b'\n_START_ARTICLE_\nG\xc3\xa5rd fra Pebringe, Sj\xc3\xa6lland (Frilandsmuseet)\n_START_PARAGRAPH_\nFrilandsmuseets g\xc3\xa5rd fra Pebringe ligger i museets sj\xc3\xa6llandske afdeling og kommer oprindeligt fra en frugtbar egn vest for Karise. G\xc3\xa5rden er meget markant p\xc3\xa5 grund af sine karakteristiske sk\xc3\xa6vheder og mange tilbygninger. Den indeholder en sp\xc3\xa6ndende og lang historie, b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 sit hjemsted og som repr\xc3\xa6sentant for et genopf\xc3\xb8relsesprincip p\xc3\xa5 Frilandsmuseet._NEWLINE_G\xc3\xa5rden er en lukket firel\xc3\xa6nget g\xc3\xa5rd, med en gadeport mod gaden og med adgangsvej til engene nord for byen via \xe2\x80\x9dsnorten\xe2\x80\x9d. Bygningen er som vanligt p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland bygget af bindingsv\xc3\xa6rk i en moderat kvalitet, med store tavl. De er lerklinede p\xc3\xa5 fletv\xc3\xa6rket og v\xc3\xa6ggene er kalkede helt hvide over b\xc3\xa5de stok og sten. G\xc3\xa5rden har gavle af tj\xc3\xa6rede br\xc3\xa6dder, mens d\xc3\xb8re og vinduer er malet brune._NEWLINE_G\xc3\xa5rden fra Pebringe blev nedtaget i 1938-39 og \xc3\xa5bnet p\xc3\xa5 Frilandsmuseet i 1945. Den er genopf\xc3\xb8rt, som den s\xc3\xa5 ud omkring 1800, dog med en lidt yngre indretning, f.eks. bemalinger fra 1836. Det blandede alderspr\xc3\xa6g svarer godt til virkeligheden, og indretningen er karakteristisk for et meget stort antal bondestuer i denne periode.  Selvom g\xc3\xa5rden er p\xc3\xa5faldende vind og sk\xc3\xa6v, har den v\xc3\xa6ret velholdt, veldrevet og velhavende.\n_START_SECTION_\nGenopf\xc3\xb8relsesprincippet\n_START_PARAGRAPH_\nG\xc3\xa5rden er en smuk illustration af, hvor levende en konstruktion bindingsv\xc3\xa6rk er. Tr\xc3\xa6rammen s\xc3\xa6tter sig og f\xc3\xb8lger tidens og grundens kurver, mens v\xc3\xa6gge og tage f\xc3\xb8lger med, fordi de j\xc3\xa6vnligt repareres eller skiftes ud. G\xc3\xa5rden er blevet genopf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 en m\xc3\xa5de, s\xc3\xa5 man ser alle spor af slitage, s\xc3\xa6tninger og vedligeholdelsesarbejder, som g\xc3\xa5rdens skiftende beboere har udf\xc3\xb8rt i tidens l\xc3\xb8b. Man kommer lidt t\xc3\xa6ttere ind p\xc3\xa5 livet af de mennesker, der har boet her og f\xc3\xa5r et indblik i nogle af deres daglige udfordringer. At rette t\xc3\xb8mmeret i en v\xc3\xa6g eller fjerne tilf\xc3\xb8jelser og reparationer ville have fjernet noget af bygningens historie. G\xc3\xa5rden er et godt eksempel p\xc3\xa5 et genopf\xc3\xb8relsesprincip, som ikke \xc3\xb8nsker at vise repr\xc3\xa6sentativitet i egnens byggeskik, men i stedet \xc3\xb8nsker at vise en g\xc3\xa5rd, der i alle detaljer er genskabt, s\xc3\xa5dan som de s\xc3\xa6rlige forhold her har gjort, at den er blevet overleveret til vor tid. Dette genopf\xc3\xb8relsesprincip blev lanceret af arkitekt Arne Ludvigsen og ses ikke tydeligere end i Pebringeg\xc3\xa5rden.