b'\n_START_ARTICLE_\nChristian Friis til Borreby\n_START_SECTION_\nOpv\xc3\xa6kst og ungdom\n_START_PARAGRAPH_\nChristian Friis blev f\xc3\xb8dt p\xc3\xa5 \xc3\x98rlunde (nu \xc3\x98rb\xc3\xa6klunde) p\xc3\xa5 Fyn og tilh\xc3\xb8rte den Friis-stamme, der f\xc3\xb8rte tre sorte egern i sit v\xc3\xa5ben. Hans fader, Henrik Friis, var en broder til kansler Johan Friis, og hans moder var Margrethe Bild af Ravnholt. Efter at have haft l\xc3\xa6rer i hjemmet kom Friis i Roskilde Skole, men endnu ikke 10 \xc3\xa5r gammel sendtes han, n\xc3\xa6rmest efter foranledning af sin ovenn\xc3\xa6vnte farbroder, med en udenlandsk hovmester til Rostock, hvor han blev sat i huset hos professor Lucas Bacmeister. Her var han i fem \xc3\xa5r, indtil hans faders d\xc3\xb8d i 1571 foranledigede hans hjemkaldelse. Men snart blev han atter sendt ud til forskellige tyske universiteter, "hvor han lagde en god grund b\xc3\xa5de i det latinske sprog s\xc3\xa5 og i den rette, rene religion". Efter at han, ledsaget af forskellige udenlandske hovmestre, havde bes\xc3\xb8gt de h\xc3\xb8jere uddannelsesinstitutioner i Leipzig, Jena, T\xc3\xbcbingen og Basel, gik han 1577 over Geneve til Frankrig, hvor han tilbragte to \xc3\xa5r i Paris, Orl\xc3\xa9ans og andre steder, s\xc3\xa6rlig i den hensigt at l\xc3\xa6re "det franske sprog og andre adelige \xc3\xb8velser". Derfra gik rejsen til Italien. I marts 1579 lod han sig immatrikulere ved universitetet i Padova; siden bes\xc3\xb8gte han de m\xc3\xa6rkeligste byer i Italien og bes\xc3\xb8gte Malta. Ved disse rejser opn\xc3\xa5ede han ikke blot megen sproglig f\xc3\xa6rdighed, men erhvervede ogs\xc3\xa5, is\xc3\xa6r nu, da han var i modnere alder, og da han var "et skarpsindigt hoved", en ikke ringe politisk indsigt._NEWLINE_Over Venedig og K\xc3\xb6ln vendte Friis endelig 1581 tilbage til hjemmet, som han ikke havde set i s\xc3\xa5 mange \xc3\xa5r. Han var nu 24 \xc3\xa5r gammel, og snart \xc3\xa5bnede der sig \xc3\xa6refulde ans\xc3\xa6ttelser for ham. Hertil bidrog vistnok ikke blot den omst\xc3\xa6ndighed, at han i dannelse og begavelse overgik de fleste af sine standsf\xc3\xa6ller, men ogs\xc3\xa5 det ikke mindre v\xc3\xa6sentlige fortrin, at han h\xc3\xb8rte til en af landets mest ansete adelssl\xc3\xa6gter og allerede var ejer af det betydelige jordegods, der var tilfaldet ham efter hans fader og farbroder, navnlig hovedg\xc3\xa5rden Borreby ved Sk\xc3\xa6lsk\xc3\xb8r, hvortil senere kom Hagestedgaard ved Holb\xc3\xa6k._NEWLINE_Efter i henved to \xc3\xa5r at have tjent f\xc3\xb8rst i det kongelige renteri og siden i kancelliet blev Friis 1583 forlenet med Trondheims Len samt J\xc3\xa4mtland og H\xc3\xa4rjedalen. To \xc3\xa5r efter fik han nyt lensbrev p\xc3\xa5 samme overordentlig vidtstrakte embedskreds, og kort efter \xc3\xa6gtede han Mette Hardenberg, datter af Knud Hardenberg til Skjoldemose p\xc3\xa5 Fyn. Kongen gjorde deres bryllup 10. maj 1585 p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns Slot. Rimeligvis har Friis opholdt sig vinteren 1584\xe2\x80\x931585 i Danmark, da han med sine to br\xc3\xb8dre Niels Friis til Hesselager og Frederik Friis til Hagested juleaften 1584 i K\xc3\xb8benhavn udstedte fundatsen for det af hans farbroder, kansler Johan Friis, stiftede legat for tr\xc3\xa6ngende studenter._NEWLINE_Blandt de embedshverv, som sysselsatte Friis under hans virksomhed i Norge, kan n\xc3\xa6vnes, at det 1586 p\xc3\xa5lagdes ham at drage til Vard\xc3\xb8hus for i forbindelse med nogle andre dertil beskikkede m\xc3\xa6nd at se at f\xc3\xa5 nogle gr\xc3\xa6nsestridigheder