b'\n_START_ARTICLE_\nTupolev Tu-22M\n_START_SECTION_\nUdvikling\n_START_PARAGRAPH_\nTu-22M er udviklet p\xc3\xa5 grundlag af Tupolev Tu-22 (NATO-rapporteringsnavn: Blinder) i 1970\'erne, men er p\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5der et helt nyt design. P\xc3\xa5 dav\xc3\xa6rende tidspunkt var variabel pilgeometri ("bev\xc3\xa6gelig vinge") en popul\xc3\xa6r konstruktion, der ogs\xc3\xa5 var benyttet i andre sovjetiske designs som MiG-23 og Su-17. Den nye Tu-22M fik oprindeligt navnet Samoljot 145 (Fly 145). P\xc3\xa5 trods af, at flyet p\xc3\xa5 mange m\xc3\xa5der er helt nyt design i forhold til Tu-22, fik flyet navnet Tu-22M angiveligt for at g\xc3\xb8re det nemmere at opn\xc3\xa5 finansiering af projektet i milit\xc3\xa6ret og i den sovjetiske regering. Det er ogs\xc3\xa5 h\xc3\xa6vdet, at navnet Tu-22M blev anvendt under nedrustningsforhandlingerne om SALT II for at skabe indtryk af, at flyet blot var en mindre videreudvikling af Tu-22 og for at skjule flyets reelle egenskaber. NATO gav flyet et nyt navn; Backfire.\n_START_SECTION_\nOperativ tjeneste\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den Kolde krig anvendte Sovjetunionens luftv\xc3\xa5ben Tu-22M i rollen som strategisk bombefly, ligesom Sovjetunionens fl\xc3\xa5de anvendte flyet til operationer mod fjendtlige skibe. I l\xc3\xb8bet af 1970\'erne blev Tu-22M benyttet til enkelte simulerede angreb mod amerikanske fl\xc3\xa5deenheder. Flyet blev ogs\xc3\xa5 benyttet til at teste Japans flyberedskab._NEWLINE_Tu-22M blev benyttet i kamp f\xc3\xb8rste gang i Afghanistan fra 1987 til 1989. Brugen af flyet var tilsvarende den amerikanske brug af B-52 Stratofortress under Vietnamkrigen og bestod i at smide store m\xc3\xa6ngder af konventionelle ustyrede bomber mod m\xc3\xa5l p\xc3\xa5 jorden. Tu-22M3 blev anvendt p\xc3\xa5 samme m\xc3\xa5de under krigen i Tjetjenien i 1995, hvor der blev bombet m\xc3\xa5l n\xc3\xa6r Groznyj._NEWLINE_Rusland anvendte Tu-22MR under krigen i Sydossetien, hvor et af flyene blev bekr\xc3\xa6ftet skudt ned af et jord-til-luft missil._NEWLINE_I de senere \xc3\xa5r er flyet blevet benyttet af Rusland til at teste beredskabet i \xc3\x98sters\xc3\xb8omr\xc3\xa5det. Den 29. marts 2013 foretog russiske Tu-22M3\'ere og Su-27\'ere et simuleret angreb mod Sverige. Det svenske forsvar reagerede ikke p\xc3\xa5 det simulerede angreb. Danske fly udstationeret i Baltikum kom dog p\xc3\xa5 vingerne._NEWLINE_Den 24. marts 2015 foretog to TU-22M for f\xc3\xb8rste gang en supersonisk flyvning over \xc3\x98sters\xc3\xb8en med kurs mod det sydlige Skandinavien. Flyvningen skete f\xc3\xa5 dage efter, at Rusland havde truet Danmark med atomangreb. og medio juni 2014 under folkem\xc3\xb8det blev flyet anvendt i et simuleret angreb p\xc3\xa5 Bornholm, medbringende missiler.\n_START_SECTION_\nEksport\n_START_PARAGRAPH_\nTupolev har siden 1992 s\xc3\xb8gt at eksportere flyet, herunder til Iran, Indien og Kina, men der er endnu ikke foretaget bekr\xc3\xa6ftet salg af flyet. Fire fly blev dog i leaset til Indien i 2001. Flyene skulle udf\xc3\xb8re maritim overv\xc3\xa5gning og fungere som angrebsfly._NEWLINE_I januar 2013 blev rapporteret, at Kina havde underskrevet en aftale om produktion og k\xc3\xb8b af 36 Tu-22M3\'ere under den kinesiske betegnelse H-10; en stor del af flyene skulle fremstilles i Kina under en aftale om teknologioverf\xc3\xb8rsel fra Tupolev. der blev ligeledes spekuleret i, at Rusland tillige skulle have solgt russiskbyggede langtr\xc3\xa6kkende Raduga Kh-22 anti-skibs-missiler. Det russiske v\xc3\xa5benexportagentur Rosoboronexport har dog ben\xc3\xa6gtet et salg af fly og missiler til Kina.\n_START_SECTION_\nVersioner\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste variant af flyet var Tu-22M0, der blev fremstillet i ni eksemplarer. Herefter fulgte ni yderligere Tu-22M1 i 1971 og 1972. Det nye fly fik NATO-rapporteringsnavnet Backfire-A._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste st\xc3\xb8rre serie gik i produktion i 1972 under navnet Tu-22M2 (NATO: Backfire-B). Flyet havde l\xc3\xa6ngere vinger og et \xc3\xa6ndret skrog, plads til 4 bes\xc3\xa6tningsmedlemmer, to NK-22 motorer (215\xc2\xa0kN hver) og nyt understel i vingerne. Flyets bev\xc3\xa6bning bestod oftest af langtr\xc3\xa6kkende krydsermissiler eller anti-skibs-missiler af typen Raduga Kh-22. Nogle Tu-22M2\'ere blev senere udstyret med de kraftigere NK-23 motorer og givet navnet Tu-22M2Ye._NEWLINE_Den senere Tu-22M3 (NATO: Backfire C) fl\xc3\xb8j f\xc3\xb8rste gang i 1976 og blev taget i tjeneste i 1983. Tu-22M3 havde nye NK-25 motorer med markant st\xc3\xb8rre luftindtag som p\xc3\xa5 MiG-25, for\xc3\xb8get vinkel p\xc3\xa5 vingerne til flyvning i h\xc3\xb8j hastighed og en ny n\xc3\xa6se med plads til en forbedret radar og v\xc3\xa5benstyringssystem._NEWLINE_Tu-22M blev oprindeligt bygget med mulighed for lufttankning. Denne mulighed gjorde flyet kontroversielt under 1970\'ernes nedrustningsforhandlinger, idet muligheden for lufttankning gav flyet mulighed for at angribe m\xc3\xa5l i USA, hvilket kvalificerede flyet til et strategisk bombefly. Under SALT-2 forhandlingerne indvilligede Sovjetunionen i at fjerne muligheden for lufttankning p\xc3\xa5 de fleste af flyene. If\xc3\xb8lge rapporter fra sovjetiske afhoppere var der dog p\xc3\xa5 sovjetiske luftbaser opbevaret udstyr til lufttankning, der hurtigt kunne monteres p\xc3\xa5 hvert enkelt af de sovjetiske Tu-22M3\'ere._NEWLINE_Flere Tu-22M3\'ere, muligvis 12, blev ombygget til rekognosceringsflyet Tu-22M3(R) eller Tu-22MR._NEWLINE_En version, Tu-22M3M, med opgraderet avionik og forbedrede v\xc3\xa5bensystemer er ligeledes udviklet og taget i brug af Ruslands luftv\xc3\xa5ben.'