b'\n_START_ARTICLE_\nNational Labor Relations Act\n_START_PARAGRAPH_\nNational Labor Relations Act (ogs\xc3\xa5 kaldet Wagner Act) er en amerikansk lov fra 1935, som beskytter de fleste arbejdstageres ret til at danne fagforeninger i den private sektor, til at indg\xc3\xa5 i kollektive overenskomstforhandlinger og til at deltage i strejker og andre former for f\xc3\xa6lles aktiviteter til st\xc3\xb8tte for deres krav. Loven omfatter p\xc3\xa5 den anden side ikke de arbejdstagere, som er d\xc3\xa6kket af jernbanearbejder loven, ansatte i landbruget, husligt ansatte, overordnet personale, selvst\xc3\xa6ndige h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rkere og nogle familiemedlemmer til selvst\xc3\xa6ndige h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rkere.\n_START_SECTION_\nLovens oprindelse\n_START_PARAGRAPH_\nLoven blev vedtaget i en periode med alvorlige \xc3\xb8konomiske problemer. Efter et \xc3\xa5rti med velstand stod de amerikanske arbejdere under Depressionen i 1930\'erne overfor stigende arbejdsl\xc3\xb8shed og hurtigt faldende levestandard. The National Labor Relations Act var et af en lang r\xc3\xa6kke tiltag, som blev vedtaget i den anden New Deal for at f\xc3\xa5 \xc3\xb8konomien bragt i orden. Wagner-Connery loven blev underskrevet af USA\'s 32. pr\xc3\xa6sident Franklin D. Roosevelt den 5. juli 1935. Loven tilskyndede til rationalisering af handel og industri ved at indf\xc3\xb8re minimumsl\xc3\xb8nninger og et loft p\xc3\xa5 arbejdstidens l\xc3\xa6ngde. Loven skabte en statslig styrelse National Labor Relations Board (NLRB), der fik ret til at unders\xc3\xb8ge og gennemf\xc3\xb8re \xc3\xa6ndringer af urimelige arbejdsforhold og til at gennemf\xc3\xb8re afstemninger, hvor arbejdere fik mulighed for at afg\xc3\xb8re om de \xc3\xb8nskede at v\xc3\xa6re repr\xc3\xa6senteret af en fagforening. Styrelsen unders\xc3\xb8gte ogs\xc3\xa5 forhold, s\xc3\xa5som at dygtigg\xc3\xb8re personale ved bedre uddannelse og etablering af standard procedurer indenfor forskellige arbejdsomr\xc3\xa5der. NLRB fik langt mere udstrakte bef\xc3\xb8jelser end den langt svagere organisation af samme navn, som blev etableret under National Industrial Recovery Act, som USA\'s h\xc3\xb8jesteret havde erkl\xc3\xa6ret var i strid med USA\'s forfatning.  Mange var modstandere af tanken om statslig indgriben for at regulere forholdet mellem arbejdere og virksomhedsejere, idet det var i modstrid med traditionel liberal \xc3\xb8konomisk tankegang._NEWLINE_Arbejderes bestr\xc3\xa6belser p\xc3\xa5 at organisere sig i 1920\'erne blev i betydelig grad begr\xc3\xa6nset af anti-trust lovgivningen. Wagner Act markerede en betydningsfuld \xc3\xa6ndring i regeringens politik overfor arbejdstagerorganisationer under en \xc3\xb8konomisk lavkonjunktur. Denne holdnings\xc3\xa6ndring afspejles i senator Robert F. Wagners tale den 8. maj 1937, hvor han understregede: \xe2\x80\x9cRetten til kollektiv forhandling er grundlaget for social retf\xc3\xa6rdighed for arbejdere og en fornuftig m\xc3\xa5de at at drive forretning p\xc3\xa5. Afvisning eller overholdelse af denne ret betyder forskellen mellem despoti og demokrati\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nOpretholdelse af loven\n_START_PARAGRAPH_\nDet var ikke ulovligt for arbejdsgivere at udtrykke deres modstand mod fagforeningstanken, s\xc3\xa5 l\xc3\xa6nge de ikke fors\xc3\xb8gte at tvinge eller true arbejdere med repressalier for at ud\xc3\xb8ve deres rettigheder._NEWLINE_Loven var kontroversiel fra starten. Den amerikanske fagforeningssammenslutning American Federation of Labor og nogle arbejdsgivere beskyldte NLRB for at favorisere den anden fagforeningssammenslutning Congress of Industrial Organizations, is\xc3\xa6r n\xc3\xa5r det drejede sig om at afg\xc3\xb8re om der skulle afholdes fagforeningsvalg i hele virksomheder, hvilket CIO foretrak, eller om det skulle ske indefor enkelte faggrupper, hvilket AFL gik ind for. Mens NLRB i starten foretrak fagforeninger, som d\xc3\xa6kkede hele virksomheder, hvilket i stilhed favoriserede CIO\'s industrielle fagforeningspolitik, skiftede den til en kompromis indstilling nogle \xc3\xa5r senere efter pres fra Kongressen, hvilket gav fagopdelte fagforeninger mulighed for at s\xc3\xb8ge separat repr\xc3\xa6sentation for smallere grupper af arbejdere samtidig med at en anden fagforening pr\xc3\xb8vede at stable en tv\xc3\xa6rg\xc3\xa5ende enhed p\xc3\xa5 benene._NEWLINE_Arbejdsgiverne og deres allierede i Kongressen kritiserede ogs\xc3\xa5 NLRB for den udvidende definition af "ansat" og for at tillade overordnet personale og vagter at danne fagforeninger, son nogle gange var tilknyttet de fagforeninger som repr\xc3\xa6senterede de ansatte, som de skulle lede eller holde \xc3\xb8je med. Mange beskyldte NLRB for at generelt at v\xc3\xa6re tilh\xc3\xa6ngere af fagforeninger og modstandere af arbejdsgivere, og pegede p\xc3\xa5 styrelsens kontroversielle beslutninger p\xc3\xa5 omr\xc3\xa5der s\xc3\xa5som ansattes ytringsfrihed og i sager om "blandede motiver", hvor NLRB mente at en arbejdsgiv er overtr\xc3\xa5dte loiven ved at fyre en ansat af anti-fagforenings \xc3\xa5rsager, selv om den ansatte havde handlet i strid med reglerne. Hertil kom at arbejdsgiverne i mange \xc3\xa5r k\xc3\xa6mpede for at f\xc3\xa5 forbudt en r\xc3\xa6kke fagforeningsmetoder, s\xc3\xa5som eksklusivaftaler, sympatistrejker, strejker fordi andre fagforeninger tillades p\xc3\xa5 arbejdspladsen, blokader, strejker i strid med strejkeforbuds klausuler, pension og syge og velf\xc3\xa6rdsordninger via fagforeninger m.m.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86ndring af loven\n_START_PARAGRAPH_\nModstandere af loven fremsatte hundreder af lovforlag, der skulle \xc3\xa6ndre eller afskaffe loven i \xc3\xa5rtiet efter lovens vedtagelse. Alle blev stemt ned eller fik pr\xc3\xa6sidentens veto indtil vedtagelsen af Taft-Hartley loven i 1947 om ting som tredobbelt skadeserstatning og simpel kontrol af fagforeningsautorisationskort for at en fagforening kunne f\xc3\xa5 tildelt kollektiv forhandlingsret.'