b'\n_START_ARTICLE_\nRumbulamassakren\n_START_SECTION_\nNavn\n_START_PARAGRAPH_\nMassakren er kendt under forskellige navne, herunder Den store aktion, og Rumbula aktionen, i Letland kaldes den Masu slepkav\xc4\xabbas Rumbul\xc4\x81. Maskren kaldes undertiden Jeckeln-aktionen efter lederen Friedrich Jeckeln ordet "aktion", blev brugt af nazisterne som en omskrivning for mord. Nazisterne omskrev officielt Rumbulamassakren som "skydeaktion" (Erschiessungsaktion). I retsagen mod Einsatzgruppeerne ved N\xc3\xbcrnbergprocessen blev massakren blot beskrevet som "mordet p\xc3\xa5 10.600 j\xc3\xb8der" den 30. november 1941.\n_START_SECTION_\nBeliggenhed\n_START_PARAGRAPH_\nRumbula er en del af et skov- og sumpomr\xc3\xa5de p\xc3\xa5 lettisk kendt som V\xc4\x81rnu me\xc5\xbes. I kanten af skovomr\xc3\xa5det l\xc3\xa5 den lille Rumbula-jernbanestation 12 km syd\xc3\xb8st for Riga. Stedet, hvor massakren foregik, l\xc3\xa5 p\xc3\xa5 en bakke omkring 250 m fra stationen mellem jernbanen og Riga-Daugavpils hovedvejen. Pladsen var temmelig \xc3\xa5ben og let tilg\xc3\xa6ngeligt, men udsynet var blokeret af vegetation, alligevel kunne lyden af pistolskud h\xc3\xb8res b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 jerbanestationen og fra hovedvejen. De nazistiske bes\xc3\xa6ttelsesmyndigheder gennemf\xc3\xb8rte en r\xc3\xa6kke andre massakrer p\xc3\xa5 den nordlige bred af Daugava i Rumbulas n\xc3\xa6rhed. Jorden var sandet og let at grave massegrave i. Mens de omkringliggende fyreskov var sparsomme, var bevoksningen t\xc3\xa6t i midten, hvor massakren fandt sted. G\xc3\xa5afstand via hovedvejen fra Rigaghettoen gjorde det nemt at bringe ofrene til Rumbula, ligesom det var nemt for morderne og deres tropper at tage toget fra Riga.\n_START_SECTION_\nTi kilometers march til massegravene\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste kolonne af mennesker, ledsaget af omkring 50 vagter, forlod ghettoen den 30. november 1941 kl. 6 om morgenen. Den dag var lufttemperaturer i Riga -7,5\xc2\xa0\xc2\xb0C, kl. 7, -1,1\xc2\xa0\xc2\xb0C kl. 9 og 1,9\xc2\xa0\xc2\xb0C kl. 9 om aftenen. Den foreg\xc3\xa5ende aften havde det v\xc3\xa6ret snevejr, og der l\xc3\xa5 henved 7 cm sne om morgenen, men der faldt ingen sne den 30. november mellem 7 og 9 om aftenen. Folk kunne ikke holde det tempo vagterne kr\xc3\xa6vede og kollonen blev l\xc3\xa6ngere og l\xc3\xa6ngere. Vagterne sk\xc3\xb8d de, der faldt ud af kolonnen eller stoppede for at hvile p\xc3\xa5 den 10 km lange marchtur. Da de tyske vagter blev retsforfulgt for krigsforbrydelser efter krigen h\xc3\xa6vdede de, at det var letterne, der udf\xc3\xb8rte de fleste drab. I Letland var der imidlertid historier om lettiske politifolk, der n\xc3\xa6gtede at udf\xc3\xb8re ordrerne om at skyde folk._NEWLINE_F\xc3\xa5 overlevede massakren, blandt andet pigen Frieda, der brugte forvirringen i skoven til at glide ned i en af massegravene og foregive at v\xc3\xa6re d\xc3\xb8d. Hun overlevede krigen og udgav senere en bog med den russisike titel "\xd0\xaf \xd0\xbf\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb5\xd0\xb6\xd0\xb8\xd0\xbb\xd0\xb0 \xd1\x80\xd1\x83\xd0\xbc\xd0\xb1\xd1\x83\xd0\xbb\xd1\x83", dansk: Jeg overlevede Rumbula, der blev oversat til engelsk og udgivet af United States Holocaust Memorial Museum. Hun beskriver marchen i bogen:_NEWLINE_ _NEWLINE_Det var allerede begyndt at blive lyst. En uendelig kollone af mennesker, bevogtet af bev\xc3\xa6bnede politifolk, kom forbi. Unge kvinder, kvinder med sp\xc3\xa6db\xc3\xb8rn i deres arme, gamle kvinder, handicappede, godt hjulpet af deres naboer, unge drenge og piger_NEWLINE_-- alle marcherende, marcherende. Pludselig foran vores vindue, startede en tysk SS-mand at skyde med en automatisk pistol direkte ind ifolke m\xc3\xa6ngden. Folk blev mejet ned og faldt p\xc3\xa5 brostenene. Der var forvirring i kolonnen. Folk snublede over dem, der var faldet, blev de tr\xc3\xa6ngte sig frem, v\xc3\xa6k fra den vildt skydende SS-mand. Nogle smed deres pakker, s\xc3\xa5 de kunne l\xc3\xb8be hurtigere. De lettiske politifolk r\xc3\xa5bte \'Hurtigere, hurtigere\' og slog sm\xc3\xa6ld piske hen over hovedet p\xc3\xa5 m\xc3\xa6ngden._NEWLINE__NEWLINE_... Kollonerne af mennesker bev\xc3\xa6gede sig fremad og fremad, sommetider i en halvt i l\xc3\xb8b, marcherende, trav, uden ende. Der \xc3\xa9n, der en anden, faldt og andre ville g\xc3\xa5 lige hen over dem, hele tiden opfordret den af politifolk, "Hurtigere, hurtigere \', med deres piske og gev\xc3\xa6rkolber._NEWLINE__NEWLINE_... Jeg stod ved vinduet og s\xc3\xa5 indtil omkring middag, da r\xc3\xa6dselen af marchen endte ... . Nu var gaden rolig, intet bev\xc3\xa6gede sig. Lig l\xc3\xa5 spredt over det hele, str\xc3\xb8mme af blod l\xc3\xb8b stadig fra de livl\xc3\xb8se kroppe. Det var for det meste gamle mennesker, gravide kvinder, b\xc3\xb8rn, handicappede -- alle dem, der ikke kunne holde trit med marchens umenneskelige tempo\n_START_SECTION_\nAnkomst til Rumbula og massemordet\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste kolonne ankom til Rumbula omkring kl. omkring kl. 9 d. 30. november. F\xc3\xb8r de kom ind i skoven, blev j\xc3\xb8derne beordret til at kl\xc3\xa6de sig af og l\xc3\xa6gge deres t\xc3\xb8j og v\xc3\xa6rdigenstande i forskellige kasser, sko i en, frakker i en anden og s\xc3\xa5 videre. De blev derefter sendt hen gravene. Hvis for mange ankom p\xc3\xa5 en gang til straks at blive skudt, m\xc3\xa5tte de vente i den n\xc3\xa6rliggende skov, indtil det blev deres tur. Da bunkerne af t\xc3\xb8j blev for store, l\xc3\xa6ssede medlemmer af Arajskommandoen kasserne i lastbiler, der skulle transportere det tilbage til Riga. Afkl\xc3\xa6dningsomr\xc3\xa5det blev n\xc3\xb8je overv\xc3\xa5get af vagterne, fordi her var pause i det transportb\xc3\xa5ndslignende system, hvor uroligheder kunne opst\xc3\xa5._NEWLINE_Folk blev efterf\xc3\xb8lgen tvunget til at marchere ned ad ramper til gravene i koloner ti ad gangen, ovenp\xc3\xa5 de tidligere ofre, hvoraf mange stadig var i live. Nogle gr\xc3\xa6d, andre bad og fremsagde Toraen. Handicappede og \xc3\xa6ldre blev hjulpet ned i massegravene af andre st\xc3\xb8rkere ofre._NEWLINE_ _NEWLINE_Ofrene blev tvunget at l\xc3\xa6gge sig p\xc3\xa5 maven oven p\xc3\xa5 dem, der allerede var blevet skudt og stadig vred og bev\xc3\xa6gede sig, med blodet, hjenemasse og ekskrementer sivende ud. Med deres russiske automatv\xc3\xa5ben indstillet p\xc3\xa5 enkeltskud, myrdede konkurrenceskytter j\xc3\xb8derne p\xc3\xa5 en afstand af omkring to meter med et skud i ryggen eller hovedet. If\xc3\xb8lge Jeckeln systemet blev der tildelt \xc3\xa9n kugle per person._NEWLINE_Skyderiet fortsatte til efter solnedgang i tusm\xc3\xb8rket, sandsynligvis til omkring 5 om aftenen, efter m\xc3\xb8rket var faldt p\xc3\xa5. (Der er uoverensstemmelse i dokumentationen om, hvorn\xc3\xa5r skyderiet oph\xc3\xb8rte. En kilde oplyser at skyderiet fortsat ind p\xc3\xa5 aften.) Pr\xc3\xa6cisionen i skydningen kan v\xc3\xa6re blevet forringet af tusm\xc3\xb8rket, Nazipolitichefen Karl Heise, der i l\xc3\xb8bet af dagen var taget frem og tilbage mellem Riga og skoven, blev ramt i \xc3\xb8jet af en ricocherende kugle. Jeckeln selv beskrev Rumbula ved retsagen mod ham i 1946:_NEWLINE_ _NEWLINE_Sp: Hvem sk\xc3\xb8d?_NEWLINE_Sv: Ti eller told tyske Sonderdienst soldater._NEWLINE_Sp: Hvordan vare fremgangsm\xc3\xa5den?_NEWLINE_Sv: Alle j\xc3\xb8der gik til fods til henrettelsespladsen. N\xc3\xa6r ved gravene skulle de aflevere deres overt\xc3\xb8j, som senere blev vasket, sorteret og sendt tilbage til Tyskland. J\xc3\xb8derne - m\xc3\xa6nd, kvinder og b\xc3\xb8rn - passerede gennem politiets afsp\xc3\xa6rringer p\xc3\xa5 vej til gravene, hvor de blev skudt af de tyske soldater._NEWLINE__NEWLINE_Skytterne fyrede fra kanten af de mindre grave. Ved de st\xc3\xb8rre huller gik de ned i gravene blandt de d\xc3\xb8ende og d\xc3\xb8de for at kunne skyde det n\xc3\xa6ste lag af ofre. Kaptajn af reserven Otto Schulz-Du Bois ved de tyske ingeni\xc3\xb8rtroper var i omr\xc3\xa5det p\xc3\xa5 inspektionsopgaver, da han h\xc3\xb8rte "vedvarende rapporter om skyderi". Schulz-Du Bois standsede for at unders\xc3\xb8ge hvad der skete, og fordi sikkerheden var d\xc3\xa5rlig, var han i stand til at observere mordene. Et par m\xc3\xa5neder senere beskrev han, hvad han s\xc3\xa5 til venner i Tyskland, som i 1980 rapporterede, hvad Schulz-Du Bois havde fortalt dem:_NEWLINE_ _NEWLINE_Det f\xc3\xb8rste han s\xc3\xa5, var en enorm bunke t\xc3\xb8j, derefter m\xc3\xa6nd, kvinder, b\xc3\xb8rn og gamle, der stod p\xc3\xa5 r\xc3\xa6kke, kl\xc3\xa6dt i undert\xc3\xb8j. R\xc3\xa6kken endte i en lille skov med massegrave. De forreste i r\xc3\xa6kken blev tvunget til at springe ned i gravene hvorefter de blev myrdet med en pistol kugle i hovedet. Seks SS-m\xc3\xa6nd var travlt optaget af denne uhyggelige opgave. Ofrene var fuldst\xc3\xa6ndig rolige. Der var ingen ramaskrig, kun let hulken og gr\xc3\xa5d og beroligende ord til b\xc3\xb8rnene.