b'\n_START_ARTICLE_\nDeterminisme\n_START_SECTION_\nReligi\xc3\xb8s determinisme\n_START_PARAGRAPH_\nDen religi\xc3\xb8se determinisme g\xc3\xb8r de guddommelige magter ansvarlige for hvad der sker i verden. En variant af denne tankegang er astrologien, hvor ideen om menneskets frie vilje bliver afkr\xc3\xa6ftet i forhold til ideen om, at det er himmellegemernes position der afg\xc3\xb8r vores sk\xc3\xa6bne. Der har ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6ret en del deterministiske tr\xc3\xa6k ved kristendommen, da i og med, at Gud har almagt og er alvidende, hvilket giver sig i udtryk af hans forsyn, da vil han have forudset alle begivenheder i verden, og i en forstand ogs\xc3\xa5 have determineret dem. Dog har mange markante t\xc3\xa6nkere indenfor kristendommen ment, at ideen om Guds almagt er forenelig med den frie vilje \xe2\x80\x93 f.eks. Thomas Aquinas \xe2\x80\x93 og de tager derved en position man kalder kompatibilisme. Men det er ikke alle der mener dette. Martin Luther kendes for kategorisk at have afvist, at mennesket skulle besidde en egentlig fri vilje, og skaber alts\xc3\xa5 grobund for pr\xc3\xa6destinationsl\xc3\xa6ren, hvor det enkelte menneskes frelse eller fortabelse allerede p\xc3\xa5 forh\xc3\xa5nd er bestemt af Gud.\n_START_SECTION_\nNaturdeterminisme\n_START_PARAGRAPH_\nIngen fysikere kan unders\xc3\xb8ge, om universet er deterministisk, da fysikken per definition altid kun kan besk\xc3\xa6ftige sig med den empiriske del af universet, og ofte kun det der er kausalt bestemt. S\xc3\xa5ledes er de statistiske love indenfor kvantemekanikken netop ogs\xc3\xa5 kun love for, hvor sandsynligt noget er og kan ikke omhandle tilf\xc3\xa6ldigheden selv. Indtil fremkomsten af kvanteteorien troede mange dog, at universet ogs\xc3\xa5 var beregnbart til mindste detalje, men det rykkede bl.a. Niels Bohr ved til Albert Einsteins "store skuffelse"._NEWLINE_Det skal bem\xc3\xa6rkes, at selvom kvanteteorien ved bl.a. Niels Bohr mener at have udelukket, at der bagved kvantef\xc3\xa6nomenerne skulle v\xc3\xa6re skjulte determinanter, dette er dog et metafysisk udsagn, som ikke kan fastsl\xc3\xa5s eksperimentelt. Moderne Kaosteori peger mod at; "Det der nu ligger foran os er en beskrivelse der ligger et sted midt imellem de overleverede billeder p\xc3\xa5 en deterministisk verden og en vilk\xc3\xa5rlig verden af ren tilf\xc3\xa6ldighed".\n_START_SECTION_\nPolitisk determinisme\n_START_PARAGRAPH_\nI poltisk filosofi er determinisme en betegnelse for politiske ideologier, der stipulerer, at historiens gang er forudbestemt. Denne antagelse forekommer is\xc3\xa6r indenfor marxistisk teori, hvor der gennem tiden er foreg\xc3\xa5et et internt opg\xc3\xb8r om "den rette l\xc3\xa6re". Determinister h\xc3\xa6vder, at Karl Marx\'s begreb proletariatets diktatur betegner en samfundsudvikling, som er uundg\xc3\xa5elig, mens den anden fl\xc3\xb8j indenfor marxismen h\xc3\xa6vder, at klassekampen er en dynamisk relation mellem kapitalister og arbejdere, hvis udfald ikke er forud bestemt.\n_START_SECTION_\nBiologisk determinisme\n_START_PARAGRAPH_\nBiologisk determinisme besk\xc3\xa6ftiger sig med en udvikling af arter, der er deterministisk, uden at fysikken som helhed beh\xc3\xb8ver at v\xc3\xa6re det. Et eksempel p\xc3\xa5 biologisk determinisme ville v\xc3\xa6re p\xc3\xa5standen om, at alle arter har mulighed for at opn\xc3\xa5 et intelligensstadie som menneskets, men at hver partikels bane i universet ikke derfor er forudbestemt. Biologisk determinisme er besl\xc3\xa6gtet med evolutionsteorien.