b'\n_START_ARTICLE_\nJean Sibelius\n_START_SECTION_\nTidlige \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nSibelius blev f\xc3\xb8dt den 8. december 1865 i H\xc3\xa4meenlinna i Storhertugd\xc3\xb8mmet Finland, en selvst\xc3\xa6ndig del af det russiske imperium. Han var s\xc3\xb8n af den svensktalende l\xc3\xa6ge Christian Gustaf Sibelius og Maria Charlotta Sibelius (f\xc3\xb8dt Borg). Familienavnet stammer fra Sibbe-ejendommen i \xc3\x98st-Uusimaa, som hans farfars farfar ejede. Sibelius far d\xc3\xb8de af tyfus i juli 1868 og efterlod betydelige g\xc3\xa6ld. Som f\xc3\xb8lge heraf blev hans mor, der var gravid, n\xc3\xb8dt til at s\xc3\xa6lge deres ejendom og flytte familien ind i hjemmet hos Katarina Borg, hans mormor, der var enke og ogs\xc3\xa5 boede i H\xc3\xa4meenlinna. Sibelius blev derfor opdraget i et bestemt kvindeligt milj\xc3\xb8, hvor den eneste mandlige indflydelse stammede fra hans onkel, Pehr Ferdinand Sibelius, der var interesseret i musik, is\xc3\xa6r violin. Det var ham, der gav drengen en violin, da han var ti \xc3\xa5r gammel og senere opfordrede ham til at opretholde sin interesse for komposition. For Sibelius indtog hans onkel Pehr ikke kun plads som en far, men tillige som en musikalsk r\xc3\xa5dgiver._NEWLINE_Allerede i en tidlig alder viste Sibelius en st\xc3\xa6rk interesse for naturen og gik ofte rundt p\xc3\xa5 landet, n\xc3\xa5r familien flyttede til Loviisa ved kysten i sommerm\xc3\xa5nederne. Med hans egne ord: "Loviisa repr\xc3\xa6senterede sol og lykke for mig. H\xc3\xa4meenlinna var, hvor jeg gik i skole, Loviisa var frihed." Det var i H\xc3\xa4meenlinna, da han var syv \xc3\xa5r gammel, at hans tante Julia blev tilkaldt for at give ham klaverundervisning p\xc3\xa5 familiens opretst\xc3\xa5ende instrument og slog ham over fingrene, hver gang han spillede forkert. Han udviklede sig ved at improvisere p\xc3\xa5 egen h\xc3\xa5nd, samtidig med at han endnu l\xc3\xa6rte at l\xc3\xa6se noder. Han gik senere over til at spille violin, som herefter blev hans foretrukne instrument. Han deltog i trioer med sin \xc3\xa6ldre s\xc3\xb8ster Linda p\xc3\xa5 klaver og hans yngre broder Christian p\xc3\xa5 cello (Christian Sibelius skulle blive en fremtr\xc3\xa6dende psykiater, som stadig huskes for sit bidrag til den moderne psykiatri i Finland). Desuden spillede Sibelius ofte i kvartetter med nabofamilier, hvilket gav ham oplevelser med kammermusik. Fragmenter fra hans tidlige kompositioner har overlevet fra denne periode, f.eks. en trio, en klaverkvartet og en suite i D - dur for violin og klaver. Omkring 1881 nedskrev han pizzicato-stykket "Vattendropper" (Vanddr\xc3\xa5ber) for violin og cello p\xc3\xa5 papir, selvom det m\xc3\xa5ske egentlig kun var en musikalsk \xc3\xb8velse. Det f\xc3\xb8rste skriftlige vidnesbyrd om at han selv komponerede, findes i et brev fra august 1883, hvori han skriver, at han at komponeret en trio og arbejdede p\xc3\xa5 en anden: "De er ret s\xc3\xb8lle, men det er rart at have noget at lave p\xc3\xa5 regnfulde dage." I 1881 begyndte han at tage violinundervisning hos den lokale orkesterleder, Gustaf Levander, og udviklede straks en s\xc3\xa6rlig stor interesse for instrumentet. Han satsede p\xc3\xa5 en karriere som stor violin-virtuos, og det lykkedes ham huirtigt at blive en velrenommeret musiker, der fremf\xc3\xb8rte Ferdinand Davids Concerto i E dur i 1886 og det f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r, de to sidste satser af Mendelssohns violinkoncert i Helsinki. P\xc3\xa5 trods af en vis succes som instrumentalist valgte han til sidst at blive komponist._NEWLINE_Selvom hans modersm\xc3\xa5l var svensk, begyndte Sibelius i 1874 i Lucina Hagmans