b'\n_START_ARTICLE_\nMichiel de Ruyter\n_START_SECTION_\nBegyndelsen p\xc3\xa5 karrieren (1617-1652)\n_START_PARAGRAPH_\nMichiel var den fjerde af tretten b\xc3\xb8rn, faderen satte ham i rebslagerl\xc3\xa6re hos br\xc3\xb8drene Lampsins i 1617, hvor han som i skolen blev bortvist p\xc3\xa5 grund af d\xc3\xa5rlig opf\xc3\xb8rsel. Drengen ville gerne v\xc3\xa6re s\xc3\xb8mand, og rejste den 3. august 1618 ud som yngstemand p\xc3\xa5 et af br\xc3\xb8drene Lampsins skibe. De Ruyter var ikke d\xc3\xa5rlig til at l\xc3\xa6se eller skrive, selv om hans sprog indeholdt mange ord og vendinger fra zeeuws-dialekten. Allerede som 15-\xc3\xa5rig var han skipper, dengang den h\xc3\xb8jeste rang for en underofficer p\xc3\xa5 et skib._NEWLINE_I 1622 tog en onkel sig af Michiel. Han var "ruiter" (rytter) i prins Maurits\' h\xc3\xa6r, og sammen med onkelen gjorde Michiel tjeneste under Maurits af Oranje som "konstabel" eller "busschieter" (ordene betyder b\xc3\xa5de musketskytte og kanon\xc3\xa9r) i kampene under den spanske belejring af Bergen op Zoom. Den 2. oktober deltog Michiel i befrielsen af byen, hvorfra hans mors familie stammede. 1622 var ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5ret hvor han for f\xc3\xb8rste gang tog hyre og drog p\xc3\xa5 togt med et krigsskib, men det er ikke kendt hvor l\xc3\xa6nge han blev i marinen den f\xc3\xb8rste gang. Han blev taget til fange af spaniere, men undslap og gik hjem til Holland sammen med et par kammerater._NEWLINE_Mellem 1630 og 1653 skete der meget i de Ruyters liv. Frem til 1631 var han agent i Dublin for handelshuset Lampsins fra Vlissingen, og antagelig stammer en historie fra denne tid, om hvordan han en gang afv\xc3\xa6rgede et angreb fra kapere fra Dunkerque ved at sm\xc3\xb8re skibsd\xc3\xa6kket ind i sm\xc3\xb8r. Selv om hollandske kilder ikke fort\xc3\xa6ller n\xc3\xa6rmere om hvad han foretog sig i disse \xc3\xa5r, er det kendt at han talte flydende irsk, og at han af og til rejste med handelsskibe til Middelhavet eller Barbaresk kysten. P\xc3\xa5 den tid kaldte han sig Machgyel Adriensoon; han tog senere sin mors navn, de Ruyter._NEWLINE_Den 16. marts 1631 giftede de Ruyter sig for f\xc3\xb8rste gang. Bruden hed Maayke Velders og var datter af en bonde. \xc3\x86gteskabet kom ikke til at vare l\xc3\xa6nge, da hustruen d\xc3\xb8de i barselsengen den 31. december samme \xc3\xa5r, og deres datter, Aaltje, d\xc3\xb8de den 18. januar 1632. I 1633 og 1634 blev de Ruyter hyret som styrmand under kaptajn Jochem Janssen p\xc3\xa5 hvalfangstskibet De groene leeuw, der tilh\xc3\xb8rte Noordse Compagnie. Skibet havde kurs mod Jan Mayen. I 1635 tog han igen hyre som styrmand, denne gang p\xc3\xa5 et togt til Svalbard._NEWLINE_1. juli 1636 giftede de Ruyter sig igen, denne gang med Neeltje (Cornelia) Engels (f\xc3\xb8dt 1607), datter af en rig embedsmand. Den 27. september 1637 fik de s\xc3\xb8nnen Adriaen, som d\xc3\xb8de i 1655, og senere kom Cornelia (Neeltje) (1639-1720), et barn som d\xc3\xb8de etter tre dager (1641), Aelken (Alida) (1642-1679) og Engel (1649-1683). De Ruyter selv havde nu en formue