b'\n_START_ARTICLE_\nSir Archibald Murray\n_START_SECTION_\nKarriere i h\xc3\xa6ren\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb8dt som s\xc3\xb8n af Charles Murray og Anne Murray (f\xc3\xb8dt Graves) og uddannet p\xc3\xa5 Cheltenham College og Royal Military Academy Sandhurst fik Archibald Murray sin officersbestalling i 27th Regiment den 13. august 1879. Han blev udn\xc3\xa6vnt til adjudant i sit regiment den 12. februar 1886. Efter at v\xc3\xa6re blevet forfremmet til kaptajn den 1. juli 1887 og have deltaget i undertrykkelsen af zulu opstanden i 1888, blev han adjudant for 4. bataljon i Bedfordshire Regimentet den 15. december 1890. Han gik p\xc3\xa5 Staff College, Camberley i 1897._NEWLINE_Efter at v\xc3\xa6re blevet forfremmet til major den 1. juni 1898, deltog Murray i Boerkrigen viceassisterende generaladjudant for efterretningsv\xc3\xa6sen i Natal fra 9. oktober 1899 og derp\xc3\xa5 som stabschef for den derv\xc3\xa6rende \xc3\xb8verstkommanderende. Han deltog i tilbagetoget fra Dundee og derp\xc3\xa5 i belejringen af Ladysmith i slutnignen af 1899 og blev \xc3\xb8verste stabsofficer for Sir Archibald Hunter, der havde kommandoen over 10. division i begyndelsen af 1900. Han blev udpeget til assisterende generaladjudant den 6. marts 1900, forfremmet til oberstl\xc3\xb8jtnant den 29. oktober 1900 og fik tildelt DSO den 29. november 1900. Han blev igen n\xc3\xa6vnt i depeche i februar 1901._NEWLINE_Murray blev udn\xc3\xa6vnt til chef for 2. bataljon af Royal Inniskilling Fusiliers, der var udstationeret i Indien, i oktober 1901, men overtog aldrig stillingen. Han blev indsat i det nordlige Transvaal i februar 1902 hvor han blev alvorligt s\xc3\xa5ret i april 1902 og igen n\xc3\xa6vnt i depeche i juli 1902. Efter krigens slutning i Sydafrika vendte han tilbage til England i juni 1902, og blev assisterende generaladjudant i hovedkvarteret for 1. infanteridivision i Aldershot den 3. november 1902. Efter forfremmelse til oberst den 29. oktober 1903, blev han tildelt CB ved kongens f\xc3\xb8dselsdag i 1904 og CVO den 12. juni 1907._NEWLINE_Murray blev direkt\xc3\xb8r for milit\xc3\xa6r uddannelse i krigsministeriet den 9. november 1907 og efter at v\xc3\xa6re blevet forfremmet til generalmajor den 13. juli 1910, blev han eleveret KCB i forbindelse med kroningen i juni 1911. Han tog ogs\xc3\xa5 del i processionen ved kroningen af Kong Georg 5. den 22. juni 1911. Murray blev direkt\xc3\xb8r for infanteri den 9. december 1912. P\xc3\xa5 generalstabskonferencen i januar 1914 afviste han forslag om at indf\xc3\xb8re det han ans\xc3\xa5 for at v\xc3\xa6re en stereotyp fransk skyd-og-bev\xc3\xa6gelsesdoktrin. Han havde i kort tid kommandoen over 2. infanteridivision fra 1. februar 1914.