b'\n_START_ARTICLE_\nFrederik Julius Bech\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik Julius Bech (f\xc3\xb8dt 8. august 1758 i Middelfart, d\xc3\xb8d 20. december 1820 i Kristiania) var en norsk pr\xc3\xa6st og politiker._NEWLINE_Bech blev 1783 cand. theol., kom som husl\xc3\xa6rer til generalvejmester Krohg p\xc3\xa5 Munkvold ved Trondhjem, blev senere l\xc3\xa6rer i denne by og fra 1787 tillige hospitals- og tugthuspr\xc3\xa6st, 1798 kapellan ved domkirken. Det s\xc3\xa5 ud, som han for stedse skulde forlade Norge, da han 1804 blev udn\xc3\xa6vnt til stiftsprovst ved Sankt Knuds Kirke i Odense; samme \xc3\xa5r som han ogs\xc3\xa5 fik den teologiske doktorgrad i Kiel. Han forfremmedes imidlertid allerede \xc3\xa5ret efter til biskop i Akershus, hvor han virkede til sin d\xc3\xb8d. Som teolog og forkynder var han rationalist, stod derfor helt uforst\xc3\xa5ende lige over for den fra Hans Nielsen Hauge udg\xc3\xa5ende v\xc3\xa6kkelse._NEWLINE_Men han var socialt interesseret, sv\xc3\xa6rmede vistnok oprigtig for tidens filantropi, var frem for alt virkelysten i kraft af en dyb trang til at g\xc3\xb8re sig g\xc3\xa6ldende og til at v\xc3\xa6re med, hvor det gjaldt reformer eller samfundsarbejde. Han var administrativt anlagt og dygtig. Allerede i Trondhjem fik han skolev\xc3\xa6senet forbedret, l\xc3\xa6rerstandens uddannelse og l\xc3\xb8nningsforhold h\xc3\xb8jnet, fattigv\xc3\xa6senet ordnet p\xc3\xa5 en efter omst\xc3\xa6ndighederne m\xc3\xb8nstergyldig m\xc3\xa5de, adskillige velg\xc3\xb8rende indretninger sat i gang med levedygtig organisation. Og denne sociale virksomhed fortsatte han i sin biskoptid; han var vicepr\xc3\xa6ces s\xc3\xa5vel i det Topografiske Selskab fra 1807 som i Selskabet for Norges Vel, da dette oprettedes 1809._NEWLINE_Men f\xc3\xb8rst og fremmest s\xc3\xb8gte han at spille en rolle i politikken, og her kom ret de karakteregenskaber frem, som gav ham et omtvistet ry i samtid og eftertid. Da han altid vilde st\xc3\xa5 der, hvor han mente magten l\xc3\xa5, blev han typen p\xc3\xa5 en vendek\xc3\xa5be og politisk chancespiller. Betegnende sagde Christian Frederik om hans forhold 1814: "Han skifter Mening, som man skifter Linned". Beck begyndte ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5ret som Frederik VI\'s underdanige unders\xc3\xa5t og absolutismens forkynder, fulgte s\xc3\xa5 Christian Frederik gennem dennes skiftende standpunkter og endte h\xc3\xb8sten samme \xc3\xa5r med at blive unionens og svenskernes frasefyldte advokat p\xc3\xa5 det overordentlige Storting og Karl Johans tilsyneladende varme beundrer._NEWLINE_Den svenske kronprins var til at begynde med kold for hans smiger og t\xc3\xa6nkte endog p\xc3\xa5 at afs\xc3\xa6tte Bech som biskop. Men dennes svenskvenlighed reddede ham og vandt ham snart den kongelige bev\xc3\xa5genhed. Vidnesbyrd herom var det, at han allerede 1814 blev prokansler for universitetet og 1815 fik Nordstjerneordenens storkors. Bech trak sig dermed ud af politikken. 1816 deltog han i grundl\xc3\xa6ggelsen af det norske Bibelselskab og var indtil sin d\xc3\xb8d dettes formand. Som den norske Kirkes primas kronede han 1818 Karl Johan i Trondhjems domkirke.'