p\xc3\xa5 flere tusinde gylden, samt borgerskab i byen Vlissingen. P\xc3\xa5 grund af sine erfaringer som s\xc3\xb8mand og soldat fik han kommandoen over et "direktionsskib" (hollandsk: directieschip) med en bestykning p\xc3\xa5 ti kanoner, ejet af rederiet Lampsins fra Vlissingen. Et direktionsskib var et privatejet krigsskib, og Lampsins sendte det ud for at hj\xc3\xa6lpe den svage krigsfl\xc3\xa5de mod kaperne fra Dunkerque. Den 23. april 1637 forlod skibet Vlissingens havn, og gjorde en meget god indsats mod s\xc3\xb8r\xc3\xb8verne._NEWLINE_I 1640 blev de Ruyter kaptajn p\xc3\xa5 det Lampsins-ejede handelsskib Vlissinge, og med dette gjorde han flere togter til Vestindien (Caribien) og Brasilien. Han foretog j\xc3\xa6vnligt rettelser af s\xc3\xb8kortene for de omr\xc3\xa5der, han sejlede til._NEWLINE_Da krigen mellem Spanien og Holland-Portugal br\xc3\xb8d ud i 1641, tog Zeelands admiralitet kontakt med de Ruyter, og tilb\xc3\xb8d ham stillingen som "schout-bij-nacht" (kontreadmiral), og kaptajn p\xc3\xa5 skibet de Haze. Det var et handelsskib ombygget til krigsskib, bestykket med 26 kanoner. Med skibet foretog han et togt under ledelse af admiral Gijsels for at st\xc3\xb8tte portugiserne i deres opr\xc3\xb8r mod Spanien i 1641. Den hollandske fl\xc3\xa5de, med de Ruyter som tredjemand i kommandor\xc3\xa6kken, slog en kombineret fl\xc3\xa5de af skibe fra Spanien og Dunkerque tilbage i en tr\xc3\xa6fning ved St. Vincente den 4. november 1641. Dermed forhindret de Ruyter at den hollandske fl\xc3\xa5de blev tilintetgjort._NEWLINE_Efter krigen vendte de Ruyter tilbage til civil skibsfart som kaptajn p\xc3\xa5 handelsskibe, og k\xc3\xb8bmand b\xc3\xa5de for rederiet Lampsins og for sig selv. Fra 1644 til og med 1651 var han flere gange for egen regning p\xc3\xa5 handelsrejse til Middelhavet, Marokko og Vestindien med sit eget skib, Salamander. Han tjente godt, og respekten for ham \xc3\xb8gedes blandt de \xc3\xb8vrige hollandske kaptajner, fordi han p\xc3\xa5 disse rejser regelm\xc3\xa6ssigt frik\xc3\xb8bte kristne slaver for egne midler._NEWLINE_Den 25. september 1650 d\xc3\xb8de hans hustru, og de Ruyter var nu alene med deres fire b\xc3\xb8rn. Af den grund besluttede han sig for at holde op med at sejle. Halvandet \xc3\xa5r senere, den 9. januar 1652, giftede han sig for tredje gang, denne gang med kaptajnsenken Anna van Gelder, og blev rentier. Hans hustru Anna havde fra sit tidligere \xc3\xa6gteskab to b\xc3\xb8rn, Grietje og Jan (1647-1673) og i \xc3\xa6gteskabet med Michiel de Ruyter fik de d\xc3\xb8trene Margaretha (Grietgen) (1652-1688) og Anna (1655-1666).\n_START_SECTION_\nDen f\xc3\xb8rste engelsk-hollandske krig (1652-1654)\n_START_PARAGRAPH_\nDa den f\xc3\xb8rste engelsk-hollandske krig br\xc3\xb8d ud i 1652, bad Zeelands admiralitet de Ruyter om at vende tilbage til aktiv tjeneste, og dermed begynde sin egentlige karriere i marinen. Den 29. juli var de Ruyter tilbage i aktiv tjeneste for provinsen, som leder af en hj\xc3\xa6lpeeskadre udstyret for private midler (directieschepen). Han blev vicekommand\xc3\xb8r under Witte de With. I en