b'\n_START_ARTICLE_\nDen hollandske guldalder\n_START_SECTION_\nKonflikt med Spanien\n_START_PARAGRAPH_\nDa Filip II erkl\xc3\xa6rede calvinismen for k\xc3\xa6ttersk, gjorde de nordlige provinser opr\xc3\xb8r under ledelse af Wilhelm af Oranien. Med hans fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at bes\xc3\xa6tte Brabant indledtes Firs\xc3\xa5rskrigen. De syv nordlige provinser sluttede sig 1579 sammen i Utrechtunionen og grundlagde 1581 De Forenede Nederlande, mens de katolske provinser i syd \xe2\x80\x93 i dag Belgien og Luxemburg \xe2\x80\x93 forblev p\xc3\xa5 Spaniens side (se Spanske Nederlande)._NEWLINE_Den aftale, der blev indg\xc3\xa5et ved dannelsen af Utrechtunionen, gav blandt andet de nordlige provinser ret til af kontrollere skibsfarten p\xc3\xa5 Nederrhinen (Niederrhein, fra o. Bonn), hvad der viste sig at f\xc3\xa5 betydning for den videre \xc3\xb8konomiske udvikling. 1585 erobrede Spanien Antwerpen, hvorp\xc3\xa5 nederl\xc3\xa6nderne sp\xc3\xa6rrede Schelde og dermed ber\xc3\xb8vede Antwerpen adgangen til Nords\xc3\xb8en. S\xc3\xa5ledes var kursen sat for Amsterdam som det fremtidige regionale handelscentrum, der hurtigt kunne efterlade rivalen Antwerpen bag sig._NEWLINE_1608 indledtes der i Den Haag fredsforhandlinger med Spanien, hvor ogs\xc3\xa5 England og Frankrig deltog. 1609 blev der indg\xc3\xa5et en tolv\xc3\xa5rig v\xc3\xa5benstilstand.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xb8folk og k\xc3\xb8bm\xc3\xa6nd\n_START_PARAGRAPH_\nGrundlaget for den succesrige nederlandske \xc3\xb8konomi l\xc3\xa5 i \xc3\xb8sters\xc3\xb8handelen, der siden det tidlige 15. \xc3\xa5rhundrede is\xc3\xa6r blev drevet systematisk fra provinsen Holland og Amsterdam og gjorde provinsen til en blomstrende handelsnation \xe2\x80\x93 trods spaniernes belejring. Mindre og hurtigere skibe end konkurrenternes og mindre behov for bemanding gjorde s\xc3\xb8handelsfolkene fra Amsterdam til de mest fleksible i tiden. Allerede ved slutningen af 16. \xc3\xa5rhundrede begyndte blomstringstiden for Amsterdam og provinsen Holland._NEWLINE_Omkring 1600 var der i Amsterdam samlet en anselig investeringskapital, der stod til r\xc3\xa5dighed for nye opgaver. De f\xc3\xb8rste skibsekspeditioner blev finansieret for at udforske handelsmulighederne i Asien og Amerika. De nederlandske s\xc3\xb8- og handelsfolk var heldige med at Hanseforbundet var i nedgang; andre konkurrenter var optaget andre steder af krige og opstande \xe2\x80\x93 engl\xc3\xa6ndernes \xc3\xb8del\xc3\xa6ggelse af den spanske armada 1588 kan tjene som eksempel. Mens spanierne koncentrerede sig om engl\xc3\xa6nderne og franskm\xc3\xa6ndene som krigsmodstandere, vovede nederlandske handelsskibe sig ud p\xc3\xa5 stadig l\xc3\xa6ngere s\xc3\xb8rejser, og kunne ret uforstyrret opdage nye s\xc3\xb8veje og grundl\xc3\xa6gge kolonier. Det drejede sig dog stadig kun om enkeltforetagender, og i begyndelsen kun med mindre udbytte.\n_START_SECTION_\nUrbanisering og politisk system\n_START_PARAGRAPH_\nNederlandene havde ved det opkommende 1600-tal Europas h\xc3\xb8jeste urbaniseringsgrad og var den t\xc3\xa6ttest befolkede region i Vesteuropa. Livsverdenen var i stor udstr\xc3\xa6kning pr\xc3\xa6get af byen og aktiviteter der ikke var forbundet med landbrug; omkring halvdelen af befolkningen boede bym\xc3\xa6ssigt, og kun en tredjedel var besk\xc3\xa6ftiget i landbruget. Dog skete der ogs\xc3\xa5 store \xc3\xa6ndringer for b\xc3\xb8nder og landarbejdere. Da ejendomsretten var grundlag for landbruget, besad b\xc3\xb8nderne alt efter provins selv op til 40% af det udnyttede land og kunne derfor frit disponere over udbyttet. Indkomstudviklingen p\xc3\xa5 landet viser at en landarbejder i 1600-tallet var bedre stillet end en fri bonde hundrede \xc3\xa5r f\xc3\xb8r._NEWLINE_Statsforbundet var ganske vist pr\xc3\xa6get af oligarki, men var alligevel mere demokratisk end andre europ\xc3\xa6iske stater, politisk defensivt indstillet, og pr\xc3\xa6get af et \xc3\xb8konomisk system, der ikke var bygget p\xc3\xa5 landbrug, men p\xc3\xa5 handel og s\xc3\xb8fart._NEWLINE_Skattetrykket p\xc3\xa5 den nederlandske befolkning var betydeligt h\xc3\xb8jere end i nabolandene, op til dobbelt s\xc3\xa5 h\xc3\xb8jt som i England og mere end tre gange s\xc3\xa5 h\xc3\xb8jt som i Frankrig. S\xc3\xa5ledes havde staten p\xc3\xa5 trods af den lille befolkning en bred ressourcebasis p\xc3\xa5 grund af \xc3\xb8konomiens h\xc3\xb8je grad af kommercialisering, de h\xc3\xb8je indkomster og den lette adgang til kapital.