\n_START_SECTION_\nUdn\xc3\xa6vnelse\n_START_PARAGRAPH_\nDa 1. Verdenskrig begyndte i juli 1914 var Murray ikke blevet udpeget til generalkvartermester for British Expeditionary Force som det oprindelig havde v\xc3\xa6ret meningen. I stedet blev han stabschef. Murray havde allerede opn\xc3\xa5et et stort ry som stabsofficer i Sydafrika og under John French i krigsministeriet. Det h\xc3\xa6vdes til tider, at Murray f\xc3\xb8rst og fremmest fik posten fordi Frenchs oprindelige kandidat til posten, Henry Hughes Wilson, blev afvist p\xc3\xa5 grund af hans rolle i Curragh mytteriet. Selv om denne p\xc3\xa5stand blev fremsat efter krigen af James Edward Edmonds, skriver Walter Kirke (i sin erindringsbog om George Macdonogh) og Murray, at der ingen samtidige beviser er, selv i Wilsons dagbog, som kan bekr\xc3\xa6fte det (i mods\xc3\xa6tning til januar 1915, hvor Wilson med sikkerhed blev forhindret i at efterf\xc3\xb8lge Murray af politiske \xc3\xa5rsager)._NEWLINE_Wilson, Sir John French (den \xc3\xb8verstkommanderende for BEF og Murray rejste til Frankrig den 14. august 1914. Kodeb\xc3\xb8gerne var blevet glemt i London, og l\xc3\xb8jtnant Edward Spears m\xc3\xa5tte tage tilbage til London efter nogle nye. Han vendte tilbage og fandt Murray i Rheims i f\xc3\xa6rd med at \xe2\x80\x9cafd\xc3\xa6kke\xe2\x80\x9d situationen p\xc3\xa5 nogle store landkort p\xc3\xa5 gulvet i hans hotelv\xc3\xa6relse. Han l\xc3\xa5 p\xc3\xa5 alle fire og var kun kl\xc3\xa6dt i underbukser, mens stuepiger kom og gik.\n_START_SECTION_\nTilbagetoget fra Mons\n_START_PARAGRAPH_\nUnder tilbagetoget i august 1914 klarede BEF staben, som ikke havde ind\xc3\xb8vet deres roller, sig d\xc3\xa5rligt. French var en dynamisk leder, men ikke en manager. Robertson og Walter Kirke bem\xc3\xa6rkede, at Murray ikke kendte meget til de planer, som Wilson havde lagt med French, og m\xc3\xa5tte arbejde med en stab som n\xc3\xa6sten udelukkende bestod af folk fra direktoratet for milit\xc3\xa6re operationer, som var vant til at arbejde med Wilson. I staben var bl.a. oberst George Montague Harper, GSO1._NEWLINE_Murray tilkaldte korpsenes stabschefer omkring kl. 1 om natten den 24. august (natten efter slaget ved Mons), og beordrede tilbagetr\xc3\xa6kning, men gav dem ingen detaljerede planer, s\xc3\xa5 de selv m\xc3\xa5tte udarbejde detaljerne. French indvilligede i Douglas Haigs anmodning om at 1. korps skulle tr\xc3\xa6kke sig tilbage \xc3\xb8st for Mormalskoven (Haig Diary, 24. august) uden, tilsyneladende, at Horace Smith-Dorrien (chefen for 2. korps) blev spurgt eller informeret. (D\xc3\xa5rligt stabsarbehde forekom ikke kun i overkommand\xc3\xb8n, hveren 1. eller 2. korps stabe havde unders\xc3\xb8g om Mormalskoven var besat af fjenden. ) Den 24. august n\xc3\xa6gtede Harper at g\xc3\xb8re noget som helst for Murray, s\xc3\xa5 Lord Loch m\xc3\xa5tte skrive meddelelser, selv om det ikke var hans job. Loch skrev denne dag i sin dagbog, at Murray af natur var gnaven og vanskelig at arbejde sammen med.  