periode hvor de With var frav\xc3\xa6rende, ledede de Ruyter en eskadre som slog den engelske admiral George Ayscue i slaget ved Plymouth den 23. august 1652._NEWLINE_Det var De forende Nederlandes f\xc3\xb8rste sejr i krigen, og den gjorde de Ruyter til s\xc3\xb8helt. Derefter ledede han en eskadre i slaget ved Kentish Knock, slaget ved Dungeness, slaget ved Portland og slaget ved Nieuwpoort. Han f\xc3\xb8rte selv kommandoen, og blev dermed kaldt commandeur. Under slaget ved Ter Heijde var han den eneste eskadrechef der n\xc3\xa5ede frem til skibet Brederode og fik set \xc3\xb8verstkommanderende Maarten Tromps lig; han gav da Egbert Bartholomeusz Kortenaer det r\xc3\xa5d, at Tromps d\xc3\xb8d burde hemmeligholdes._NEWLINE_Efter krigen takkede de Ruyter nej til at blive kommand\xc3\xb8r, fordi han ikke ans\xc3\xa5 sig selv som v\xc3\xa6rende god nok, og desuden frygtede problemer med Witte de With og Johan Evertsen, ifald anciennitetsprincippet ikke blev fulgt, selv om Johan de Witt gjorde det klart, hvor gerne man s\xc3\xa5 at de Ruyter tog imod tilbuddet. I stedet blev Jacob van Wassenaer Obdam ny viceadmiral, og de Ruyter forblev i marinens tjeneste, selv om han afslog muligheden for at blive van Wassenaer Obdams n\xc3\xa6stkommanderende. Den 2. marts 1654 blev de Ruyter udn\xc3\xa6vnt til viceadmiral i Amsterdams admiralitet.\n_START_SECTION_\nMiddelhavet og \xc3\x98resund (1655-1663)\n_START_PARAGRAPH_\nI 1655 flyttede de Ruyter og familie til Amsterdam, og i juli samme \xc3\xa5r rejste han med en eskadre p\xc3\xa5 otte skibe som eskorte for en konvoj p\xc3\xa5 55 handelsskibe til Middelhavet. \'t Huys Tydtverdryff var hans flagskib. Hans ordre var et forsvare hollandsk handel. Undervejs traf de en engelsk fl\xc3\xa5de under ledelse af Robert Blake, men undgik stridigheder. Efter at have s\xc3\xa6nket flere piratskibe og f\xc3\xb8rt fredsforhandlinger med byen Sal\xc3\xa9, vente de Ruyter hjem i maj 1656._NEWLINE_P\xc3\xa5 samme tid bestemte Generalstaterne (Staten-Generaal, det hollandske parlament) sig for at intervenere i de nordiske krige ved at sende en fl\xc3\xa5destyrke under de Ruyters kommando til \xc3\x98sters\xc3\xb8en. \xc3\x85rsagen var at man var blevet skeptiske over for Karl 10. Gustav af Sveriges ekspansionsplaner. Efter Karl havde invaderet Polen og kronet sig selv som konge, var \xc3\x98sters\xc3\xb8en under svensk kontrol. Om bord p\xc3\xa5 Tijdverdrijf ankom de Ruyter til \xc3\x98resund den 8. juni, og ventede der p\xc3\xa5 admirall\xc3\xb8jtnant Jacob van Wassenaer Obdam. Efter van Wassenaar Obdam havde taget kommandoen over fl\xc3\xa5den, sejlede den videre til Danzig og befriede den 27. juli byen uden kamp. Fredsaftalen blev underskrevet en m\xc3\xa5ned senere. F\xc3\xb8r fl\xc3\xa5den forlod \xc3\x98sters\xc3\xb8en var de Ruyter og de andre officerer i audiens hos kong Frederik 3. af Danmark. Senere blev kongen og de Ruyter venner._NEWLINE_I 1657 og 1658 ledede de Ruyter aktioner mod Portugal, og i 1659 havde han kommandoen over en hj\xc3\xa6lpefl\xc3\xa5de, der skulle assistere admirall\xc3\xb8jtnant Jacob van Wassenaer