b'\n_START_ARTICLE_\nAage Jepsen Sparre\n_START_PARAGRAPH_\nAage Jepsen Sparre, omkring 1462-1540, var \xc3\xa6rkebiskop i Lund stift 1519\xe2\x80\x931532. Han var s\xc3\xb8n af Jep Tullesen til Skurup (Svanholm) i Sk\xc3\xa5ne og Else Henningsdatter Meinstrup._NEWLINE_1483 blev han indskrevet ved Greifswald Universitet og tog her 1490 magistergraden. Fra 1511 n\xc3\xa6vnes han som kannik i Lund, fik senere degned\xc3\xb8mmet i kapitlet og blev ved \xc3\xa6rkebiskop Birger Gunnersens d\xc3\xb8d 10. december 1519 straks af kapitlet valgt til hans efterf\xc3\xb8lger. Ved samme lejlighed skal der af rigsr\xc3\xa5det v\xc3\xa6re blevet taget en bestemmelse om, at kun adeligf\xc3\xb8dte m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6lges til biskopper; dette behagede i alt fald ikke Christian 2., der forkastede valget og indsatte sin langt yngre og langt dygtigere, borgerligf\xc3\xb8dte sekret\xc3\xa6r J\xc3\xb8rgen Skodborg, medens paven havde udn\xc3\xa6vnt kardinal Paolo Emilio dei Cesi til \xc3\xa6rkebiskop.\n_START_SECTION_\nChristian 2. inds\xc3\xa6tter sine egne m\xc3\xa6nd\n_START_PARAGRAPH_\nEfter J\xc3\xb8rgen Skodborgs flugt indsatte Christian 2. f\xc3\xb8rst Didrik Slagheck, derp\xc3\xa5 Johan Weze som \xc3\xa6kebiskop, og f\xc3\xb8rst da denne i april 1523 var g\xc3\xa5et i landflygtighed med Christian 2., tiltr\xc3\xa5dte Sparre \xc3\xa6rkes\xc3\xa6det, men det lykkedes ham ikke at opn\xc3\xa5 pavelig konfirmation, da kardinalen stadig stod i vejen.\n_START_SECTION_\n1524 overgiver Malm\xc3\xb8 sig til Frederik 1.\n_START_PARAGRAPH_\nI januar 1524, efter Malm\xc3\xb8s overgivelse til Frederik 1., modtog han tillige med Albert Jepsen Ravensberg p\xc3\xa5 kongens vegne troskabseden af borgerne. Selvf\xc3\xb8lgelig m\xc3\xa5tte han b\xc3\xa5de som adelsmand og som gejstlig slutte sig til Frederik 1. Efter at S\xc3\xb8ren Norbys opstand i Sk\xc3\xa5ne var d\xc3\xa6mpet i 1525, bidrog han s\xc3\xa5ledes til, at mester Christiern Pedersen m\xc3\xa5tte flygte til Christian 2._NEWLINE_En tid syntes det dog, som om J\xc3\xb8rgen Skodborg skulle vinde anerkendelse b\xc3\xa5de hos paven og Frederik 1.; men da oven i k\xc3\xb8bet borgerliges udelukkelse fra bisped\xc3\xb8mmerne var fastsl\xc3\xa5et i Frederik 1.\'s h\xc3\xa5ndf\xc3\xa6stning, s\xc3\xa5 udstedte kongen og en del verdslige rigsr\xc3\xa5der 19. august 1526 en erkl\xc3\xa6ring om, at Sparre skulle beholde Lunde stift, indtil der af kongen og rigsr\xc3\xa5det var f\xc3\xa6ldet dom mellem ham og Skodborg, og at stiftet i hvert fald ikke skulle fratages ham, selv om en s\xc3\xa5dan dom gik ham imod, f\xc3\xb8r de 3000 rhinske gylden, som han havde l\xc3\xa5nt kongen under S\xc3\xb8ren Norbys fejde, var tilbagebetalt._NEWLINE_Dette var s\xc3\xa5ledes den sum, som kongen tjente ved denne handel; desuden havde Sparre hos fuggerne i Rom m\xc3\xa5ttet deponere 5000 dukater, der skulle anvendes til den pavelige konfirmation. Til en s\xc3\xa5dan rigsr\xc3\xa5dsdom kom det aldrig, og Sparre beholdt s\xc3\xa5ledes stiftet i kraft ikke af pavens, men kongens magt, og da han ikke havde pavelig indvielse, stod han i mange henseender magtesl\xc3\xb8s over for det st\xc3\xa6rke r\xc3\xb8re, som nu br\xc3\xb8d ud i Sk\xc3\xa5ne, efter at Claus Mortensen T\xc3\xb8ndebinder 1527 var optr\xc3\xa5dt i Malm\xc3\xb8, underst\xc3\xb8ttet af J\xc3\xb8rgen Kock._NEWLINE_Han nedlagde et forbud mod hans pr\xc3\xa6diken; Claus Mortensen forlod ogs\xc3\xa5 byen og drog til Haderslev, men da han n\xc3\xa6ste \xc3\xa5r (1528) kom tilbage tillige med Hans Spandemager og forsynet med kongeligt besk\xc3\xa6rmelsesbrev, st\xc3\xa6vnede Sparre dem begge til en religionsdisputats for at overbevise dem om k\xc3\xa6tteri, men de m\xc3\xb8dte ikke, hvorp\xc3\xa5 Sparre udsendte en advarselsskrivelse til indbyggerne i Malm\xc3\xb8. Dette fremkaldte atter et modskrift af Peder Laurentsen, der var blevet l\xc3\xa6semester i Malm\xc3\xb8.\n_START_SECTION_\nTorbern Bille afl\xc3\xb8ser 1532\n_START_PARAGRAPH_\nSparre skildres som en from og gudfrygtig mand, men uden st\xc3\xb8rre \xc3\xa5ndelig dygtighed. Til sidst blev han tr\xc3\xa6t af den frugtesl\xc3\xb8se kamp; han var ogs\xc3\xa5 nu omkring 70 \xc3\xa5r gammel og tr\xc3\xa6ngte til afl\xc3\xb8sning af yngre kr\xc3\xa6fter. I juli 1532 oplod han sin stilling til dekanen i kapitlet, mester Torbern Bille, der dog m\xc3\xa5tte udstede bindende forpligtelser til Frederik 1., inden sagen gik i orden._NEWLINE_Sparre forbeholdt sig stillingen som dekan i kapitlet samt forleningen med de to nonneklostre: St. Peders i Lund og Bos\xc3\xb8, samt flere andre indt\xc3\xa6gter. I den f\xc3\xb8lgende tid spillede han ingen rolle. Til den store rigsdag 1536 indkaldtes ogs\xc3\xa5 "Electus antiqvus Mester A."; i rigsdagsrecessen n\xc3\xa6vnes han imidlertid ikke blandt rigsr\xc3\xa5derne, men har beseglet \xc3\xb8verst blandt den sk\xc3\xa5nske adel._NEWLINE_Senere kaldes han dog atter i kongebreve "vor Mand og Raad". Han havde, i alt fald en tid lang, del i Skurupg\xc3\xa5rd sammen med sine br\xc3\xb8dre, var i besiddelse af ikke ringe formue og havde pant i forskellige hovedg\xc3\xa5rde. 12. oktober 1540 gjorde han testamente, og kort efter d\xc3\xb8de han.'