b'\n_START_ARTICLE_\nChristine af Sachsen\n_START_SECTION_\nLiv og sk\xc3\xa6bne\n_START_PARAGRAPH_\nSom 16-\xc3\xa5rig blev hun i 1477 trolovet med Christian 1.s s\xc3\xb8n Hans. \xc3\x85ret efter f\xc3\xb8rtes hun i et stort optog til Warnem\xc3\xbcnde, hvor hun blev hentet af et stort dansk f\xc3\xb8lge. Parret blev gift p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns Slot 6. september 1478. Den 18. maj 1482 blev hun med sin mand kronet i Frue Kirke. _NEWLINE_I \xc3\xa6gteskabskontrakten blev fastlagt, at hendes underhold skulle sikre hende 4.000 gylden i \xc3\xa5rligt afkast, samt ret til at bruge nogle slotte og len med tilliggender og afgifter "doruff sie yren furstlichen stant gehalten noge". Det blev indskrevet, at kong Hans\' efterf\xc3\xb8lger p\xc3\xa5 tronen skulle kunne k\xc3\xb8be hende ud af hendes rettigheder mod et bel\xc3\xb8b p\xc3\xa5 40.000 gylden._NEWLINE_Parret fik mellem 1479 og 1485 fem b\xc3\xb8rn: Hans, Ernst, Christian og Elisabeth - samt Frans, opkaldt efter Frans af Assisi, i 1497. Hans d\xc3\xb8de som sp\xc3\xa6d; Ernst og Frans i ung alder.\n_START_SECTION_\nMorgengave og/eller pantelen?\n_START_PARAGRAPH_\nDa Christine blev dronning af Danmark, var landet i en politisk sp\xc3\xa6ndt situation. Kalmarunionen var truet af indre opl\xc3\xb8sning. F\xc3\xb8rst i 1483 blev Hans anerkendt som konge i Norge, og Sverige ville f\xc3\xb8rst ikke anerkende ham. For at undertvinge svenskerne, besatte kong Hans i 1487 Gotland. I 1490 m\xc3\xa5tte Hans dele hertugd\xc3\xb8mmerne med sin lillebror hertug Frederik af Gottorp. F\xc3\xb8rst i 1497 lykkedes det kong Hans i samarbejde med en gruppe svenske storm\xc3\xa6nd at tage magten i Sverige og blive anerkendt som konge af Sverige. I forl\xc3\xa6ngelse heraf gav han dronning Christine i morgengave (livgeding) nogle len: "\xc3\x98rebro slot oc \xc3\x98rebro l\xc3\xa6n met alle szine rette tilliggelsse, ther till Nercke, Norddenskogh, Vermmeland oc Dall". Det er muligt, at denne morgengave havde til form\xc3\xa5l at sikre Sveriges forbliven i Kalmarunionen. Ogs\xc3\xa5 i Danmark fik hun len: f\xc3\xb8rst og fremmest N\xc3\xa6sbyhoved len og Tranek\xc3\xa6r Len, fra 1501 ogs\xc3\xa5 byerne Ribe, Kolding og Assens. I disse tilf\xc3\xa6lde synes der dog at v\xc3\xa6re tale om pantelen: det ser ud til, at dronningen havde ydet sin \xc3\xa6gtef\xc3\xa6lle \xc3\xb8konomiske l\xc3\xa5n til at finansiere hans kampe i Sverige, men da disse slog fejl, var kongen n\xc3\xb8dt til at give sin hustru erstatning b\xc3\xa5de for den mistede morgengave og for de \xc3\xb8konomiske l\xc3\xa5n, og her m\xc3\xa5tte de danske len s\xc3\xa5 udl\xc3\xa6gges.\n_START_SECTION_\nDronningens fangenskab hos svenskerne\n_START_PARAGRAPH_\nDet var nemlig imidlertid ikke lykkedes kong Hans at nedk\xc3\xa6mpe modstanden mod ham i Sverige. I \xc3\xa5ret 1500 og igen i januar 1501 ledsagede dronningen ham til Sverige. Ved sin hjemrejse i august efterlod kong Hans hende p\xc3\xa5 Stockholms Slot for under de truende urolige forhold at give sine tilh\xc3\xa6ngere et samlingspunkt. Da svenske]] b\xc3\xb8nder og adelsm\xc3\xa6nd i 1501 rejste sig mod unionskongen Hans, blev Stockholm by belejret og m\xc3\xa5tte overgive sig den 10. oktober 1502, derefter belejredes Stockholms slot, hvor dronning Christine opholdt sig. Slottet holdt stand til den 6. maj 1503, da det m\xc3\xa5tte overgives. Der var da af bes\xc3\xa6tningens 1.000 mand kun 70 tilbage, der alle var udmarvede af sult og sygdom. _NEWLINE_Kong Hans s\xc3\xb8gte at komme til unds\xc3\xa6tning, men n\xc3\xa5ede f\xc3\xb8rst frem den 12. maj, seks dage for sent._NEWLINE_Efter kapitulationen