Obdam. Van Wassenaer Obdam var blevet sendt til \xc3\x98sters\xc3\xb8en i 1658 for at hj\xc3\xa6lpe danskerne mod den svenske aggression, samt beskytte handelen i \xc3\xb8sters\xc3\xb8omr\xc3\xa5det. Den 8. november fandt det blodige slaget i \xc3\x98resund sted, som blev vundet af den hollandske fl\xc3\xa5de, og befriede K\xc3\xb8benhavn. Svenskerne var ikke overvundet, og Generalstaterne besluttede sig for at forts\xc3\xa6tte st\xc3\xb8tten til danskerne. De Ruyter fik en ny fl\xc3\xa5de under sig, og befriede Nyborg i 1659. Som tak derfor blev han adlet af kong Frederik 3., og fik ogs\xc3\xa5 ret til at handle med Norge. Han oprettede i 1660 handelskompagniet Noordkaapse Compagnie, der blandt andet besk\xc3\xa6ftigede sig med hvalfangst frem til 1664._NEWLINE_Mellem 1661 og 1663 havde de Ruyter konvojtjeneste i Middelhavet, hvor han k\xc3\xa6mpede mod barbaresk pirater, som det lykkedes ham at aftvinge en aftale med. Aftalen blev brudt kort tid efter han forlod farvandet, hvorp\xc3\xa5 han i 1664 p\xc3\xa5 ny blev sendt til Middelhavet for at l\xc3\xb8se problemet.\n_START_SECTION_\nDen anden engelsk-hollandske krig (1665-1667)\n_START_PARAGRAPH_\nI 1664, et \xc3\xa5r f\xc3\xb8r den anden engelsk-hollandske krig officielt begyndte, vendte de Ruyter tilbage til Middelhavet, hvor der viste sig at v\xc3\xa6re vigtigere opgaver som skulle l\xc3\xb8ses, end at forhandle med piraterne: briterne havde erobret hollandske faktorier (slavestationer) i Vestafrika. I al hemmelighed blev de Ruyters fl\xc3\xa5de sendt ud for at generobre de hollandske omr\xc3\xa5der. Uventet m\xc3\xb8dte han en barndomsven, Jan Compagnie fra Vlissingen, p\xc3\xa5 Guldkysten. Som barn var Jan Compagnie blevet taget som slave i Afrika og f\xc3\xb8rt til Zeeland. Nu arbejdede han for det Nederlandske Vestindiske Kompagni i landet, som han var blevet bortf\xc3\xb8rt fra._NEWLINE_De Ruyter generobrede de hollandske stationer, som admiral Robert Holmes havde besat, og \xc3\xb8delagde de engelske faktorier som straf for erobringen af de hollandske. Derefter krydsede de Ruyter Atlanterhavet, for at angribe de engelske kolonier i Amerika._NEWLINE_I slutningen af april 1665 ankom de Ruyter til Barbados i Caribien, han ledte fl\xc3\xa5den p\xc3\xa5 tretten skib fra flagskibet Spiegel. De trak ind i Carlisle Bay og \xc3\xb8delagde mange af de skibe, der l\xc3\xa5 for anker, samt udvekslede ild med de engelske batterier. Efter at have konstateret at de hans eget skib var blevet beskadiget, trak de Ruyter sig tilbage til den franske \xc3\xb8 Martinique. Da skibene var blevet repareret, satte de Ruyter kursen nordover til den hollandske koloni Sint Eustatius med forsyninger, p\xc3\xa5 vejen dertil tog han flere engelske skibe til fange. Skaderne p\xc3\xa5 skibe og mandskab var for store til, at han ville g\xc3\xa5 til angreb p\xc3\xa5 New York (tidligere Ny Amsterdam) for at generobre Ny-Holland. Han sejlede i stedet til Newfoundland, undervejs tog han flere engelske fiskeb\xc3\xa5de. I 1665 erobrede han byen St. John\'s i det nuv\xc3\xa6rende Canada, og holdt den i en kort periode._NEWLINE_Mens