finsktalende forberedende skole. I 1876 kunne han forts\xc3\xa6tte sin uddannelse p\xc3\xa5 det finsksprogede H\xc3\xa4meenlinna Normal Lyceum, hvor han var en temmelig \xc3\xa5ndsfrav\xc3\xa6rende elev, selv om han gjorde det rigtig godt i matematik og botanik. P\xc3\xa5 trods af at han skulle g\xc3\xa5 et \xc3\xa5r om, bestod han skolens afsluttende eksamen i 1885, hvilket gjorde det muligt for ham at blive indskrevet p\xc3\xa5 et universitet. Som dreng var han kendt som Janne, en k\xc3\xa6leform af Johan. Imidlertid antog han i l\xc3\xb8bet af sine studie\xc3\xa5r den franske form Jean, inspireret af hans afd\xc3\xb8de s\xc3\xb8farende onkel. Derefter blev han kendt som Jean Sibelius.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86gteskab og stigen til ber\xc3\xb8mmelse\n_START_PARAGRAPH_\nMens Sibelius studerede musik i Helsinki i efter\xc3\xa5ret 1888, inviterede Armas J\xc3\xa4rnefelt, en ven fra Musikinstituttet, ham til familiens hjem. Der m\xc3\xb8dtes han og blev straks forelsket i Aino, den 17-\xc3\xa5rige datter af general Alexander J\xc3\xa4rnefelt, guvern\xc3\xb8ren i Vaasa og Elisabeth Clodt von J\xc3\xbcrgensburg, en baltisk aristokrat. Brylluppet blev afholdt den 10. juni 1892 i Maxmo. De tilbragte deres bryllupsrejse i Karelen, Kalevalas hjem. Det tjente som inspiration for Sibelius tonedigt "En saga", Lemmink\xc3\xa4inen-legenderne og "Karelia Suite". _NEWLINE_Deres hjem, Ainola, blev opf\xc3\xb8rt ved Tuusula-s\xc3\xb8en, J\xc3\xa4rvenp\xc3\xa4\xc3\xa4 i 1903. I l\xc3\xb8bet af deres \xc3\xa5r i Ainola fik de seks d\xc3\xb8tre: Eva, Ruth, Kirsti (som d\xc3\xb8de meget ung af tyfus), Katarina, Margareta og Heidi. Eva giftede sig med en industriarving, Arvi Paloheimo, og blev senere administrerende direkt\xc3\xb8r for Paloheimo Corporation. Ruth Snellman var en fremtr\xc3\xa6dende skuespillerinde, Katarina Ilves giftede sig med en bankmand, og Heidi Blomstedt var designer, hustru til arkitekt Aulis Blomstedt. Margareta gifte sig med dirigenten Jussi Jalas, Aulis Blomstedts broder._NEWLINE_I 1892 markerede Kullervo at Sibelius fokus rettet mod orkestermusik. Det blev beskrevet af komponisten Aksel T\xc3\xb6rnudd som "en vulkansk udbrud", mens Juho Ranta, der sang i koret, udtalte: "Det var finsk musik." I slutningen af dette \xc3\xa5r d\xc3\xb8de komponistens bedstemor Katarina Borg. Sibelius kom til hendes begravelse og bes\xc3\xb8gte sit hjem i H\xc3\xa4meenlinna en sidste gang, f\xc3\xb8r huset blev solgt. Den 16. februar 1893 blev den f\xc3\xb8rste (udvidede) version af "En saga" pr\xc3\xa6senteret i Helsinki, selvom den ikke blev for godt modtaget, kritikerne antydede, at overfl\xc3\xb8dige sektioner burde fjernes (som i Sibelius 1902-version). Endnu mindre vellykket var Kullervos tre forestillinger i marts, hvilket en kritiker fandt uforst\xc3\xa5elig og som manglende vitalitet. Efter f\xc3\xb8dslen af Sibelius f\xc3\xb8rste barn Eva, fik pr\xc3\xa6mieren for hans korarbejde V\xc3\xa4in\xc3\xa4m\xc3\xb6inens b\xc3\xa5dtur i april en stor succes med med rosende omtale i pressen._NEWLINE_Den 13. november 1893 fik den fulde version af "Karelia" premiere p\xc3\xa5 en studentforeningsgala i Seurahuone (forsamlingshus) i Viipuri i et samarbejde mellem kunstneren Axel Gall\xc3\xa9n og billedhuggeren Emil Wikstr\xc3\xb6m, der blev bragt ind for at designe scenedekorationerne. Mens den f\xc3\xb8rste pr\xc3\xa6station var vanskelig at v\xc3\xa6rds\xc3\xa6tte over det talende publikums baggrundsst\xc3\xb8j, var en anden pr\xc3\xa6station den 18. november mere succesfuld. Desuden pr\xc3\xa6senterede Sibelius den 19. og 23. september en udvidet udgave af arbejdet i Helsinki, der fremf\xc3\xb8rtes af det filharmoniske