skulle hun f\xc3\xb8res tilbage til Danmark til lands eller til vands, n\xc3\xa5r Sten Sture havde bestemt hvem, der skulle udg\xc3\xb8re hendes f\xc3\xb8lge; imidlertid skulle hun, dog i fuldst\xc3\xa6ndig frihed, opholde sig i Sortebr\xc3\xb8drekloster. Sk\xc3\xb8nt kong Hans var kommet til Stockholm blot f\xc3\xa5 dage efter overenskomsten, fik hun ikke lov til at blive forenet med ham, og til trods for overenskomsten blev hun holdt tilbage i et slags fangenskab, f\xc3\xb8rst i Stockholms Sortebr\xc3\xb8drekloster, senere i Gr\xc3\xa5br\xc3\xb8dreklosteret og til sidst i Vadstena kloster, indtil hun til dels ved L\xc3\xbcbecks m\xc3\xa6gling i oktober 1503 endelig blev l\xc3\xb8sladt, og af Sten Sture og et stort f\xc3\xb8lge ledsaget til gr\xc3\xa6nsen. I Halmstad fik hun en h\xc3\xb8jtidelig modtagelse af sin \xc3\xa6ldste s\xc3\xb8n, hertug Christian, og den danske adel efter henved tre \xc3\xa5rs frav\xc3\xa6r._NEWLINE_Det er uklart, hvorfor kong Hans ikke n\xc3\xa5ede tilbage f\xc3\xb8r. Det er fastsl\xc3\xa5et, at kongen havde et godt \xc3\xb8je til dronningens hofdame Edele Mikkelsdatter Jernsk\xc3\xa6g ("jomfru Jernsk\xc3\xa6g"). Det kan ikke udelukkes, at kongen m\xc3\xa5ske var parat til - b\xc3\xa5de af \xc3\xb8konomiske og andre grunde - at pr\xc3\xb8ve at slippe af med Christine. Hvordan det end forholder sig, synes der senere at have v\xc3\xa6ret et sp\xc3\xa6ndt forhold mellem \xc3\xa6gtef\xc3\xa6llerne.\n_START_SECTION_\nDronningen opbygger sin magtposition\n_START_PARAGRAPH_\nKort efter sin hjemkomst stiftede hun Sankt Clara Kloster i K\xc3\xb8benhavn for nonner af Gr\xc3\xa5br\xc3\xb8dreordenen og senere et lignende i Odense._NEWLINE_I de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r levede de to \xc3\xa6gtef\xc3\xa6ller ikke mere sammen. Det var en de facto separation. Dronning Christine indledte sin genvundne frihed med i 1504 at drage p\xc3\xa5 bes\xc3\xb8g hos sin datter, Elisabeth, der var gift med kurfyrste Joakim af Brandenborg. Desuden bes\xc3\xb8gte hun sin s\xc3\xb8ster Margrethe af Braunschweig og rejste forbi valfartsstederne Sternberg og Wilsnack. Da hun vendte tilbage til Danmark, tog hun ophold i Odense, v\xc3\xa6k fra kongen. Det p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende kan bedst beskrives som en regul\xc3\xa6r magtkamp mellem de to \xc3\xa6gtef\xc3\xa6ller - i det skjulte. _NEWLINE_Dronningen allierede sig med en r\xc3\xa6kke aristokrater, der kunne v\xc3\xa6re hende til st\xc3\xb8tte, fra sl\xc3\xa6gterne R\xc3\xb8nnow, Gyldenstjerne, Bille og Marsvin. Desuden opretholdt hun et godt godt forhold til sin svoger, hertug Frederik af Gottorp. Dronningen ansatte b\xc3\xa5de adelige og ikke-adelige til at administrere sine besiddelser og vandt derved deres st\xc3\xb8tte. Baggrunden for denne virksomhed var tidens patron-klientforhold. Dronningen var en betydelig patron, som for at administrere sine store besiddelser og fremvise sin magt, omgav sig med et stort antal klienter. Denne demonstration af patronstatus skete p\xc3\xa5 flere m\xc3\xa5der: hun k\xc3\xb8bte kostbart kl\xc3\xa6de, der kunne bruges til sine ansattes uniformer, hun k\xc3\xb8bte luksusmadvarer og ansatte Claus Berg til at lave altertavlen i Sankt Knuds kirke, der demonstrerede b\xc3\xa5de hendes fromhed og status som dronning; hun stod fadder for sine klienter og deres b\xc3\xb8rn og medvirkede ved afholdelsen af flere klienters bryllupper, hun bekostede udgifter til medicin og l\xc3\xa6ge for sine klienter, hun betalte udgifter ved deres begravelse (herunder udgifter til begravelsesceremonier), og for mange klienter var hun et vigtigt springbr\xc3\xa6t for deres karrierer, hvor de kunne komme i positioner, som hun senere kunne drage nytte af.