de Ruyter havde v\xc3\xa6rt p\xc3\xa5 togt, var der sket meget i hjemme i Holland. Den anden engelsk-hollandske krig var begyndt i kolonierne et \xc3\xa5r f\xc3\xb8r den br\xc3\xb8d ud i Europa. P\xc3\xa5 vej tilbage til Europa h\xc3\xb8rte de Ruyter om det store nederlag den hollandske fl\xc3\xa5de havde lidt i slaget ved Lowestoft. Fl\xc3\xa5den havde mistet sin \xc3\xb8verstkommanderende, van Wassenaer, og man havde givet Maarten Tromps s\xc3\xb8n, Cornelis Tromp en midlertidig udn\xc3\xa6vnelse. Raadspensionaris Johan de Witt (republikkens h\xc3\xb8jeste embedsmand) gik i mellem, og den 11. august blev de Ruyter udn\xc3\xa6vnt til admirall\xc3\xb8jtnant over hele landets fl\xc3\xa5de, som marinens \xc3\xb8verstkommanderende. Inden de Ruyter fik admiralitetet i Amsterdam, delte han denne rang med fire andre. Tromp og de Witt stod p\xc3\xa5 hver sin side hvad angik hvem der skulle v\xc3\xa6re statholder, Tromp var for at lade embedet holdes af Huset Oranje, mens de Witt var imod. S\xc3\xa5ledes fik de Ruyter i Cornelis Tromp en n\xc3\xa6stkommanderende, der gjorde sit bedste for at adlyde befalinger, men egentlig ikke kunne. Det var den samme situation, der havde v\xc3\xa6ret mellem Maarten Tromp og Witte de With.\n_START_SECTION_\nModernisering af fl\xc3\xa5den\n_START_PARAGRAPH_\nDe Ruyter fortsatte den modernisering af fl\xc3\xa5den, som han var begyndt p\xc3\xa5 i sin tid som r\xc3\xa5dgiver for admiral Jacob van Wassenaer Obdam. Han ledte fl\xc3\xa5den i \xc3\xb8velser i formationssejlads, en kopi af den engelske admiral Robert Blakes taktik, og indf\xc3\xb8rte et kommunikationssystem med signalflag. Frem til disse \xc3\xa6ndringer blev foretaget, havde s\xc3\xb8slag fortrinsvis v\xc3\xa6ret en ukoordineret kamp mellem skibe._NEWLINE_Den 2. august 1665 deltog de Ruyter i slaget i Bergen bugt. En hollandsk handelsfl\xc3\xa5de med v\xc3\xa6rdifuld last havde s\xc3\xb8gt tilflugt i Bergens neutrale havn, efter at de havde v\xc3\xa6ret forfulgt af briterne, som derefter forhindrede fl\xc3\xa5den i at forts\xc3\xa6tte sejladsen. Takket v\xc3\xa6re dansk st\xc3\xb8tte blev skibene befriet. De Ruyter blev modtaget som en helt da fl\xc3\xa5den ankom til Delfzijl._NEWLINE_I 1666 blev flagskibet De Zeven Provinci\xc3\xabn taget i brug. Herfra kommanderede de Ruyter fl\xc3\xa5den da den overvandt briterne i firedagess\xc3\xb8slaget, der fandt sted mellem den 11. og 14. juni 1666. Under dette slag mistede Holland fire skibe, mens briterne mistede ti. Holland tabte det efterf\xc3\xb8lgende slag, todagess\xc3\xb8slaget, og tabet f\xc3\xb8rte til en egentlig splittelse mellem de Ruyter og Tromp. Under en mindre tr\xc3\xa6fning senere samme \xc3\xa5r, blev de Ruyter alvorligt syg efter at have ind\xc3\xa5ndet r\xc3\xb8g fra br\xc3\xa6ndende lunter. P\xc3\xa5 det tidspunkt var det usikkert om han ville overleve, men han blev rask nok til at genoptage rollen som fl\xc3\xa5dens \xc3\xb8verstkommanderende. Da var Tromp faldet helt i un\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\nAngrebet p\xc3\xa5 Medway\n_START_PARAGRAPH_\nEn af de mest kendte aktioner