mellem Norge og Rusland bilagt og siden at drage ned til K\xc3\xb8benhavn for at give kongen underretning om, hvorledes sagerne stod. Samme \xc3\xa5r blev hans embedskreds udvidet, i det nogle mindre nordenfjeldske len blev henlagt under Trondheims Len. For \xc3\xb8vrigt viste han allerede her den store iver for kirkev\xc3\xa6senets fremme, navnlig under form af en kraftig og myndig optr\xc3\xa6den over for misligheder i pr\xc3\xa6sternes liv og l\xc3\xa6re, som ogs\xc3\xa5 senere udm\xc3\xa6rkede ham; og skal man d\xc3\xb8mme efter hans egne ytringer, der for \xc3\xb8vrigt ogs\xc3\xa5 ad anden vej kan stadf\xc3\xa6stes, s\xc3\xa5 m\xc3\xa5 der have v\xc3\xa6ret nok at tage fat i, da man, i mangel af bedre, i hine afsides egne havde m\xc3\xa5ttet tage til takke med mange m\xc3\xa5delige personer._NEWLINE_En indberetning, som Friis indsendte til regeringen, havde til f\xc3\xb8lge, at det blev overdraget ham i forening med biskoppen og et par andre gejstlige m\xc3\xa6nd at drage om i stiftet og ordne de kirkelige forhold, en visitats, hvis resultat foreligger i den s\xc3\xa5kaldte "Throndhjemske Reformats" af 1589, hvorved der navnlig blev s\xc3\xb8rget for en rigeligere pr\xc3\xa6stelig betjening af de ofte overordentlig vidtstrakte pastorater. I de mindeord, der mange \xc3\xa5r efter udtaltes ved Friis\' grav, siges, "at han i 6 Aar forestod Throndhjems Len som en flittig og forstandig Lensmand og dirigerede meget udi god Orden, som hans Efterkommere af de Breve, som findes stillede og stilede i hans Tid, vel vide med Ber\xc3\xb8mmelse hannem at eftersige". Dette kan m\xc3\xa5ske i flere forhold v\xc3\xa6re s\xc3\xa5, men i adskillige s\xc3\xb8gte "efterkommerne" netop at forandre, hvad Friis med den ham egne myndighed og strenghed havde gennemf\xc3\xb8rt._NEWLINE_1589 ombyttede Friis efter regeringsr\xc3\xa5dets bestemmelse Trondheims Len med Antvorskov Slot, "uden Tvivl af den Aarsag, at han som en brugelig Mand kunde v\xc3\xa6re ved Haanden, naar de hannem i Rigens Bestilling behov havde". Sk\xc3\xb8nt han s\xc3\xa5ledes havde forladt Norge, fik han regeringsr\xc3\xa5dets befaling om 1592 i forening med statholderen i Norge, Aksel Knudsen Gyldenstjerne, og lensmanden i Trondheim, Ludvig Munk, at begive sig til gr\xc3\xa6nsen mellem Norge og Rusland for om muligt at bringe de stadig verserende gr\xc3\xa6nsestridigheder til ro, en rejse, der dog ikke synes at v\xc3\xa6re blevet iv\xc3\xa6rksat. Ogs\xc3\xa5 andre s\xc3\xb8gte at drage nytte af hans kendskab til disse nordlige egne. Man har nemlig et brev fra doktor David Chytr\xc3\xa6us i Rostock til ham, efter at han var vendt tilbage fra lensmandsposten nordenfjelds, hvori Chytr\xc3\xa6us skriver, at han med stor l\xc3\xa6ngsel ventede historiske og geografiske oplysninger fra ham ang\xc3\xa5ende disse egne, da han ville bruge dem i sine historiske v\xc3\xa6rker._NEWLINE_Som lensmand p\xc3\xa5 Antvorskov fik Friis i februar 1595 det hverv at repr\xc3\xa6sentere den unge kong Christian 4. som fadder ved den svenske prins Gustav Adolfs d\xc3\xa5b, og da embedet som kongens kansler, der havde st\xc3\xa5et ledigt i to \xc3\xa5r siden Niels Kaas\' d\xc3\xb8d i 1594, endelig skulle bes\xc3\xa6ttes, faldt valget p\xc3\xa5 Friis, der 9. juni 1596 aflagde kanslereden. Samtidig indtr\xc3\xa5dte han i rigens r\xc3\xa5d og blev medlem af regeringsr\xc3\xa5det, indtil Christian 4. ved sin kroning 29. august samme \xc3\xa5r selv overtog styrelsen. Ved den sidstn\xc3\xa6vnte h\xc3\xb8jtidelige akt bar Friis spiret. Nogen tid efter afstod han Antvorskov Len, da han som kanslerl\xc3\xb8n afgiftsfrit havde f\xc3\xa5et Sankt Knuds Kloster i Odense, der gav en \xc3\xa5rlig indt\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 2.300 daler.