\n_START_SECTION_\nDet uafklarede mord\n_START_PARAGRAPH_\nI 1504 blev Christines lensmand p\xc3\xa5 N\xc3\xa6sbyhoved len, Otto Porsfeldt, dr\xc3\xa6bt under uklare omst\xc3\xa6ndigheder. Forholdet synes at v\xc3\xa6re, at han under et ophold hos en borger i Odense, Hans Kr\xc3\xa6mmer, blev s\xc3\xa5ret d\xc3\xb8deligt af en Knud Kjeldsen, der var bispens k\xc3\xb8gemester. Liges\xc3\xa5 blev r\xc3\xa5dsmand Knud Friis s\xc3\xa5ret af en Steffen Tyske. B\xc3\xa5de Steffen Tyske, Knud Kjeldsen og bisp Jens Andersen Beldenak, synes at have tilh\xc3\xb8rt kredsen om kong Hans. Nogen retssag fandt i f\xc3\xb8rste omgang ikke sted, \xc3\xa5benbart beskyttede kongen sine folk mod dronningen. Til geng\xc3\xa6ld arrangerede hun som en magtdemonstration overfor biskop Beldenak en storstilet begravelse med et helt optog gennem Odenses gader og hest i kirken. Tre m\xc3\xa5neder senere fik hun gentaget hele forestillingen.\n_START_SECTION_\nAltertavlen i Odense\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa6nge gjorde hun gode miner til slet spil. I Gr\xc3\xa5br\xc3\xb8dre Klosterkirke i Odense indrettede hun det endnu bevarede gravminde, hvor b\xc3\xa5de hun og kong Hans er afbildet. Under hendes tilsyn skabte Claus Berg sin ber\xc3\xb8mte altertavle med billeder af hele kongefamilien.\n_START_SECTION_\nErstatning for tabte besiddelser\n_START_PARAGRAPH_\nDronningen ledsagede kong Hans p\xc3\xa5 hans sidste rejse i Jylland._NEWLINE_Efter kong Hans\' d\xc3\xb8d i 1513 tog hun som enkedronning ophold p\xc3\xa5 N\xc3\xa6sbyhoved Slot ved Odense, der var hendes ejendom. I forl\xc3\xa6ngelse af situationen opstod sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let om dronningen havde f\xc3\xa5et fuld erstatning for sin morgengave og sine udl\xc3\xa6g til \xc3\xa6gtef\xc3\xa6llens krigsf\xc3\xb8relse. Det havde hun ikke. I 1517 blev ogs\xc3\xa5 Rug\xc3\xa5rd len overdraget Christine. Overdragelsen fandt sted samtidig med, at Christian 2. fors\xc3\xb8gte at genvinde magten i Sverige. Hvis enkedronningen skulle bekoste denne krig, m\xc3\xa5tte der nye forleninger til.\n_START_SECTION_\nRetsopg\xc3\xb8ret\n_START_PARAGRAPH_\nEfter \xc3\xa6gtef\xc3\xa6llens d\xc3\xb8d indledte Christine det opg\xc3\xb8r, hun s\xc3\xa5 l\xc3\xa6nge have udskudt. Kong Hans havde udn\xc3\xa6vnt sin yndling Jens Andersen Beldenak som biskop over Fyn efter Carl R\xc3\xb8nnow. I 1517 indledte Christian 2., hendes s\xc3\xb8n der nu var blevet konge, et opg\xc3\xb8r med Jens Andersen. Denne og flere andre blev p\xc3\xa5 herredagen anklaget for at have flere udest\xc3\xa5ender med kongen, og if\xc3\xb8lge Skibbykr\xc3\xb8niken "ligeledes havde han viist stor Haan mod Kongens Moder Dronning Kristine og i h\xc3\xb8j grad fort\xc3\xb8rnet hende ved Drabet p\xc3\xa5 hendes Lensmand, Adelsmanden Otto Porsfeldt." Jens Andersen kom i f\xc3\xa6ngsel fra 1517, og bytinget i Odense id\xc3\xb8mte bispens k\xc3\xb8gemester Knud Kjeldsen b\xc3\xb8der. Retssagen, der f\xc3\xa6ldede odensebispen, blev f\xc3\xb8rt af dronning Christines s\xc3\xb8n, hendes tidligere kansler og en s\xc3\xb8n af hendes trofaste tolder i Kolding. I stedet for Jens Andersen indsattes en nederlandsk franciskaner, Vincens Kempe, som administrator af bispegodset.\n_START_SECTION_\nGravsted\n_START_PARAGRAPH_\nChristine blev efter sin d\xc3\xb8d gravsat i Gr\xc3\xa5br\xc3\xb8dre Klosterkirke i Odense i Franciskanerordenens nonnedragt. _NEWLINE_Da Gr\xc3\xa5br\xc3\xb8drekirken skulle nedrives, blev lig og mindesm\xc3\xa6rker i 1805 flyttet til Sankt Knuds Kirke.'