b'\n_START_ARTICLE_\nKongeriget England\n_START_SECTION_\nKongerigets historie\n_START_PARAGRAPH_\nKongeriget England har ingen bestemt dato for sin grundl\xc3\xa6ggelse. Kongeriget kan spore sin oprindelse helt tilbage til det s\xc3\xa5kaldte heptarki, der var f\xc3\xb8lgende syv sm\xc3\xa5 kongeriger: \xc3\x98st Anglia, Essex, Kent, Mercia, Northumbria, Sussex og Wessex._NEWLINE_Kongerne af Wessex begyndte at blive dominerende over de andre kongeriger i l\xc3\xb8bet af det 9. \xc3\xa5rhundrede. Egbert af Wessex form\xc3\xa5ede i en kort periode allerede fra 829 til 830 at samle en magt, der kunne sammenlignes med magten som \xc3\xa9n suver\xc3\xa6n konge over alle de engelske riger, men ellers er det normalt f\xc3\xb8rst fra Alfred den Store at kongerne af Wessex begynder at titulere sig som mere end blot konger af Wessex. Fra ca. 886 begynder Alfred i hvert fald tillige at bruge titlen "konge af angelsakserne" (rex Anglorum Saxonum). Under Alfreds efterf\xc3\xb8lgere udvider Wessex sit territorium, indtil Alfreds s\xc3\xb8nnes\xc3\xb8n, Adalstein, i 927 afslutter denne proces med erobringen af Northumbria og derefter begynder at bruge titlen Rex Anglorum - Konge af England. _NEWLINE_Alfreds s\xc3\xb8n, Edvard den \xc3\x86ldre, som regerede 899 \xe2\x80\x93 924 overgik sin fars milit\xc3\xa6re bedrifter ved at udvide sit herred\xc3\xb8mme til at inkludere Danelagen. Hans s\xc3\xb8ster Ethelfledas d\xc3\xb8d i 918 resulterede i, at han tilranede sig magten over Mercia fra sin niece Aelfwynn i 919._NEWLINE_I 927 faldt det sidste af kongerigerne fra den m\xc3\xb8rke middelalder, Northumbria, til Wessex-kongen Athelstan, en s\xc3\xb8n af Edvard den \xc3\x86ldre. Han var den f\xc3\xb8rste til at herske over et samlet England (ikke den f\xc3\xb8rste de jure, men afgjort den f\xc3\xb8rste de facto)._NEWLINE_England er forblevet en politisk enhed siden da. _NEWLINE_I l\xc3\xb8bet af det 10. \xc3\xa5rhundrede var kongeriget genstand for nye invasioner af vikinger fra Danmark. Som svar p\xc3\xa5 vikingernes r\xc3\xb8vertogter gav \xc3\x86thelred 2. af England i 1002 ordre til, at alle danskere i England skulle henrettes. Det ledte dog blot til, at kongen af Danmark og Norge, Svend 1., rettede sin opm\xc3\xa6rksomhed og vrede mod England for resten af sin levetid._NEWLINE_Svend blev udr\xc3\xa5bt til konge af England i 1013 p\xc3\xa5 trods af, at \xc3\x86thelred 2. ogs\xc3\xa5 bar titlen som konge af England. Da Svend d\xc3\xb8de 2. februar 1014, fortsatte hans s\xc3\xb8n, Knud den Store, krigen. _NEWLINE_\xc3\x86thelred 2. d\xc3\xb8de 23. april 1016. Hans s\xc3\xb8n, Edmund 2. af England, blev snart besejret af Knud. Knud accepterede at herske over landet side om side med Edmund 2., men denne d\xc3\xb8de 30. november 1016 og efterlod England under dansk styre._NEWLINE_Det danske herred\xc3\xb8mme fortsatte indtil Hardeknuds d\xc3\xb8d 8. juni 1042. Hardeknud var s\xc3\xb8n af Knud og Emma af Normandiet, \xc3\x86thelred 2.