\n_START_SECTION_\nSocialstruktur\n_START_PARAGRAPH_\nDen sociale status var i h\xc3\xb8j grad bestemt af formue og indkomst, hvilket ikke var s\xc3\xa6dvanligt i det 17. \xc3\xa5rhundredes Europa hvor personlig status endnu overvejende var bestemt ved tilh\xc3\xb8rsforhold til de forskellige st\xc3\xa6nder._NEWLINE_I det nederlandske samfunds top rangerede adel og "regenter", statholdere, stadhouder , dog havde landaristokratiet sammen med spanierne i udstrakt grad opgivet, forladt eller solgt mange af deres privilegier til byerne. Betydende hollandske regentdynastier i "den gyldne tid" var sl\xc3\xa6gterne Boelens Loen, Hooft, De Graeff, Bicker og Pauw i Amsterdam, De Witt og Van Slingelandt i Dordrecht, Van Foreest i Alkmaar. I princippet havde hver by og hver provins egen regering og egne love, og blev styret af regenter der var forbundet med hinanden i et oligarkisk system._NEWLINE_Mens adelen i det \xc3\xb8vrige Europa stadig udgjorde en politisk og socialt ledende del af samfundet, fandtes der i Nederlandene knap l\xc3\xa6ngere nogen f\xc3\xb8dselsadel. Ogs\xc3\xa5 gejstligheden havde begr\xc3\xa6nset indflydelse. Den katolske kirke var i udstrakt grad undertrykt og protestanterne delt. Det var alts\xc3\xa5 hverken konge, adel eller gejstlighed der herskede. Det politiske og samfundsm\xc3\xa6ssige liv bestemtes derimod af regenter sammen med det \xc3\xb8verste lag af borgere (rige k\xc3\xb8bm\xc3\xa6nd, redere, bankfolk, entrepren\xc3\xb8rer, h\xc3\xb8jt placerede officerer), fulgt af et bredt mellemlag af h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rkere, handlende, s\xc3\xb8folk, mindre tjenestem\xc3\xa6nd og laverest\xc3\xa5ende officerer, som i mindre vigtige byer og sm\xc3\xa5samfund havde det politiske ansvar. Ikke mindst p\xc3\xa5 grund af indvandring af religi\xc3\xb8st forfulgte, hvoraf en del kom fra de \xc3\xb8verste lag og fra et uddannet borgerskab, forfattere og l\xc3\xa6rde, havde landet f\xc3\xa6rre analfabeter end andre lande i Europa. _NEWLINE_En udpr\xc3\xa6get villighed hos borgerskabet til at afholde udgifter hjalp med til af afb\xc3\xb8de uheldige sociale virkninger af den hastige samfundsudvikling. Suppek\xc3\xb8kkener, vaisenhuse, alderdomshjem og andre sociale indretninger skyldte borgerens gavmildhed deres eksistens. P\xc3\xa5 grund af dette \xe2\x80\x93 ganske vist kun rudiment\xc3\xa6re \xe2\x80\x93 sociale sikkerhedsnet var der s\xc3\xb8rget s\xc3\xa5 tilstr\xc3\xa6kkeligt for randgrupperne, de fattige og svage, at uro i stor udstr\xc3\xa6kning var begr\xc3\xa6nset til politiske og religi\xc3\xb8se temaer, i mods\xc3\xa6tning til mange andre steder i Europa.\n_START_SECTION_\nVerdenshandel\n_START_PARAGRAPH_\nEn vigtig rolle spillede det nederlandske Ostindien-kompagni (Vereenigde Oostindische Compagnie eller VOC), der blev grundlagt 1602 og hurtigt udviklede sig til 1600-tallets st\xc3\xb8rste handelsforetagende. Det opbyggede et nederlandsk monopol p\xc3\xa5 handlen med Asien, som det skulle fastholde de n\xc3\xa6ste par \xc3\xa5rhundreder. Handelsruterne gik langs de afrikanske og asiatiske kyster med st\xc3\xb8ttepunkter i Indonesien, Japan, Taiwan, Ceylon og Sydafrika. Til handelen med Vestafrika og Amerika blev der dannet et Vestindien-kompagni (Geoctroyeerde West-Indische Compagnie eller WIC), der med s\xc3\xa6de i Ny Amsterdam, Nieuw Amsterdam, forvaltede besiddelsen Ny Nederland, Nieuw Nederland, nutidens New York. Andre omr\xc3\xa5der var handel p\xc3\xa5 \xc3\x98sters\xc3\xb8en, med Rusland og straatvaart eller Levantvaart (handel med Italien og Levanten, "den opg\xc3\xa5ende sols lande", landene p\xc3\xa5 Middelhavets \xc3\xb8stkyst.) _NEWLINE_1609 blev Amsterdamsche Wisselbank (Amsterdams Vekselbank) dannet, en af de f\xc3\xb8rste