\n_START_SECTION_\nBeboerne\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89n og samme sl\xc3\xa6gt beboede g\xc3\xa5rden fra begyndelsen af 1700-tallet til Frilandsmuseets overtagelse i 1938. I 1719 var Jens Mortensen f\xc3\xa6ster p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rden. Han var gift med Anne Jensdatter men da hun d\xc3\xb8de, giftede han sig med hendes s\xc3\xb8ster Sidsel i 1729. Deres datter Else giftede sig i 1752 med Clemmen Pedersen, og de overtog f\xc3\xa6stet. Da Clemmen d\xc3\xb8de i 1796, overgik g\xc3\xa5rden til deres s\xc3\xb8n Niels Clemmensen, som var blevet gift med Karen Nielsdatter i 1788. Deres datter Sidse overtog g\xc3\xa5rden sammen med sin mand, Jens Larsen omkring 1820, og deres s\xc3\xb8n Clemmen Jensen overtog den i 1871 som arvef\xc3\xa6ster sammen med sin kone, Maren. Deres s\xc3\xb8n Hans Jensen k\xc3\xb8bte g\xc3\xa5rden i 1928 for 35.000 kr. og blev g\xc3\xa5rdens sidste boboer.\n_START_SECTION_\nStuehuset\n_START_PARAGRAPH_\nDer er kun adgang til stuehuset gennem den lille forstue, som havde til form\xc3\xa5l at beskytte dagligstuen mod tr\xc3\xa6k.\n_START_SECTION_\nDagligstuen\n_START_PARAGRAPH_\nStuen er indrettet som s\xc3\xa6dvanligt i Midtsj\xc3\xa6lland med et langbord og en b\xc3\xa6nk langs vinduesv\xc3\xa6ggen og et par omh\xc3\xa6ngsenge ved den nordre v\xc3\xa6g.  P\xc3\xa5 g\xc3\xa5seb\xc3\xa6nken havde m\xc3\xa6ndene deres plads efter rang med husbond p\xc3\xa5 bordendeb\xc3\xa6nken. Kvindfolkene stod efter gammel s\xc3\xa6d og skik op og spiste ved ydersiden af bordet. I b\xc3\xa6nkekrogen stod tobakskassen og \xc3\xb8lkanden, mens klukflasken som kunne indeholde en hel pot br\xc3\xa6ndevin, gemtes i h\xc3\xa6ngeskabet. P\xc3\xa5 v\xc3\xa6ggene ses udsk\xc3\xa5rne og bemalede paneler. B\xc3\xa5de de \xc3\xa6ldste fra 1625, de nyklassicistiske fra omkring 1800 og de sidst tilkomne fra 1836. I krogen st\xc3\xa5r et standur fra slutningen af 1700-\xc3\xa5rene med en senere egetr\xc3\xa6s-\xc3\xa5dring ligesom h\xc3\xa6ngeskabet._NEWLINE_Stuens omh\xc3\xa6ngsenge fylder de to fag n\xc3\xa6rmest kammeret mod \xc3\xb8st. Her sov husbond og madmor sammen med b\xc3\xb8rnene, mens disse var sm\xc3\xa5. Mellem sengene og skorstenen er lavet en forh\xc3\xb8jning med tr\xc3\xa6gulv h\xc3\xa6vet lidt over det meget kolde lerstampede gulv. I denne lune krog bag bil\xc3\xa6ggerovnen og med lys fra vinduet mod nord, kunne kvinderne sidde med deres stillesiddende arbejde uden at f\xc3\xa5 kolde f\xc3\xb8dder. Her st\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 vuggen og ved hj\xc3\xa6lp af et snoretr\xc3\xa6k fra rokken, kunne kvinderne spinde og vugge sp\xc3\xa6dbarnet samtidigt. I stuen st\xc3\xa5r en masse husger\xc3\xa5d og redskaber. Her var varmt, der var lys i olielampen over bordet, og her syslede b\xc3\xa5de m\xc3\xa6nd og kvinder med deres arbejder.\n_START_SECTION_\nKammeret\n_START_PARAGRAPH_\nMod \xc3\xb8st ligger kammeret, bare \xc3\xa9t fag bredt med et bord og et par stole hvor der blev spist og spillet kort, n\xc3\xa5r der kom g\xc3\xa6ster. I rummet kunne ogs\xc3\xa5 st\xc3\xa5 en slagb\xc3\xa6nk til b\xc3\xb8rnene, efterh\xc3\xa5nden som de flyttede fra sengene i stuen.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98verstestuen\n_START_PARAGRAPH_\nFra kammeret kommer man ind i \xc3\xb8verstestuen p\xc3\xa5 tre og et halvt fag. Stuen kan ikke opvarmes, og her er opbevaringsm\xc3\xb8bler prim\xc3\xa6rt standkister til tekstiler ligesom tekstilredskaber f.eks. uldh\xc3\xa6kken, st\xc3\xa5r her. I \xc3\xb8verstestuen blev der ogs\xc3\xa5 holdt arbejdsgilder med efterf\xc3\xb8lgende mad, musik og dans.