Murray og hans stab arbejdede uden oph\xc3\xb8r i den intense varme i Bavai, og skrev (24. august), at han havde tilbragt 24 timer uden at v\xc3\xa6re ude af t\xc3\xb8jet eller sove. Smith-Dorrien bes\xc3\xb8gte hovedkvarteret for at f\xc3\xa5 detaljerede ordrer om aftenen den 24. august og m\xc3\xa5tte presse Murray til at udstede ordrer til 2. korps om at tr\xc3\xa6kke sig tilbage til Le Cateau._NEWLINE_Murray skrev i sin dagbog (25. august), at hovedkvarteret var flyttet fra Le Cateau til St Quentin og at 1. korps var st\xc3\xa6rkt involveret i kampe om natten, men n\xc3\xa6vnte ikke noget om hvad 2. korps foretog sig. Da 4. infanteridivision ankom (25. august) havde Thomas Snow ordre til at hj\xc3\xa6lpe med at forberede en forsvarsstilling omkring Cambrai-Le Cateau, da hovedkvarteret ikke havde nogen anelse om hvor alvorlig en situation 2. korps befandt sig i. Det endte med at 4. division deltog i slaget ved Le Cateau. Nyheden om at Smith-Dorrien planlagde at st\xc3\xa5 fast og k\xc3\xa6mpe ved Le Cateau n\xc3\xa5ede frem ti lhovedkvarteret kl. 5 om morgenen den 26. august \xe2\x80\x93 French blev v\xc3\xa6kket, men insisterede p\xc3\xa5 at Murray ikke blev v\xc3\xa6kket og sendte Smith-Dorrien en tvetydig meddelelse om at han havde \xe2\x80\x9cen fri h\xc3\xa5nd med hensyn til metoden\xe2\x80\x9d hvormed han faldt tilbage, hvilket Smith-Dorrien tog som en tilladelse til at k\xc3\xa6mpe._NEWLINE_Murray lader til at have lidt en eller anden slags fysisk kollaps omkring dette tidspunkt, om end detaljerne varierer i \xc3\xb8jenvidnernes beretninger. Henry Hughes Wilson skrev at Murray var fuldst\xc3\xa6ndig brudt sammen, havde f\xc3\xa5et morfin eller anden medicin, som gjorde ham ude af stand til at arbejde, og da han fik besked (kl. 7 om morgenen den 26. august) on Smith-Dorriens beslutning om at st\xc3\xa5 fast og k\xc3\xa6mpe, besvimede han straks. Spears\' erindring (i 1930) var at Murray var kollapset med en svag puls, men at han ikke besvimede, da han tidligere p\xc3\xa5 natten havde f\xc3\xa5et at vide, at tyskerne var faldet over 1. korps ved Landrecies (nyheden viste sig senere at v\xc3\xa6re overdrevet). Spears skrev, at Murray var for syg til at deltage i m\xc3\xb8det mellem Sir John French og Joffre og Lanrezac den 26. august, selv om Terraine skriver at han deltog i m\xc3\xb8det. General Macready skrev senere, at Murray besvimede ved sit skrivebord mens han arbejdede ved Noyon (hvor hovedkvarteret befandt sig den 27. august)._NEWLINE_Wilson vendte tilbage til hovedkvarteret den 29. august efter et bes\xc3\xb8g hos Joffre hvor han, h\xc3\xa6vdede han, oplevede en perfekt nedtur, hvor Murray var den mest frygtsomme.\n_START_SECTION_\nEfter\xc3\xa5ret 1914\n_START_PARAGRAPH_\nDen 4. september havde Murray et vigtigt m\xc3\xb8de med Joseph Gallieni (milit\xc3\xa6rguvern\xc3\xb8r i Paris) og Michel Maunoury (\xc3\xb8verstkommanderende for 6. franske arm\xc3\xa9) for at diskutere den planlagte allierede modoffensiv, som skulle blive til Slaget ved Marne. Murray havde ingen anelse om hvorn\xc3\xa5r Sir John French, som var p\xc3\xa5 bes\xc3\xb8g hos 1. korps, ville komme tilbage og var uvillig til at tr\xc3\xa6ffe beslutninger i hans frav\xc3\xa6r. Efter et tre timer langt m\xc3\xb8de blev en forel\xc3\xb8big aftale udformet. Franskm\xc3\xa6ndene forl\xc3\xb8b m\xc3\xb8det med det indtryk, at briterne ikke ville samarbejde