centralbanker, og 1611 fik Amsterdams b\xc3\xb8rs egen bygning. Vekselbanken forbedrede foruds\xc3\xa6tningerne for handel og fremmede betalingssystemet, der hidtil var besv\xc3\xa6rliggjort af de mange forskellige valutaer. Gunstige rentesatser, faste vekselkurser og en h\xc3\xb8j udl\xc3\xa5nsvillighed hos de nederlandske banker tiltrak investorer og finansfolk fra hele Europa._NEWLINE_Senest efter opn\xc3\xa5elsen af handelsfrihed (:at international handel ikke l\xc3\xa6ngere var begr\xc3\xa6nset af beskyttelsestold) inden for rammerne af den westfalske fred 1648 beherskede Nederlandene verdenshandelen. Omkring 1670 r\xc3\xa5dede republikken over omkring 15.000 skibe, fem gange s\xc3\xa5 mange som den engelske fl\xc3\xa5de, hvad der n\xc3\xa6rmede sig et transportmonopol p\xc3\xa5 havene. Is\xc3\xa6r handelen bragte Nederlandene stor rigdom. Fra Nederlandsk-Indien, Bengalen, Ceylon og Malakka blev der indf\xc3\xb8rt krydderier, peber, silke og bomuld. Med Vestafrika, Brasilien, de karibiske \xc3\xb8er og Europa blev der is\xc3\xa6r handlet med produkter fra plantagerne som sukker, tobak og brasiltr\xc3\xa6. Senere begyndte man ogs\xc3\xa5 med slavehandel, hvad man i begyndelsen havde afholdt sig fra. Som tiden gik sejrede gr\xc3\xa5digheden dog, da det drejede sig om en s\xc3\xa6rdeles lukrativ forretning. Man p\xc3\xa5ber\xc3\xa5bte sig Bibelen: Afrikas s\xc3\xb8nner og d\xc3\xb8tre var i sidste ende efterkommere af Kam, der var blevet forbandet af faderen Noa. Det kunne retf\xc3\xa6rdigg\xc3\xb8re udbytningen af den "frie" og til r\xc3\xa5dighed st\xc3\xa5ende sorte afrikanske arbejdskraft. (1 Mos 9,18-27)\n_START_SECTION_\nReligi\xc3\xb8s tolerance\n_START_PARAGRAPH_\nDa de forenede provinser var opst\xc3\xa5et af modstanden mod religi\xc3\xb8s undertrykkelse, fik borgerne fra begyndelsen religionsfrihed. Nyheden om denne tolerance bredte sig hurtigt og havde til f\xc3\xb8lge at protestanter, j\xc3\xb8der, huguenotter og andre religi\xc3\xb8st forfulgte fra Spanien, Portugal og andre nationer \xe2\x80\x93 og is\xc3\xa6r fra de spansk besatte sydprovinser \xe2\x80\x93 str\xc3\xb8mmede ind i landet. Calvinismen blev den fremherskende religion; i begyndelsen af \xc3\xa5rhundredet var der dog en strid om pr\xc3\xa6destinationsl\xc3\xa6ren mellem remonstranter, tilh\xc3\xa6ngere af Jacob Arminius, og kontraremonstranter, der fulgte Franciscus Gomarus\' l\xc3\xa6re._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 humanismen havde etableret sig med en af dens fremmeste fortalere Erasmus af Rotterdam. Den havde lige s\xc3\xa5 stor betydning for den kulturelle og sociale overgang fra Middelalder til nyere tid, som den havde for dannelsesbev\xc3\xa6gelsen og delvis ogs\xc3\xa5 for det tolerante klima. Det var dog ikke let at opretholde tolerancen over for katolikker, da religion havde spillet en vigtig rolle i uafh\xc3\xa6ngighedskrigen. Fjendtlige tilb\xc3\xb8jeligheder s\xc3\xb8gte man i vid udstr\xc3\xa6kning at overvinde med penge. Derfor kunne katolikker for eksempel k\xc3\xb8be tilladelse til afholdelse af festligheder, men de kunne ikke opn\xc3\xa5 offentlig ans\xc3\xa6ttelse. Det samme gjaldt for de nederlandske mennonitter og j\xc3\xb8der. Imidlertid var niveauet for religi\xc3\xb8s tolerance tilstr\xc3\xa6kkelig h\xc3\xb8jt til at tiltr\xc3\xa6kke religi\xc3\xb8st forfulgte fra andre lande, hvor is\xc3\xa6r j\xc3\xb8diske handelsfolk fra Portugal bragte megen velstand med sig. Ligeledes medf\xc3\xb8rte annulleringen af ediktet fra Nantes i Frankrig (1685), at mange franske huguenotter drog til Nederlandene, hvoraf mange var handelsfolk. En indvandrer kunne tage otte gylden med ind i provinserne \xe2\x80\x93 det svarede omtrent til \xc3\xa5rshyren for en nederlandsk s\xc3\xb8mand og bidrog derfor betragteligt til statskassen. Mange af Europas klogeste hoveder endte s\xc3\xa5ledes med at v\xc3\xa6re samlet i Nederlandene._NEWLINE_Tolerancen havde dog sine gr\xc3\xa6nser. Filosoffen Baruch Spinoza offentliggjorde sin Tractatus theologico-politicus anonymt og med falsk angivelse af udgiveradresse, fordi han frygtede for konsekvenser fra b\xc3\xa5de kirke og stat. I dette v\xc3\xa6rk gik han ind for trosfrihed og tolerance og kr\xc3\xa6vede en stat, der v\xc3\xa6rner om sine borgeres frihed. Til sidst blev Adriaan Koerbagh, en ven og tilh\xc3\xa6nger af Spinoza, f\xc3\xa6nglet p\xc3\xa5 en anklage om udgivelse af ophidsende skrifter. Han d\xc3\xb8de efter et \xc3\xa5r i fangenskab, og Tractatus blev forbudt 1674.