\n_START_SECTION_\nKongens kansler\n_START_PARAGRAPH_\nSk\xc3\xb8nt Christian 4. som bekendt nok ville regere selv, fik Friis, hvis karakter for \xc3\xb8vrigt synes at have haft en vis lighed med kongens, betydelig indflydelse p\xc3\xa5 afg\xc3\xb8relsen af inden- og udenrigske sager, og det var just ikke altid med mild h\xc3\xa5nd, der blev taget p\xc3\xa5 forhold og personer. Tycho Brahe var en af de f\xc3\xb8rste der fik dette at f\xc3\xb8le. At den ham i Frederik 2.s tid tillagte statsunderst\xc3\xb8ttelse blev taget fra ham, m\xc3\xa5 vistnok for en ikke ringe del tilskrives Friis. Denne havde tidligere haft lejlighed til at se, hvor vilk\xc3\xa5rligt Tycho handlede med sine forleninger, og han havde v\xc3\xa6ret dommer i en derved foranlediget sag. Om der m\xc3\xa5ske har v\xc3\xa6ret personlige sammenst\xc3\xb8d mellem dem, ved vi ikke. Men det g\xc3\xb8r dog et pinligt indtryk n\xc3\xa5r vi ser, at Friis, straks da Tycho havde forladt landet, fik kongen til at forlene ham selv med det pr\xc3\xa6bende i Roskilde (Helligtrekongers Kapel), som Tycho hidtil havde haft og h\xc3\xa5bede at beholde sin livstid._NEWLINE_N\xc3\xa5r det siges om Friis, at "han havde stor kundskab i statssager", s\xc3\xa5 kan rigtigheden deraf ikke betvivles. Blandt de mange statshverv, som blev ham betroet, kan n\xc3\xa6vnes: 1597 var han i en sendef\xc3\xa6rd til markgreven af Brandenburg, 1600 i Emden til forhandling med gesandter fra England ang\xc3\xa5ende omstridte handelsforhold. Det sp\xc3\xa6ndte forhold til Sverige foranledigede flere gr\xc3\xa6nsem\xc3\xb8der, hvori Friis deltog. 1601 var han med kongen i Mecklenburg, 1603 var han afsendt til kong Jakob i England, og i oktober samme \xc3\xa5r var han med Christian 4. i Hamborg, da kongen modtog hyldningsed af staden. \xc3\x85ret efter fulgte han kongen til herredagen i Bergen, hvor Christian 4.s Norske Lov 1604 blev vedtaget. 1606 var han med ham i England og 1608 atter med i Norge ved herredagen i Stavanger. Da den udvalgte prins Christian 1610 blev hyldet, ledede Friis denne akt b\xc3\xa5de i Danmark og i Norge. Kalmarkrigen stillede store krav til hans energiske virksomhed i r\xc3\xa5d og d\xc3\xa5d, da han var formand for regeringen i kongens frav\xc3\xa6relse og siden leder af fredsforhandlingerne i Kn\xc3\xa6r\xc3\xb8d 1612-1613. I 1613 f\xc3\xb8rte han p\xc3\xa5 kongens vegne fors\xc3\xa6det ved herredagen i Skien, og samme \xc3\xa5r fulgte han sin herre til Hamborg, ligesom han 1614 p\xc3\xa5 ny var med ham i England, og efter hjemkomsten gik han som sendemand til Gottorp Slot._NEWLINE_I vinterens hjerte i januar 1616 fulgte han kongen til Bohus og i juli samme \xc3\xa5r til herredagen i Christiania, men her blev han syg. Det var hans inderlige \xc3\xb8nske at komme hjem til Danmark til sin hustru, men dette \xc3\xb8nske skulle ikke opfyldes. Han d\xc3\xb8de 29. juli 1616 om bord skibet Fides i Christianias havn.