b'\n_START_ARTICLE_\nProcol Harum\n_START_SECTION_\nNavnet\n_START_PARAGRAPH_\nProcol Harums oprindelige manager, Guy Stevens, opkaldte bandet efter en god vens kat. Det omtales ofte som en fejlagtig stavem\xc3\xa5de for et latinsk udtryk "procul harum". Direkte oversat skulle det betyde "fra disse fjerne steder", men da "harum" er hunk\xc3\xb8n, flertal, genitiv af "his" indeb\xc3\xa6rer denne fortolkning, at der er anvendt forkert k\xc3\xb8n og kasus. "Procul" burde i stedet f\xc3\xb8lges af intetk\xc3\xb8n og ablativ. Disse forviklinger har bl.a. betydet, at navnet ofte staves forkert i omtaler af gruppen, f.eks. "Procul Harem".\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nBandet opstod som The Paramounts i 1962 med Gary Brooker (piano, sang), Robin Trower (guitar), B.J.  Wilson, (trommer) og Chris Copping (bas). Efter opl\xc3\xb8sningen af Paramounts i 1966 begyndte Brooker at skrive sange sammen med tekstforfatteren Keith Reid. _NEWLINE_Procol Harum opn\xc3\xa5ede en pladekontrakt med Deram Records (ejet af det store pladeselskab Decca) og indspillede i for\xc3\xa5ret 1967 "A Whiter Shade of Pale".  Gruppen bestod da af Gary Brooker (sang, piano), Ray Royer (guitar), Matthew Fisher (orgel), David Knights (bas) og Bobby Harrison (trommer)._NEWLINE_"A Whiter Shade of Pale" udkom p\xc3\xa5 singleplade i maj 1967. Nummeret er en surrealistisk tekst med en barok-inspireret, dyster orgellyd. Denne single toppede hitlisterne i flere uger i blandt andet Storbritannien, Vesttyskland,Australien, Irland og Danmark. I USA n\xc3\xa5ede den som sin bedste placering nummer fem p\xc3\xa5 Billboard Hot 100._NEWLINE_Kort efter blev Royer og Harrison erstatet af Trower og Wilson fra The Paramounts. De var med ved indspilningerne af den n\xc3\xa6ste single "Homburg" og var med p\xc3\xa5 Procol Harums f\xc3\xb8rste turn\xc3\xa9 i efter\xc3\xa5ret 1967._NEWLINE_Procol Harums f\xc3\xb8rste album udkom i England i december 1967. Et af de mest interessante numre er "Repent Walpurgis", som indledes med et tema baseret p\xc3\xa5 Johann Sebastian Bachs Pr\xc3\xa6ludium nr. 1 i C-dur. Det f\xc3\xb8rste album blev rost af anmelderne, men blev ingen salgssucces, da hverken "A Whiter Shade of Pale" eller "Homburg" var p\xc3\xa5 pladen. _NEWLINE_Gruppens andet album Shine on Brightly blev heller ingen salgssucces i Storbritannien, men n\xc3\xa5ede Billboard-listens 24. plads i USA. I marts 1969 udkom A Salty Dog. Hovedtemaet var s\xc3\xb8mandslivet og kritikere regnede albummet som et af Procol Harums bedste. Det blev gruppens f\xc3\xb8rste album p\xc3\xa5 de engelske hitlister. Trods denne succes forlod bassisten David Knights og organisten Matthew Fisher gruppen kort efter._NEWLINE_Det var is\xc3\xa6r Fischer, som havde pr\xc3\xa6get bandets sound med sit klassisk inspirerede orgelspil, men p\xc3\xa5 de f\xc3\xb8lgende to albums tr\xc3\xa5dte Trowers guitar mere i forgrunden, bl.a. i de tungere rocknumre som "Whisky Train" og "Still There\'ll Be More" fra Home. Alligevel forlod Trower gruppen efter indspilningen af Broken Barricades i 1971 og blev kortvarigt ersattet af Dave Ball. Samme \xc3\xa5r udkom Live with The Edmonton Symphony Orchestra, som blev et af de mest solgte album med et rock-band ledsaget af symfoniorkester._NEWLINE_Efter fem \xc3\xa5r med store \xc3\xa6ndringer i bes\xc3\xa6tningen besluttede Brooker at opl\xc3\xb8se Procol Harum i 1977. Det blev gendannet efter B.J. Wilsons d\xc3\xb8d i 1990. I 1991 genforenedes Brooker, Fischer og Trower ved indspilningen af The Prodigal Stranger, men p\xc3\xa5 den efterf\xc3\xb8lgende turn\xc3\xa9 blev Trower erstattet af Geoff Whitehorn. Hans guitarspil er mere klassisk inspireret end Trowers og samspillet med Brooker og Fischer virker mere harmonisk. I nogle \xc3\xa5r havde bandet en stabil bes\xc3\xa6tning, indtil Fischer forlod det i 2004. Han indledte en retssag mod Procol Harum om ophavsretten til "A Whiter Shade of Pale". I 2009 tilkendte retten ham 40\xc2\xa0% af rettighederne til kompositionen.'