som de Ruyter kun spillede en mindre rolle i, blandt andet p\xc3\xa5 grund af sygdom, var angrebet p\xc3\xa5 Medway i 1667. Angrebet beskadigede den engelske fl\xc3\xa5de, b\xc3\xa5de \xc3\xb8konomisk og i anseelse. Ikke blot mistede de deres flagskib HMS Royal Charles, men ogs\xc3\xa5 flere landbatterier som beskyttede indsejlingen blev \xc3\xb8delagt, og den hollandske fl\xc3\xa5de n\xc3\xa6rmede sig London, hvor der udbr\xc3\xb8d panik, hvilket afsluttede slaget._NEWLINE_De hollandske skibe sejlede op ad floden Medway (en biflod til Themsen) til Chatham, hvor et hold fra det nyligt oprettede Korps Mariniers stod klar til at s\xc3\xa6nke k\xc3\xa6den, der sikrede flodindsejlingen. En af kaptajnerne, Jan van Brakel, tilb\xc3\xb8d sin tjeneste s\xc3\xa5 han kunne rehabilitere sig efter at v\xc3\xa6re faldet i un\xc3\xa5de fordi han imod ordre havde ladet sit mandskab plyndre byen Sheerness._NEWLINE_Van Brakel havde kommandoen over tre skibe, sit eget \xe2\x80\x93 de Vreede (freden) og de to brandskibe Suzanna og Pro Patria. Pro Patria blev sat i brand, sejlede over k\xc3\xa6den og fortsatte mod den engelske fl\xc3\xa5de, der l\xc3\xa5 for anker. Det engelske flagskib HMS Royal Charles blev forladt af vagtmandskabet. Skibet blev erobret og taget med tilbage til Holland. Kun Monmouth var uskadt. Da Monck s\xc3\xa5 katastrofen der udspillede sig, lod han de \xc3\xb8vrige seksten krigsskibe, l\xc3\xa6ngere oppe ad floden, s\xc3\xa6nke, s\xc3\xa5 de ikke ogs\xc3\xa5 skulle blive erobret. Efter slaget blev en fredsaftale underskrevet i Breda. Id\xc3\xa9manden til togtet havde v\xc3\xa6ret Johan de Witt. De Ruyter forventede problemer, s\xc3\xa6rligt i forbindelse med ukendte grundforhold i floden, men udf\xc3\xb8rte opgaven. Cornelis de Witt, Johan de Witts bror, blev udn\xc3\xa6vnt som tilsynsf\xc3\xb8rer og repr\xc3\xa6sentant for Generalstaterne. Planerne blev lagt af admirall\xc3\xb8jtnant Willem Joseph van Ghent._NEWLINE_Mellem 1667 og 1671 beordrede Johan de Witt de Ruyter til at blive i Holland, mod dennes vilje, for at forhindre at han skulle d\xc3\xb8 i kamp. I november 1669 pr\xc3\xb8vede en af Tromps tilh\xc3\xa6ngere med en br\xc3\xb8dkniv at dr\xc3\xa6be de Ruyter i hans hus\' entr\xc3\xa9. P\xc3\xa5 det tidspunkt havde de Ruyter en formue p\xc3\xa5 omkring 250.000 gylden._NEWLINE_Michiel de Ruyter var en personlig ven af Johan de Witt, og blev beskyldt for at have villet overgive fl\xc3\xa5den til Frankrig. Det lykkedes Vilhelm af Oranien, Hollands nye statholder, at forsone de Ruyter og Cornelis Tromp (der havde v\xc3\xa6ret en af de vigtigste deltagere i et mordkomplot mod br\xc3\xb8drene de Witt), ved at give Tromp et hemmeligt l\xc3\xb8fte om at han ville efterf\xc3\xb8lge de Ruyter som fl\xc3\xa5dens \xc3\xb8verstkommanderende (dette skete i 1679).