og at Murray havde \xe2\x80\x9cune grande repugnance\xe2\x80\x9d overfor dem; men han videregav rent faktisk planerne til Sir John French. Mens dette foregik forhandlede Wilson separate planer med Franchet d\xe2\x80\x99Esperey (5. franske arm\xc3\xa9 p\xc3\xa5 briternes h\xc3\xb8jre fl\xc3\xb8j)._NEWLINE_Wilson noterede i sin dagbog den 6. september, den dag hvor BEF begyndte at rykke frem som led i slaget om Marne, at French og Murray \xe2\x80\x9cvar ude at k\xc3\xb8re og fjollede rundt hele dagen\xe2\x80\x9d. Han m\xc3\xa5tte gribe ind for at forhindre French i at afskedige Harper (Wilson dagbog 7. september); men en uge senere skrev han (Wilson dagbog 14. september), at Murray og Harper sk\xc3\xa6ndtes hele tiden. En m\xc3\xa5ned senere talte Murray stadig om \xe2\x80\x9cmine folk\xe2\x80\x9d og \xe2\x80\x9c(Wilson\xe2\x80\x99)s folk\xe2\x80\x9d hvilket Wilson syntes vart \xe2\x80\x9cret s\xc3\xb8rgeligt\xe2\x80\x9d og \xe2\x80\x9cbeklageligt\xe2\x80\x9d (Clive dagbog 18. september). Wilson mente at French og Murray \xe2\x80\x9ctil sammen var ganske ude af stand til at vurdere en stilling eller handle konstant i 24 timer\xe2\x80\x9d (Wilson dagbog 28. september)._NEWLINE_Murray beklagede sig Victor Huguet (en fransk forbindelsesofficer til briterne) over Wilson (6. oktober), men fortalte ogs\xc3\xa5 Wilson at French blev stadig \xe2\x80\x9cmere urimelig\xe2\x80\x9d og spurgte Wilson om han (Murray) skulle tr\xc3\xa6de tilbage. Wilson fortalte Billy Lambton, French\xe2\x80\x99s sekret\xc3\xa6r, om begge disse h\xc3\xa6ndelser. Murray beklagede sig ogs\xc3\xa5 den 4.-5. november og truede med at tr\xc3\xa6de tilbage da Wilson \xc3\xa6ndrede i en af hans ordrer uden at orientere ham. Murray skrev senere (i 1930) "Hvorfor blev jeg med (denne) krigsministerielle klike, n\xc3\xa5r jeg vidste at jeg var u\xc3\xb8nsket? Jeg \xc3\xb8nskede at John French skulle klare den. Jeg havde v\xc3\xa6ret i s\xc3\xa5 mange \xc3\xa5r ved ham, og vidste bedre end nogen hvordan hans helbred, sind og temperament gjorde ham uegnet (efter min mening) i den krise vi m\xc3\xa5tte se i \xc3\xb8jnene. ..... de h\xc3\xb8jtst\xc3\xa5ende medlemmer (af hovedkvarterets stab) ignorerede mig fuldst\xc3\xa6ndig, s\xc3\xa5 vidt muligt, forpurrede mine tiltag og endda \xc3\xa6ndrede i mine instrukser." Han h\xc3\xa6vdede ogs\xc3\xa5 at Wilsons illoyalitet havde efterladt ham med den umulige opgave alene at styre Sir John. Rawlinson skrev i sin dagbog, at Murray blev \xe2\x80\x9cen kodemeddelelse i hovedkvarteret\xe2\x80\x9d (28. november 1914), hans underordnede kunne ikke lide ham (4. december) og at Sir John French ofte ignorerede hans stab \xe2\x80\x9cmest fordi Murray ikke kan lede dem og f\xc3\xa5 noget ordentligt arbejde ud af dem\xe2\x80\x9d (6. december 1914). Edmonds h\xc3\xa6vdede senere, at Murray nogle gange forfalskede tidpunktet for udstedelsen af ordrer, men han blev afsl\xc3\xb8ret af det tidsstempel, som den vagthavende sekret\xc3\xa6r p\xc3\xa5f\xc3\xb8rte dem.