b"\n_START_ARTICLE_\nAlexandre Koyr\xc3\xa9\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nKoyr\xc3\xa9 var russer af j\xc3\xb8disk afstamning. Hans far var en velhavende handelsmand og investor i olieindustrien. I Rostov ved Don og i Tblisi fik Koyr\xc3\xa9 en klassisk humanistisk uddannelse, hvor han blev fortrolig med oldgr\xc3\xa6sk, klassisk latin og middelalderlatin. Som 16-\xc3\xa5rig rejste han 1908 til G\xc3\xb6ttingen, for at studere matematik og filosofi. Blandt hans l\xc3\xa6rere talte Edmund Husserl og David Hilbert. Koyr\xc3\xa9 blev en del af milj\xc3\xb8et i den tidlige f\xc3\xa6nomenologi, og fik senere (1922) udgivet v\xc3\xa6rket Bem\xc3\xa6rkninger om Zenons paradokser i det vigtige f\xc3\xa6nomenologiske tidsskrift Jahrbuch f\xc3\xbcr Philosophie und ph\xc3\xa4nomenologische Forschung. 1911 tog han til Sorbonne i Paris, hvor han overv\xc3\xa6rede forel\xc3\xa6sninger af Henri Bergson, Viktor Delbos, Andr\xc3\xa9 Lalande og L\xc3\xa9on Brunschvicg, og p\xc3\xa5begyndte en dissertation._NEWLINE_Da han endnu var russisk statsborger deltog han fra 1914 i F\xc3\xb8rste verdenskrig, f\xc3\xb8rst i fremmedlegionen, efter to \xc3\xa5r blev han frivillig ved sydvestfronten i et russisk regiment, indtil dette br\xc3\xb8d sammen efter oktoberrevolutionen. Han vendte tilbage til Paris i 1919, hvor han giftede sig med Doris R\xc3\xa8ybermann, der stammede fra en emigrantfamilie fra Odessa._NEWLINE_1922 fik han med et studie af Descartes' gudsbegreb et diplom p\xc3\xa5 \xc3\x89cole Pratique des Hautes \xc3\x89tudes og begyndte at undervise samme sted. 1923 udvidede han sin dissertation med Anselm af Canterburys gudsbegreb, og blev promoveret p\xc3\xa5 Sorbonne. 1929 habiliterede han sig med et omfattende studie af Jakob B\xc3\xb6hme. Gennem studiet af den mystiske filosofi opn\xc3\xa5ede Koyr\xc3\xa9 et bedre kendskab til astronomiens historie. 1934 udgav han den f\xc3\xb8rste kommenterede overs\xc3\xa6ttelse af Kopernikus. Fra midten af 1930'erne vendte Koyr\xc3\xa9, p\xc3\xa5virket af \xc3\x89mile Meyerson, fra teologiske studier mod videnskabshistorie._NEWLINE_1930'erne var han kollega med Alexandre Koj\xc3\xa8ve, og fulgte dennes forel\xc3\xa6sninger om Hegel. 1940 udkom den metodologisk vigtige \xc3\x89tudes galil\xc3\xa9ennes (Studier i Galileo). Koyr\xc3\xa9 skrev denne under et undervisningsophold i Cairo, hvorfra han i 1941 emigrerede til New York. Der var han med til at grundl\xc3\xa6gge \xc3\x89cole Libre des Hautes \xc3\x89tudes. Han undervise i USA bl.a. p\xc3\xa5 Harvald, Yale og i Chicago, og blev 1956 medlem af Institute for Advanced Study i Princeton. Ligeledes blev han valgt til American Academy of Arts and Sciences i 1956. 1958 grundlagde han Centre de recherches d\xe2\x80\x99histoire des sciences et des techniques i Paris (i dag Centre A. Koyr\xc3\xa9). 1972 udgav han sammen med I. Bernard Cohen en kritisk udgave af Newtonss Principia_NEWLINE_Koyr\xc3\xa9 har haft stor indflydelse indenfor videnskabsfilosofi, hvoraf de vigtigste er filosofferne Thomas Kuhn, Imre Lakatos og Paul Feyerabend."