b'\n_START_ARTICLE_\nAhrensburgkultur\n_START_SECTION_\nKlima og levevilk\xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nOmkring 10.500 f.Kr. indtr\xc3\xa5dte der en ny kuldeperiode: gennemsnitstemperaturen i sommerperioden faldt til omkring 10\xc2\xa0\xc2\xb0C, og vinteren pr\xc3\xa6gedes af store snefald. Den \xc3\xa5bne, lyse birkeskov bukkede under for det koldere klima, og tundraen blev atter fremherskende. Tiden kaldes yngre Dryas og varede indtil omkring 9.500 f.Kr._NEWLINE_Dette temperaturskift skete omtrent samtidig med, at den skandinaviske isbr\xc3\xa6s afsmeltning \xc3\xa5bnede en passage fra den Baltiske iss\xc3\xb8 ud til havet i vest. Derved faldt vandstanden i \xc3\xb8st med henved 10 m samtidig med, at den steg mod vest, hvorved det landfaste omr\xc3\xa5de her blev mindre; kystlinjen for Doggerland forflyttedes sydover. _NEWLINE_Disse forandringer synes dog ikke at have p\xc3\xa5virket dyrelivet s\xc3\xa5 meget: rensdyrflokkene forblev i det sydskandinaviske omr\xc3\xa5de og synes fortsat at have udgjort hovedn\xc3\xa6ringsgrundlaget. I de sydlige dele af det nordeurop\xc3\xa6iske lavland indgik tillige bl.a. b\xc3\xa6ver, ulv, r\xc3\xa6v og los i jagtbyttet._NEWLINE_Derimod fik det betydning, da en ny varmeperiode, pr\xc3\xa6boreal tid, satte ind omkring 9.500 f.Kr. Gennemsnitstemperaturen i juli steg nu til 16-18\xc2\xa0\xc2\xb0C. Rensdyrene begyndte at s\xc3\xb8ge nordp\xc3\xa5 op over den frilagte sydlige del af skandinaviske halv\xc3\xb8; til geng\xc3\xa6ld synes urokse, bison og vildhest at have indvandret, mens den irske k\xc3\xa6mpehjort \xc3\xb8jensynligt ikke overlevede de forandrede levevilk\xc3\xa5r. For Ahrensburgfolket som renlivede rensdyrj\xc3\xa6gere bet\xc3\xb8d det, at de atter forlod det sydskandinaviske omr\xc3\xa5de og fulgte rensdyrflokkene nordp\xc3\xa5. Det er sandsynligt, at den s\xc3\xa5kaldte Fosna-Hensbackakulturs ud\xc3\xb8vere i Norge og Bohuslen fra omkring 7.000 f.Kr. er de direkte efterkommere af Ahrensburgj\xc3\xa6gerne.\n_START_SECTION_\nLivsform\n_START_PARAGRAPH_\nAhrensburgkulturens ud\xc3\xb8vere var rensdyrj\xc3\xa6gere. De synes \xe2\x80\x93 efter Brommekulturens \xc3\xb8jensynligt mere mangesidige levevis \xe2\x80\x93 at afspejle en tilbagevenden til rensdyrjagten som den vigtigste kilde til f\xc3\xb8de \xe2\x80\x93 under indtryk af de indtrufne klimatiske forandringer. De synes at have lagt deres jagtpladser i de passager, som rensdyrene m\xc3\xa5tte igennem p\xc3\xa5 deres vandringer. Karakteristisk er i s\xc3\xa5 henseende Stellmoor i Ahrensburg tunneldal, der udm\xc3\xa6rker sig ved stejle sider, en aflang s\xc3\xb8 igennem den centrale dalbund, hvorved den t\xc3\xb8rre del opsplittedes i to passager p\xc3\xa5 hver side af s\xc3\xb8en, samt ved at have et "kn\xc3\xa6k" med et fremspringende bakkeparti, som dyrene m\xc3\xa5tte uden om, og hvor j\xc3\xa6gerne kunne ligge i baghold. Formentlig har bopladsen v\xc3\xa6ret i brug hele \xc3\xa5ret rundt, men rensdyrsjagten synes at v\xc3\xa6re sket om efter\xc3\xa5ret.