b'\n_START_ARTICLE_\nF\xc3\xb8rste opiumskrig\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nI l\xc3\xb8bet af det 19. \xc3\xa5rhundrede var det s\xc3\xa6rdeles lukrativt for europ\xc3\xa6ere at k\xc3\xb8be varer i Kina. Men at s\xc3\xa6lge til Kina skete kun i lille grad, da den kinesiske forbruger ikke havde behov for eller interesse i udenlandske produkter. S\xc3\xb8lv var dog en af de varer, som kineserne var interesserede i, og dette blev derfor handlet i en grad, s\xc3\xa5 svindet af \xc3\xa6delmetaller i Europa kunne m\xc3\xa6rkes p\xc3\xa5 \xc3\xb8konomien. I s\xc3\xb8gningen efter alternative varer man kunne handle med, fandt engl\xc3\xa6nderne opium, og de ville bruge stoffets narkotiske effekt til \xc3\xb8konomisk gevinst. Mellem 1821 og 1837 steg importen af narkotiske stoffer i Kina med over 400%. Narkotikaen blev sejlet fra Indien til Kina af britiske handelsm\xc3\xa6nd.\n_START_SECTION_\nOpiumen p\xc3\xa5virker Kina og konflikten optrappes\n_START_PARAGRAPH_\nDette fik en sundhedsskadelig effekt i Kina, og kineserne fors\xc3\xb8gte forg\xc3\xa6ves at overbevise den engelske dronning om at stoppe engl\xc3\xa6ndernes narkotikasalg. Kineserne endte med at overbevise engl\xc3\xa6nderne om at \xc3\xb8del\xc3\xa6gge alle depoter af opium, men dette resulterede i et opr\xc3\xb8r i 1837, hvor nogle engelske s\xc3\xb8m\xc3\xa6nd raserede et tempel og dr\xc3\xa6bte en mand, der fors\xc3\xb8gte at stoppe dem. Herefter kr\xc3\xa6vede engl\xc3\xa6nderne, at disse s\xc3\xb8m\xc3\xa6nd skulle d\xc3\xb8mmes ved en engelsk domstol og ikke en kinesisk. Samtidig kr\xc3\xa6vede kineserne, at alle samhandlende engl\xc3\xa6ndere skulle underskrive en aftale om ikke at smugle opium og derudover overholde alle kinesiske love. Da den engelske samhandelsansvarlige i Kina, Charles Elliot, n\xc3\xa6gtede at udlevere s\xc3\xb8m\xc3\xa6ndene og stoppe narkotikahandelen, eskalerede sagen, engl\xc3\xa6nderne blev beordret ud af Kina, og al samhandel skulle stoppe, og Kina forberedte sig p\xc3\xa5 krig. _NEWLINE_Da en engelsk handelsmand alligevel fors\xc3\xb8gte at handle med Guangzhou, men dog ikke kunne f\xc3\xa5 afsat sin opium, beordrede Elliot, at den engelske fl\xc3\xa5de skulle angribe ved Perlefloden. Da et andet skib fors\xc3\xb8gte at sejle igennem blokaden, og engelske fl\xc3\xa5des skibe affyrede et advarselsskud mod dette, fors\xc3\xb8gte kinesiske fl\xc3\xa5deskibe at beskytte det engelske handelsskib. De kinesiske skibe var dog ingen trussel for de sv\xc3\xa6rtbev\xc3\xa6bnede engelske skibe, s\xc3\xa5 mange kinesiske skibe blev s\xc3\xa6nket. Sidenhen besatte engl\xc3\xa6nderne de forter, der omkransede mundingen af Perlefloden og dermed indsejlingen til Hong Kong og Guangzhou. I 1842 besatte engl\xc3\xa6nderne ogs\xc3\xa5 indsejlingen til den anden vigtige kinesiske handelsflod, Yangtze, og besatte Shanghai.\n_START_SECTION_\nNankingaftalen\n_START_PARAGRAPH_\nKonflikten endte i august 1842 med underskrivelsen af Nankingaftalen. Den britiske fl\xc3\xa5des general, Sir Anthony Blaxland Stransham, blev efter konflikten tildelt riddertitler af Dronning Victoria af Storbritannien._NEWLINE_Nankingaftalen bet\xc3\xb8d at Qing-regeringen gik med til nominelle tariffer p\xc3\xa5 engelske varer og tillod extraterritorialitet til England. Hong Kong blev overdraget til engl\xc3\xa6nderne, og handelshavnene i Guangzhou, Xiamen, Fuzhou, Shanghai og Ningbo blev \xc3\xa5bnet for alle handlende. Qing-regeringen blev ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5lagt at betale for erstatning af den \xc3\xb8delagte opium._NEWLINE_Letheden, hvormed de engelske styrker besejrede kineserne, sv\xc3\xa6kkede Qing-dynastiets prestige i h\xc3\xb8j grad. Det var med stor sandsynlighed en medvirkende faktor til Taipingopr\xc3\xb8ret, 1850\xe2\x80\x931852. For sejrherrerne banede Opiumskrigen vejen for \xc3\xa5bningen af det lukrative kinesiske marked.'