\'s enke. Hardeknud havde ingen arvinger og blev efterfulgt af sin halvbror, Edvard Bekenderen. Kongeriget England var igen uafh\xc3\xa6ngigt._NEWLINE_Freden varede dog kun indtil den barnl\xc3\xb8se Edvard d\xc3\xb8de 4. januar/5. januar 1066. Hans svoger blev kronet som Harold 2. af England. Hans f\xc3\xa6tter, Vilhelm 1. af England, hertug af Normandiet, gjorde \xc3\xb8jeblikkeligt krav p\xc3\xa5 tronen._NEWLINE_Vilhelm indledte en invasion af England og gik i land i Sussex 28. september 1066._NEWLINE_Harold 2. og hans h\xc3\xa6r var i York som f\xc3\xb8lge af deres sejr i Slaget ved Stamford Bridge (25. september 1066) og m\xc3\xa5tte marchere tv\xc3\xa6rs over England for at n\xc3\xa5 deres nye fjender. Harolds og Vilhelms h\xc3\xa6re m\xc3\xb8dte endelig hinanden i Slaget ved Hastings (14. Oktober 1066). Harold blev dr\xc3\xa6bt af en vildfaren pil, og Vilhelm vandt slaget. _NEWLINE_Det lykkedes Vilhelm at erobre England uden yderligere modstand. Ganske vist var Edgar \xc3\x86theling efter Harold 2.\'s d\xc3\xb8d blevet udn\xc3\xa6vnt (men ikke kronet) til ny konge af England, men denne overgav omkring d. 1. december 1066 al magt til Vilhelm. Vilhelm planlagde dog ikke at indlemme kongeriget i sit normanniske hertugd\xc3\xb8mme. Som hertug ville Vilhelm v\xc3\xa6re forpligtet til at afl\xc3\xa6gge troskabsed til Filip 1. af Frankrig. Som uafh\xc3\xa6ngig konge af England kunne han herske uden de franske konges indblanding. Vilhelm blev kronet som konge af England 25. December 1066._NEWLINE_Kongeriget England ville forblive en personlig sammenslutning indtil 1204 hvor kong John af England (kendt som Johan uden land), 4. generations efterkommer af Vilhelm, mistede den kontinentale del af hertugd\xc3\xb8mmet til Filip 2. af Frankrig. Resterne af hertugd\xc3\xb8mmet forblev under Johns og hans efterkommeres herred\xc3\xb8mme. De er i dag kendt som Kanal\xc3\xb8erne._NEWLINE_John bar stadig titlen hertug af Aquitaine og ejede stadig hertugd\xc3\xb8mmet. Det lykkedes for hans barnebarn, Edvard 1. af England, at besejre Llywelyn den Sidste og erobre Wales i 1282. Han skabte titlen Prins af Wales til sin \xc3\xa6ldste s\xc3\xb8n, Edvard 2. i 1301._NEWLINE_Edvard 2. var far til Edvard 3. af England, hvis krav p\xc3\xa5 den franske trone resulterede i Hundred\xc3\xa5rskrigen (1337 \xe2\x80\x93 1453). England endte krigen som tabere og beholdt kun en enkelt by i Frankrig: Calais. _NEWLINE_Kongeriget havde ikke tid til at komme sig f\xc3\xb8r Rosekrigene (1455 \xe2\x80\x93 1487). "Krigene" var egentlig en borgerkrig om tronen mellem huset Lancaster og huset York. De var faktisk begge efterkommere af Edvard 3. Ved enden p\xc3\xa5 krigene var det en efterkommer af huset Lancaster, gift med en efterkommer af huset York, som sad p\xc3\xa5 tronen._NEWLINE_Henrik 7. af England og hans dronningegemalinde Elizaberth af York blev grundl\xc3\xa6ggere af Tudor-dynastiet, som herskede fra 1485 to 1603._NEWLINE_I mellemtiden beholdt Wales det administrative system, der havde v\xc3\xa6ret aktivt siden f\xc3\xb8r det 13. \xc3\xa5rhundrede. Den anden Tudor-monark, Henrik 8. af England, \xc3\xa6ndrede dette ved Unionslovene 1536-1543. Wales var ikke l\xc3\xa6ngere et len, men blev annekteret ind i England. Den nye del af