\n_START_SECTION_\nBopladser\n_START_PARAGRAPH_\nDen mest kendte og oplysningsgivende boplads er Stellmoor i Holsten, hvor der er fundet redskaber samt affaldsrester i s\xc3\xb8aflejringer op til det egentlige bopladsomr\xc3\xa5de, der har ligget p\xc3\xa5 en mindre bakke._NEWLINE_Bopladsen har v\xc3\xa6ret udnyttet fortrinsvis om efter\xc3\xa5ret, men tillige om for\xc3\xa5ret igennem flere \xc3\xa5r. Det ubetinget vigtigste jagtvildt har v\xc3\xa6ret rensdyr, af hvilke der fandtes spor af mindst 650. Desuden forekommer levn af elg, bison, vildhest, los, b\xc3\xa6ver, ulv og r\xc3\xa6v. Ryper, g\xc3\xa6s og \xc3\xa6nder er ogs\xc3\xa5 lejlighedsvis blevet nedlagt._NEWLINE_P\xc3\xa5 Lolland blev den gamle Hamburgkulturs jagtboplads S\xc3\xb8lbjerg atter taget i brug, hvilket afspejler en tilbagevenden til de gammelkendte livsm\xc3\xb8nstre fra de tidlige tundraj\xc3\xa6geres tid.\n_START_SECTION_\nR\xc3\xa5stofkilder: rensdyr og flint\n_START_PARAGRAPH_\nDe to altafg\xc3\xb8rende r\xc3\xa5stofkilder for Ahrensburgkulturens ud\xc3\xb8vere var rensdyr og flint._NEWLINE_Rensdyret forsynede j\xc3\xa6gerne med k\xc3\xb8d og knoglemarv, skind, sener, takker, knogler til redskaber, kl\xc3\xa6der, bindemiddel og liner.\n_START_SECTION_\nJagtv\xc3\xa5ben og redskaber\n_START_PARAGRAPH_\nAhrensburgj\xc3\xa6gernes jagtv\xc3\xa5ben var bue og pil med p\xc3\xa5sat pilespids, i \xc3\xa6ldre tid skafttungepile i lighed med Brommekulturens men langt mindre, senere s\xc3\xa5kaldt zonhoven-spids (opkaldt efter et sted med dette navn og kendetegnet ved skr\xc3\xa5t afhug i stedet for skafttunge); begge disse pilespidstyper viser brugen af bue og pil. Desuden havde man harpuner af rentak._NEWLINE_Ahrensburgkulturens flintredskaber er alle dannet af fl\xc3\xa6kker og omfatter b\xc3\xa5de korte og lange fl\xc3\xa6kkeskrabere med udbuet \xc3\xa6g, kant- og midtstikler, enkelte bor, fl\xc3\xa6kker med kant- og tv\xc3\xa6rrettouche samt trapezformede og rhombiske mikrolitter og sm\xc3\xa5, spinkle skafttungepile.\n_START_SECTION_\nJagtm\xc3\xa5de\n_START_PARAGRAPH_\nUnders\xc3\xb8gelser af flintespidser (eller fragmenter af disse) i rensdyrknogler fra Stellmoor afsl\xc3\xb8rer, at dyrene har s\xc3\xb8gt \xe2\x80\x93 eller er blevet drevet \xe2\x80\x93 forbi skudstillinger, hvor j\xc3\xa6gerne har afventet dem. N\xc3\xa5r dyrene kom t\xc3\xa6t nok p\xc3\xa5, til at de ikke kunne stoppe eller vende om ved beskydning, har j\xc3\xa6gerne beskudt dem, \xc3\xb8jensynligt f\xc3\xb8rst fra siden (ved passage) og dern\xc3\xa6st skr\xc3\xa5t bagfra; i de tilf\xc3\xa6lde, hvor dyrene s\xc3\xb8gte at sv\xc3\xb8mme over s\xc3\xb8en til den modsatte bred, har j\xc3\xa6gerne fortsat med at beskyde dem fra land.\n_START_SECTION_\nKult og ofringer\n_START_PARAGRAPH_\nFra Meiendorf kendes et enkelt og fra Stellmoor mere end tredive rensdyr, der med store sten i brystkassen er s\xc3\xa6nket ned i den bopladsen tilgr\xc3\xa6nsende s\xc3\xb8. De opfattes som ofringer, muligvis af jagt\xc3\xa5rets f\xc3\xb8rste bytte p\xc3\xa5 stedet. _NEWLINE_Men der er ogs\xc3\xa5 grund til at opfatte disse "ofringer" som en frasortering af de mindre egnede byttedyr, fx yngre dyr, der ikke har liges\xc3\xa5 stor n\xc3\xa6ringsv\xc3\xa6rdi. Etnografisk parallel til adf\xc3\xa6rd hos mange eskimoer._NEWLINE_Ved Stellmoor fandtes desuden en to meter lang p\xc3\xa6l, tilspidset i den ene ende og med et rensdyrkranium fastgjort i den anden. Den opfattes som en slags totemp\xc3\xa6l for den jagtgruppe, der opholdt sig p\xc3\xa5 stedet.'