\n_START_SECTION_\nVidenskab\n_START_PARAGRAPH_\nDen vidtg\xc3\xa5ende l\xc3\xa6re- og forskningsfrihed der herskede i Nederlandene og Universitetet i Leiden tiltrak mange videnskabsfolk og t\xc3\xa6nkere fra hele Europa. Det gjaldt ogs\xc3\xa5 den franske filosof Ren\xc3\xa9 Descartes der levede i Leiden, formodentlig fra 1628 til 1649._NEWLINE_Mange b\xc3\xb8ger om religion, filosofi og naturvidenskab, der var forbudt i udlandet eller var p\xc3\xa5 inkvisitionens liste over forbudte b\xc3\xb8ger, kunne trykkes og udbredes i Nederlandene. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de udviklede den nederlandske republik sig i l\xc3\xb8bet af 1600-tallet til Europas "forlagshus". Amsterdam, der f\xc3\xb8rst fik et trykkeri omkring 1500, overtog Antwerpens f\xc3\xb8rerstilling og opn\xc3\xa5ede ved siden af Leiden renomm\xc3\xa9 som trykkested, is\xc3\xa6r p\xc3\xa5 grund af trykkerfamilien Elsevir der var virksom begge steder._NEWLINE_Nederlandske retsl\xc3\xa6rde var v\xc3\xa6rdsat for deres viden om international ret. Hugo Grotius lagde grundstenen til moderne havret; han skabte med udgivelsen Mare liberum konceptet "det frie hav", der blev anf\xc3\xa6gtet af nederl\xc3\xa6ndernes hovedrival engl\xc3\xa6nderne. Ligeledes formulerede Grotius i sin bog De iure belli ac pacis ("Om krigens og fredens love") retstanker om konflikter mellem nationer. Hans kollega Cornelis van Bynkershoek regnes for ophavsmand til tremile-zonen og havde ogs\xc3\xa5 betydning for udvikling af folkeretten. Ligeledes var de civilretslige jurister fremst\xc3\xa5ende i Europa. Grotius\' civilretslige v\xc3\xa6rk om romersk-hollandsk ret, Inleydinge tot de Hollantsche rechtsgeleertheit ("Introduktion til hollandsk retsl\xc3\xa6re") blev ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6rdsat i Tyskland, og fandt via mange, til tider ordrette, citater i Arnold Vinnius\' v\xc3\xa6rker vej til spansk og sydamerikansk retsvidenskab. V\xc3\xa6rker af disse forfattere \xe2\x80\x93 foruden Grotius og Vinnius kan ogs\xc3\xa5 n\xc3\xa6vnes Johannes Voet \xe2\x80\x93 g\xc3\xa6lder i dag som autoritet i sydafrikansk ret p\xc3\xa5 grund af nederl\xc3\xa6ndernes kolonisering af landet._NEWLINE_Christiaan Huygens var matematiker, fysiker og astronom. Til hans fortjenster inden for astronomien h\xc3\xb8rer beskrivelsen af saturnringene, opdagelsen af Saturnm\xc3\xa5nen Tiian og planeten Mars\' rotation. Han var ogs\xc3\xa5 aktiv inden for optik og mekanik. Han udviklede penduluret, der kunne give mere pr\xc3\xa6cis tidsm\xc3\xa5ling. Huygens blev f\xc3\xb8rste udenlandske \xc3\xa6resmedlem af det britiske Royal Society og f\xc3\xb8rste forskningsleder, onderzoeksdirecteur for det 1666 grundlagte franske videnskabsakademi, Acad\xc3\xa9mie des sciences. Isaac Newton kaldte ham sin tids mest "elegante matematiker"._NEWLINE_Inden for optikken var Anton van Leeuwenhoek tidens kendteste videnskabsmand; han stammede fra Delft. Leeuwenhoek videreudviklede mikroskopet ved selv at slibe linser og n\xc3\xa5ede op p\xc3\xa5 at kunne forst\xc3\xb8rre ca. 270 gange. Han var den f\xc3\xb8rste, der metodisk udforskede mikroskopisk liv. Sammen med Jan Swammerdam gav han den f\xc3\xb8rste beskrivelse af r\xc3\xb8de blodlegemer hvad der befordrede cellebiologien. Imidlertid tog han sin viden om slibning af linser med sig i graven, s\xc3\xa5 det m\xc3\xa5tte vente til ind i 1800-tallet f\xc3\xb8r der kunne forts\xc3\xa6ttes med dette arbejde._NEWLINE_Simon Stevin var en nederlandsk vandbygningeni\xc3\xb8r der bevisteknisk foreslog umuligheden af en perpetuum mobile og indf\xc3\xb8rte decimaltal i dagligdagen. Jan Adriaenszoon Leeghwater fra De Rijp var f\xc3\xb8dt i en landsby midt i en mose og udviklede metoder til t\xc3\xb8rl\xc3\xa6gning af moseomr\xc3\xa5der og til indd\xc3\xa6mning af hav til kog (nl.: polder) ved brug af vindm\xc3\xb8ller. Han forvandlede en h\xc3\xb8j vandstand til en lav \xe2\x80\x93 og kaldte sig derfor Leeghwater, "Lavvande". Han var grundl\xc3\xa6gger af det moderne nederlandske afvandings- og landvindingssystem.