b'\n_START_ARTICLE_\nLondinium\n_START_PARAGRAPH_\nLondinium var det romerske navn for London fra omkring \xc3\xa5r 47 til romernes tilbagetr\xc3\xa6kning fra de britiske \xc3\xb8er i det 5. \xc3\xa5rhundrede.\n_START_SECTION_\nGrundl\xc3\xa6ggelsen\n_START_PARAGRAPH_\nLondinium blev grundlagt som by efter at romerne havde invaderet Britannien i \xc3\xa5r 43. Ark\xc3\xa6ologer mener, at grundl\xc3\xa6ggelsen fandt sted omkring \xc3\xa5r 50, men \xc3\xa5ret 47 bruges ofte, fordi et afl\xc3\xb8b af tr\xc3\xa6 blev fundet under en ark\xc3\xa6ologisk udgravning ved 1 Poultry er blevet dateret til det \xc3\xa5r. _NEWLINE_F\xc3\xb8r romernes ankomst var omr\xc3\xa5det h\xc3\xb8jst sandsynlig en \xc3\xa5ben landsby. Man har traditionelt ment at Londinium blev grundlagt som et fort for at forsvare et krydsningssted i Themsen, og at den senere udviklede sig til en by. Men nyere ark\xc3\xa6ologiske unders\xc3\xb8gelser foretaget af Department of Urban Archaeology of the Museum of London (senere kaldt MOLAS) siden 1970\'erne har ikke afd\xc3\xa6kket nogen spor efter en st\xc3\xb8rre milit\xc3\xa6r tilstedev\xc3\xa6relse, og den almindeligste opfatning blandt ark\xc3\xa6ologer er nu at byen blev grundlagt som en offentlig bos\xc3\xa6tning. Placeringen ved krydsningsstedet var perfekt for dem, som \xc3\xb8nskede at drive handel med store dele af omr\xc3\xa5det. _NEWLINE_Navnet Londinium antages at have et preromersk, og antagelig ogs\xc3\xa5 prekeltisk, ophav, men der er ingen konsensus om hvad den oprindelige betydning var. Richard Coates har h\xc3\xa6vdet at navnet er fra et prekeltisk europ\xc3\xa6isk sprog, og er sammensat af de to r\xc3\xb8dder plew og nejd, som betyder omtrent "den rendende flod" eller "den brede rendende flod". Han mener ogs\xc3\xa5 at Themsen blev kaldt Plowonida i den nedre del hvor den var for bred til at krydse. Mange andre forslag er ogs\xc3\xa5 kommet. _NEWLINE_Indskrifter og graffiti viser at latin var det officielle sprog. Det antages at mange talte brytonisk, mens Stephen Oppenheimer har kommet med en kontroversiel p\xc3\xa5stand om at mange i omr\xc3\xa5det allerede talte en tidlig form for engelsk.\n_START_SECTION_\n1. \xc3\xa5rhundrede\n_START_PARAGRAPH_\nByen d\xc3\xa6kkede f\xc3\xb8rst et lille omr\xc3\xa5de af det nuv\xc3\xa6rende City of London. Roach Smith anslog i det 19. \xc3\xa5rhundrede at den strakte sig omtrent fra Tower of London til Ludgate, omtrent halvanden kilometer, og fra bymuren til Themsen, noget i underkanten af en kilometer. _NEWLINE_Ark\xc3\xa6ologer har fundet artefakter som var importeret fra mange steder i Romerriget, hvilket antyder at Londinium hurtigt blev et handelscenter._NEWLINE_Omkring \xc3\xa5r 60 blev byen angrebet af icenerne, ledet af dronning Boudicca. Byen blev br\xc3\xa6ndt ned. Den r\xc3\xb8dlige aske danner et distinkt lag under City, og man har i dette fundet spor efter et milit\xc3\xa6rt omr\xc3\xa5de som kan have v\xc3\xa6ret det romerske hovedkvarter under opr\xc3\xb8ret. _NEWLINE_Tacitus fort\xc3\xa6ller at romerne svarede tilbage p\xc3\xa5 opr\xc3\xb8ret ved at slagte s\xc3\xa5 mange som 80.000 briter ned. If\xc3\xb8lge gamle legender skete dette ved King\'s Cross, tidligere kendt som Battle Bridge. Boadicea skal have beg\xc3\xa5et selvmord ved at tage gift, og legenden fort\xc3\xa6ller ogs\xc3\xa5 at hun blev begravet hvor platformene p\xc3\xa5 King\'s Cross Station nu ligger. _NEWLINE_Byen blev hurtigt bygget op igen som en planlagt romersk by, og efter omkring ti \xc3\xa5r havde den kommet sig igen efter katastrofen. Londinium ekspanderede hurtigt i den sidste del af \xc3\xa5rhundredet, og blev hurtigt den st\xc3\xb8rste by i Romersk Britannien. Inden slutningen af \xc3\xa5rhundredet havde den taget over for Colchester som provinshovedby.