\n_START_SECTION_\nAntinomi\n_START_PARAGRAPH_\nTanken om determinisme lader til at have antinomisk karakter. En antinomi er en tanke, hvor tesen er lige s\xc3\xa5 logisk gyldig som antitesen, og dette er ogs\xc3\xa5 tilf\xc3\xa6ldet med determinismen. Determinismen kan antinomisk beskrives s\xc3\xa5ledes:_NEWLINE_Tesis: Summen af f\xc3\xa6nomener verden kan ikke udledes af den kausalitet alene, der reguleres af naturens love. Derfor er det n\xc3\xb8dvendigt at antage, at der m\xc3\xa5 findes en anden kausalitet \xe2\x80\x93 en anden mulighed (se Kasualisme) \xe2\x80\x93 der er bestemt ved friheden til at forklare disse f\xc3\xa6nomener._NEWLINE_Bevis: Hvis enhver eksisterende kausalitet sker if\xc3\xb8lge naturens love, og blive reguleret i forhold til disse, da vil enhver virkning v\xc3\xa6re en f\xc3\xb8lge af en \xc3\xa5rsag, men \xc3\xa5rsagen selv m\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 have en \xc3\xa5rsag, og derved selv v\xc3\xa6re virkning af en forudg\xc3\xa5ende \xc3\xa5rsag, og s\xc3\xa5ledes forts\xc3\xa6tter det i det uendelige. Alt sker s\xc3\xa5ledes udelukkende i forhold til en underordnet begyndelse, men aldrig en f\xc3\xb8rste begyndelse. Dette kan dog ikke blive ved, da r\xc3\xa6kken aldrig vil v\xc3\xa6re fuldst\xc3\xa6ndig, hvilket er grunden til, at man m\xc3\xa5 antage en anden form for kausalitet, f\xc3\xb8r denne r\xc3\xa6kke af \xc3\xa5rsager og virkninger kan give mening. Denne kausalitet man m\xc3\xa5 antage m\xc3\xa5 alts\xc3\xa5, v\xc3\xa6re en kausalitet der er \xc3\xa5rsag til at noget finder sted, en \xc3\xa5rsag til en virkning, men som ikke selv er en virkning af en forudg\xc3\xa5ende \xc3\xa5rsag. Vi er alts\xc3\xa5 n\xc3\xb8dt til at antage en transcendental frihed._NEWLINE_Antitesis: Synspunktet at evolutionen er styret af et s\xc3\xa6t regler, der fra enhver s\xc3\xa6rlig begyndelsestilstand vil generere en og kun en sekvens af fremtidige tilstande. Hvorved der s\xc3\xa5 ikke findes nogen fri vilje._NEWLINE_Bevis: Hvis der fandtes en transcendental frihed, der var den f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rsag til alle efterf\xc3\xb8lgende \xc3\xa5rsager og virkninger, da ville det v\xc3\xa6re en spontan begyndelse af en r\xc3\xa6kke, hvilket synes ganske uforklarligt og ulogisk. Men enhver p\xc3\xa5begyndelse af en handling foruds\xc3\xa6tter dog en tilstand, der rummer en \xc3\xa5rsag, som endnu ikke er blevet til handling. Ideen om den transcendentale frihed er med andre ord i modstrid med \xc3\xa5rsagsloven, som var den lov der brugtes til at bevise den i begyndelsen, da en dynamisk p\xc3\xa5begyndelse af en handling foruds\xc3\xa6tter en tilstand, der ikke har nogen kausal sammenh\xc3\xa6ng med en forudg\xc3\xa5ende tilstand. N\xc3\xa5r vi skal s\xc3\xb8ge sammenh\xc3\xa6ng i verden, er der s\xc3\xa5ledes ikke andet end naturens love._NEWLINE_Selve sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let om determinismen i forhold til den frie vilje er alts\xc3\xa5 af antinomisk karakter, hvor den ene holdning virker lige s\xc3\xa5 gyldig som den modsatte. Dette besk\xc3\xa6ftigede is\xc3\xa6r filosoffen Immanuel Kant.'