samfunds orkester. Sibelius musik blev i stigende grad pr\xc3\xa6senteret i Helsingfors koncertsale. I 1894-95 s\xc3\xa6sonen blev v\xc3\xa6rker som "En saga", "Karelia" og "V\xc3\xa5rs\xc3\xa5ng" (komponeret i 1894) fremf\xc3\xb8rt ved mindst 16 koncerter i hovedstaden, for ikke at n\xc3\xa6vne dem i \xc3\x85bo. Komponisten Oskar Merikanto, som blev udf\xc3\xb8rt i en revideret version den 17. april 1895, hilste "V\xc3\xa5rs\xc3\xa5ng" som "den smukkeste blomst blandt Sibelius orkesterstykker"._NEWLINE_I en l\xc3\xa6ngere periode arbejdede Sibelius p\xc3\xa5 en opera, Veneen Luominen, der igen var baseret p\xc3\xa5 Kalevala. Til en vis grad var han kommet under Wagners indflydelse, men vendte sig senere til Liszts tonedigte som en kilde til kompositionsinspiration. Tilpasset af materiale til operaen, som han aldrig afsluttede, bestod hans Lemmink\xc3\xa4inen Suite af fire legender i form af tonedigte. De blev f\xc3\xb8rsteopf\xc3\xb8rt i Helsinki den 13. april 1896 til et fuldt hus. I mods\xc3\xa6tning til Merikantos entusiasme for den finske kvalitet af arbejdet fandt kritikeren Karl Flodin cor anglais-soloen i Tuonela "utroligt lang og kedelig" , selvom han betragtede den f\xc3\xb8rste legende, Lemmink\xc3\xa4inen og pigerne p\xc3\xa5 \xc3\xb8en, som repr\xc3\xa6senterende toppen af Sibelius\' pr\xc3\xa6station indtil da._NEWLINE_For at betale sine udgifter havde Sibelius fra 1892 p\xc3\xa5taget sig undervisningsopgaver ved Musikinstituttet og p\xc3\xa5 Kajanus\' skole, men det gav ham ikke tilstr\xc3\xa6kkelig tid til at komponere. Situationen forbedredes betydeligt, da han i 1898 blev tildelt et betydeligt \xc3\xa5rligt tilskud, f\xc3\xb8rst i ti \xc3\xa5r og senere forl\xc3\xa6nget for livet. Han kunne f\xc3\xa6rdigg\xc3\xb8re musikken til Adolf Pauls skuespil Kong Christian II. Fremf\xc3\xb8rt den 24. februar 1898 appellerede dens i\xc3\xb8refaldende melodier til offentligheden. Resultatet af fire popul\xc3\xa6re stykker fra stykket blev udgivet i Tyskland og solgt godt i Finland. Da orkesterpakken blev udf\xc3\xb8rt i Helsinki i november 1898, kommenterede Sibelius: "Musikken l\xc3\xb8d fremragende, og tempoet synes at v\xc3\xa6re rigtigt. Jeg tror, det er f\xc3\xb8rste gang, jeg har form\xc3\xa5et at g\xc3\xb8re noget komplet." Arbejdet blev ogs\xc3\xa5 udf\xc3\xb8rt i Stockholm og Leipzig._NEWLINE_I januar 1899 indledte Sibelius sin f\xc3\xb8rste symfoni p\xc3\xa5 et tidspunkt, hvor hans patriotiske f\xc3\xb8lelser blev forst\xc3\xa6rket af den russiske kejser Nikolaj II\'s fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at begr\xc3\xa6nse Storhertugd\xc3\xb8mmet Finlands selvstyre. Symfonyen blev godt modtaget af alle, da den blev f\xc3\xb8rsteopf\xc3\xb8rt i Helsinki den 26. april 1899. Men programmet fremh\xc3\xa6vede ogs\xc3\xa5 den endnu mere overbevisende, blatant patriotiske Athenernes Sang for drenge- og mandskor. Sangen bragte straks Sibelius en status som en nationalhelt. Et andet patriotisk arbejde fulgte den 4. november i form af otte tableauer, der skildrer episoder fra finsk historie kendt som pressefest musik. Det var blevet skrevet til st\xc3\xb8tte for de ansatte ved avisen P\xc3\xa4iv\xc3\xa4lehti, som blev suspenderet i en periode efter redaktionelt kritik af russisk lovgivning. Det sidste tableau, Finland V\xc3\xa5gner, var s\xc3\xa6rlig popul\xc3\xa6rt; efter mindre revisioner blev det til den velkendte Finlandia._NEWLINE_I februar 1900 var Sibelius og hans kone dybt triste som f\xc3\xb8lge af deres yngste datters d\xc3\xb8d. Ikke desto mindre drog Sibelius p\xc3\xa5 for\xc3\xa5ret en international tur med Kajanus og hans orkester og pr\xc3\xa6senterede sine seneste v\xc3\xa6rker (herunder en