b'\n_START_ARTICLE_\nTransoxanien\n_START_PARAGRAPH_\nTransoxanien (egentlig: "det land, som ligger p\xc3\xa5 den anden side af floden Oxus") eller Ma Wara\'un-Nahr (Arabisk: \xd9\x85\xd8\xa7 \xd9\x88\xd8\xb1\xd8\xa7\xd8\xa1 \xd8\xa7\xd9\x84\xd9\x86\xd9\x87\xd8\xb1) og Far\xc4\x81rood (Persisk: \xd9\x81\xd8\xb1\xd8\xa7\xd8\xb1\xd9\x88\xd8\xaf) er det omr\xc3\xa5de af Centralasien, som ligger mellem floderne Syr Darja (oldtidens Jaxartes) og Amu Darja (oldtidens Oxus) syd\xc3\xb8st for Arals\xc3\xb8en. Det svarer til nutidens Usbekistan, Tadsjikistan og det sydvestlige Kasakhstan. \xc3\x98rkenen Kysylkum er en stor del af omr\xc3\xa5det, men dalen langs floden Zaravshan, hvor byerne Samarkand og Bukhara ligger, har siden oldtiden v\xc3\xa6ret frugtbart, kunstvandet landbrugsland._NEWLINE_N\xc3\xa5r man bruger ordet i nutiden, betyder det oftest, at man taler om regionen i tiden f\xc3\xb8r det 8. \xc3\xa5rhundrede, selv om udtrykket stadig blev brugt af vestlige historikere flere hundrede \xc3\xa5r efter. I det iranske epos Shahnameh, der blev skrevet af digteren Ferdowsi, er Transoxanien hjemsted for de iranske nomadestammer og Oxus er gr\xc3\xa6nsefloden mellem Iran og Turan._NEWLINE_Regionen var et af det iranske Ach\xc3\xa6menidedynastiet satrapier, og det blev dengang kaldt Sogdanien. Navnet Transoxanien er af latinsk oprindelse, og det beskriver regionen perfekt fra gr\xc3\xa6keres og romeres synsvinkel, men ogs\xc3\xa5 det arabiske navn, m\xc4\x81 wara` an-nahr, (= "det som ligger p\xc3\xa5 den anden side af floden") hentyder til det samme forhold.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nBetegnelsen Transoxanien blev h\xc3\xa6ngende i europ\xc3\xa6isk bevidsthed p\xc3\xa5 grund af Alexander den Stores erobringer, hvor Transoxanien var det nord\xc3\xb8stligste hj\xc3\xb8rne. De medf\xc3\xb8rte, at hellenistisk kultur n\xc3\xa5ede frem til regionen i det 4. \xc3\xa5rhundrede f.Kr.. I realiteten opstod der en blanding af gr\xc3\xa6sk, iransk, kinesisk og buddhistisk kultur (se Serindisk kultur), som holdt sig frem til den islamiske erobring. Under Sassanidedynastiet blev det ofte kaldt Sogdanien, et provinsnavn, som var overtaget fra Ach\xc3\xa6menidernes tid, og som blev brugt for at skelne regionen fra det n\xc3\xa6rliggende Baktrien. Under Sasaniderne blev regionen en vigtig centrum for kultur og videnskab p\xc3\xa5 grund af en effektiv kongemagt og den rigdom der kom af, at Silkevejen passerede gennem landet. Mange af de iranske adelige og herrem\xc3\xa6nd undslap til regionen efter den muslimske invasion._NEWLINE_Transoxaniens vigtigste byer er Samarkand og Bukhara, som begge ligger ved floden Zeravshan i den sydlige del af omr\xc3\xa5det, men alligevel nord for Amu Darya, hvor hovedparten af landet var t\xc3\xb8rre, men frugtbare sletter. Begge byer blev ved med at v\xc3\xa6re centre for iransk kultur og civilisation efter den islamiske erobring af Iran, og de spillede en n\xc3\xb8glerolle i genoplivelsen af Iransk kultur under Samanidedynastiet._NEWLINE_Djengis Khan invaderede Transoxanien i 1219 under sin erobring af Khwarezm. F\xc3\xb8r sin d\xc3\xb8d i 1227, tildelte hans sin s\xc3\xb8n, Chagatai, landomr\xc3\xa5derne i det vestlige Centralasien, og regionen blev kendt som Chagataikhanatet. I 1369 blev Timur af Barlasstammen den reelle hersker, selv om han fastholdt en ceremoniel funktion for Chagatai Khans dynasti, og han gjorde Samarkand til hovedstad i sit kommende rige.'