b'\n_START_ARTICLE_\nBessemerprocessen\n_START_PARAGRAPH_\nBessemerprosessen, patenteret i 1855 af Henry Bessemer, er en teknik til afkulning og raffinering af r\xc3\xa5jern, hvorved der kan fremstilles st\xc3\xa5l og smedejern. Processen ben\xc3\xa6vnes ogs\xc3\xa5 bl\xc3\xa6stferskning eller bl\xc3\xa6stfriskning.\n_START_SECTION_\nProcessen\n_START_PARAGRAPH_\nR\xc3\xa5jern, der kommer lige fra h\xc3\xb8jovnen eller kupolovnen, indeholder betydelige m\xc3\xa6ngder kul og silicium. Henry Bessemer udviklede i et foredrag i 1856 den proces, som han havde patenteret \xc3\xa5ret f\xc3\xb8r. Det var dog f\xc3\xb8rst i 1861, at processen kunne producere jern af god kvalitet. Den svenske jernv\xc3\xa6rksdirekt\xc3\xb8r G.F. G\xc3\xb6ransson gjorde et stort arbejde ved at forfine teknikken._NEWLINE_Ideen var ved indbl\xc3\xa6sning af luft at lade silicium og kul forbr\xc3\xa6nde uden tilf\xc3\xb8rsel af yderligere varme. Varmen fra forbr\xc3\xa6ndingen kan f\xc3\xa5 jernets temperatur til at stige fra ca. 1000 \xc2\xb0C til 2000 \xc2\xb0C, hvorved det stadig holder sig flydende._NEWLINE_Processen sker i en s\xc3\xa6rlig ovn, en retort kaldet en bessemerp\xc3\xa6re eller converter. Den er fremstillet af sammennittede jernplader, har en udskiftelig bund, en skr\xc3\xa5tstillet hals og to tappe, om hvilke den kan vippes, n\xc3\xa5r der skal h\xc3\xa6ldes jern ind eller ud af den. Gennem den ene tap indledes atmosf\xc3\xa6risk luft under tryk og luften indspr\xc3\xb8jtes i det smeltede jern gennem huller i bunden. Den anden tap er forbundet med en tandstang og bes\xc3\xb8rger kippebev\xc3\xa6gelsen. P\xc3\xa6ren er foret med et s\xc3\xa6rdeles kiselholdigt ler._NEWLINE_En bund kan holde til ca. 30 bl\xc3\xa6sninger og kan skiftes p\xc3\xa5 5 minutter. Et antal bunde holdes i beredskab, s\xc3\xa5ledes at p\xc3\xa6ren ikke skal v\xc3\xa6re ude af drift, mens bunden repareres. Foringen i resten af p\xc3\xa6ren kan holde til ca. 3000 bl\xc3\xa6sninger._NEWLINE_P\xc3\xa6ren vippes f\xc3\xb8rst bagover, og det smeltede jern fra h\xc3\xb8jovnen ledes ind gennem halsen. P\xc3\xa6ren vippes derp\xc3\xa5 tilbage til lodret stilling, og indbl\xc3\xa6sningen af luft starter med det samme. Den sker ved 1-2 atmosf\xc3\xa6rers overtryk. Indbl\xc3\xa6sningen forst\xc3\xa6rkes efterh\xc3\xa5nden. I f\xc3\xb8rste omgang iltes jernet, men det reduceres igen af det i jernet indeholdte silicium, der omdannes til kiselholdig slagge med det evt. mangan, der er i jernet. Der tages ogs\xc3\xa5 en del silicium fra foringen. Flammen er p\xc3\xa5 dette tidspunkt r\xc3\xb8dlig, oplyst ved sk\xc3\xa6ret fra jernet. Jernilte i slaggen reagerer nu med kullet i jernet under stor voldsomhed, idet kullet g\xc3\xa5r bort som kulilte. Under forbr\xc3\xa6ndingen st\xc3\xa5r en m\xc3\xa6gtig, larmende og st\xc3\xa6rkt lysende flamme ud ad ovnen. Gnister og st\xc3\xa6nk af slaggen kastes ud af ovnmundingen. Der tabes 10-12% af jernet under den samlede proces._NEWLINE_Efterh\xc3\xa5nden som kullet forbr\xc3\xa6ndes, bliver flammen rolig og bl\xc3\xa5violet. Hvis der er meget mangan i jernet, kan flammen dog farves af en brunlig r\xc3\xb8g af mangansilikat. Normalt afkuller man jernet fuldkomment, for derefter at tils\xc3\xa6tte kulstofholdigt jern til det \xc3\xb8nskede kulindhold n\xc3\xa5s. Man kan herved producerer s\xc3\xa5vel smedejern som st\xc3\xa5l med et h\xc3\xb8jere kulstofindhold.\n_START_SECTION_\nUlemper\n_START_PARAGRAPH_\nBessemerprocessens st\xc3\xb8rste ulempe er, at den kr\xc3\xa6ver r\xc3\xa5jern med et meget lavt indhold af fosfor. Den er derfor ikke egnet til det jern, man fremstillede i England. Processen er efterh\xc3\xa5nden g\xc3\xa5et af brug i det forrige \xc3\xa5rhundrede.'