\n_START_SECTION_\nOfficielle vidner\n_START_PARAGRAPH_\nJeckeln kr\xc3\xa6vede at h\xc3\xb8jtst\xc3\xa5ende nazister overv\xc3\xa6rede "skydeaktionen" (l\xc3\xa6s: Rumbulamassakren). Jeckeln selv stod p\xc3\xa5 toppen af gravene og var personligt leder af skytterne. Reichskommissar for Ostland, Hinrich Lohse, var der, i det mindste for en tid. Dr. Otto Heinrich Drechsler, den territoriale kommiss\xc3\xa6r ( Gebietskommissar) for Letland kan have v\xc3\xa6ret til stede. Roberts Osis, chefen for den lettiske kollaborat\xc3\xb8rmilits ( Schutzmannshaft) var til stede det meste af tiden. Viktors Arajs, der var beruset, havde tilsyn med letterne m\xc3\xa6nd i Arajskommandoen meget t\xc3\xa6t p\xc3\xa5 masegravene, der bevogtede og tvang ofrene ned i massegravene.\n_START_SECTION_\nSenere mord og fjernelse af lig i ghettoen\n_START_PARAGRAPH_\nKarl Heise kom tilbage fra til Rigaghettoen ved 13-tiden og opdagede at omkring 20 j\xc3\xb8der, der havde v\xc3\xa6ret for syge til at marchere til Rumbula var blevet bragt til hospitalet. Heise beordrede at de straks skulle bringes ud p\xc3\xa5 gaden og skydes. De der stod for nedskydning af patienterne var medlemmer af Schutzpolizei, blandt andre Hesfer, Otto Tuchel, og Neuman. Der var stadig hundredvis af lig tilbage p\xc3\xa5 gaderne i ghettoen fra morgenens rydning. Ikke alle, som var blevet skudt ned i gaderne, var d\xc3\xb8de. De, der stadig var i live, blev skudt af Arajskommandoen. En gruppe af raske j\xc3\xb8der blev udkommanderet til at samle ligene og fragte dem til den j\xc3\xb8diske kirkeg\xc3\xa5rd p\xc3\xa5 sl\xc3\xa6der, trilleb\xc3\xb8rer og hestevogne. Der blev ikke gravet individuelle grave p\xc3\xa5 kirkeg\xc3\xa5rden. I stedet brugte nazisterne dynamit til at spr\xc3\xa6nge et stort krater i jorden, hvor de d\xc3\xb8de blev dumpet uden ceremoni.\n_START_SECTION_\nVed massegravene efter den f\xc3\xb8rste dag\n_START_PARAGRAPH_\nVed udgangen af den f\xc3\xb8rste dag var omkring 13.000 mennesker blevet skudt, men ikke alle var d\xc3\xb8de. Kaufman rapporterede at "jorden stadig bev\xc3\xa6gede i lang tid p\xc3\xa5 grund af de mange halv-d\xc3\xb8de mennesker". S\xc3\xa5rede, n\xc3\xb8gne mennesker vandrede omkring og s\xc3\xb8gte hj\xc3\xa6lp s\xc3\xa5 sent som kl. 11 dagen efter uden at f\xc3\xa5 nogen. Med ordene fra professor Ezergailis:_NEWLINE_ _NEWLINE_Massegravene var stadig i live, kroppe, der bl\xc3\xb8dte og vred sig var ved at genvinde bevidstheden. ... St\xc3\xb8nnen og klynken kunne h\xc3\xb8res langt ud p\xc3\xa5 natten. Folk, der kun havde v\xc3\xa6ret lettere s\xc3\xa5ret, eller overhovedet ikke ramt, kravlede ud af gravene. Hundredvis skal v\xc3\xa6re blevet kvalt under v\xc3\xa6gten af d\xc3\xb8de kroppe. Vagter blev stillet op ved massegravene og en enhed lettisk Schutzmannschaften blev sendt ud for at bevogte omr\xc3\xa5det. Ordren var at likvidere alle overlevende p\xc3\xa5 stedet._NEWLINE_If\xc3\xb8lge historiker Bernard Press, der selv var overlevede Holocaust i Letland:_NEWLINE_ _NEWLINE_...  