b'\n_START_ARTICLE_\nEulers formel\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nEulers formel blev bevist (i en obskur form) for f\xc3\xb8rste gang af Roger Cotes i 1714, og siden hen genopdaget og gjort popul\xc3\xa6r af Euler i 1748. Hverken Cotes eller Euler bem\xc3\xa6rkede den geometriske fortolkning af formlen: Id\xc3\xa9en om de komplekse tal som punkter i planen opstod omtrent 50 \xc3\xa5r senere.\n_START_SECTION_\nAndre anvendelser\n_START_PARAGRAPH_\nI differentialligninger bruges funktionen e\xe2\x81\xb1\xcb\xa3 ofte at forenkle afledninger, selv hvis det endelige resultat er en reel funktion, der involverer sinus og cosinus. Eulers identitet f\xc3\xb8lger let af Eulers formel._NEWLINE_I elektroteknik og andre omr\xc3\xa5der, beskrives signaler, der \xc3\xa6ndrer sig periodisk over tid, som en kombination af sinus- og cosinusfunktioner (se Fourieranalyse,) og disse kan p\xc3\xa5 belejlig vis udtrykkes som realdelen af eksponentialfunktionen med imagin\xc3\xa6re eksponenter, ved hj\xc3\xa6lp af Eulers formel.'