b'\n_START_ARTICLE_\nH.O. Lange (bibliotekar)\n_START_SECTION_\nBaggrund\n_START_PARAGRAPH_\nH.O. Lange blev f\xc3\xb8dt i Aarhus som s\xc3\xb8n af k\xc3\xb8bmand Hans Lange (18. juli 1821 \xe2\x80\x93 19. januar 1912) og Cathrine, f\xc3\xb8dt Ostenfeld (18. august 1836 \xe2\x80\x93 28. marts 1917). P\xc3\xa5 m\xc3\xb8drene side var han i familie med biskop Harald Ostenfeld, idet Hans\' moder var kusine til Haralds fader. Som 11-\xc3\xa5rig blev hans interesse for hieroglyffer vakt ved at se dem afbildet i et historisk v\xc3\xa6rk, og han fik via anbefalingsbrev fra rektor p\xc3\xa5 Aarhus Katedralskole kontakt med kammerherreinde Eleonore Emilie Dahl, enke efter Torkild Christian Dahl, p\xc3\xa5 herreg\xc3\xa5rden Moesg\xc3\xa5rd, som havde et ganske p\xc3\xa6nt egyptisk bibliotek. Ud over studierne i dette bibliotek fordrev han tiden med at studere tyske antikvariatkataloger, som en aarhusiansk boghandler havde for\xc3\xa6ret ham, og udforske bogsamlingen hos naboen, kapellan Andreas Ferdinand Schi\xc3\xb8dte, der s\xc3\xa6rligt interesserede sig for S\xc3\xb8ren Kierkegaard.\n_START_SECTION_\nUddannelse\n_START_PARAGRAPH_\nLange blev student fra Aarhus Katedralskole i 1881 og begyndte herefter studier p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns Universitet og tog filosofikum i 1882. I Langes breve til for\xc3\xa6ldrene fra disse \xc3\xa5r kan man spore nogle af de egenskaber, der senere kom ham til god gavn. Fx n\xc3\xa5r han 12. november 1881 beretter om en ny indt\xc3\xa6gtskilde, han har fundet:_NEWLINE_Sagen er, at da jeg ingen Informationer kunde faa, saa udspekulerede jeg en anden Indt\xc3\xa6gtskilde, og det er, at jeg hos de mange smaa Bogj\xc3\xb8der kj\xc3\xb8ber B\xc3\xb8ger for Spotpris og s\xc3\xa6lger dem saa senere, naar jeg ikke har Brug for dem, til de st\xc3\xb8rre Antikvarer. Fremdeles var der Doktordisputats for nogen Tid siden paa Universitetet, der fik jeg et Eksemplar, som jeg solgte Dagen efter for 4 Kr., da Bogen ikke interesserede mig det mindste. Det er virkeligt ganske l\xc3\xb8nnende i en Mellemtime at st\xc3\xb8ve rundt hos Bogh\xc3\xb8kerne._NEWLINE_(Citeret fra Helweg-Larsen 1955, s. 15f)_NEWLINE_Indt\xc3\xa6gterne fra bogsalget gik dog prim\xc3\xa6rt til anskaffelse af andre b\xc3\xb8ger. I samme brev opg\xc3\xb8r han udgifterne for oktober m\xc3\xa5ned (eksklusiv kost og logi) til 10,90 kr. til b\xc3\xb8ger og 2,32 kr. til andet. Der blev blandt andet sparet p\xc3\xa5 barberingen: "Angaande Barberingen tager jeg det sparsomt, idet jeg laaner Gines Sax og klipper mig, en Gang er jeg dog blevet Barberet."\n_START_SECTION_\nKarriere\n_START_PARAGRAPH_\n1. november 1882 blev han ansat som ekstraordin\xc3\xa6r assistent p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns Universitetsbibliotek, en stilling han s\xc3\xb8gte p\xc3\xa5 opfordring af historikeren J.A. Fridericia. Egentlig havde han l\xc3\xb8rdag den 28. oktober henvendt sig til Fridericia, der p\xc3\xa5 det tidspunkt var ansat p\xc3\xa5 universitetsbiblioteket, for at s\xc3\xb8ge r\xc3\xa5dgivning ang\xc3\xa5ende mulighederne for at tage magisterkonferens i historie. Fridericia foreslog ham at s\xc3\xb8ge stillingen som assistent, og mandag den 30. oktober havde Lange en samtale med overbibliotekar Sophus Birket-Smith om formiddagen, hvorefter