b'\n_START_ARTICLE_\nMaximilien Robespierre\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nRobespierre var \xc3\xa6ldste barn af en sagf\xc3\xb8rer. Han blev f\xc3\xb8dt kun fire m\xc3\xa5neder efter sine for\xc3\xa6ldres bryllup, og senere kom der s\xc3\xb8skende: Charlotte, Henriette og Augustin. Robespierre var kun seks \xc3\xa5r, da hans mor d\xc3\xb8de som 29-\xc3\xa5rig ved f\xc3\xb8dslen af sit femte barn. Han mistede ogs\xc3\xa5 sin far, der forlod b\xc3\xb8rnene. Som Charlotte forklarede det, kunne hendes bror aldrig senere n\xc3\xa6vne sin mor uden at f\xc3\xa5 t\xc3\xa5rer i \xc3\xb8jnene. I mods\xc3\xa6tning til de fleste franske revolutionsledere voksede han op i sm\xc3\xa5 k\xc3\xa5r. B\xc3\xb8rnene blev opfostret af morens for\xc3\xa6ldre, og han og Augustin gik i fattigskolen i Arras. Som 11-\xc3\xa5rig vandt Robespierre et stipendium til en anerkendt skole i Paris, Louis-le-Grand College, hvor han l\xc3\xa6rte at beundre den romerske republik og skikkelser som Cato den \xc3\x86ldre og Cicero. Han tabte ogs\xc3\xa5 sin tiltro til katolicisme og beundrede Jean-Jacques Rousseau. En medelev, der ogs\xc3\xa5 blev revolution\xc3\xa6r, var Camille Desmoulins._NEWLINE_Robespierre var dygtig og blev i 1775 udvalgt til at fremf\xc3\xb8re en officiel tilegnelse p\xc3\xa5 latin som velkomst ved Ludvig 16. og Marie Antoinettes bes\xc3\xb8g ved skolen p\xc3\xa5 deres hjemrejse fra kroningen i Rheims. Kongeparret ankom forsinket, tvang forsamlingen til at st\xc3\xa5 og vente i timevis i piskende regn, blev selv siddende lunt i vognen under hele ceremonien, og br\xc3\xb8d op uden at komme med et ord eller s\xc3\xa5 meget som et nik. _NEWLINE_Robespierre udm\xc3\xa6rkede sig i filosofi og jura, og efter eksamen i 1781 vendte han tilbage til Arras som sagf\xc3\xb8rer, mens s\xc3\xb8steren Charlotte f\xc3\xb8rte hus for ham. Han giftede sig aldrig, sk\xc3\xb8nt han kurtiserede flere, deriblandt \xc3\x89l\xc3\xa9onore Duplay, \xc3\xa6ldste datter af den m\xc3\xb8belsnedker, han logerede hos i Paris i 1790\'erne. Duplay blev efter hans d\xc3\xb8d kaldt "enken Robespierre"; hendes grav kan stadig ses i Paris. Robespierre var med i flere foreninger, og fremst\xc3\xa5r som en venligere og mere omg\xc3\xa6ngelig person end han senere blev, sk\xc3\xb8nt s\xc3\xb8steren fremholdt, at han var dybt reserveret. Hans vane med at repr\xc3\xa6sentere fattige klienter mod velst\xc3\xa5ende vakte overklassens modvilje, og han gjorde ingen hemmelighed af at v\xc3\xa6re optaget af retf\xc3\xa6rdighed og lighed.'