b'\n_START_ARTICLE_\nMadame Bovary\n_START_PARAGRAPH_\nMadame Bovary er en roman af den franske forfatter Gustave Flaubert. Den udkom i 1857 og er en af de st\xc3\xb8rste realistiske romaner. Den var genstand for en af litteraturhistoriens mest berygtede retssager: Hans skildring af utroskab blev betragtet som anst\xc3\xb8delig og til fare for den offentlige moral, og Flaubert m\xc3\xa5tte forsvare sit v\xc3\xa6rk i retssalen. Han blev frifundet.\n_START_SECTION_\nHandling\n_START_PARAGRAPH_\nRomanen handler om den unge franske kvinde Emma Bovary. Hun bliver gift som ung med den nyuddannede l\xc3\xa6ge Charles Bovary. (Navnet er afledet af bovin, det franske ord for "kv\xc3\xa6g".) Hun fortryder snart, at hun gav ham sit ja, fordi hun kan se frem til et kedeligt middelklasseliv i provinsen. Madame Bovary dr\xc3\xb8mmer om en luksuri\xc3\xb8s og eventyrlig tilv\xc3\xa6relse i overklassen. Denne jagt p\xc3\xa5 luksus og eventyrlig k\xc3\xa6rlighed bliver hendes undergang._NEWLINE_Emma har forl\xc3\xa6st sig p\xc3\xa5 romantisk litteratur, og gifter sig derfor med den f\xc3\xb8rste og den bedste, der kommer forbi; n\xc3\xa6rmest for at der skal ske noget. Dr. Bovary er da ogs\xc3\xa5 overlykkelig for sin k\xc3\xb8nne unge kone. Efter at deres datter Berthe er kommet til verden, er fru Bovary klar over, at det her ikke er lige, hvad hun dr\xc3\xb8mte om. Med sin ungdom, energi og livslyst sl\xc3\xa5r hun s\xc3\xa5 til, da den lokale godsejer, Rodolphe, viser interesse for hende. Hun planl\xc3\xa6gger, at de sammen skal flygte ud i verden; men han f\xc3\xa5r kolde f\xc3\xb8dder og svigter hende. Syg af raseri oplever fru Bovary hallucinationer, men kommer til h\xc3\xa6gterne igen og indleder et forhold til en ung sagf\xc3\xb8rer. Men hendes behov for smukke kjoler og ejendele medf\xc3\xb8rer, at hun s\xc3\xa6tter sig i bundl\xc3\xb8s g\xc3\xa6ld, og ikke ser anden udvej end at indtage en d\xc3\xb8delig dose arsenik. N\xc3\xa5r hun tager sit liv, er grunden hovedsagelig, at der ikke er flere penge at opdrive, og et liv i fattigdom og forsagelse er ikke noget for fru Bovary. Sine elskere har hun gennemskuet i deres fejhed og banale selvoptagethed. De er ikke v\xc3\xa6rd at d\xc3\xb8 for. _NEWLINE_Bogen kan l\xc3\xa6ses som samfundskritik, \xc3\xa6gteskabsanalyse, k\xc3\xa6rlighedsroman, kvindeportr\xc3\xa6t, sygejournal (hysteri) og som filmmanus. Den blev filmatiseret af Jean Renoir i 1934 med Valentine Tessier som Emma; en tysk version fra 1937 med Pola Negri i rollen; og endelig lavede Claude Chabrol en nyindspilning med Isabelle Huppert i 1991.\n_START_SECTION_\nVirkelighedens Madame Bovary\n_START_PARAGRAPH_\nFlaubert blev spurgt om den levende model for romanen, og skal have svaret: "Madame Bovary, c\xe2\x80\x99est moi." (Hun er mig) Dette modsiges af hans egen p\xc3\xa5stand om at "ingen steder m\xc3\xa5 forfatteren give udtryk for sine egne f\xc3\xb8lelser eller opfatninger". I virkeligheden var der tre kvinder med i spillet._NEWLINE_Den ene var Flauberts yngre s\xc3\xb8ster Caroline. Svagelig, f\xc3\xb8lsom og k\xc3\xa6rlig