b'\n_START_ARTICLE_\nInfrar\xc3\xb8d str\xc3\xa5ling\n_START_SECTION_\nMolekylers vibrationer\n_START_PARAGRAPH_\nAlle bindinger i et molekyle vibrerer. De simpleste former for vibration, som kan ses p\xc3\xa5 et IR-spektrum kaldes str\xc3\xa6k og b\xc3\xb8j. Disse kan deles op i mere komplekse typer af str\xc3\xa6k og b\xc3\xb8j. Generelt kan det siges, at str\xc3\xa6k vibrationer foreg\xc3\xa5r p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jere b\xc3\xb8lgetal end b\xc3\xb8j vibrationer. Der findes to former for str\xc3\xa6k, symmetrisk og asymmetrisk. For at der kan v\xc3\xa6re symmetrisk eller asymmetrisk str\xc3\xa6k, skal der v\xc3\xa6re en gruppe p\xc3\xa5 3 eller flere atomer, hvoraf minimum to af dem er identiske. Eksempler p\xc3\xa5 disse er \xe2\x80\x93CH3, -CH2, -NO2, -NH2 samt anhydrider. Dette er s\xc3\xa6rlig nyttigt, n\xc3\xa5r man har med nitrogen indeholdende grupper, da for eksempel en prim\xc3\xa6r amin vil have to toppe og en sekund\xc3\xa6r kun en top. _NEWLINE_Disse vibrationer kaldes fundamentale absorberinger. Disse kan dog v\xc3\xa6re med til, at komplicere ens spektrum v\xc3\xa6sentligt, da ens spektrum s\xc3\xa5 kan indeholde overtone b\xc3\xa5nd, kombinerede b\xc3\xa5nd, eller differens b\xc3\xa5nd._NEWLINE_Overtone b\xc3\xa5nd skyldes en for\xc3\xb8gelse af energien og dermed frekvensen af b\xc3\xb8lgetallet. Overtone b\xc3\xa5nd vil som regel ligge p\xc3\xa5 to eller tre gange den oprindelige v\xc3\xa6rdi af b\xc3\xb8lgetallet. Det vil sige, at har man en top, p\xc3\xa5 for eksempel 600 cm-1, kan dette resultere i et b\xc3\xa5nd med en lavere intensitet p\xc3\xa5 1200 cm-1, og kan dermed g\xc3\xb8re det vanskeligere at tilordne alle toppe i ens spektrum._NEWLINE_To vibrerende frekvenser kan samtidig supplere hinanden, og ligger denne vibration i det infrar\xc3\xb8de spektrum kan man f\xc3\xa5 det, der kaldes et kombineret b\xc3\xa5nd. Dette b\xc3\xa5nd, er en sum af to b\xc3\xa5nd, som p\xc3\xa5virker hinanden. Et differens b\xc3\xa5nd er i bund og grund det samme, dog skal man tr\xc3\xa6kke de to b\xc3\xa5nd fra hinanden._NEWLINE_En anden faktor, der kan komplicere ens spektrum, er rotationel kobling. Dette viser sig gerne som et meget bredt b\xc3\xa5nd i ens spektrum, og kan derfor fjerne nogen toppe, som ligger i det interval. Denne kobling skyldes, at hele molekylet har mulighed for at rotere. Dette optages ikke p\xc3\xa5 spektrometeret, men denne rotation kan koble med de forskellige str\xc3\xa6k og b\xc3\xb8j vibreringer, og dermed vise sig i spektret.\n_START_SECTION_\nB\xc3\xb8lgetal, frekvens og lysets hastighed\n_START_PARAGRAPH_\nVi kender fra fysikkens verden til hastigheden af lys, samt egenskaber for b\xc3\xb8lger. Dette kan vi bruge til tydning af IR-spektre. Lys bev\xc3\xa6ger sig med en hastighed p\xc3\xa5 3 \xe2\x80\xa2 10^8 m/s, som kaldes c. Disse b\xc3\xb8lger udsendes med en frekvens kaldet f, og har enheden [s-1], da frekvensen er defineret som antal svingninger pr. sekund. Det vides ogs\xc3\xa5 fra fysikken, at b\xc3\xb8lger udsendes med en l\xc3\xa6ngde, kaldet \xce\xbb, eller b\xc3\xb8lgel\xc3\xa6ngden. Dennes st\xc3\xb8rrelse fort\xc3\xa6ller i hvilket omr\xc3\xa5de man befinder sig, alts\xc3\xa5 om det er i det infrar\xc3\xb8de, synlige eller mikrob\xc3\xb8lge osv. Grundet molekylers vibration ses der p\xc3\xa5 den vibrerende del af det infrar\xc3\xb8de spektrum, som ligger mellem 2,5 og 25 \xce\xbcm. _NEWLINE_Der er den sammenh\xc3\xa6ng mellem frekvensen og b\xc3\xb8lgel\xc3\xa6ngden, at produktet giver lysets hastighed. Kender man f\xc3\xb8rst frekvensen kan man ogs\xc3\xa5 beregne den energi b\xc3\xb8lgen udsendes med, da disse er proportionale med hinanden, og proportionalitets konstanten er Plancks Konstant, kaldet h:_NEWLINE_En binding mellem 2 forskellige atomer, kan p\xc3\xa5 et simpelt plan betragtes som en fjeder. Blandt andet fordi, at der foreg\xc3\xa5r en konstant vibration mellem disse to atomer, hvor bindingens l\xc3\xa6ngde vil variere. P\xc3\xa5 grund af dette, kan man benytte Hooke\xe2\x80\x99s Lov. Det fremg\xc3\xa5r af Hooke\xe2\x80\x99s lov, at jo h\xc3\xb8jere en binding det er, f.eks. trippel, des h\xc3\xb8jere