revideret version af hans f\xc3\xb8rste symfoni) i tretten byer, herunder Stockholm, K\xc3\xb8benhavn, Hamburg, Berlin og Paris. Kritikerne var yderst positive, og medf\xc3\xb8rte deres entusiastiske rapporter i Berliner B\xc3\xb6rsen-Courier, Berliner Fremdenblatt og Berliner Lokal Anzeiger._NEWLINE_Under en rejse med sin familie til Rapallo i Italien i 1901, begyndte Sibelius at skrive sin anden symfoni, dels inspireret af Don Juans sk\xc3\xa6bne i Mozarts Don Giovanni. Den blev afsluttet i begyndelsen af 1902 med sin premiere i Helsinki den 8. marts. Arbejdet blev modtaget med finske entusiasme. Merikanto f\xc3\xb8lte at det overskred "selv de dristigste forventninger", mens Evert Katila kvalificerede det som "et absolut mesterv\xc3\xa6rk". Ogs\xc3\xa5 Flodin skrev om en symfonisk sammens\xc3\xa6tning "som vi aldrig har haft lejlighed til at lytte til f\xc3\xb8r"._NEWLINE_Sibelius tilbragte sommeren i Tv\xc3\xa6rminne n\xc3\xa6r Hanko, hvor han arbejdede p\xc3\xa5 sangen "Var det en dr\xc3\xb8m" samt p\xc3\xa5 en ny version af En saga. Da den blev fremf\xc3\xb8rt i Berlin med Berliner Philharmonikerne i november 1902, tjente den at fastsl\xc3\xa5 komponistens omd\xc3\xb8mme i Tyskland, som kort efterf\xc3\xb8lgende f\xc3\xb8rte til udgivelsen af hans f\xc3\xb8rste symfoni._NEWLINE_I 1903 tilbragte Sibelius meget af sin tid i Helsinki, hvor han overd\xc3\xa5digt hengav sig til drikkeri og spisning og l\xc3\xb8b op med store regninger i restauranterne. Men han fortsatte med at komponere, en af hans store succeser var Valse Triste, en af seks stykker af tilf\xc3\xa6ldig musik, han komponerede til svogeren Arvid J\xc3\xa4rnefelts skuespil Kuolema (D\xc3\xb8d). P\xc3\xa5 grund af mangel p\xc3\xa5 penge solgte han stykket til en lav pris, men det opn\xc3\xa5ede hurtigt stor popularitet, ikke kun i Finland men ogs\xc3\xa5 internationalt. Under hans lange ophold i Helsinki skrev Sibelius kone Aino ofte til ham og bad ham om at vende hjem, men til ingen nytte. Selv efter deres fjerde datter, Katarina, blev f\xc3\xb8dt, fortsatte han med at arbejde hjemmefra. Tidligt i 1904 sluttede han sin violinkoncert, men den f\xc3\xb8rste offentlige fremf\xc3\xb8relse den 8. februar var ikke en succes. Det f\xc3\xb8rte til en revideret, sammentr\xc3\xa6ngt version, der blev fremf\xc3\xb8rt i Berlin det f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nFlytning til Ainola\n_START_PARAGRAPH_\nI november 1903 begyndte Sibelius at bygge sit nye hjem Ainola (Ainos sted) n\xc3\xa6r s\xc3\xb8en Tuusula, ca. 45 km nord for Helsinki. For at d\xc3\xa6kke byggeomkostningerne gav han koncerter i Helsinki, \xc3\x85bo og Vaasa i begyndelsen af 1904 samt i Tallinn i Estland og i Letland i l\xc3\xb8bet af sommeren. Familien var endelig i stand til at flytte ind i den nye ejendom den 24. september 1904, venner med det lokale kunstneriske samfund, herunder malerne Eero J\xc3\xa4rnefelt og Pekka Halonen og romanisten Juhani Aho._NEWLINE_I januar 1905 vendte Sibelius tilbage til Berlin, hvor han dirigerede sin anden symfoni. Mens koncerten selv var vellykket, modtog den blandede anmeldelser, nogle meget positive, mens de i Allgemeine Zeitung og Berliner Tageblatt var mindre entusiastiske. Tilbage i Finland omskrev han den stadig mere popul\xc3\xa6re Pell\xc3\xa9as og M\xc3\xa9lisande som en orkestersuite. I november bes\xc3\xb8gte han for f\xc3\xb8rste gang Storbritannien, gik han til Liverpool, hvor han m\xc3\xb8dte Henry Wood. Den 2. december gennemf\xc3\xb8rte han F\xc3\xb8rste Symfoni og Finlandia og skrev til Aino, at koncerten havde v\xc3\xa6ret en stor succes og bredt rost._NEWLINE_I 1906 tilbragte Sibelius efter et kort, lidt uventet ophold i Paris i begyndelsen af \xc3\xa5ret flere m\xc3\xa5neder med at komponere i Ainola, hans store v\xc3\xa6rk i perioden er Pohjolas Datter, endnu et stykke baseret p\xc3\xa5 Kalevala. Senere p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret komponerede han tilf\xc3\xa6ldig musik til Belshazzar\'s Feast og tilpassede den ogs\xc3\xa5 som en orkester suite. Han sluttede \xc3\xa5ret med en r\xc3\xa6kke koncerter, den mest succesfulde som Pohjolas Datters f\xc3\xb8rste offentlige forestilling ved Mariinskij-teatret i Sankt Petersborg.