undslap fire unge kvinder kuglerne. N\xc3\xb8gne og b\xc3\xa6vende, stod de foran deres morderes gev\xc3\xa6rl\xc3\xb8b og skreg i ekstrem d\xc3\xb8delig smerte, at de var lettere, ikke j\xc3\xb8der. De blev troet og taget tilbage til byen. Den n\xc3\xa6ste morgen afgjorde Jeckeln deres sk\xc3\xa6bne. Den ene var faktisk lettisk og var blevet adopteret som barn af j\xc3\xb8der. De andre var j\xc3\xb8diske. En af dem h\xc3\xa5bede p\xc3\xa5 st\xc3\xb8tte fra sin f\xc3\xb8rste mand, Army Lieutenant Skuja. Adspurgt p\xc3\xa5 telefonen om hendes nationalitet, svarede han, at hun var en J\xc3\xb8de, og han var ikke interesseret i hendes sk\xc3\xa6bne. Hun blev myrdet. Den anden kvinde var lette, gift med en j\xc3\xb8de, der var engageret i j\xc3\xb8diske studier. Hun blev myrdet, for Jeckeln ans\xc3\xa5 at hun var "plettet af j\xc3\xb8dedommen." Kun den tredje pige, Ella Medalje, gav Jeckeln et plausibelt svar og undslap med sit liv.\n_START_SECTION_\nReaktionen blandt de overlevende\n_START_PARAGRAPH_\nGhettoen var en massemordsscene efter afgangen af kolonnerne den 30. november, som Kaufmann beskrevet:_NEWLINE_ _NEWLINE_Ludzasgade i centrum af ghettoen var fuld af myrdede mennesker. Deres blod fl\xc3\xb8d i rendestenen. I husene var der ogs\xc3\xa5 utallige mennesker, der var blevet skudt. Langsomt begyndte folk at samle dem op. Advokaten Wittenberg havde taget denne hellige opgave p\xc3\xa5 sig selv, og han mobiliserede de resterende unge til denne opgave._NEWLINE_Blodet bogstaveligt l\xc3\xb8b i rendestenen. Frida Michelson, et \xc3\xb8jenvidne, skrev, at den n\xc3\xa6ste dag, den 1. december var der stadig pytter af frosset blod p\xc3\xa5 gaden._NEWLINE_Om s\xc3\xb8ndage blev m\xc3\xa6ndene i den nyoprettede lille ghetto sendt ud til de arbejdssteder, hvor de havde v\xc3\xa6ret dagen f\xc3\xb8r. P\xc3\xa5 vejen s\xc3\xa5 de kolonnerne, der var opstillet for at marchere til Rumbula, og de h\xc3\xb8rte gr\xc3\xa5d, skrig og skydning, men forstod ikke i detaljer, hvad der foregik. M\xc3\xa6ndene bad nogle af de tyske soldater, de kendte, om at g\xc3\xa5 til ghettoen for at se, hvad der skete. Soldaterne gik, men kunne ikke f\xc3\xa5 adgang til ghettoen. Fra afstand kunne de dog se "mange forf\xc3\xa6rdelige ting" De fortalte om forholdene til j\xc3\xb8derne i arbejdsdelingen, som bad dem om tidligt at blive fritaget fra arbejde for at se til deres familier. Ved 14-tiden blev anmodningen im\xc3\xb8dekommet, i det mindste for et par af m\xc3\xa6ndene, som vendte tilbage til ghettoen. De fandt gaderne overstr\xc3\xb8et med ting, som de blev beordret til at indsamle og aflevere i vagthuset. De fandt ogs\xc3\xa5 en lille bylt, der viste sig at v\xc3\xa6re et levende barn, en baby i alderen omkring fire uger. En lettisk vagt tog barnet. Kaufmann tror barnets d\xc3\xb8d var afgjort.\n_START_SECTION_\nMordene den 8. december\n_START_PARAGRAPH_\nJeckeln synes at have \xc3\xb8nsket at forts\xc3\xa6tte mordene den 1. december, men gjorde det ikke. Professor Ezergailis mener, at Jeckeln kan have v\xc3\xa6ret generet af andre problemer, f.eks. j\xc3\xb8dernes modstand i Riga. Under alle omst\xc3\xa6ndigheder blev myrderierne ikke genoptaget f\xc3\xb8r mandag den 8. december. If\xc3\xb8lge professor Ezergailis, blev 300 j\xc3\xb8der denne gang myrdet i forbindelse med rydningen af ghettoen. En anden kilde oplyser, at brutaliteten i ghettoen var v\xc3\xa6rre den 8. december end den 30. november.'