\n_START_SECTION_\nFjernelse\n_START_PARAGRAPH_\nI slutningen af november og igen i midten af december fortalte French Wilson, at han t\xc3\xa6nkte p\xc3\xa5 at flytte Murrey over til at lede et arm\xc3\xa9korps. Asquith og Kitchener forb\xc3\xb8d (20. december) French at udskifte Murray med Wilson. Wilson h\xc3\xa6vdede at have h\xc3\xb8rt Joffre, under et bes\xc3\xb8g i det britiske hovedkvarter (27. december), klage over, at det var "en skam" at Murrey ikke var blevet fjernet._NEWLINE_Murray blev sendt p\xc3\xa5 sygeorlov i en m\xc3\xa5ned (24. januar 1915) og French forlangte hans afsked (25. januar 1915), selv om Murray insisterede p\xc3\xa5, at han kun havde behov for at tage fri i nogle dage. Wilson blev af mange mist\xc3\xa6nkt for at have konspireret for at f\xc3\xa5 Murray fjernet i h\xc3\xa5bet om at kunne efterf\xc3\xb8lge ham, men posten gik til Robertson. Selv om ondt i halsen forhindrede ham i at tage afsked med Murray, skrev French til ham (29. januar) at han h\xc3\xa5bede at se ham tilbage som leder af en arm\xc3\xa9 inden l\xc3\xa6nge. Haig skrev (dagbog 26. januar) at \xe2\x80\x9cMurray var en venlig fyr, men ikke en praktisk mand i felten\xe2\x80\x9d._NEWLINE_En stabsoffer, brigadegeneral Philip Howell, skrev til sin kone (27. februar 1915) at Murray havde v\xc3\xa6ret \xe2\x80\x9cinkompetent, krakilsk, frygtsom og ganske ubrugelig\xe2\x80\x9d. Den officielle historiker Edmonds beskrev ham senere som \xe2\x80\x9chelt anonym\xe2\x80\x9d. Richard Holmes beskrev ham som "en intelligent, kultiveret mand" som endnu ikke var blevet rask efter at v\xc3\xa6ret blevet s\xc3\xa5ret i maven i Sydafrika.\n_START_SECTION_\nChef for imperiegeneralstaben\n_START_PARAGRAPH_\nMurrey blev udn\xc3\xa6vnt til vice chef for imperiegeneralstaben den 10. februar 1915 og fik tildelt KCMG den 18. februar 1915. Som vise CIGS \xc2\xb4havde Murray ansvar for uddannelse af tropperne og organisering af nye h\xc3\xa6re, et job som kr\xc3\xa6vede megen rejseaktivitet._NEWLINE_Murray blev chef for imperiegeneralstaben (CIGS) den 26. september 1915. Han blev forfremmet til permanent generall\xc3\xb8jtnant den 28. oktober 1915. Efter krigen skrev han til Ian Hamilton og kritiserede Kitchener i karske vendinger: \xe2\x80\x9cHan fortalte sj\xc3\xa6ldent helt sandt og hele sandheden\xe2\x80\x9d og at det var f\xc3\xb8rst da han tog p\xc3\xa5 inspektion ved Dardanellerne at Murray kunne fort\xc3\xa6lle kabinettet (regeringen), at antallet af nye frivillige var faldet til et niveau langt under det som skulle til for at opretholde et BEF p\xc3\xa5 70 divisioner, og anmodede om indf\xc3\xb8relse af v\xc3\xa6rnepligt. Kabinettet insisterede p\xc3\xa5 at f\xc3\xa5 forelagt rigtige generalstabspapirer i Kitcheners frav\xc3\xa6r. Murray skrev, at \xe2\x80\x9cjeg har aldrig i mine fyrre \xc3\xa5rs tjeneste udf\xc3\xb8rt bedre arbejde end jeg gjorde i de tre m\xc3\xa5neder jeg var CIGS\xe2\x80\x9d. Kabinetssekret\xc3\xa6r (departementschef) Maurice Hankey priste Murray h\xc3\xb8jt som en \xc3\xa6gte \xe2\x80\x9cJohannes D\xc3\xb8beren\xe2\x80\x9d overfor Sir William