\n_START_SECTION_\nOpgang og nedtur\n_START_PARAGRAPH_\nFra begyndelsen af 1907 begyndte Sibelius igen p\xc3\xa5 et overdrevet drikkeri og spisning i Helsinki og brugte ublu bel\xc3\xb8b p\xc3\xa5 champagne og hummer. Hans livsstil havde en katastrofal virkning p\xc3\xa5 Ainos sundhed, der m\xc3\xa5tte indl\xc3\xa6gges p\xc3\xa5 et sanatorium, som f\xc3\xb8lge af udmattelse. Mens hun var v\xc3\xa6k, besluttede Sibelius at stoppe med at drikke og koncentrere sig om at komponere sin tredje symfoni. Han afsluttede arbejdet tidsnok til en forestilling i Helsinki den 25. september. Selvom dens mere klassiske tilgang overraskede publikum, udtalte Flodin, at det var "internt nyt og revolutionerende"._NEWLINE_Kort efter m\xc3\xb8dte Sibelius Gustav Mahler, som var i Helsinki. De to var enige om, at de med hver ny symfoni mistede dem, der var blevet tiltrukket af deres tidligere v\xc3\xa6rker. Dette blev is\xc3\xa6r demonstreret i Sankt Petersborg, hvor den tredje symfoni blev udf\xc3\xb8rt i november 1907 men med afvisende anmeldelser. Dens modtagelse i Moskva var langt mere positiv._NEWLINE_I 1907 gennemgik Sibelius en alvorlig operation for formodet halskr\xc3\xa6ft. I begyndelsen af 1908 m\xc3\xa5tte Sibelius bruge tid p\xc3\xa5 hospitalet. Hans rygning og drikkeri var nu blevet livstruende. Selvom han annullerede koncerter i Rom, Warszawa og Berlin, gennemf\xc3\xb8rte han et engagement i [[London], men heller ikke der form\xc3\xa5ede hans tredje symfoni at behage kritikerne. I maj 1908 blev Sibelius sundhedstilstand yderligere forv\xc3\xa6rret. Han rejste med sin kone til Berlin for at f\xc3\xa5 en svulst fjernet fra halsen. Efter operationen lovede han at opgive at ryge og drikke een gang for alle. Virkningen af denne kontakt med d\xc3\xb8den skal have inspireret v\xc3\xa6rker, som han komponerede i de f\xc3\xb8lgende \xc3\xa5r, herunder Luonnotar og den fjerde symfoni.\n_START_SECTION_\nMere behagelige tider\n_START_PARAGRAPH_\nI 1909 resulterede den vellykkede halsoperation i fornyet lykke mellem Sibelius og Aino i familiens hjem. Ogs\xc3\xa5 i Storbritannien blev han godt modtaget, da han fremf\xc3\xb8rte En saga, Finlandia, Valse Triste og Spring Song for et entusiastisk publikum. Et m\xc3\xb8de med Claude Debussy gav yderligere st\xc3\xb8tte. Efter en anden uforglemmelig tur til Paris rejste han til Berlin, hvor han var lettet over at h\xc3\xb8re, at hans halsoperation havde v\xc3\xa6ret helt vellykket._NEWLINE_Sibelius begyndte at arbejde p\xc3\xa5 sin fjerde symfoni i begyndelsen af 1910, men hans svindende midler kr\xc3\xa6vede ogs\xc3\xa5, at han skrev en r\xc3\xa6kke mindre stykker og sange. I oktober gennemf\xc3\xb8rte han koncerter i Kristiania (nu Oslo) hvor Dryaden og In Memory blev udf\xc3\xb8rt f\xc3\xb8rste gang. Hans Valse Triste og anden Symfoni blev s\xc3\xa6rlig godt modtaget. Han rejste derefter til Berlin for at forts\xc3\xa6tte arbejdet med sin fjerde symfoni, idet finalen blev skrevet efter at han var vendt tilbage til J\xc3\xa4rvenp\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Sibelius gennemf\xc3\xb8rte sine f\xc3\xb8rste koncerter i Sverige i begyndelsen af 1911, da selv hans tredje