\n_START_SECTION_\nKunst og kultur\n_START_PARAGRAPH_\nNederlandene genneml\xc3\xb8b i den gyldne periode en kulturel udvikling der tydeligt adskilte sig fra nabostaternes og i almindelighed anses for at v\xc3\xa6re et h\xc3\xb8jdepunkt i den hollandsk-nederlandske civilisation. Mens i andre lande rige aristokrater var patroner og m\xc3\xa6cener for kunsten, spillede i Nederlandene velhavende handelsfolk og andre patriciere denne rolle. Her dannede det opadstr\xc3\xa6bende, us\xc3\xa6dvanligt brede mellemlag sammen med rige b\xc3\xb8nder det afg\xc3\xb8rende potentiale for landets \xc3\xb8konomiske, sociale og kulturelle udvikling._NEWLINE_De udgjorde alle et stort marked for afs\xc3\xa6tningen af kommercielle og kunstneriske produkter. P\xc3\xa5 grund af deres voksende sociale anseelse opstod der hos handlende, h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rkere, sm\xc3\xa5 embedsfolk og officerer et behov for at vise deres status frem, og det p\xc3\xa5 en sammenlignelig m\xc3\xa5de som det var s\xc3\xa6dvane hos adel og gejstlighed. Takket v\xc3\xa6re deres k\xc3\xb8bekraft kunne de f\xc3\xa5 deres \xc3\xb8nsker opfyldt. Gennem den i almindelighed \xc3\xb8gede interesse for beskrivelsen af den synlige verden blev \xc3\xb8nsket om at eje kunst n\xc3\xa6rmest um\xc3\xa6tteligt, og eftersp\xc3\xb8rgslen efter verdslig kunst blomstrede som aldrig f\xc3\xb8r, og som ingen andre steder. Portr\xc3\xa6tter skulle for eksempel fremstille, hvis ikke ligefrem forh\xc3\xb8je, personens sociale stilling eller rang. Det der l\xc3\xa5 ud over de ubetinget n\xc3\xb8dvendige indretningsgenstande, blev betragtet som statussymbol, der kom til udtryk i besiddelsen af pr\xc3\xa6gtige egetr\xc3\xa6skister, ottekantede borde og dyre senge for b\xc3\xb8ndernes vedkommende, og i kostbare ure, spejle, porcel\xc3\xa6n og bestik for borgerskabet. Nederl\xc3\xa6ndernes voksende rigdom garanterede dermed livsgrundlaget for kunstnerne i 1600-tallet (selv om kun de f\xc3\xa6rreste helt og holdent kunne leve af det). Det havde som resultat at befolkningen havde en ulige bedre "kunstforsyning" end andre steder i Europa._NEWLINE_Kunst og kultur, og is\xc3\xa6r maleriet, udviklede sig med sine nye "kunder" til en betydelig \xc3\xb8konomisk faktor. _NEWLINE_"Serviceindustrien kunst" fulgte de allerede dengang fungerende love for det frie marked og blev stadig mere differentieret.Der dannede sig for eksempel fagomr\xc3\xa5der for bestemte former for maleri, og samtidig opstod der billedformer, hvis motiver var nyt land for maleriet som for eksempel landskabs- og genremaleriet. Ogs\xc3\xa5 stilistisk blev kunstlandskabet stadig mere mangfoldigt, s\xc3\xa5ledes at opdragsgiverne s\xc3\xa5gar selv kunne bestemme malem\xc3\xa5den: flamsk-italiensk eller efter den hollandske skole._NEWLINE_S\xc3\xa5ledes bestemte borgerlige kunder kunstproduktionen, der baserede sig p\xc3\xa5 en tidligkapitalistisk republiks selvforst\xc3\xa5else, hvad der f\xc3\xb8rte til en h\xc3\xb8jere grad af realisme og forrang for bestemte kunstformer som portr\xc3\xa6tmaleri (enkelt- og gruppebilleder), genrebilleder og stillebenmaleriet. Schutterij, borgervagten organiseret i et gilde, og rederijkers, digterne i deres gilder rederijkerskamer, var p\xc3\xa5 samme tid kulturelle centrer og underst\xc3\xb8ttere af kunsten. Schutterij havde organiseret sig til til en slags borgerv\xc3\xa6rn og s\xc3\xb8rgede for ro og orden i byerne om natten. Det var en pligt for byens m\xc3\xa6nd at deltage. Digtergilderne var foreninger p\xc3\xa5 byplan der begunstigede og underst\xc3\xb8ttede litter\xc3\xa6re aktiviteter. Byerne var lige s\xc3\xa5 stolte af disse gilder som borgerne var af deres medlemskab. Store nederlandske digtere, som for eksempel Pieter C. Hooft og Joost van den Vondel, var medlem af en s\xc3\xa5dan rederijkerskamer. De enkelte gilder og deres medlemmer lod sig gerne og ofte portr\xc3\xa6ttere i ud\xc3\xb8velsen af denne deres \xc3\xa6resopgave. Et eksempel er Nattevagten af Rembrandt.