Robertson, hans efterf\xc3\xb8lger som CIGS._NEWLINE_Premierminister H. H. Asquith \xc3\xb8nskede \xc3\xa6ndringer i h\xc3\xa6rens \xc3\xb8verste ledelse. Haig, som var p\xc3\xa5 vej til at blive udpeget til \xc3\xb8verstkommanderende for BEF (3. december 1915), afviste Kitcheners forslag om at Murray skulle genudn\xc3\xa6vnes som stabschef for BEF (det job som Robertson forlod for at blive CIGS). I hans sidste dage p\xc3\xa5 posten udsendte Murray en skrivelse, der tilskyndede til at man koncentrerede indsatsen om Vestfronten (16. december 1915), hvilket af Robertsen blev betegnet som \xe2\x80\x9cKrigens bibel\xe2\x80\x9d. Murray blev tvunget v\xc3\xa6k fra posten som CIGS den 23. december 1915 og udskiftet med Robertson, som var st\xc3\xa6rk tilh\xc3\xa6nger af at holde fokus p\xc3\xa5 Vestfronten.\n_START_SECTION_\n1916\n_START_PARAGRAPH_\nI januar 1916 fik Murray kommandoen over de britiske tropper i Egypten og den Egyptiske ekspeditionsstyrke. Egypten var base for fronterne ved Thessaloniki og Gallipoli. I januar 1916 blev Murray fritaget for den operationelle ledelse (men ikke det logistiske ansvar) af de britiske tropper ved Thessaloniki, som blev overdraget til den franske general Sarrail. I begyndelsen havde General Maxwell stadig kommando en i det Vestlige Egypten (overfor Senussi opr\xc3\xb8ret) indtil han blev sendt til Irland for at nedk\xc3\xa6mpe P\xc3\xa5skeopstanden 1916._NEWLINE_Murray skrev til Robertson (18. marts 1916) at australierne "fysisk set var en fantastisk gruppe m\xc3\xa6nd\xe2\x80\x9d, men de \xe2\x80\x9chavde ingen ide om almindelig anst\xc3\xa6ndighed og selvkontrol\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Storbritannien havde 300.000 m\xc3\xa6nd i Egypten, mange af dem fra Australien og New Zealand eller veteraner fra Gallipoli, angiveligt for at bevogte kanalen mod et osmannisk fremst\xc3\xb8d, hvilket Robertson mente logistisk set var usandsynligt. Efter ordre fra Robertson havde Murray i juli afskibet 240.000 af dem, heriblandt 9 infanteridivisioner, 3 uafh\xc3\xa6ngige infanteribrigader og 9 batterier tungt artilleri, fortrinsvis til Frankrig, hvilket efterlod ham med 4 territoriale divisioner og nogle beredne styrker. 11.000 indiske tropper blev afskibet, en anden division blev sendt til Mesopotamien og endnu en til Frankrig i starten af 1917, hvilket efterlod ham med tre divisioner under styrke og dele af to mere, samt to kavaleridivisioner._NEWLINE_I et fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at forhindre et nyt osmannisk angreb p\xc3\xa5 Suez-kanalen, reorganiserede Murray sine tropper og anf\xc3\xb8rte et modangreb, der f\xc3\xb8rte til sejr i slaget ved Romani i august 1916. Han m\xc3\xa5tte ny rykke over Sinai-halv\xc3\xb8en, som bestod af sand mod nord, grus og ler i midten og bjerge i syd. 640 km jernbane, 480 km tr\xc3\xa5dveje og 480 km vandr\xc3\xb8r m\xc3\xa5tte udl\xc3\xa6gges. Drikkevand m\xc3\xa5tte pumpes under Suezkanalen fra Ferskvandskanalen i Nildeltaet, hvilket kr\xc3\xa6vede bygning af filtreringsanl\xc3\xa6g, reservoirer og pumpestationer. Frontlinjen havde en l\xc3\xa6ngde p\xc3\xa5 70 km, halvt s\xc3\xa5 lang som fronten ved kanalen. Murray erobrede al-Arish i december og Rafa ved gr\xc3\xa6nsen til Pal\xc3\xa6stina i januar 1917.