symfoni blev hilst velkommen af kritikerne. Han afsluttede den fjerde symfoni i april, men som forventet med sin introspektive stil blev den ikke s\xc3\xa6rligt varmt modtaget, da han f\xc3\xb8rsteopf\xc3\xb8rte den i Helsinki, hvor den fik blandede anmeldelser. Bortset fra en tur til Paris, hvor han oplevede en fremf\xc3\xb8relse af Richard Strauss Salome, var resten af \xc3\xa5ret ret uproduktivt. I 1912 afsluttede han sit korte orkesterv\xc3\xa6rk Sc\xc3\xa8nes historiques II. Det blev f\xc3\xb8rst fremf\xc3\xb8rt i marts sammen med den fjerde symfoni. Koncerten blev gentaget to gange for entusiastiske publikummer og kritikere, herunder Robert Kajanus. Den fjerde symfoni blev ogs\xc3\xa5 godt modtaget i Birmingham i september. I marts 1913 blev den fremf\xc3\xb8rt i New York, men en stor del af publikum forlod koncerthallen mellem satserne i oktober ved en koncert diregeret af Carl Muck, hvilket Boston American betegnede som en "trist fejltagelse"._NEWLINE_Sibelius f\xc3\xb8rste vigtige komposition i 1913 var tonedigtet S\xc3\xa4vellys, som han fremf\xc3\xb8rte i marts for et respektfuldt publikum i Helsinki. Han fortsatte med at komponere Luonnotar (Naturens datter) for sopran og orkester. Med en tekst fra Kalevala blev den f\xc3\xb8rst udf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 finsk i september 1913 af Aino Ackt\xc3\xa9 (til hvem den var dedikeret) p\xc3\xa5 musikfestivalen i Gloucester i England. I begyndelsen af 1914 tilbragte Sibelius en m\xc3\xa5ned i Berlin, hvor han is\xc3\xa6r var tiltrukket af Arnold Sch\xc3\xb6nberg. Tilbage i Finland begyndte han at arbejde p\xc3\xa5 The Oceanides, som den amerikanske million\xc3\xa6r Carl Stoeckel havde bestilt til Norfolk Music Festival. Efter f\xc3\xb8rst at komponere arbejdet i Des mol gennemf\xc3\xb8rte Sibelius substantielle revisioner og pr\xc3\xa6senterede en D-molversion i Norfolk, som blev godt modtaget, ligesom Finlandia og Valse triste. Henry Krehbiel betragtede The Oceanides en af de smukkeste stykker musik om havet, der nogensinde var komponeret, mens The New York Times kommenterede, at Sibelius musik var det mest bem\xc3\xa6rkelsesv\xc3\xa6rdige bidrag til musikfestivalen. I Amerika modtog Sibelius et \xc3\xa6resdoktorat fra Yale Universitet og n\xc3\xa6sten samtidig en fra Helsingfors Universitet, hvor han var repr\xc3\xa6senteret af Aino.\n_START_SECTION_\n\xc3\x85rene under 1. verdenskrig\n_START_PARAGRAPH_\nMens han rejste tilbage fra USA, h\xc3\xb8rte Sibelius om begivenhederne i Sarajevo, der f\xc3\xb8rte til udbruddet af 1. verdenskrig. Selv om han var langt v\xc3\xa6k fra kampene, blev hans royalties (det vil sige betalinger for fremf\xc3\xb8relsen af hans v\xc3\xa6rker) fra udlandet afbrudt. For at f\xc3\xa5 \xc3\xb8konomien til at h\xc3\xa6nge sammen, blev han tvunget til at komponere mange mindre v\xc3\xa6rker til offentligg\xc3\xb8relse i Finland. I marts 1915 kunne han rejse til G\xc3\xb6teborg i Sverige, hvor hans Oceanides blev virkelig v\xc3\xa6rdsat. Mens han arbejdede p\xc3\xa5 sin femte symfoni i april, s\xc3\xa5 han 16 svaner, der fl\xc3\xb8j forbi og inspirerede ham til at skrive finalen. "En af de store oplevelser i mit liv!" kommenterede han. Selv om der kun skete beskedne fremskridt p\xc3\xa5 symfonien under sommeren, kunne han afslutte den p\xc3\xa5 sin 50 \xc3\xa5rs f\xc3\xb8dselsdag den 8. december._NEWLINE_P\xc3\xa5 hans f\xc3\xb8dselsdagsaften dirigerede Sibelius f\xc3\xb8rsteopf\xc3\xb8relsen af Femte Symfoni i Helsingfors Fondsb\xc3\xb8rs. P\xc3\xa5 trods af stor ros fra Kajanus var komponisten ikke tilfreds med sit arbejde og begyndte snart at revidere det. Omkring denne tid kom Sibelius stadig dybere i g\xc3\xa6ld. Flygelet, han