\n_START_SECTION_\n2. og 3. \xc3\xa5rhundrede\n_START_PARAGRAPH_\nLondinium var p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jden i 2. og 3. \xc3\xa5rhundrede. Kejser Hadrian bes\xc3\xb8gte byen i 122. Flere store offentlige bygninger blev rejst i den tid, antagelig som f\xc3\xb8lge af hans bes\xc3\xb8g. Det ser ud til at en betydelig del af byen blev \xc3\xb8delagt af brand lige efter, eftersom der er fundet store m\xc3\xa6ngder br\xc3\xa6ndt materiale fra perioden. Klassiske forfattere n\xc3\xa6vner ikke nogen s\xc3\xa5dan brand, og man er derfor ikke kendt med hvad som skete. _NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 efter denne brand blev byen genopbygget, og inden 140 havde den sit h\xc3\xb8jeste befolkningstal i perioden, mellem 45 og 60.000. Londinium fik den st\xc3\xb8rste basilika nord for Alperne, et guvern\xc3\xb8rpalads, templer, badehus og et stort fort. _NEWLINE_Udgravninger i 1980\'erne blotlagde et stort romersk portkompleks n\xc3\xa6r det nuv\xc3\xa6rende London Bridge og p\xc3\xa5 den anden siden af floden i Southwark. Dette bekr\xc3\xa6fter at byen var et handelscentrum. _NEWLINE_I anden halvdel af det 2. \xc3\xa5rhundrede ser det ud til at der var en nedgang i st\xc3\xb8rrelse og befolkningstal. Det er ikke kendt hvad \xc3\xa5rsagen er, men der var pestepidemier i kontinentet i 165 og 190, og dette kan v\xc3\xa6re \xc3\xa5rsagen. En anden forklaring kan v\xc3\xa6re at Hadrians beslutning om at ikke yderligere udvide imperiet f\xc3\xb8rte til \xc3\xb8konomisk nedgang.\n_START_SECTION_\nBymuren\n_START_PARAGRAPH_\nBymuren London Wall blev rejst mellem 190 og 225 som en forsvarsmur p\xc3\xa5 landsiden af byen. Ved siden af Hadrians mur og vejnetv\xc3\xa6rket var den et af de st\xc3\xb8rste byggeprojekter i provinsen. Den var omkring tre kilometer lang, seks meter h\xc3\xb8j og 2,5 meter tyk._NEWLINE_Selv om den udl\xc3\xb8sende \xc3\xa5rsag til at muren blev rejst er ikke kendt, den kan v\xc3\xa6re knyttet til skotternes invasion af det nordlige Britannien i 180\'erne. Alternativt kan den v\xc3\xa6re knyttet til den politiske krise i 190\'erne da Septimius Severus, som var guvern\xc3\xb8r i Britannien, og Clodius Albinus begge fremmede sig selv om efterf\xc3\xb8lgere til kejseren. Muren blev da i s\xc3\xa5 fald p\xc3\xa5begyndt af Albinus, som m\xc3\xa5tte beskytte sin hovedstad. Severus gik sejrende ud af striden i 197. _NEWLINE_Sikkerheden bymuren gav stimulerede til \xc3\xb8konomisk v\xc3\xa6kst, og det samme gjorde Severus\' erobringer i begyndelsen af det 3. \xc3\xa5rhundrede. Ark\xc3\xa6ologiske fund viser at det var ny konstruktionsvirksomhed i perioden. _NEWLINE_Omkring \xc3\xa5r 200 gennemf\xc3\xb8rte Severus en betydelig reform i provinsen. Han delte den i Britannia Superior og Britannia Inferior. Londinium blev hovedstad i \xc3\xb8vre Brittanien og Eboracum (York) i nedre. _NEWLINE_Muren blev st\xc3\xa5ende i 1600 \xc3\xa5r, og definerede Londons gr\xc3\xa6nser i flere \xc3\xa5rhundrer. City of Londons gr\xc3\xa6nser f\xc3\xb8lger stort set muren. _NEWLINE_I anden halvdel af det 3. \xc3\xa5rhundrede blev byen raidet flere gange fra flodsiden af saksiske s\xc3\xb8r\xc3\xb8vere. Dette f\xc3\xb8rte til at man fra omkring 255 begyndte konstruktionen af en mur mod Themsen.