b'\n_START_ARTICLE_\nMakedonsk (sprog)\n_START_SECTION_\nGenealogi\n_START_PARAGRAPH_\nSproget h\xc3\xb8rer til det indo-hittittiske fylum under den indoeurop\xc3\xa6iske sprogfamilie, satem-gruppen, i balto-slavisk, i den slaviske sprogfamilie, hvor det h\xc3\xb8rer til de sydslaviske sprog. Inden for sydslavisk er makedonsk det vestlige medlem af \xc3\xb8stsydslavisk.\n_START_SECTION_\nVokaler\n_START_PARAGRAPH_\nOfficielle makedonske sprogbeskrivelser regner normalt med 5 fonemer \xe2\x80\x94 /a/, /e/, /i/, /o/, /u/ \xe2\x80\x94 samt det syllabiske /r/ som del af den makedonske vokalbestand. Til billedet b\xc3\xb8r dog medregnes schwa /\xc9\x99/, som udtales i en r\xc3\xa6kke ord, f.eks. f\xc9\x99st\xc9\x99k \xd1\x84\xd0\xb8\xd1\x81\xd1\x82\xd0\xb0\xd0\xba "jordn\xc3\xb8d" og \xc9\x99r\xc5\xbe \'\xd1\x80\xd0\xb6 "rug". N\xc3\xa5r schwa skal gengives i skriftsproget, bruges apostroffen \' eller \xd0\xb0, i faglitteraturen tillige \xd1\x8a (golem er)._NEWLINE_Der skelnes ikke mellem korte og lange vokaler. Som f\xc3\xb8lge af bortfaldet af intervokaliske konsonanter, is\xc3\xa6r af /h/ i de toneangivende dialekter (Bitola, Veles, Prilep, Krusevo) er der opst\xc3\xa5et kontaminationer af forskellige vokaler, is\xc3\xa6r /a/ + /a/, f.eks. ima "han har" men imaa "de havde". Morfofonematisk er der tale om to distinkte lyd, og i langsom udtale kan de ogs\xc3\xa5 h\xc3\xb8res distinkt.\n_START_SECTION_\nKonsonanter\n_START_PARAGRAPH_\nDen makedonske konsonantbestand reflekteres n\xc3\xb8je i skriftsproget og fremg\xc3\xa5r af afsnittet om alfabetet._NEWLINE_S\xc3\xa6rlige regler: Der er ikke konsonantfordobling. Der er regressiv stemthedsassimilation, hvorved klusilers og pausers stemthed/ustemthed overf\xc3\xb8res til foreg\xc3\xa5ende klusiler og hvislelyd. Den regressive stemthedsassimilation bevirker, at alle konsonanter undtagen likvider og nasaler afstemmes i udlyd. Som f\xc3\xb8lge af bortfaldet af oldslaviskens halvvokaler hen mod \xc3\xa5r 1000 er der som i andre slaviske sprog opst\xc3\xa5et en m\xc3\xa6ngde lukkede stavelser i arveordene, og der er ogs\xc3\xa5 kommet konsonantklynger til, der ikke fandtes i oldslavisken, f.eks. oldslavisk \xd1\x81\xd1\x8a\xd0\xb4\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb2\xd1\x8a /s\xd1\x8adrav\xd1\x8a/ sund \xe2\x86\x92 makedonsk \xd0\xb7\xd0\xb4\xd1\x80\xd0\xb0\xd0\xb2 /zdraf/ sund.\n_START_SECTION_\nProsodi\n_START_PARAGRAPH_\nBetoningen tilstr\xc3\xa6ber at v\xc3\xa6re proparoxytonal, dvs. p\xc3\xa5 ordets 3.-sidste stavelse. Reglen ber\xc3\xb8rer ogs\xc3\xa5 enklitika, der i balkanslavisk regnes for en del af ordet. Eksempel:  \'daj giv (2. pers. sing.),  \'dajte (2. pers. plur.),  \'dajte mi giv mig! og  daj\'te mi go giv mig den._NEWLINE_I fremmedord af ikke-slavisk herkomst kan betoningen ligge samme sted som i donorsproget; specielt i tyrkismer, der i reglen har endebetoning, foreskriver normen at l\xc3\xa6gge betoningen p\xc3\xa5 n\xc3\xa6stsidste stavelse._NEWLINE_I lighed med andre balkansprog (minus gr\xc3\xa6sk) har makedonsk i frems\xc3\xa6ttende s\xc3\xa6tninger faldende taletaktrytme, hvor pitchen er h\xc3\xb8jere i starten af s\xc3\xa6tningen og falder j\xc3\xa6vnt hen imod slutningen._NEWLINE_Vokalreduktion, som det kendes fra en r\xc3\xa6kke andre balkansprog i form af h\xc3\xa6vning af tungen ved ubetonede vokaler, is\xc3\xa6r bulgarsk, og, p\xc3\xa5 morfofonematisk niveau tillige p\xc3\xa5 albansk og balkanromansk, er frav\xc3\xa6rende i makedonsk standard. Vokalreduktionen kan dog fornemmes i de \xc3\xb8stlige dialekter \xe2\x80\x94 Berovo, Strumica, hele Pirin-Makedonien og syd herfor.\n_START_SECTION_\nMorfologi og morfosyntaks\n_START_PARAGRAPH_\nMakedonsk deler de analytiske tendenser, der ogs\xc3\xa5 g\xc3\xa6lder for andre balkansprog, inden for nominalsystemet, mens verbalsystemet i stort omfang har bibeholdt og i nogen grad udbygget den syntetiske struktur i det oldslaviske verbalsystem, b\xc3\xa5de i tale og skrift.\n_START_SECTION_\nAdjektiver\n_START_PARAGRAPH_\nAdjektiverne har de morfosyntaktisk udtrykte kategorier numerus, genus, bestemthed, grad. Adjektivet st\xc3\xa5r foran substantivet. Gradb\xc3\xb8jningen sker ved brug af de pr\xc3\xa6positive morfemer po for komparativ og naj for superlativ. I grafien angives de agglutinativt, f.eks. god dobar (positiv), podobar (komparativ) og najdobar (superlativ). Da morfemerne imidlertid er betonede i udtalen, er de morfosyntaktisk anskuet separate ord, alts\xc3\xa5 partikler.'