havde modtaget som gave, var n\xc3\xa6r ved at blive konfiskeret af fogederne, da sangeren Ida Ekman betalte en stor del af sin g\xc3\xa6ld efter en vellykket fondskampagne._NEWLINE_Et \xc3\xa5r senere, den 8. december 1916, pr\xc3\xa6senterede Sibelius den reviderede version af sin femte symfoni i Turku, der kombinerede de to f\xc3\xb8rste satser og forenklede finalen. Da den blev opf\xc3\xb8rt en uge senere i Helsinki, var Katila meget velvillig, men Wasenius kritiserede forandringerne, hvilket f\xc3\xb8rte komponisten til at omskrive den igen._NEWLINE_Fra begyndelsen af 1917 begyndte Sibelius at drikke igen og det udl\xc3\xb8ste sk\xc3\xa6nderier med Aino. Deres forhold forbedrede sig med den sp\xc3\xa6ndte situation som f\xc3\xb8lge af starten p\xc3\xa5 den russiske revolution. Ved \xc3\xa5rets udgang havde Sibelius komponeret sin J\xc3\xa6germarch (J\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rimarss). Stykket viste sig s\xc3\xa6rdeles popul\xc3\xa6rt, da det finske parlament accepterede senatets uafh\xc3\xa6ngighedserkl\xc3\xa6ring fra Rusland i december 1917. J\xc3\xa6germarch, der f\xc3\xb8rst blev spillet den 19. januar 1918, gl\xc3\xa6dede Helsinki-eliten i kort tid indtil begyndelsen af den finske borgerkrig den 27. januar. Sibelius st\xc3\xb8ttede naturligvis de hvide, men som en tolstojaner havde Aino Sibelius ogs\xc3\xa5 nogen sympati for de r\xc3\xb8de._NEWLINE_I februar blev huset Ainola s\xc3\xb8gt to gange af den lokale r\xc3\xb8de garde p\xc3\xa5 udkig efter v\xc3\xa5ben. I l\xc3\xb8bet af krigens f\xc3\xb8rste uger blev nogle af hans bekendte dr\xc3\xa6bt i volden, og hans broder, psykiater Christian Sibelius, blev anholdt, da han n\xc3\xa6gtede at reservere senge til de r\xc3\xb8de soldater, der havde lidt under granatchock ved fronten. Sibelius \'venner i Helsinki var nu bekymrede for hans sikkerhed. Komponisten Robert Kajanus havde forhandlinger med den \xc3\xb8verste redakt\xc3\xb8r Eero Haapalainen, en r\xc3\xb8dgardist, som garanterede Sibelius en sikker rejse fra Ainola til hovedstaden. I februar eskorterede en gruppe af r\xc3\xb8dgardister familien til Helsinki. Endelig besatte de tyske tropper i 12-13 april byen, og den r\xc3\xb8de periode var forbi. En uge senere gav Helsinki Philharmonic Orchestra en koncert for den tyske kommand\xc3\xb8r R\xc3\xbcdiger von der Goltz, Sibelius afsluttede begivenheden ved at fremf\xc3\xb8re J\xc3\xa6germarch.\n_START_SECTION_\nGenoplivet fremgang\n_START_PARAGRAPH_\nI begyndelsen af 1919 besluttede Sibelius entusiastisk at \xc3\xa6ndre sit billede og fjerne sit tyndere h\xc3\xa5r. I juni bes\xc3\xb8gte han sammen med Aino K\xc3\xb8benhavn p\xc3\xa5 sin f\xc3\xb8rste tur uden for Finland siden 1915, og dirigerede sin anden symfoni med succes. I november gennemf\xc3\xb8rte han den endelige version af hans femte symfoni, der modtog gentagne ovationer fra publikum. Ved \xc3\xa5rets udgang arbejdede han allerede p\xc3\xa5 sin sjette symfoni._NEWLINE_I 1920, p\xc3\xa5 trods af en voksende rysten i sine h\xc3\xa6nder, komponerede Sibelius Jordens Salme til en tekst af digteren Eino Leino til Suomen Laulu Koor (Finsk Sangkor) og orkestrerede hans Valse lyrique, under indflydelse af vin. P\xc3\xa5 sin f\xc3\xb8dselsdag i december 1920 modtog Sibelius en donation p\xc3\xa5 63.000 mark, en betydelig sum, som tenoren W\xc3\xa4in\xc3\xb6 Sola havde rejst fra finske virksomheder. Selvom han brugte nogle af pengene til at reducere sin g\xc3\xa6ld, tilbragte han ogs\xc3\xa5 en uge med overdrevne fejringer i Helsinki._NEWLINE_Sibelius n\xc3\xb8d en meget succesrig tur til England i begyndelsen af 1921 - der omfattede flere koncerter rundt om i landet, herunder