b'\n_START_ARTICLE_\nFrederic Leighton\n_START_SECTION_\nArbejder\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb8rste betydelige arbejde af Frederick Leighton var "Cimabue tr\xc3\xa6ffer den unge Giotto" (1847). Med det store "Cimabues_NEWLINE_Madonna f\xc3\xb8res i Procession" (1852\xe2\x80\x9455), der blev k\xc3\xb8bt af den engelske dronning og nu findes i Buckingham Palace, grundlagdes hans ry som maler, der fulgte hans senere arbejder. Arbejder, hvis emner is\xc3\xa6r er hentet fra mytologien og Biblen, men som ogs\xc3\xa5 omhandler orientalsk eller sydlandsk folkeliv, inspireret af hans rejser til Orienten._NEWLINE_Til hans kendteste malerier h\xc3\xb8rer "Romeo og Julie" (1858), "Odalisk" (1862), "Orfeus og Eurydike", "Pastorale", "Dante i Landflygtighed", "Gyldne Timer" (1864), "Venus afkl\xc3\xa6der sig" (1867), "Den forladte Ariadne" (1868), "Dafneforia", "Nausikaa", "Fryne i Eleusis" (1882) og "Andromeda"._NEWLINE_Herudover udf\xc3\xb8rte han fresker for South-Kensington-Museet samt adskillige skulpturer, heriblandt den dygtigt gennemf\xc3\xb8rte statue, "Atlet, der k\xc3\xa6mper med en Slange" (findes i Glyptoteket i K\xc3\xb8benhavn), forarbejder til et monument i Firenze foruden en del statuetter i gips, som han anvendte som studier af fx draperier i forbindelse med malerierne. Dette vidner om den omhu, hvormed han gik til arbejdet med sin kunst.\n_START_SECTION_\nAnseelse\n_START_PARAGRAPH_\nLeighton er velanskrevet i sit hjemland, England. Han blev i 1866 optaget som medlem af akademiet og i 1879 blev han dets pr\xc3\xa6sident. I 1885 blev han udn\xc3\xa6vnt til Baronet og i 1896 til Pair, en titel, som ikke f\xc3\xb8r var blevet tildelt en engelsk kunstmaler._NEWLINE_Efter Leightons d\xc3\xb8d er hans bolig blevet indrettet som museum, der rummer over 1.100 malerier, tegninger og studier af ham.'