blev hun tidligt gift og d\xc3\xb8de i barsel, kun 22 \xc3\xa5r gammel. Flaubert var lammet af sorg over tabet, men den dag, hun skulle begraves, n\xc3\xa5ede han at f\xc3\xa5 taget en gipsafst\xc3\xb8bning af hendes ansigt. Den dannede udgangspunkt for en marmorbuste i naturlig st\xc3\xb8rrelse, der stod i v\xc3\xa6relset i alle de \xc3\xa5r, hvor han sad og skrev Madame Bovary. Til sin elskerinde i Paris skrev han om kvinders ulykkelige stilling: "Det er den verden, jeg befinder mig i for \xc3\xb8jeblikket. Du kommer til at se, hvor dybt jeg g\xc3\xa5r ned i f\xc3\xb8lelsernes br\xc3\xb8nd."_NEWLINE_En anden indflydelse p\xc3\xa5 romanen havde Flauberts elskerinde, Louise Pradier, som var gift med den velst\xc3\xa5ende billedhugger James Pradier, en mand p\xc3\xa5 hendes fars alder. Fru Pradier levede i luksus og f\xc3\xb8rte en ber\xc3\xb8mt salon i sit hjem p\xc3\xa5 Quai Voltaire. Hendes fester var ber\xc3\xb8mte; en gang var h\xc3\xb8jdepunktet en parade af gr\xc3\xa6ske guder og gudinder, med fru Pradier selv som Venus i en gennemsigtig tunika holdt sammen af en stor diamant. I mods\xc3\xa6tning til fru Bovary fik fru Pradier levet sine lidenskaber ud; men hendes mand blev tr\xc3\xa6t af hendes enorme pengeforbrug og skandal\xc3\xb8se promiskuitet, og smed hende ud. Flaubert var fascineret af "faldne" kvinder \xe2\x80\x93 b\xc3\xa5de erotisk og kunstnerisk \xe2\x80\x93 og beskrev Louise som "et helt orkester af kvindelige f\xc3\xb8lelser\'". Som en af hendes mange elskere l\xc3\xa5nte han mange detaljer til sin roman fra et upubliceret manuskript om fru Pradiers udsv\xc3\xa6vende og ulykkelige liv._NEWLINE_Den tredje og mest kendte kvinde, Flaubert l\xc3\xa5nte tr\xc3\xa6k fra til romanen, er Delphine Delamare, f\xc3\xb8dt Delphine Couturier, fra landsbyen Ry udenfor Rouen. Hun d\xc3\xb8de i 1848 i en alder af 27, og det forl\xc3\xb8d, at det var selvmord. I 1990 blev der sat en mindeplade op for hende med ordene "Madame Bovary" skrevet nedenunder. I en stor lade er der en udstilling med scener fra fru Bovarys liv. Landsbyen Ry passer dog meget d\xc3\xa5rligt til romanens beskrivelse af fru Bovarys hjemsted. Ligesom Emma Bovary havde Delphine Delamare en godtroende \xc3\xa6gtemand, en serie elskere og en smag for dyre kjoler, der satte hende i dyb g\xc3\xa6ld. Hun var i mods\xc3\xa6tning til fru Pradier ikke spor k\xc3\xb8n, men blev bem\xc3\xa6rket for sin smukke stemme og sit angiveligt forheksende blik. Selv insisterede Flaubert p\xc3\xa5, at romanen var ren fiktion; men 22. november 1890 skrev journalisten Georges Dubosc en artikel, La v\xc3\xa9ritable Madame Bovary, i Le Journal de Rouen, hvor han p\xc3\xa5pegede lighedspunkterne mellem fru Delamares sk\xc3\xa6bne og handlingen i Flauberts roman._NEWLINE_If\xc3\xb8lge Raoul Brunon, grundl\xc3\xa6gger af mus\xc3\xa9e Flaubert et d\'histoire de la m\xc3\xa9decine og forfatter af \xc3\x80 propos de Madame Bovary (Girieud, Rouen, 1907), var Delphine Couturier model for Joseph-D\xc3\xa9sir\xc3\xa9 Court, der ogs\xc3\xa5 havde malet portr\xc3\xa6tter af familien Flaubert.'