b'\n_START_ARTICLE_\nNordek\n_START_PARAGRAPH_\nNordek var planlagt som et nordisk f\xc3\xa6llesmarked, der skulle v\xc3\xa6re et alternativ til det Europ\xc3\xa6iske F\xc3\xa6llesskab (nu Den Europ\xc3\xa6iske Union). Det vigtigste element i Nordek var en toldunion, men der var i udkastet til traktat ogs\xc3\xa5 bestemmelser om f\xc3\xa6lles institutioner og samarbejde om ulandsbistand, industriproduktion, energi, landbrug og fiskeri. Nordek blev lanceret 1968 af den danske statsminister Hilmar Baunsgaard._NEWLINE_I november 1970 blev et traktatforslag om organisationen af det Nordiske r\xc3\xa5d godkendt, men kort efter valgte Finland, at forlade samarbejdet, fordi dets regering havde f\xc3\xa5et signaler fra Sovjetunionen om, at dens regering var imod de nordiske planer. Danmark, Norge og Sverige fors\xc3\xb8gte i stedet at skabe Skandek, men ogs\xc3\xa5 dette fors\xc3\xb8g mislykkedes.\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nDen truende milit\xc3\xa6re sp\xc3\xa6nding mellem USA og Sovjetunionen efter 2. verdenskrig lagde pres p\xc3\xa5 Danmark med hensyn til at indg\xc3\xa5 i en milit\xc3\xa6r alliance. I for\xc3\xa5ret 1948 blev den storpolitiske konflikt meget n\xc3\xa6rv\xc3\xa6rende. Statsminister Hans Hedtoft mente, at Danmark skulle v\xc3\xa6lge Norden i stedet for \xc3\xb8st eller vest, og den svenske regering besluttede i april 1948 at indlede forhandlinger, om et nordisk forsvarssamarbejde. Det var dog en foruds\xc3\xa6tning for Sverige, at Norden skulle holde sig neutral i \xc3\xb8st-vest-konflikten. Det skabte imidlertid store problemer, at Sverige \xc3\xb8nskede et neutralt, fritst\xc3\xa5ende samarbejde, mens Norge ville have mulighed for en t\xc3\xa6t tilknytning til de vestlige stormagter. Da USA i februar 1949 gjorde det klart, at Vestmagterne ikke ville give milit\xc3\xa6r hj\xc3\xa6lp til et selvst\xc3\xa6ndigt nordisk samarbejde, m\xc3\xa5tte den danske statsminister erkende, at det ikke kunne realiseres. I stedet tog Danmark i 1951 initiativ til dannelsen af Nordisk R\xc3\xa5d, hvis statutter blev tiltr\xc3\xa5dt af parlamenterne i Island, Norge, Sverige og Danmark i 1952 og Finland i 1956. Blandt de vigtigste samarbejdsprojekter i starten var det f\xc3\xa6lles nordiske arbejdsmarked og Den nordiske pasunion (1955).\n_START_SECTION_\nForhandlinger\n_START_PARAGRAPH_\nForskellige initiativer til at udvide det nordiske samarbejde til et f\xc3\xa6lles marked som alternativ til EF, der var etableret med Romtraktaten i 1958, medf\xc3\xb8rte, at Danmark, Norge og Sverige tilsluttede sig det l\xc3\xb8sere organiserede frihandelsomr\xc3\xa5de, EFTA, men da den franske regering under Charles de Gaulle nedlagde veto mod en udvidelse af EF, tog den danske statsminister Hilmar Baunsgaard i 1968 initiativ til at unders\xc3\xb8ge mulighederne for et t\xc3\xa6ttere nordisk samarbejde, som i yderste konsekvens kunne lede til et nordisk f\xc3\xa6llesmarked som alternativ til \xe2\x80\x93 og samtidig samarbejdspartner med - EF.   P\xc3\xa5 et statsministerm\xc3\xb8de i K\xc3\xb8benhavn i april 1968 blev de nordiske statsministre enige om at s\xc3\xb8ge det nordiske samarbejde udvidet p\xc3\xa5 en lang r\xc3\xa6kke omr\xc3\xa5der; institutionelle ordninger skulle i s\xc3\xa5 fald skabes i det omfang., det ville vise sig p\xc3\xa5kr\xc3\xa6vet. I juni m\xc3\xa5ned 1968 blev der derfor under Nordisk R\xc3\xa5d nedsat en embedsmadskomite, som afgav sin endelige rapport den 17. juli 1969. Sverige havde oprindelig forbehold overfor forslagene, men da Oluf Palme tiltr\xc3\xa5dte som statsminister i efter\xc3\xa5ret 1969, indgik hans regering positivt i forhandlingerne. Palme s\xc3\xa5 initiativet som en mulighed for at knytte Sverige n\xc3\xa6rmere til EF, hvis EFTA smuldrede, uden at bryde med den svenske neutralitetspolitik i milit\xc3\xa6re anliggender.\n_START_SECTION_\nSammenbrud\n_START_PARAGRAPH_\nDer blev arbejdet videre med embedsm\xc3\xa6ndenes forslag, og i november 1970 forel\xc3\xa5 et egentligt traktatforslag, som skulle danne grundlag for Nordek. Imidlertid havde Frankrig efter De Gaulles afgang som pr\xc3\xa6sident \xc3\xa6ndret standpunkt med hensyn til udvidelsen af EF, og is\xc3\xa6r Danmark og Norge \xc3\xb8nskede nu at holde muligheden for et t\xc3\xa6t samarbejde med EF \xc3\xa5ben. P\xc3\xa5 denne baggrund er valgte Finland med henvisning til sovjetisk uvilje mod finsk medlemskab at forlade samarbejdet. Finland havde f\xc3\xa5et signaler fra Sovjetunionen, om at de var imod de nordiske planer. Danmark, Norge og Sverige fors\xc3\xb8gte i stedet at skabe Skandek, men ogs\xc3\xa5 dette fors\xc3\xb8g mislykkedes. Herefter s\xc3\xb8gte Norge og Danmark optagelse i EF, men mens et flertal af de norske v\xc3\xa6lgere stemte nej, stemte et flertal af danskerne den 2. oktober 1972 ja til Danmarks optagelse i EF. Danmark blev derfor medlem af EF den 1. januar 1973, mens Norge og Sverige ligesom Finland stod uden for.'