\n_START_SECTION_\nDen tredje engelsk-hollandske krig (1672-1674)\n_START_PARAGRAPH_\nVed at udnytte vindretningen og viden om grundforholdene langs kysten, forhindrede de Ruyter en talm\xc3\xa6ssigt overlegen engelsk-fransk fl\xc3\xa5de i at g\xc3\xa5 i land under den tredje engelsk-hollandske krig, dette i slaget ved Solebay i 1672 og i slagene ved Schooneveld og Kijkduin i 1673. Hvert admiralitetet i Holland havde mistet en admirall\xc3\xb8jtnant, og for at markere de Ruyters position som \xc3\xb8verstkommanderende, blev han i februar 1673 forfremmet til generaladmirall\xc3\xb8jtnant ("luitenant-admiraal-generaal"), en rang der var s\xc3\xa6rligt oprettet til ham. Statholder Vilhelm 3. af Oranien blev generaladmiral. I 1672 blev br\xc3\xb8drene Johan og Cornelius de Witt myrdet, og den 6. september samme \xc3\xa5r blev en folkem\xc3\xa6ngde hidset op til at ramponere de Ruyters hus. Imens var hans hustru Anna van Gelder alene hjemme med en af d\xc3\xb8trene og en niece, mens Michiel var p\xc3\xa5 s\xc3\xb8en. Da situationen blev truende, bad Anna om hj\xc3\xa6lp fra s\xc3\xb8nnen Jans svigerfar, der var kaptajn i borgerv\xc3\xa6rnet. For at bringe ro over gemytterne bad Anna ham om at opl\xc3\xa6se et brev fra Michiel til folkem\xc3\xa6ngden, hvori de Ruyter fortalte, at han jagede fjenden. Det lykkedes derefter borgerv\xc3\xa6rnet at sprede folkem\xc3\xa6ngden._NEWLINE_Den 19. juli 1674 ankom de Ruyter til \xc3\xb8en Martinique i Caribien, om bord p\xc3\xa5 flagskibet Zeven Provincien, han havde kommandoen over atten krigsskibe, ni forr\xc3\xa5dsskibe og femten troppetransportskibe med 3.400 soldater. Angrebet p\xc3\xa5 Fort Royal mislykkedes, og de f\xc3\xa5 franske forsvarere fik mulighed for at forst\xc3\xa6rke forsvarsv\xc3\xa6rkerne. N\xc3\xa6ste dag viste det sig at de Ruyter ikke kunne komme ind i havnen, fordi de franske tropper havde blokeret den. De hollandske tropper gik alligevel i land, uden st\xc3\xb8tte fra skibenes kanoner, og led store tab i fors\xc3\xb8get p\xc3\xa5 at indtage fortet, der l\xc3\xa5 p\xc3\xa5 toppen af stejle klipper. To timer senere vendte soldaterne tilbage til skibene; 148 var d\xc3\xb8de og 318 s\xc3\xa5ret. P\xc3\xa5 fransk side var femten af forsvarerne blevet dr\xc3\xa6bt. Med store tab, og uden overraskelsens element, besluttede de Ruyter sig for at sejle nordover til Dominica og Nevis, f\xc3\xb8r han satte kurs mod Europa.\n_START_SECTION_\nStrid mod Frankrig og d\xc3\xb8d (1674-1676)\n_START_PARAGRAPH_\nEfter den tredje engelsk-hollandske krigs afslutning i 1674, indtog Frankrig omr\xc3\xa5der der tidligere havde v\xc3\xa6ret under den spanske krone._NEWLINE_I 1676 blev de Ruyter sendt ud for at bist\xc3\xa5 Spanien i striden om den franske bes\xc3\xa6ttelse af Sicilien og Napoli, som indtil da havde v\xc3\xa6ret under spansk herred\xc3\xb8mme. De Ruyter mente at hans fl\xc3\xa5de ikke var st\xc3\xa6rk nok, men tog alligevel af sted. To gange k\xc3\xa6mpede han mod en fransk fl\xc3\xa5de under Duquesnes kommando i 1676, under slaget ved Agosta og slaget ved Palermo. Under det sidste slag fik de Ruyter knust sin h\xc3\xb8jre fod og dele af ventrefoden skudt v\xc3\xa6k af en kanonkugle. En uge senere, den 29. april, d\xc3\xb8de han af s\xc3\xa5rfeber om bord p\xc3\xa5 flagskibet d\'Eendraght i bugten ved Siracusa p\xc3\xa5 Sicilien. Hans lig blev balsameret og lagt i en blykiste, s\xc3\xa5 