\n_START_SECTION_\nMaleri\n_START_PARAGRAPH_\nI 1600-tallet havde maleriet i Nederlandene en s\xc3\xa5dan opblomstring, at det ofte blot er det der bliver forbundet med den gyldne periode._NEWLINE_Allerede i 1500-tallet havde kunstproduktionen v\xc3\xa6ret h\xc3\xb8j. Alene i Antwerpen kan der omkring 1560 have v\xc3\xa6ret besk\xc3\xa6ftiget mere end 300 mestre med maleri og grafik, imod kun 169 bagere og 78 slagtere. Der opstod i det t\xc3\xa6tbefolkede land p\xc3\xa5 kort tid og inden for et lille omr\xc3\xa5de mange centre for maleri \xe2\x80\x93 foruden Amsterdam ogs\xc3\xa5 Haarlem, Delft, Utrecht, Leiden, Den Haag og Deventer. Snart var der maleri og grafik n\xc3\xa6rmest overalt, Nederlandene blev en stor "kunstfabrik". Der kom \xc3\xa5rligt 70.000 billeder p\xc3\xa5 markedet, og 650 til 700 nederlandske malere f\xc3\xa6rdiggjorde i gennemsnit knap 100 billeder om \xc3\xa5ret, ber\xc3\xb8mte og knap s\xc3\xa5 ber\xc3\xb8mte malere producerede med deres elever n\xc3\xa6rmest p\xc3\xa5 samleb\xc3\xa5nd. Historikere som Michael North ansl\xc3\xa5r at der blev fremstillet millioner af billeder, hvoraf der knap er mere end ti procent bevaret._NEWLINE_Statisk skulle hver familie p\xc3\xa5 den tid have haft 2\xc2\xbd billede."Det var ikke noget us\xc3\xa6dvanligt at en kl\xc3\xa6defarver fra Leiden i 1643 kunne have 64 malerier, og at to andre farvere i 1670\'erne kaldte henholdsvis 96 og 103 malerier for deres"._NEWLINE_De traditionelle kirkelige billedtemaer var siden reformationen blevet afvist som "katolske" (se evt. billedstorm). De protestantiske borgere ville se deres religi\xc3\xb8sitet, deres livsf\xc3\xb8relse og helt egne temaer og problemer foreviget \xe2\x80\x93 i f\xc3\xb8rste linje ville de alts\xc3\xa5 se sig selv i arbejdsm\xc3\xa6ssige og private omgivelser, og p\xc3\xa5 den mest fordelagtige m\xc3\xa5de. Det medf\xc3\xb8rte nye genrer og billedtemaer. Der opstod store m\xc3\xa6ngder enkeltportr\xc3\xa6tter og gruppebilleder, hvor man havde fastholdt familie, sl\xc3\xa6gtninge, gildemedlemer, r\xc3\xa5dskollegium og festligheder. Stilleben gav indblik i borgerskabets dagligliv med demonstrative og sanseglade interi\xc3\xb8rer bag udvendigt prunkl\xc3\xb8se og klassisk strenge, tilsyneladende sm\xc3\xa5 borgerhuse. Vanitas-motiver retf\xc3\xa6rdiggjorde udstillelsen af rigdom og magt ved deres advarende budskab._NEWLINE_En aldrig f\xc3\xb8r set specialisering inden for maleriet satte ind. Willem Claeszoon Heda og Willem Kalf malede kun stilleben. Deres "Ontbijtjes\xe2\x80\x9c, "morgenmads"-stilleben, havde de s\xc3\xa5gar reduceret til kun f\xc3\xa5 genstande som de varierede igen og igen med ubetydelige kompositoriske \xc3\xa6ndringer (se f\xc3\xb8rste billede i galleri herover)._NEWLINE_Jan van Goyen, Jacob van Ruisdael og Meindert Hobbema stod for landskabsmaleriet, Jan Steen, Adriaen van Ostade og Adriaen Brouwer for bondesatiren, Gerard ter Borch og Pieter de Hooch for selskabsstykker (en variation af genrebilledet, der tematiserede landlige festligheder), Pieter Jansz Saenredam og Emanuel de Witte for arkitekturmaleriet, Thomas de Keyser og Frans Hals for portr\xc3\xa6tter._NEWLINE_Willem van de Velde den yngre havde specialiseret sig i skibe, Paulus Potter malede dyrebilleder, snart kun kv\xc3\xa6g,_NEWLINE_Philips Wouwerman heste, hovedsalig skimler, Melchior d\xe2\x80\x99Hondecoeter indskr\xc3\xa6nkede sig n\xc3\xa6sten udelukkende til fugle._NEWLINE_Jan van Huysum til blomster og Abraham van Beijeren til \xc3\xb8sters, hummer og frugt, mens Pieter Claesz var maler af fint s\xc3\xb8lvt\xc3\xb8j._NEWLINE_De billeder der is\xc3\xa6r blev udbudt p\xc3\xa5 gader og str\xc3\xa6der, \xc3\xa5rsmarkeder eller messer var s\xc3\xa6dvanligvis ganske billige, og det \xc3\xb8gede behov drev en for\xc3\xb8gelse af produktionen i vejret og trak en stadig tilv\xc3\xa6kst i malerstanden med sig. Dette store antal kunstnere i en regelret billedindustri f\xc3\xb8rte til et kunstproletariat. Mange