b'\n_START_ARTICLE_\nFlavius Orestes\n_START_PARAGRAPH_\nFlavius Orestes (d\xc3\xb8d 28. august 476) var en romersk politiker, som menes at have v\xc3\xa6ret af germansk afstamning. Han var s\xc3\xb8n af Tatulus, og svigers\xc3\xb8n til den Romulus, der tjente som den milit\xc3\xa6re leder af Noricum (Dux Norici). Som ung blev han optaget i hoffet omkring hunnerkongen Attila og opn\xc3\xa5ede sin h\xc3\xb8jeste position som diplomat._NEWLINE_I 475 e.Kr. blev Orestes udpeget som "Soldaternes Mester" af den Vestromerske Kejser Julius Nepos. Det skulle vise sig at v\xc3\xa6re en fejltagelse fra kejserens side. Den 28. august 475 lykkes det Orestes at f\xc3\xa5 kontrol med Ravenna, hovedstaden af Det Vestromerske Rige siden 402 e.Kr. Julius Nepos flygtede til Illyrien (det nuv\xc3\xa6rende Dalmatien), hvorfra han forsatte med at regere indtil sin d\xc3\xb8d i 480._NEWLINE_Orestes var nu de facto hersker over de vestromerske provinser vest for Dalmatien. Men han blev ikke anset for at v\xc3\xa6re en \xc3\xa6gte romer og kunne derfor ikke anerkendes p\xc3\xa5 tronen. I stedet for proklamerede Orestes sin s\xc3\xb8n, Flavius Romulus, som ny kejser den 31. oktober 475. Da Romulus endnu var et barn, fik han kun rollen som galionsfigur, mens Orestes var den virkelige magt bag tronen._NEWLINE_Det kejserlige navn for s\xc3\xb8nnen, Romulus Augustus, var en d\xc3\xa5rligt valg, for det bragte mindelser direkte til Romulus, den f\xc3\xb8rste konge af Rom, og C\xc3\xa6sar Augustus, den f\xc3\xb8rste kejser. Den romerske offentlighed gav ham i stedet navnet "Romulus Augustulus" ("Romulus, lille Augustus")._NEWLINE_Den nye regering blev ikke anerkendt hos de rivaliserende, \xc3\xb8stromerske kejsere, Zeno og Basiliscus, der stadigv\xc3\xa6k betragtede Julius Nepos som den legitime medregent i administrationen af kejserd\xc3\xb8mmet, men da de var involveret i indbyrdes borgerkrig, var ingen af dem opsat p\xc3\xa5 at indlede en krig mod Orestes._NEWLINE_Orestes havde mulighed for at udstede nye solidi i m\xc3\xb8ntfaciliteterne i Arles, Milano, Ravenna og Rom. Derved kunne han betale de fremmede lejesoldater, som udgjorde ligev\xc3\xa6gten overfor den den romerske h\xc3\xa6r. Da Orestes n\xc3\xa6gtede at give land til de heruliske, skiriske og torkiliske lejesoldater, hvor de kunne bos\xc3\xa6tte sig, gjorde de opr\xc3\xb8r under kommando af den germanske h\xc3\xb8vding, Odoaker. De proklamerede ham som deres konge den 23. august 476, og han ledede dem mod deres tidligere arbejdsgiver. Orestes blev fanget n\xc3\xa6r Piacenza, og han blev hurtigt henrettet. Vejen til Ravenna var nu \xc3\xa5ben for Odoaker.'