det kunne bringes tilbage til Holland._NEWLINE_De Ruyter var meget respekteret af sine s\xc3\xb8m\xc3\xa6nd og soldater, der gav ham k\xc3\xa6lenavnet Bestev\xc3\xa2er (bedstefar), b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 grund af hans mangel p\xc3\xa5 respekt for hierarkier (han kom selv fra simple k\xc3\xa5r) og fordi han ikke var bange for at tage opgaver, som kunne v\xc3\xa6re b\xc3\xa5de farlige og kr\xc3\xa6ve mod, selv om han af natur var forsigtig. Han var ogs\xc3\xa5 respekteret uden for Holland. Da hans lig p\xc3\xa5 vej til Holland blev sejlet forbi den franske kyst, gav kong Ludvig 14. ordre til at der skulle affyres salutter langs kysten._NEWLINE_F\xc3\xb8rst den 30. januar 1677 ankom skibene til Hellevoetsluis i Zuid-Holland, da vinteren havde v\xc3\xa6ret streng og gjort sejladsen besv\xc3\xa6rlig. Den 16. februar blev kisten med de Ruyter bragt ind til Amsterdam, hvor Generalstaterne skulle betale for en statsbegravelse. Oprindelig var det meningen at de Ruyter skulle begraves i Oude Kerk i Amsterdam, men gravstedet var ikke stort nok til at bygge en gravhv\xc3\xa6lving. Derfor m\xc3\xa5tte gravhv\xc3\xa6lvingen placeres i Nieuwe Kerk, hvor den stadig befinder sig. F\xc3\xb8rst fem \xc3\xa5r senere blev gravmindet f\xc3\xa6rdiggjort. Det var tegnet og udf\xc3\xb8rt af billedhuggeren Rombout Verhulst fra den Haag. Gravmindet er placeret der, hvor et h\xc3\xb8jalter stod f\xc3\xb8r reformationen. Over gravhv\xc3\xa6lvingen er der en inskription p\xc3\xa5 latin: Intaminatus Fulget Honoribus ("Han der udm\xc3\xa6rker sig i usmittet \xc3\xa6re")._NEWLINE_Generalstaterne inviterede flere af datidens kendte holl\xc3\xa6ndere til at overv\xc3\xa6re begravelsen. Invitationerne var underskrevet af H. Bontmantel (1613-1688), der var Hollands Vestindienkompagnis repr\xc3\xa6sentant i Amsterdam, medlem af Amsterdams styre (schepen) og desuden byens historieskriver._NEWLINE_Den 18. marts 1678 fandt statsbegravelsen sted, og en lang begravelsesprocession gik gennem byen. Forrest de fire officerer der kom efter de Ruyter i rang, efterfulgt af to kompagnier soldater fra byv\xc3\xa6rnet, ti v\xc3\xa6gtere, fire trompetister, kommandant Boot med det store admiralsflag med de Ruyters v\xc3\xa5ben. Herefter fulgte s\xc3\xb8rgehesten og kisten b\xc3\xa5ret p\xc3\xa5 skift af 36 b\xc3\xa6rere. Omkring b\xc3\xa6rerne gik seksten skibskaptajner, fire hovedofficerer, admirall\xc3\xb8jtnanter og viceadmiraler. Efter kisten fulgte Constantijn Huygens repr\xc3\xa6senterende prisen af Oranje, repr\xc3\xa6sentanter for republikkens admiraliteter og s\xc3\xb8nnen Engel de Ruyter samt andre familiemedlemmer. Efter familien kom repr\xc3\xa6sentanter fra Spanien og Danmark, medlemmer af "Staten van Holland en West-Friesland" (parlamentsmedlemmer), konsuler fra Spanien, Genova og mange andre._NEWLINE_Efter slagene de Ruyter havde udk\xc3\xa6mpet ved Sicilien i 1676, fik han posthumt en hertugtitel af kong Karl 2. af Spanien, Napoli og Sicilien, men \xc3\xa6resdiplomet blev aldrig uddelt. I sin fars sted blev Engel de Ruyter senere udn\xc3\xa6vnt til baron.'