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xb8kkenet\n_START_PARAGRAPH_\nFra dagligstuen kan man ogs\xc3\xa5 g\xc3\xa5 ind i et etfags-k\xc3\xb8kken, hvor det meste af rummet best\xc3\xa5r af den m\xc3\xa6gtige skorstens bundparti. Ildstedets type og placering karakteriserer hustypen, som et \xe2\x80\x9dovnhus\xe2\x80\x9d. P\xc3\xa5 skorstenshammeren af egetr\xc3\xa6, er indsk\xc3\xa5ret forbogstaverne KPS og EIS samt ANNO 1779 (\xc3\xa5ret hvor k\xc3\xb8kkenet blev renoveret). P\xc3\xa5 arneb\xc3\xa6nken st\xc3\xa5r tref\xc3\xb8dder og i skorstenen h\xc3\xa6nger kedelkrogen til gryder sammen med lysek\xc3\xa6llingen som gav lys i skorstenen s\xc3\xa5 konen kunne se til skinker og p\xc3\xb8lser som hang til rygning. Fra skorstenen er der ogs\xc3\xa5 indfyring til bageovnen. Bageovnen blev oprindeligt ikke genopf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 Frilandsmuseet. Det skyldes, at ovnen var fjernet da museet erhvervede g\xc3\xa5rden i 1938 og da museet \xc3\xb8nskede at vise g\xc3\xa5rden med alle tilf\xc3\xb8jelser og \xc3\xa6ndringer, blev det uden bageovn. I 1990\xe2\x80\x99erne blev der dog rettet op p\xc3\xa5 dette, ved at rekonstruere en bageovn ud fra oplysninger fra udgravningerne i forbindelse med nedtagningen af g\xc3\xa5rden.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98vrige l\xc3\xa6nger\n_START_PARAGRAPH_\nDet var en stor og velhavende g\xc3\xa5rd med et stort jordtilliggende. G\xc3\xa5rdens udl\xc3\xa6nger er s\xc3\xa5ledes indrettet, som det blev brugt i omr\xc3\xa5der, hvor kornproduktionen var rigelig. Hver korntype har et separat laderum med logulv til t\xc3\xa6rskning. Stalddelen er stor, og rummer; f\xc3\xa5rehus, stort h\xc3\xb8nsehus, kostald og hestestald samt foder- eller sk\xc3\xa6relo, hvor man skar eller hakkede vinterfoder til dyrene. P\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland, hvor der i perioder skulle leveres meget hoveriarbejde til godserne, havde man mange heste. De var sm\xc3\xa5 efter nutidens standarder, og der skulle derfor flere til. I hestestalden er der s\xc3\xa5ledes plads til 4-6 heste.  _NEWLINE_Under nedtagelsen af g\xc3\xa5rden \xc3\xb8nskede Nationalmuseet, der driver Frilandsmuseet, samtidigt at unders\xc3\xb8ge om der fandtes \xc3\xa6ldre bygningstr\xc3\xa6k, som kunne fort\xc3\xa6lle om jernalderb\xc3\xb8ndernes huse p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland. Jernalderens huse var gravet ud rundt omkring p\xc3\xa5 de jyske heder, men ikke p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland. Pebringeg\xc3\xa5rdens bygninger var udgangspunktet for interessen, men v\xc3\xa6sentlige resultater kom ud af selve udgravningen. Under stald- og ladel\xc3\xa6ngerne blev der b\xc3\xa5de fundet spor af bygninger fra middelalder og jernalder.\n_START_SECTION_\nPebringeg\xc3\xa5rden som inspiration\n_START_PARAGRAPH_\nMartin A. Hansen blev i 1948 efter et bes\xc3\xb8g i Pebringeg\xc3\xa5rden p\xc3\xa5 Frilandsmuseet, inspireret til at skrive \xe2\x80\x9dTanker i en skorsten\xe2\x80\x9d, hvor en bondekone en stille stund sidder inde i skorstensrummet p\xc3\xa5 en skammel med en stump brunsukker i munden og en underkop kaffe balancerende p\xc3\xa5 fingerspidserne, mens hun ser ind i ilden og lader sine tanker om gammellivet stige op gennem skorstenen sammen med den pulserende r\xc3\xb8g.'