\n_START_SECTION_\n1917\n_START_PARAGRAPH_\nDavid Lloyd George \xc3\xb8nskede at g\xc3\xb8re nedk\xc3\xa6mpelsen af det Osmanniske Rige til et vigtigt britisk krigsm\xc3\xa5l, og to dage efter at han blev premierminister fortalte han Robertson at he \xc3\xb8nskede en stor sejr, helst erobringen af Jerusalem, for at g\xc3\xb8re indtryk p\xc3\xa5 den offentlige mening i Storbritannien. Robertson mente at erobringen af Beersheba m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re tilstr\xc3\xa6kkelig, da der var brug for flere divisioner i Frankrig. Robertson var dog ikke helt modstander af en st\xc3\xb8rre indsats i Pal\xc3\xa6stina og fortalte Murray (31. januar 1917) at han \xc3\xb8nskede, at der skulle indledes en st\xc3\xb8rre offensiv i Pal\xc3\xa6stina i efter\xc3\xa5ret og vinteren 1917, hvis krigen stadigv\xc3\xa6k var i gang til den tid. M\xc3\xa5let var at styrke moralen, og da en forhandlingsfred, der efterlod Tyskland med kontrollen over Balkan syntes stadig mere sandsynlig, kunne man erobre Aleppo. Aleppo var nemmere at n\xc3\xa5 fra Pal\xc3\xa6stina end fra Mesopotamien, og erobringen af denne by ville g\xc3\xb8re det umuligt for osmannerne at holde fast i begge regioner. P\xc3\xa5 dette tidspunkt beslaglagde Felttoget i Kaukasus stadig mange af de osmanniske styrker, om end admiralitetet ikke var begejstret for udsigten til at Royal Navy skulle gennemf\xc3\xb8re amfibielands\xc3\xa6tninger i Pal\xc3\xa6stina. Man enedes om at opbygge Murrays styrker til 6 infanteridivisioner og 2 beredne divisioner inden efter\xc3\xa5ret foruden 16 kamelkompagnier og muligvis noget indisk kavaleri fra Frankrig._NEWLINE_Murray blev tildelt GCMG den 20. januar 1917._NEWLINE_Det var Murrey, som godkendte T. E. Lawrences ekspedition for at tilslutte sig Den Arabiske Revolte mod osmannerne i Arabien, og han s\xc3\xb8rgede for penge og begr\xc3\xa6nset milit\xc3\xa6r st\xc3\xb8tte til Lawrences angreb p\xc3\xa5 Akaba. I begyndelsen var Murrey skeptisk overfor potentialet i revolten, men Murray blev en ivrig st\xc3\xb8tte af den senere i hans embedstid i Cairo, stort set ved at blive overtalt af Lawrence. I begyndelsen af 1917 havde osmannerne ogs\xc3\xa5 trukket sig tilbage fra Persien og havde trukket sig tilbage fra Medina,som blev belejret af araberne._NEWLINE_Murray fuldf\xc3\xb8rte sejren over Senussierne (erobrede Siwa i februar 1917)._NEWLINE_I marts 1917 i det F\xc3\xb8rste slag om Gaza angreb en britisk styrke under Murrays ledelse Gaza. Styrken bestod af 52. infanteridivision forst\xc3\xa6rket med en brigade fra Eastern Force. Mens den australske beredne division holdt osmanniske forst\xc3\xa6rkninger borte, forst\xc3\xa6rkede den beredne ANZAC division infanteriets angrebet og sammen lykkedes det dem at tr\xc3\xa6nge ind i Gaza nordfra og erobre det n\xc3\xa6rliggende