i dag h\xc3\xb8jt ansete kunstnere m\xc3\xa5tte finansiere deres livsunderhold p\xc3\xa5 anden m\xc3\xa5de, de f\xc3\xa6rreste kunne leve udelukkende af maleriet._NEWLINE_Jan Steen drev et v\xc3\xa6rtshus, Jakob Ruisdael var l\xc3\xa6ge, Jan van Goyen handlede med tulipaner, Meindert Hobbema var skatteinddriver,_NEWLINE_malerfamilien van de Velde handlede med kl\xc3\xa6de. _NEWLINE_Mange kunstnere tog ogs\xc3\xa5 arbejde som almindelige malere, n\xc3\xa5r opgaver som kunstmalere udeblev. Begge typer malere h\xc3\xb8rte dog l\xc3\xa6nge til samme gilde._NEWLINE_Malere som Rembrandt eller Vermeer var ingenlunde tidstypiske, og deres s\xc3\xa6rlige kvaliteter eller genialitet blev i samtiden blot erkendt af f\xc3\xa5. I mods\xc3\xa6tning til deres h\xc3\xb8jt specialiserede kolleger arbejdede de inden for forskellige genrer og efterlod sig et mangesidigt \xc5\x93vre, livsv\xc3\xa6rk._NEWLINE_De store penge tjente andre derimod, som for eksempel Gerard Dou og Gerrit van Honthorst: malere der arbejdede for statholderens (stadhouder) husholdning eller hof, eller \xe2\x80\x93 som Rubens \xe2\x80\x93 slog sig ned i det endnu feudale og klerikale Flandern henholdsvis blev hofmaler i Italien, Frankrig eller Spanien._NEWLINE_Med den brede interesse for maleriet og den begyndende kommercialisering af kunsten udviklede der sig et anderledes forhold mellem maler og opdragsgiver. Der opstod et erhverv som kunsthandler eller formidler af billeder. Der blev udelukkende handlet med staffelibilleder med overvejende profane temaer, idet der p\xc3\xa5 grund af den protestantiske bekendelse ikke var nogen eftersp\xc3\xb8rgsel p\xc3\xa5 alterbilleder eller andre religi\xc3\xb8se malerier i stort format._NEWLINE_Da de sm\xc3\xa5, let h\xc3\xa5ndterbare billeder oftest ikke var fremstillet p\xc3\xa5 bestilling, men direkte for markedet og en stadig st\xc3\xb8rre kreds af borgerlige samlere, udviklede der sig en regelret kunsthandel og et udstillingsv\xc3\xa6sen.\n_START_SECTION_\nBogtrykkekunst og forlagsvirksomhed\n_START_PARAGRAPH_\nOgs\xc3\xa5 bogtryk og forlagsvirksomhed oplevede en opblomstring. Nederlandene havde allerede i 1500-tallet en f\xc3\xb8rende stilling inden for trykkevirksomhed og skulle beholde den i 1600-tallet. Tyngdepunktet i den hollandske bogproduktion forsk\xc3\xb8d sig fra Antwerben til Leiden og Amsterdam som de nye centrer. S\xc3\xa5ledes udkom sene v\xc3\xa6rker af Galilei i Leiden, og mange andre forfattere lod ikke blot trykke der, men slog sig ned p\xc3\xa5 stedet for at kunne ud\xc3\xb8ve deres litter\xc3\xa6re aktiviteter. Dog kunne standarden fra en Christophe Plantins bogtrykkerkunst ikke holdes. Hans trykkeri i Antwerpen havde af den l\xc3\xa6rde verden n\xc3\xa6rmest v\xc3\xa6ret betragtet som "verdens ottende vidunder". P\xc3\xa5 grund af en efterkrigsbetinget materialeknaphed og stor eftersp\xc3\xb8rgsel, udviklede der sig en tydelig ringere kvalitet i papir, trykfarver og indbinding; forg\xc3\xa6ngerne for paperbacks viste sig ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 markedet._NEWLINE_Endnu i krigslarmen fra det udg\xc3\xa5ende 1500-tal havde Plantin \xe2\x80\x93 for at undg\xc3\xa5 indgrebene fra den statslige og kirkelige censur \xe2\x80\x93 forlagt sin virksomhed til Leiden. I l\xc3\xb8bet af to \xc3\xa5r opbyggede han igen en stor virksomhed, som han, da han selv var kommet op i \xc3\xa5rene, overlod til sin svigers\xc3\xb8n Franciscus Raphelingus, der imidlertid ikke var s\xc3\xa5 resultatrig og 1620 tabte bestallingen som akademitrykker til Isaac Elzevir (1596-1651). Onklen Louis Elzevir (1540-1617) var som Plantin flygtet fra Antwerpen, og da han ikke havde kapital til eget trykkeri, \xc3\xa5bnede han en boghandel og fik god kontakt med universitetet i Leiden, som hans arvinger fik gavn af efter hans d\xc3\xb8d. S\xc3\xb8nnerne Mathijs og Bonaventura blev boghandlere, Louis den yngre overtog filialen i Den Haag og Joost den i Utrecht. F\xc3\xa5 \xc3\xa5r senere grundlagde nev\xc3\xb8en Isaac Elzevir \xe2\x80\x93 efter at have giftet sig rigt \xe2\x80\x93 et universitetstrykkeri i Leiden, som fik hurtig fremgang, men gik ned