\n_START_SECTION_\nCarausiusopr\xc3\xb8ret\n_START_PARAGRAPH_\nI 286 gjorde usurpatoren Carausius opr\xc3\xb8r mod Rom og erkl\xc3\xa6rede sig som kejser af Britannien. Han styrede i syv \xc3\xa5r, indtil han blev myrdet af sin skattemester Allectus som tog over. _NEWLINE_I 296 invaderede Constantius Chlorus Britannien for at tage provinsen tilbage. Allectus havde g\xc3\xa5et ind med frankiske soldater, som begyndte at plyndre Londinium. De blev stoppet da en romersk fl\xc3\xa5destyrke sejlede opad Themsen. If\xc3\xb8lge forfatteren Emenius fors\xc3\xb8gte lejesoldaterne at flygte, men de romerske soldater dr\xc3\xa6bte dem.\n_START_SECTION_\n4. \xc3\xa5rhundrede\n_START_PARAGRAPH_\nBegyndelsen af det 4. \xc3\xa5rhundrede ser ud til at have v\xc3\xa6ret en fremgangsrig tid for Britannien. Villaerne omkring Londinium blomstrede, og byen fik sin f\xc3\xb8rste biskop inden 314. _NEWLINE_Inden midten af \xc3\xa5rhundredet havde situationen \xc3\xa6ndret sig. Barbarinvasioner blev hyppigere, og fra 340 angreb piktere og skotter. I 360 sendte Julian den Frafaldne en stor styrke for at sikre regionen. I London styrkede man forsvarsv\xc3\xa6rkerne, blandt andet ved at bygge mindst tyve bastioner i bymuren. _NEWLINE_I 367 kom den store konspiration, en stor piktisk, skotsk og saksisk invasion. Grev Theodosius blev sendt for at genoprette kontrol, og valgte Londinium som sin base. _NEWLINE_Omkring 368 blev byen omd\xc3\xb8bt til Augusta. Noget senere blev Britannien delt igen, og byen blev hovedstad for Maxima Caesariensis. _NEWLINE_Problemerne i imperiet fortsatte, og i 382 gjorde tropper i Britannien opr\xc3\xb8r og valgte deres egen kejser, Magnus Maximus. Han samlede alle de styrker han kunne i Britannien og krydsede kanalen. Det lykkedes usurpatoren i at tage kontrol over den vestlige del af imperiet f\xc3\xb8r han blev sl\xc3\xa5et af Theodosius 1. i 388. P\xc3\xa5 grund af dette var det sv\xc3\xa6rt at f\xc3\xa5 romerske soldater tilbage i Britannien. _NEWLINE_Inden slutningen af \xc3\xa5rhundredet var mange byer i Britannien inde i en nedgangsperiode. Mange af Londiniums offentlige bygninger var begyndt at forfalde.\n_START_SECTION_\nNedgangstid og forfald\n_START_PARAGRAPH_\nTidligt i det 5. \xc3\xa5rhundrede fortsatte forfaldet i Romerriget. Mellem 407 og 409 blev Gallien og Hispania invaderet af store barbarstyrker, noget som sv\xc3\xa6kkede kommunikationen mellem Rom og Britannien. De britiske soldater valgte deres egne ledere. Den sidste af dem, Konstantin 3., erkl\xc3\xa6rede sig som kejser af det vestlige rige, og tog en styrke med sig over kanalen. Dermed blev tropperne i Britannien endnu en gang sv\xc3\xa6kket. I 410 valgte de lokale myndigheder at vende sig fra Konstantin 3., og henvendte sig i stedet til Honorius. Hans svar var at Britannien m\xc3\xa5tte se til sit eget forsvar; dette betydede at Britannien de facto ikke l\xc3\xa6ngere var en romersk provins. I perioden som fulgte blev Britannien i stadig st\xc3\xa6rkere grad angrebet af germanere \xe2\x80\x93 anglere, saksere, jyder og frisere. _NEWLINE_Der findes lidt ark\xc3\xa6ologisk bevis fra Londinium i denne periode. Men man ved at handelen br\xc3\xb8d sammen, noget som f\xc3\xb8rte til et dramatisk forfald i byen. _NEWLINE_If\xc3\xb8lge tidlige historikere som Beda den \xc3\xa6rv\xc3\xa6rdige og Gildas blev anglere og saksere i 449 inviteret af Vortigern som lejesoldater for at beskytte Britannien mod piktere og skotter. Beda skrev i det 8. \xc3\xa5rhundrede at \xc3\xb8stjyderne slog sig ned i Kent, og i 457 slog de under de to vikingekongerHengist og Horsas ledelse briterne i slaget ved Crecganford. Briterne skal have flygtet til Londinium. _NEWLINE_Et lille antal rige familier klarede at opretholde en romersk livsstil i byen indtil midten af det 5. \xc3\xa5rhundrede, men inden slutningen af \xc3\xa5rhundredet var London ikke s\xc3\xa5 meget mere end en ubeboet ruin.'