de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r, dels i Videnskabernes Selskabs Skrifter, dels i Naturhistorisk Forenings Videnskabelige Meddelelser, dels ved de skandinaviske naturforskerm\xc3\xb8der: over Mexicos Bregner, Araceer, Juncaceer, Cyperaceer, n\xc3\xa6ldeagtige planter, begonier osv. Alle hans arbejder er af deskriptiv systematisk natur. s\xc3\xa5 vidt de hidtil er blevet kritisk gennemg\xc3\xa5ede af andre forskere, have de ikke vist sig at kunne s\xc3\xa6ttes synderlig h\xc3\xb8jt; han har opstillet mange nye sl\xc3\xa6gter og arter p\xc3\xa5 ubetydelige karakterer, s\xc3\xa5 at de senere er blevet inddraget, og en del af dem henf\xc3\xb8res til tidligere opstillede. Nogle sl\xc3\xa6gter er opstillet p\xc3\xa5 ufuldst\xc3\xa6ndigt materiale, s\xc3\xa5 at de st\xc3\xa5 som tvivlsomme.\n_START_SECTION_\nSidste \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nAt hans store rejse og store, s\xc3\xa6rdeles v\xc3\xa6rdifulde, for en ikke ringe del endnu ubearbejdede, samlinger ikke fik den betydning for videnskaben, som de kunne have f\xc3\xa5et, skyldes imidlertid for en stor del hans tidlige d\xc3\xb8d. Han blev angreben af brystsyge, s\xc3\xa5 at i hans seneste leve\xc3\xa5r andre til dels m\xc3\xa5tte udf\xc3\xb8re hans embedsgerning, og han blev nerv\xc3\xb8s og pirrelig i sin sidste tid; da hans d\xc3\xb8d indtraf 29. oktober 1856, var han kun 43 \xc3\xa5r gammel. hans store samlinger, der yderligere vare blevne for\xc3\xb8gede ved udstrakte forbindelser med udenlandske botanikere, gik over til Botanisk Have, og hans omfattende embedsgerning blev delt mellem tre._NEWLINE_Liebmann var en h\xc3\xb8j og statelig mand, behagelig i omgang og meget musikalsk. Han havde i \xc3\xa5ret 1846 \xc3\xa6gtet Hornemanns yngste datter, Henriette Sophie Marie (f\xc3\xb8dt 1823), men hun d\xc3\xb8de af kolera 18. juli 1853; med hende havde han s\xc3\xb8nnen Axel. Han giftede sig 2. gang (22. november 1854) med Christine Johanne Olufsen, f\xc3\xb8dt Permin (adoptivdatter af professor C.F.R. Olufsen), senere gift med grosserer Erichsen._NEWLINE_Hans efterladte papirer findes i Botanisk Haves Bibliotek. Han er begravet p\xc3\xa5 Assistens Kirkeg\xc3\xa5rd. Der findes et port\xc3\xa6rtmaleri i Botanisk Haves Bibliotek. Jacob Georg Agardh har kaldt en algesl\xc3\xa6gt Liebmannia._NEWLINE_Standard-auktorbetegnelse for arter beskrevet af Frederik Liebmann: Liebm..'