b'\n_START_ARTICLE_\nGracchernes reformbev\xc3\xa6gelse\n_START_PARAGRAPH_\nGracchernes reformbev\xc3\xa6gelse, betegner en politisk kamp om de lavere klassers indflydelse og fordelingen af statens jord i Romerriget mellem 133 og 121 f.v.t. Bev\xc3\xa6gelsen blev ledet af de to br\xc3\xb8dre Tiberius og Gajus Sempronius Gracchus, der begge benyttede folketribunembedet som platform for deres reformfors\xc3\xb8g.\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nI 2. og 3. \xc3\xa5rh. f.v.t. havde Rom gennem is\xc3\xa6r erobringer for\xc3\xb8get sit territorium enormt, og if\xc3\xb8lge den romerske lov tilfaldt den erobrede jord staten, men den skulle fordeles til de romerske borgere mod en afgift. If\xc3\xb8lge vore kilder (Appian og Plutarch) var det oprindeligt formuleret i loven: At man ikke m\xc3\xa5 overtage mere jord end man selv kan dyrke. Men efterh\xc3\xa5nden \xc3\xa6ndrede den sig s\xc3\xa5: Man kan overtage den jord man regner med at kunne opdyrke. Situationen i Italien i 2. \xc3\xa5rh. f.v.t. var, at de rige langsomt pressede de fattige ud af landbruget, og i stedet for de traditionelle familebrug opstod der store slavedrevne godser. Denne udvikling er belevet bekr\xc3\xa6ftet af ark\xc3\xa6ologiske udgravninger i Latium. De mange krige bet\xc3\xb8d ogs\xc3\xa5, at mange blev rekruteret som soldater, men de havde efter endt tjeneste ingen andre steder at tage hen end til Rom, hvor de kom til at indg\xc3\xa5 i byens store gruppe af arbejdsl\xc3\xb8se.\n_START_SECTION_\nBegivenhederne\n_START_PARAGRAPH_\nTiberius bliver valgt som folketribun for \xc3\xa5ret 133 f.v.t. Han fors\xc3\xb8gte gennem nye love at give plads til mindre landbrug, bl.a. ved at stille forslag om en begr\xc3\xa6nsning for hvor meget statsjord man kunne besidde. Af \xc3\xa5benlyse grunde var nobiliteten ikke begejstret for dette lovforslag, s\xc3\xa5 for at forhindre det fik de en af de andre tribuner, Marcus Octavius, til at nedl\xc3\xa6gge veto imod forslaget. Tiberius var forst\xc3\xa5eligt nok rasende, men han kunne ikke g\xc3\xb8re andet end at uds\xc3\xa6tte forslaget til n\xc3\xa6ste m\xc3\xb8de, hvor der s\xc3\xa5 skulle afholdes en tribeafstemning. Afstemningen viste klart, at folket \xc3\xb8nskede lovforslaget vedtaget, og som den f\xc3\xb8rste tribun nogensinde blev Marcus Octavius afsat, en ny tribun blev valgt, og forslaget gik igennem. Kommissionen der blev nedsat bestod af Tiberius, hans bror Gajus og Appius Claudius, hvis datter var gift med Gajus, og inden l\xc3\xa6nge foreslog Tiberius, at midlerne fra Pergamon, det rige, der netop var blevet testamenteret til Rom, skulle bruges til at hj\xc3\xa6lpe de sm\xc3\xa5 landbrug til at starte igen. Dette blev for meget for senatorerne, og inden l\xc3\xa6nge blev Tiberius myrdet under tumultagtige opt\xc3\xb8jer i senatet, da han s\xc3\xb8gte genvalg til tribunembedet. P\xc3\xa5skuddet for mordet var, at Tiberius ville lade sig krone til konge, en anklage, som var s\xc3\xa5 alvorlig at det m\xc3\xa5tte medf\xc3\xb8re d\xc3\xb8den. Endvidere var der ingen pr\xc3\xa6cedens for et genvalg af en folketribun, s\xc3\xa5ledes at genvalget ville have v\xc3\xa6ret direkte i strid med s\xc3\xa6dvanen, mos maiorum._NEWLINE_Dette satte naturligvis en midlertidig stopper for jorduddelingen \xe2\x80\x93 f\xc3\xa5 fra byproletariatet ville vende tilbage til landet uden kapitalen til at oprette landbrug \xe2\x80\x93 men i 123 f.Kr. blev Gajus, Tiberius\xe2\x80\x99 bror, valgt til tribun. Han fortsatte broderens reformprogram ved at arbejde koncentreret p\xc3\xa5 at bryde senatets magt. P\xc3\xa5 eksemplarisk vis genfremsatte han f\xc3\xb8rst et af broderens forslag, som han vidste senatet ville stoppe \xe2\x80\x93 at give borgerret til alle latinere og de italiske forbundsf\xc3\xa6ller\xe2\x80\x93 hvorefter han fulgte op med de forslag, som han egentlig ville have gennemf\xc3\xb8rt: offentlig kornuddeling til de fattige og overf\xc3\xb8rsel af dommermagten fra senatet til ridderstanden, den romerske \xe2\x80\x9dmiddelklasse\xe2\x80\x9d. Gajus m\xc3\xb8dte modstand fra b\xc3\xa5de nobiliteten og den fattigste klasse, proletarerne, som alle frygtede at miste indflydelse, hvis hans reform program blev vedtaget. Hans modstandere benyttede Gajus\xe2\x80\x99 frav\xc3\xa6r fra Rom, da han i en periode befandt sig i Afrika for at anl\xc3\xa6gge en koloni, til at mindske hans indflydelse, og senere ved valget for 121 f.v.t. taber han valget som folketribun til nobilitetens kandidat Marcus Drusus Livius. For at im\xc3\xb8dekomme hans modstanderes trusler imod ham, erkl\xc3\xa6rede Gajus, at fra nu af ville alle de love han foreslog komme til afstemning p\xc3\xa5 folkeforsamlingen. Dette fik folk fra hele Italien til at str\xc3\xb8mme til Rom, men senatorerne fik consulen til at udstede et dekret, der forb\xc3\xb8d ikke-romere at opholde sig i Rom under afstemningerne, for at forhindre at de fik indlydelse p\xc3\xa5 afstemingerne._NEWLINE_Efter sit valgnederlag er Gajus uden offentligt embede, og hans modstandere fors\xc3\xb8ger nu at annullere hans lovgivning, det f\xc3\xa5r Gajus\xe2\x80\x99 tilh\xc3\xa6ngere til at protestere kraftigt, men selv om Gajus pr\xc3\xb8vede at g\xc3\xb8re, hvad han kunne for at holde temperamenterne i ro, var det umuligt. I l\xc3\xb8bet af f\xc3\xa5 dage eskalerede uenigheden, og der udbr\xc3\xb8d en kort borgerkrig i Rom. Inden l\xc3\xa6nge var Gajus og hans forbundsf\xc3\xa6ller besejret af konsulen Opimus. Gajus begik selvmord, men mange af hans tilh\xc3\xa6ngere blev myrdet uden dom.'