omr\xc3\xa5de ses den p\xc3\xa5, i ens spektrum, det vil sige, dens b\xc3\xb8lgetal er blevet st\xc3\xb8rre. Desuden ses det, at molekyler med en h\xc3\xb8j masse vibrerer i den lave ende af spektret, det vil sige, dens b\xc3\xb8lgetal er mindre. _NEWLINE_C-H str\xc3\xa6k findes ved h\xc3\xb8jere b\xc3\xb8lgetal, end C-H b\xc3\xb8j. Dette skyldes, at kraftkonstanten er st\xc3\xb8rre for en str\xc3\xa6k-vibration end b\xc3\xb8j. Desuden er kraftkonstanten afh\xc3\xa6ngig af bindingens hybridisering. Resonansformer p\xc3\xa5virker ogs\xc3\xa5 kraftkonstanten. Dette skyldes, at en resonansform kan p\xc3\xa5virke l\xc3\xa6ngden samt styrken af den binding. Man kan ogs\xc3\xa5 sige, at dobbeltbindingen noget af tiden vil ligne en enkeltbinding, og derfor v\xc3\xa6re svagere._NEWLINE_Man kan bruge ovenn\xc3\xa6vnte information til at beregne inden for hvilket omr\xc3\xa5de p\xc3\xa5 ens spektrum, man kan forvente at finde et b\xc3\xa5nd, hvis man da ved hvordan ens molekyle ser ud.\n_START_SECTION_\nGenerelt om IR-spektrometeret\n_START_PARAGRAPH_\nEt IR-spektrometer kaldes ogs\xc3\xa5 et spektrofotometer. Der findes to slags IR-spektrometre, det ene kaldes et spredende, og det andet et Fourier Transform (FT), hvor sidstn\xc3\xa6vnte er det nyeste. _NEWLINE_Det spredende spektrometer:_NEWLINE_Spektrometeret danner en infrar\xc3\xb8d str\xc3\xa5le, ved hj\xc3\xa6lp af en varm tr\xc3\xa5d, som sendes ind i spektrometeret, hvor et spejl deler den. Den ene str\xc3\xa5le bruges blot som reference, s\xc3\xa5 man f\xc3\xa5r en baggrundsstr\xc3\xa5ling, der bruges n\xc3\xa5r det f\xc3\xa6rdige spektrum skal laves. Den anden str\xc3\xa5le belyser vores pr\xc3\xb8ve. _NEWLINE_Herefter rammer str\xc3\xa5len en s\xc3\xa5kaldt monochromator, som deler str\xc3\xa5len op i et kontinuert spektrum af infrar\xc3\xb8dt lys, som har forskellige frekvenser. Monochromatoren best\xc3\xa5r af en roterende del, kaldet en beam chopper. Denne leder de to str\xc3\xa5ler hen til et diffraktionsgitter. Dette gitter roterer med en mindre hastighed, hvilket bevirker, at de forskellige frekvenser kommer igennem, dog kun en ad gangen. Lyset rammer derefter en detektor, der sammenholder det lys der gik gennem pr\xc3\xb8ven og det som blev brugt til reference. Herefter g\xc3\xa5r lyset gennem en forst\xc3\xa6rker, hvorefter spektret bliver optaget. Dette tager et stykke tid, da der kun optages \xc3\xa9n frekvens ad gangen, da diffraktionsgitteret kun sender en frekvens igennem. _NEWLINE_Optageren m\xc3\xa5ler s\xc3\xa5, hvor stor en procentdel af referenceintensiteten er kommet igennem, i forhold til referenceintensiteten. Det vil sige, vises der en intensitet p\xc3\xa5 100\xc2\xa0% har der ikke v\xc3\xa6ret nogen absorption. Det betyder s\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5, at n\xc3\xa5r der er en absorption, vises det som et minimum p\xc3\xa5 spektret. P\xc3\xa5 trods af dette, kaldes det dog stadig en top. Et eventuelt opl\xc3\xb8sningsmiddel til pr\xc3\xb8vestoffet, placeres blot i reference str\xc3\xa5len, hvorefter det blot tr\xc3\xa6kkes fra resultatet, da stoffet er i begge str\xc3\xa5ler.\n_START_SECTION_\nFourier Transform spektrometer\n_START_PARAGRAPH_\nDenne type fungerer lidt anderledes end et spredende spektrometer. Her udnytter man det optiske lys, som ogs\xc3\xa5 indeholder det infrar\xc3\xb8de omr\xc3\xa5de. Dette signal kaldes et interferogram, som faktisk er data af intensitet mod tid. Dette kan dog omregnes til intensitet mod frekvens, hvilket er mere brugbart for kemikere. Denne matematiske metode kaldes Fourier-transformation, deraf navnet. _NEWLINE_Fordelen ved FT er hastigheden. Det tager ikke meget l\xc3\xa6ngere end et sekund at optage et spektrum identisk med et, som man optager med et spredende spektrometer. Dette g\xc3\xb8r, at man kan optage adskille spektre af det samme stof, og derved f\xc3\xa5 et mere pr\xc3\xa6cist spektrum, da man har flere data at beregne absorptionen ud fra. Man starter med at m\xc3\xa5le baggrundsabsorptionen, s\xc3\xa5 evt. gasser i luften ikke m\xc3\xa5les med. Derefter m\xc3\xa5ler man p\xc3\xa5 sit stof, og computeren tr\xc3\xa6kker s\xc3\xa5 baggrundsabsorptionen fra.'