i 1700-tallets begyndelse, hvorimod familiens anden gren fra Den Haag og Utrecht etablerede flere trykkerier og stadig har et navn._NEWLINE_Elzevirerne var ikke l\xc3\xa6rde bogtrykkere som for eksempel Aldus Manutius og Robert Estienne, og dog havde de vigtige kontakter i den videnskabelige verden. S\xc3\xa5ledes lod "alle med rang og navn" deres v\xc3\xa6rker trykke der: Francis Bacon, br\xc3\xb8drene Pierre og Thomas Corneille, Johann Amos Comenius, Descartes, Thomas Hobbes, Hugo Grotius, Milton, La Rochefoucauld og ikke mindst Moli\xc3\xa8re, der fik 24 teaterstykker og to samlede udgaver ud hos Elzevier._NEWLINE_Inden for kartografi var andre f\xc3\xb8rende. Med mercatorkort, som blev udgivet af Jodocus Hondius, begyndte storhedstiden for den nederlandske kortfremstilling, og Amsterdam blev centrum for produktion af kort og globusser, hvor blandt andet den betydelige korttegner Willem Janszoon Blaeu havde sl\xc3\xa5et sig ned.\n_START_SECTION_\nSkulptur\n_START_PARAGRAPH_\nDen nederlandske billedhuggerkunst kunne ikke i samme grad profitere af 1600-tallets resultater som de andre kunstarter._NEWLINE_Fra omkring 800 e.Kr. blev billedhuggerarbejde hovedsalig brugt som arkitektonisk udsmykning af facader og gravmonumenter, og fra 11. \xc3\xa5rhundrede kom kult- og helgenbilleder til._NEWLINE_Modsagde allerede klassicismens retlinjede og mere ukunstlede former rokokoens og barokkens legesyge og figurbetoning en indsats af alt for mange dekorative elementer, s\xc3\xa5 udtrykte netop statuen den protestantiske kirkes sp\xc3\xa6ndte forhold til den bildende kunst. At aristokratiet forlod landet var en yderligere grund til den svage eftersp\xc3\xb8rgsel._NEWLINE_Dog blev der givet skulpturopgaver til regerings- og private bygninger s\xc3\xa5vel som til verdslige udend\xc3\xb8rsanl\xc3\xa6g. Derudover var der en kundekreds for verdslig kunst; for eksempel var der eftersp\xc3\xb8rgsel p\xc3\xa5 skulpturer til gravsten og buster._NEWLINE_De f\xc3\xb8rende nederlandske billedhuggere i 1600-tallet var den allerede omtalte arkitekt Hendrick de Keyser, der 1618 skabte den f\xc3\xb8rste ikke-religi\xc3\xb8se statue i Nederlandene, Erasmus-statuen i Rotterdam, og fra de sydlige Nederlande Artus Quellinus I., Artus Quellinus II. og Rombout Verhulst. Yderligere kan n\xc3\xa6vnes Bartholomeus Eggers, der ganske vist fik opgaven med Mauritshuis, men ellers hovedsalig arbejdede for Kurf\xc3\xbcrsten af Brandenburg, og endelig Johannes Blommendael.\n_START_SECTION_\nMusik\n_START_PARAGRAPH_\nNederlandenes storhedstid inden for musikken er t\xc3\xa6t knyttet til den den nederlandske skole og n\xc3\xa5ede sin slutning med udgangen af 1500-tallet. Under indflydelse af den calvinistiske kirke kunne de store musikformer som opera, passion og kantate ikke udfolde sig. Musikken indskr\xc3\xa6nkede sig det borgerlige samfunds behov, og musik fra udlandet med Jean-Baptiste Lully og Johann Sebastian Bach havde stor indflydelse p\xc3\xa5 den samtidige musik der ikke fik en egen stil i Nederlandene._NEWLINE_Orgelspil indtog en betydelig plads. Der blev i 1600-tallet ogs\xc3\xa5 musiceret i familierne, husmusikken blev plejet, og der dannedes private musikforeninger, collegia musica. Instrumenter man brugte var lut, cembalo, gambe og fl\xc3\xb8jte. Der blev offentliggjort mange sangb\xc3\xb8ger, dog var instrumentalmusikken den fremherskende fra midten af 1600-tallet._NEWLINE_Der blev i Amsterdams operahus, som \xc3\xa5bnedes 1638, opf\xc3\xb8rt lyrisk drama, ballet og opera, der som oftest var af fransk eller italiensk oprindelse. Blot Constantijn Huygens, Jan Pieterszoon Sweelinck, der var organister og komponister af oratorier og kantater; Adriaen Valerius, digter af \xc3\xa5ndelige og patriotiske sange, ogs\xc3\xa5 af s\xc3\xa5kaldte Geuzensange ("Geuzen", geusere var i 1500-tallet nederlandske frihedsk\xc3\xa6mpere mod spanierne); klokkespilleren Jacob van Eyck s\xc3\xa5vel som den allerede som forfatter omtalte Constantijn Huygens med ansl\xc3\xa5et 800 musikstykker, kunne opn\xc3\xa5 en vis betydning og give deres arbejder et vist lokalt pr\xc3\xa6g, sk\xc3\xb8nt meget er glemt i dag.'