b'\n_START_ARTICLE_\nBelejringen af Tartu 1224\n_START_PARAGRAPH_\nBelejringen af \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bTartu i 1224 resulterede i faldet af det sidste store centrum for estisk modstand p\xc3\xa5 fastlandet mod den kristne erobring af Estland.\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nI 1208 indledte Sv\xc3\xa6rdbroderordenen et korstog mod de hedenske estere, som havde angrebet de latgaliske og Livonian territorier mod syd, som kort forinden var blevet erobret af ordenen. I 1219 sluttede Danmark sig til korstoget, og i 1220 fulgte Sverige. Esterne var i stand til at udslette den svenske tilstedev\xc3\xa6relse, men i vinteren 1220 var n\xc3\xa6sten hele det kontinentale Estland erobret af tyskerne og danskerne, og befolkningen blev erkl\xc3\xa6ret for kristen.\n_START_SECTION_\nOpstanden i 1223\n_START_PARAGRAPH_\nI 1223 indtraf en generel anti-kristen opstand p\xc3\xa5 det estiske fastland. Alle tyskere og danskere, der faldt i Estlands h\xc3\xa6nder, blev dr\xc3\xa6bt, og nogle af pr\xc3\xa6sterne blev ofret til hedenske guder. Estere generobrede alle f\xc3\xa6stningerne igen efter, at de tyske garnisoner var dr\xc3\xa6bt. For at sikre den indledende milit\xc3\xa6re succes blev russiske lejesoldater inviteret fra Novgorod og Pihkva og udstationerede i flere centrale f\xc3\xa6stninger, blandt andet i Viljandi og Tartu. Hvem der stod for \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bden estiske ledelse i Tartu er ikke kendt men befalingen for de russiske lejesoldater var Vyachko, der i 1208 havde mistet sin herred\xc3\xb8mme i Koknese til de samlede styrker af sv\xc3\xa6rdbr\xc3\xb8drene og livonerne. Han fik to hundrede m\xc3\xa6nd og penge af Novgorod-republikken, s\xc3\xa5 han kunne etablere sig i Tarbatu (nutidig Tartu) eller et hvilket som helst andet sted, "som han kunne erobre for sig selv".\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8rste belejring af Tartu\n_START_PARAGRAPH_\nOm vinteren 1223/1224 lykkedes det tyskerne gradvist at genvinde de fleste f\xc3\xa6stninger p\xc3\xa5 det estiske fastland. Tartu forblev det sidste center for modstand i det syd\xc3\xb8stlige Estland. Ud over den lokale befolkning fra Ugandi havde mange frihedsk\xc3\xa6mpere samlet sig der fra Sakala og andre naboprovinser (vicinas omnes provincias). Korsfarerne belejrede Tartu efter p\xc3\xa5ske i 1224, men blev tvunget til at tr\xc3\xa6kke sig tilbage efter kun fem dages kamp. Biskopperne sendte en delegation til Vyachko og bad ham om at opgive st\xc3\xb8tten til de "hedenske opr\xc3\xb8rere" i f\xc3\xa6stningen og forlade dem, men han valgte at blive, fordi "novgorodianerne og de russiske fyrster havde lovet ham f\xc3\xa6stningen og de omkringliggende lande", hvis han kunne erobre dem for sig selv.\n_START_SECTION_\nAnden belejring af Tartu\n_START_PARAGRAPH_\nDen 15. august 1224 vendte korsfarerh\xc3\xa6ren, forst\xc3\xa6rket med et stort antal kristne lettiske og livonske tropper, tilbage med styrke til Tarbatu. Den anden belejring af Tartu i 1224 varede mange dage og n\xc3\xa6tter. Vyachko og hans 200 kristne russere blev igen tilbudt fri passage gennem korsfarerlejren, men Vyachko, som forventede en n\xc3\xb8dhj\xc3\xa6lp fra Novgorod, tog ikke imod tilbuddet._NEWLINE_Belejringen begyndte med opf\xc3\xb8relsen af \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bst\xc3\xb8rre og mindre blider, der blev brugt til at kaste klippestykker og "varmt jern" eller ildkugler ind i h\xc3\xb8jborgen. Den kristne h\xc3\xa6r konstruerede et h\xc3\xb8jt t\xc3\xa5rn, som gradvist blev flyttet t\xc3\xa6ttere p\xc3\xa5 f\xc3\xa6stningen. Tyskerne undergravede konstant muren og samlede tr\xc3\xa6, der blev t\xc3\xa6ndt for at s\xc3\xa6tte ild p\xc3\xa5 f\xc3\xa6stningen. Forsvarerne brugte deres egne blider og sk\xc3\xb8d mod tyskerne med buer og armbr\xc3\xb8ster. Kampene fortsatte ogs\xc3\xa5 om natten: de k\xc3\xa6mperne r\xc3\xa5bte mod hinanden og larmede med deres sv\xc3\xa6rd, spillede trommer, femer og horn._NEWLINE_Til sidst iv\xc3\xa6rksatte tyskerne et angreb p\xc3\xa5 f\xc3\xa6stningen. Alle forsvarere for Tarbatu, inklusive kvinder, blev dr\xc3\xa6bt i det endelige angreb af ridderne. I alt mistede n\xc3\xa6sten tusinde estere deres liv i den sidste kamp. I f\xc3\xb8lge Henrik af Letlands kr\xc3\xb8nike pr\xc3\xb8vede Vyachko sammen med sine russere at oprette en separat modstand i en af \xe2\x80\x8b\xe2\x80\x8bbef\xc3\xa6stningerne, men alle blev trukket ud og dr\xc3\xa6bt. Af alle Tarbatus forsvarere var kun en russer fra Suzdal tilbage. Han fik t\xc3\xb8j og en god hest og blev sendt tilbage til Novgorod. Hj\xc3\xa6lpestropperne fra Novgorod havde n\xc3\xa5et Pihkva, da de modtog nyheden fra Tartu, hvorefter de besluttede at annullere ekspeditionen og indg\xc3\xa5 fred med tyskerne.\n_START_SECTION_\nEfterspil\n_START_PARAGRAPH_\nMed Tartus fald var hele det estiske fastland erobret af Sv\xc3\xa6rdbr\xc3\xb8dreordenen. Der efter var det kun de st\xc3\xb8rste \xc3\xb8er i Estland, der var i stand til at opretholde deres uafh\xc3\xa6ngighed.'