fremf\xc3\xb8relser af den fjerde og femte symfoni, The Oceanides, den altid popul\xc3\xa6re Finlandia og Valse triste. Umiddelbart bagefter dirigerede han den anden symfoni og Valse triste i Norge. Han begyndte at lide af udmattelse, men kritikerne forblev positive. Da han kom tilbage til Finland i april, dirigerede han Lemmink\xc3\xa4inens Tilbagevenden og Femte Symfoni under de Nordiske Musikdage._NEWLINE_Tidligt i 1922 besluttede Sibelius, efter at have lidt af hovedpine, at anskaffe briller, selvom han aldrig bar dem p\xc3\xa5 fotografier. I juli blev han trist af hans broder Christians d\xc3\xb8d. I august sluttede han sig til de finske frimurere og komponerede rituel musik til dem. I februar 1923 f\xc3\xb8rsteopf\xc3\xb8rte han sin sjette symfoni. Evert Katila roste den h\xc3\xb8jt som "ren idyl". F\xc3\xb8r \xc3\xa5ret sluttede havde han ogs\xc3\xa5 lavet koncerter i Stockholm og Rom, den f\xc3\xb8rste til stor anerkendelse, den anden til blandede anmeldelser. Han fortsatte derefter til G\xc3\xb6teborg, hvor han n\xc3\xb8d en ekstatisk modtagelse trods ankomst til koncertsalen lidende under overdreven nydelse af mad og drikke. P\xc3\xa5 trods af at han fortsatte med at drikke til Ainos fortvivlelse, lykkedes det Sibelius at f\xc3\xa6rdigg\xc3\xb8re sin syvende symfoni i begyndelsen af 1924. I marts fik den under navnet Fantasia sinfonica sin f\xc3\xb8rste offentlige forestilling i Stockholm, hvor den var en succes. Det blev endnu mere v\xc3\xa6rdsat p\xc3\xa5 en r\xc3\xa6kke koncerter i K\xc3\xb8benhavn i slutningen af september. Sibelius blev h\xc3\xa6dret med ridderkorset af Dannebrogsordenen._NEWLINE_Han tilbragte det meste af resten af \xc3\xa5ret med at hvile, da hans nylige sk\xc3\xa6bne af aktivitet var anstrengende for hans hjerte og nerver. Hans komponeren af et par sm\xc3\xa5 stykker skete i stigende grad under indflydelse af alkohol. I maj 1925 inviterede hans danske forl\xc3\xa6gger Wilhelm Hansen og Det Kongelige Teater ham til at komponere tilf\xc3\xa6ldig musik til en ops\xc3\xa6tning af Shakespeares Stormen (originaltitel The Tempest). Han afsluttede arbejdet i god tid f\xc3\xb8r dets premiere i marts 1926. Det blev godt modtaget i K\xc3\xb8benhavn, selvom Sibelius ikke var der selv.\n_START_SECTION_\nEfterm\xc3\xa6le\n_START_PARAGRAPH_\nI 1972 solgte Sibelius efterladte d\xc3\xb8tre Ainola til Finlands stat. Undervisningsministeriet og Finlands Sibelius-Samfund \xc3\xa5bnede det som et museum i 1974. Den finske 100-mark seddel havde hans  billede indtil 2002, da euroen blev indf\xc3\xb8rt. Siden 2011 har Finland fejret en flagdag den 8. december, komponistens f\xc3\xb8dselsdag, ogs\xc3\xa5 kendt som "finske musikdag". \xc3\x85r 2015, 150-\xc3\xa5rsdagen for komponistens f\xc3\xb8dsel, foregik en r\xc3\xa6kke specielle koncerter og arrangementer, is\xc3\xa6r i Helsinki._NEWLINE_Den fem\xc3\xa5rlige internationale Jean Sibelius-violinkonkurrence, der blev oprettet i 1965, Sibelius-monumentet, som blev afsl\xc3\xb8ret i 1967 i Sibelius-parken i Helsinki, Sibelius-museet, der \xc3\xa5bnede i \xc3\x85bo i 1968, og koncertsalen Sibeliushuset i Lahti, der blev \xc3\xa5bnet i 2000, blev alle navngivet til hans \xc3\xa6re, ligesom asteroiden 1405 Sibelius._NEWLINE_Sibelius skrev en dagbog i 1909-1944, og hans familie tillod den at blive offentliggjort, i sin fulde l\xc3\xa6ngde, i 2005. Dagbogen blev redigeret af Fabian Dahlstr\xc3\xb6m og udgivet p\xc3\xa5 svensk i 2005. For at fejre komponistens 150-\xc3\xa5rs jubil\xc3\xa6um blev hele dagbogen ogs\xc3\xa5 offentliggjort p\xc3\xa5 finsk i 2015. Store m\xc3\xa6ngder af Sibelius korrespondance er ogs\xc3\xa5 blevet redigeret og udgivet p\xc3\xa5 svensk, finsk og engelsk.'