kongeriget skaffet ogs\xc3\xa5 nye repr\xc3\xa6sentanter i det engelske parlament._NEWLINE_Maria 1. af England, \xc3\xa6ldste datter af Henrik 8., havde en mindre heldig regeringstid. Hun blev taget til fange af Francis, Hertug af Guise d. 7. Januar 1558. Engelsk herred\xc3\xb8mme skulle begr\xc3\xa6nses til det sydlige Storbritannien. Den nordlige del blev stadig holdt af Kongeriget Skotland under huset Stuart._NEWLINE_Huset Tudor endte med dets sidste monark, Elizabeth 1. af Englands, d\xc3\xb8d 24. marts 1603. Hendes t\xc3\xa6tteste mandlige sl\xc3\xa6gtning var James 6. af Skotland. De to britiske kongeriger forblev samlet under et overhoved indtil 1707._NEWLINE_Unionsloven 1707 sluttede de to kongeriger sammen til Storbritannien (1707 \xe2\x80\x93 1801). Deres sidste kvindelige regent blev dronning Anne af England. Derres respektive parlamenter blev forenet til det britiske parlament, som holdt m\xc3\xb8der i Westminster, London. P\xc3\xa5 dette punkt eksisterede England ikke l\xc3\xa6ngere som en separat politisk enhed og havde ikke l\xc3\xa6ngere en engelsk regering.\n_START_SECTION_\nAndet\n_START_PARAGRAPH_\nEngland har altid v\xc3\xa6ret et monarki (fra det blev skabt omkring 927 og til i dag), bortset fra de elleve \xc3\xa5r med engelsk interregnum (1649 \xe2\x80\x93 1660) som fulgte den engelske borgerkrig._NEWLINE_Den henrettede konge Charles 1. af Englands styre blev afl\xc3\xb8st af en republik kendt som Commonwealth of England eller Det britiske Statssamfund (1649 \xe2\x80\x93 1653). Det lykkedes for en af republikkens mest prominente generaler, Oliver Cromwell, at udvide dens styre til Irland og Skotland._NEWLINE_Den sejrrige general endte med at vende sig mod republikken og oprettede et styre kendt som Protektoratet med ham selv som \xc3\xb8verste protektor indtil hans d\xc3\xb8d 3. September 1659. Han blev efterfulgt af sin s\xc3\xb8n, Richard Cromwell. Men der udviklede sig et anarki da Richard viste sig ude af stand til styre landet. Han fratr\xc3\xa5dte sin stilling og trak sig tilbage til ubem\xc3\xa6rkethed. Statssamfundet blev genoprettet, men viste sig ustabilt. Den landsforviste Charles 2. af England blev genindsat p\xc3\xa5 tronen i 1660 i den engelske genopbygning._NEWLINE_Den nuv\xc3\xa6rende monark over Storbritannien, Elizabeth 2., er den moderne efterf\xc3\xb8lger til de gamle konger og dronninger af England. Titlen dronning (og konge) af England er dog ikke blevet brugt siden 1707 og er ukorrekt, n\xc3\xa5r den bruges om hendes i folkemunde. Elizabeth kan spore sine aner tilbage til kongerne af Wessex fra det 1. \xc3\xa5rtusinde foruden hertugerne af Normandiet, der tiltog sig magten i England i 1066 samt til Svend Tvesk\xc3\xa6g fra Danmark, der kortvarigt var engelsk konge 1013\xe2\x80\x931014 og til Harold 2., der kortvarigt var konge i 1066._NEWLINE_Kongerigets hovedstad var Winchester, i Hampshire, indtil den Normanniske erobring i 1066. Vilhelm Erobreren (1066-1087) valgte London som hovedstad. London tjente som kongerigets hovedstad til kongerigets oph\xc3\xb8r i 1707 og er fortsat de facto hovedstad i Storbritannien.'