b'\n_START_ARTICLE_\nRepublikken Korsika\n_START_PARAGRAPH_\nI november 1755 erkl\xc3\xa6rede Pasquale Paoli Korsika for en selvst\xc3\xa6ndig nation under navnet den Korsikanske Republik, der skulle v\xc3\xa6re uafh\xc3\xa6ngig af Republikken Genova. Han skabte den Korsikanske forfatning, der var den f\xc3\xb8rste forfatning, som var skrevet p\xc3\xa5 italiensk efter oplysningstidens principper, der bl.a. indebar kvindernes ret til at stemme, som senere blev slettet, da franskm\xc3\xa6ndene erobrede \xc3\xb8en i 1769. Republikken skabte sin egen administration og et selvst\xc3\xa6ndigt retssystem, og man fik sin egen h\xc3\xa6r.\n_START_SECTION_\nGrundlag\n_START_PARAGRAPH_\nEfter en r\xc3\xa6kke succesrige angreb, jog Paoli genoveserne v\xc3\xa6k fra \xc3\xb8en bortset fra nogle f\xc3\xa5 kystbyer. S\xc3\xa5 gik han i gang med at omdanne styreformen, og i den sammenh\xc3\xa6ng indf\xc3\xb8rte han mange reformer. Han grundlagde et universitet i Corte og skabte den kortvarige "Sankt-Devota-Orden" i 1757 til \xc3\xa6re for Korsikas skytshelgen, Sankt Devota._NEWLINE_Det nationale parlament eller lovgivende forsamling blev sammensat af delegerede, der var valgt i hvert valgdistrikt for en 3-\xc3\xa5rig periode. Alle m\xc3\xa6nd over 25 \xc3\xa5r havde valgret. Traditionelt havde kvinderne altid stemt ved landsbyernes valg af r\xc3\xa5d, dvs. \xc3\xa6ldster\xc3\xa5det og andre lokale ledere, og man har p\xc3\xa5st\xc3\xa5et, at de ogs\xc3\xa5 stemte ved de nationale valg under Republikken._NEWLINE_Republikken slog sine egne m\xc3\xb8nter i Murato i 1761, og de var p\xc3\xa5trykt Maurerhovedet, Korsikas traditionelle symbol._NEWLINE_Paolis forestillinger om uafh\xc3\xa6ngighed, demokrati og frihed fik st\xc3\xb8tte fra filosoffer som Jean-Jacques Rousseau, Voltaire, Raynal og Gabriel Bonnot de Mably. Offentligg\xc3\xb8relsen i 1766 af James Boswells An Account of Corsica gjorde Paoli ber\xc3\xb8mt over hele Europa. Beyen af Tunis gav Korsika diplomatisk anerkendelse.\n_START_SECTION_\nFransk invasion\n_START_PARAGRAPH_\nI 1767 fratog Korsika genoveserne \xc3\xb8en Capraia, og da de m\xc3\xa5tte erkende, at de n\xc3\xa6ppe nogensinde ville opn\xc3\xa5 at tilbagerobre \xc3\xb8en, solgte de deres krav p\xc3\xa5 den til Frankrig ved en traktat i 1768._NEWLINE_Franskm\xc3\xa6ndene invaderede Korsika samme \xc3\xa5r, og i mere end et \xc3\xa5r k\xc3\xa6mpede Paolis styrker desperat mod invasionsh\xc3\xa6ren for deres nye republik. Men i maj 1769 blev de sl\xc3\xa5et i Slaget ved Ponte novu af voldsomt overlegne styrker under kommando af Greven af Vaux, og de m\xc3\xa5tte flygte til England. Den franske kontrol med \xc3\xb8en blev bef\xc3\xa6stet, og i 1770 blev den en fransk provins.\n_START_SECTION_\nEfterspil\n_START_PARAGRAPH_\nFrankrigs erobring af Korsika blev d\xc3\xa5rligt modtaget i England, der var Korsikas hovedallierede og bidragyder. Det blev betragtet som den engelske regerings fejl, at Korsika var blevet \xe2\x80\x9dtabt\xe2\x80\x9d, da man ans\xc3\xa5 den for at v\xc3\xa6re vigtig for de engelske interesser i den del af Middelhavet. Krisen omkring Korsika sv\xc3\xa6kkede Graftonministeriet og bidrog i sidste ende til dens fald. En r\xc3\xa6kke korsikanske flygtninge k\xc3\xa6mpede for Storbritannien under den Amerikanske uafh\xc3\xa6ngighedskrig, og de udm\xc3\xa6rkede sig s\xc3\xa6rligt under belejringen af Gibraltar i 1782._NEWLINE_H\xc3\xa5bet om korsikansk uafh\xc3\xa6ngighed og mange af de demokratiske principper fra Republikken Korsika blev genoplivet af Paoli i form af Kongeriget Korsika i \xc3\xa5rene 1794-1796. Ved den lejlighed blev britiske landstyrker indsat i forsvaret af \xc3\xb8en, men deres anstrengelser slog fejl og franskm\xc3\xa6ndene genvandt kontrollen._NEWLINE_Endnu i dag kr\xc3\xa6ver nogle af de korsikanske separatister som f.eks. de (nu opl\xc3\xb8ste) Armata Corsa en genoprettelse af \xc3\xb8ens republik.'