bjerg Ali Muntar. De osmanniske forsvareres beslutsomhed og truslen fra store osmanniske forst\xc3\xa6rkninger, som n\xc3\xa6rmede sig nord og nord\xc3\xb8st fra, f\xc3\xb8rte til sidst til en beslutning om at tr\xc3\xa6kke sig tilbage. Det f\xc3\xb8rste slag om Gaza er blevet beskrevet som \xe2\x80\x9cyderst vellykket\xe2\x80\x9d ved at nedtone de britiske og overdrive de fjendtlige tab. Dette f\xc3\xb8rte til at politikerne mistede tiltro til Murray._NEWLINE_I det Andet slag om Gaza i april 1917 samlede Murray en st\xc3\xb8rre styrke best\xc3\xa5ende af 52., 53. og 54. infanteridivision samt den nyligt formerede 74. division, som bestod af brigader af afsiddet kavaleri, der gjorde tjeneste som infanteri. Imidlertid gjorde de 6 britiske kampvogne, tunge britiske kanoner, og beskydning fra det franske kystforsvarsskib Requin og to britiske monitorer HMS M21 og HMS M31 ikke st\xc3\xb8rre skade, og advarede blot osmannerne om at et britisk angreb var n\xc3\xa6rt forest\xc3\xa5ende. Angrebet slog fejl over hele linjen og Murray besluttede igen at tr\xc3\xa6kke sig tilbage. Det andet slag om Gaza slog fejl p\xc3\xa5 grund af manglende artilleri._NEWLINE_Det andet slag om Gaza foregik samtidig med den mislykkede Nivelle offensiv. Der var rapporter om uro blandt de russiske tropper efter Februarrevolutionen og der skete en optrapning af U-b\xc3\xa5ds krigen (man ente at tabet af skibe ville g\xc3\xb8re det umuligt at holde fast i Egypten) hvilket fik Robertson til at foretr\xc3\xa6kke en tilbagevenden til en defensiv politik i Mellem\xc3\xb8sten, selv om dette ikke var Lloyd Georges holdning._NEWLINE_Selv om han havde lagt planerne for den endelige sejr over osmannerne blev Murrey frataget kommandoen og udskiftet med Edmund Allenby den 29. juni 1917. Murray blev omtalt i depecher igen den 3. november 1917.\n_START_SECTION_\nEfter Egypten\n_START_PARAGRAPH_\nMurray blev forflyttet og blev \xc3\xb8verstkommanderende over Aldershot Command i oktober 1917 og efter at v\xc3\xa6re blevet forfremmet til fuld general den 25. august 1919, blev han p\xc3\xa5 posten indtil 15. november 1919. Efter at han var tr\xc3\xa5dt ud af h\xc3\xa6ren den 15. november 1922, blev han tildelt GCB i h\xc3\xa6derslisten i 1928. _NEWLINE_Han var ogs\xc3\xa5 oberst for Royal Inniskilling Fusiliers fra 22. august 1911._NEWLINE_Murray d\xc3\xb8de i sit hjem "Makepeace" ved Reigate i Surrey den 21. januar 1945.\n_START_SECTION_\nFamilie\n_START_PARAGRAPH_\nI 1890 giftede han sig med Caroline Helen Sweet. De fik en s\xc3\xb8n. Efter sin f\xc3\xb8rste hustrus d\xc3\xb8d giftede han sig med Mildred Georgina Dooner i 1912.\n_START_SECTION_\nP\xc3\xa5 film\n_START_PARAGRAPH_\nI filmen Lawrence af Arabien spilles Murray af Donald Wolfit. I en kort sekvens afviser han Den Arabiske Revolte som "a sideshow of a sideshow" og siger at i Egypten forventes han at "udk\xc3\xa6mpe en pokkers krig uden pokkers artilleri". Efter Akabas fald bem\xc3\xa6rker Lawrence, at udskiftningen af Murray med Allenby er "et skridt i den rigtige retning".'