\n_START_SECTION_\nVurdering af Friis\' virke\n_START_PARAGRAPH_\nVed hans jordef\xc3\xa6rd i Vor Frue Kirke i K\xc3\xb8benhavn vidnede den for sin veltalenhed ber\xc3\xb8mte hofpr\xc3\xa6st Mads Jensen Medelfart om ham:_NEWLINE_Han var en Mand, som Gud havde begavet med en synderlig Visdom og Forstand, hvilken og af lang Brug og Forfarenhed var for\xc3\xb8get. Fremmede Sprog og Tungemaal havde han Lyst til, hvilke han talede gj\xc3\xa6rne, holdt og dem daglig hos sig, som deri vare forfarne. Han havde og foretaget sig den hellige Skrift at lade l\xc3\xa6se for sig i de Timer, han kunde have Lejlighed af sit besv\xc3\xa6rlige Kald, og konfererede ofte med dem, som deri vare vel bel\xc3\xa6ste. Han var en Mand, skj\xc3\xa6nket og givet af Gud_NEWLINE_til at tjene sit F\xc3\xa6drenerige og at bruges i verdslige og politiske Bestillinger med saadan Tr\xc3\xa6ldom og Arbejde, at man ikke skal finde mange hans Lige. Dog gj\xc3\xb8res dermed ingen Engel af_NEWLINE__NEWLINE_ham, han jo som et andet Adams Barn kunde og have haft sin Br\xc3\xa6k._NEWLINE_Han var en nidk\xc3\xa6r h\xc3\xa6vder af adelens friheder, "hvorover Kongen undertiden ikke var alt for vel tilfreds". En streng mand var han, og i det, som l\xc3\xa5 under ham, ville han r\xc3\xa5de i sm\xc3\xa5t som i stort. For kirke- og skolev\xc3\xa6sen havde han ubestridelig en stor interesse, men n\xc3\xa6rmest s\xc3\xa5ledes, som man finder den hos en klog statsmand, der indser, at disse ting tjener til det heles vel. Enhver skulle g\xc3\xb8re sin pligt, og den l\xc3\xa6rer eller pr\xc3\xa6st, som i liv eller l\xc3\xa6re gav forargelse, m\xc3\xa5tte ikke vente nogen sk\xc3\xa5nsel hos den strenge kansler. Men han var ogs\xc3\xa5 villig til at bel\xc3\xb8nne og forfremme de gode. K\xc3\xb8benhavns Universitet havde i Friis en tilsynsmand, som ville vide besked om alt og bestemme alt, og han var ikke let at tilfredsstille._NEWLINE_Friis var en rig mand. En fremmed, der 1600 bes\xc3\xb8gte K\xc3\xb8benhavn, beretter, at hans derv\xc3\xa6rende g\xc3\xa5rd n\xc3\xa6sten var som en kongebolig. Han var dog ogs\xc3\xa5 en godg\xc3\xb8rende mand, og det var ikke ubetydelige summer, som han \xc3\xa5rlig lod uddele til de fattige, s\xc3\xa5 vel p\xc3\xa5 sine godser, Borreby og Hagested, som i_NEWLINE_K\xc3\xb8benhavn. Den gamle digter magister Hans J\xc3\xb8rgensen Sadolin havde sit hjem i hans hus, og da Friis \xc3\xb8nskede Tycho Brahes gamle og hengivne discipel Christen S\xc3\xb8rensen Longomontanus ansat ved_NEWLINE_K\xc3\xb8benhavns Universitet p\xc3\xa5 en tid, da der ingen plads var ledig, tilb\xc3\xb8d han selv at betale hans l\xc3\xb8n._NEWLINE_I videnskabelig dannelse stod han p\xc3\xa5 sin tids h\xc3\xb8jdepunkt. Han skrev latin med samme sikkerhed som en l\xc3\xa6rd professor. S\xc3\xa6rlig fremh\xc3\xa6ves geografi og astronomi som hans yndlingsvidenskaber. I hans senere \xc3\xa5r l\xc3\xa5 det ham alvorlig p\xc3\xa5 hjerte at f\xc3\xa5 det l\xc3\xa6rde skolev\xc3\xa6sen forbedret i Danmark, men han d\xc3\xb8de f\xc3\xb8r han fik sine planer sat fuldt i v\xc3\xa6rk. I kirkelig henseende repr\xc3\xa6senterer han statskirked\xc3\xb8mmet og ortodoksien i dens strenge skikkelse, men vistnok har doktor Hans Poulsen Resen i den henseende haft afg\xc3\xb8rende indflydelse p\xc3\xa5 ham (omtrent fra 1607 af), for tidligere h\xc3\xb8rte m\xc3\xa6nd som Jon Jakobsen Venusin, Niels Krag og andre, hvis retning ikke var alt for ortodoks, til kanslerens yndlinge._NEWLINE_Friis\' hustru, Mette Hardenberg, overlevede ham knap et \xc3\xa5r (d\xc3\xb8d 15. juni 1617). Deres \xc3\xa6gteskab var barnl\xc3\xb8st. Hun synes at have lignet sin mand i begavelse og karakterens kraft. Der var endog dem, der ville mene, at det egentlig var fruen, der f\xc3\xb8rte regeringen, og at hun blandede sig mere i de offentlige anliggender, end det almindelig tilstedtes en kvinde. Det er i alt fald bekendt, at Christian 4. satte megen pris p\xc3\xa5 hendes kl\xc3\xb8gt og indsigt og gerne s\xc3\xa5 hende blandt sine omgivelser.'