han begyndte i stillingen om onsdagen. Stillingen indebar to timers dagligt arbejde, der blev afl\xc3\xb8nnet med 1,75 kr. om dagen._NEWLINE_Oprindelig havde Lange \xc3\xb8nsket at l\xc3\xa6se til magisterkonferens i tysk, men for\xc3\xa6ldrene \xc3\xb8nskede, at han skulle f\xc3\xa5 en embedseksamen, s\xc3\xa5 han arbejdede mod en skoleembedseksamen i filologi. Ved ans\xc3\xa6ttelsen p\xc3\xa5 universitetsbiblioteket overvejede han dog som sagt at satse p\xc3\xa5 en magisterkonferens i historie med speciale i Egyptens historie, men efter r\xc3\xa5d fra professor Edvard Holm og nogen modstand hos for\xc3\xa6ldrene mod studieskiftet forsatte han indtil videre med filologien. B\xc3\xa5de Holm og professor Johannes Steenstrup fortalte ham nemlig, at der var planer om at \xc3\xa6ndre eksamensordningen inden for det n\xc3\xa6ste \xc3\xa5r, hvorfor det kunne v\xc3\xa6re fornuftigt at se tiden an. Det blev dog aldrig til nogen eksamen._NEWLINE_1. april 1883 blev han fastansat p\xc3\xa5 universitetsbiblioteket med en \xc3\xa5rlig l\xc3\xb8n p\xc3\xa5 800 kr., og i november 1885 kom han til Det Kongelige Bibliotek. Han var blevet opfordret til at at s\xc3\xb8ge til Det Kongelige Bibliotek af lederen, overbibliotekar Christian Bruun, og den nye stilling indbragte ogs\xc3\xa5 en betragtelig l\xc3\xb8nforh\xc3\xb8jelse, da l\xc3\xb8nnen var 1.300 kr. om \xc3\xa5ret._NEWLINE_H.O. Lange blev 8. november 1893 gift med Johanne Mielche (10. januar 1870 \xe2\x80\x93 24. juni 1955), der senere i forbindelse med udgaven af Kierkegaards samlede v\xc3\xa6rker sammen med Ellen Drachmann sammenholdt de trykte udgaver med manuskripter.\n_START_SECTION_\nOverbibliotekar\n_START_PARAGRAPH_\nVed Det Kongelige Bibliotek blev han overbibliotekar 1901-1924 efter 1899-1900 at have v\xc3\xa6ret ansat ved det egyptiske museum i Cairo. H.O. Lange interesserede sig bl.a. for inkunabler og bidrog meget til for\xc3\xb8gelsen af Det Kongelige Biblioteks samling af disse sj\xc3\xa6ldne tryk. I alt blev samlingen for\xc3\xb8get med 1.318 nye inkunabler i Langes tid. For\xc3\xb8gelsen skete dels ved k\xc3\xb8b i udlandet, dels ved at skaffe inkunabler fra danske samlinger. Indk\xc3\xb8bene skete prim\xc3\xa6rt omkring 1. verdenskrig, hvor Lange udnyttede de gunstige konjunkturer. Her kom de evner til gode bogindk\xc3\xb8b, han allerede som ung studerende havde demonstreret, sikkert til god gavn._NEWLINE_I en skrivelse til Kultusministeriet 11. oktober 1906 foreslog Lange, at inkunabler skulle samles p\xc3\xa5 Det Kongelige Bibliotek. I f\xc3\xb8rste omgang skulle der fra latinskoler, stiftsbiblioteker og Statsbiblioteket indsendes fortegnelser over inkunabler til Det Kongelige Bibliotek, men derefter skulle inkunabler, der ikke allerede fandtes i Det Kongelige Biblioteks samling, indsendes til landets hovedbibliotek. Forslaget vakte dog kraftig modstand hos de ber\xc3\xb8rte parter. Kun med Ribe Stiftsbibliotek lykkedes det i f\xc3\xb8rste omgang at f\xc3\xa5 en aftale i stand._NEWLINE_Der indkom dog en r\xc3\xa6kke lister over inkunabler, og Lange opstillede dern\xc3\xa6st en "\xc3\xb8nskeseddel" over inkunabler fra Aalborg Skole- og Stiftsbibliotek, Ribe Katedralskole og Odense Katedralskole. Hovedparten af inkunablerne p\xc3\xa5 listen blev overdraget til Det Kongelige Bibliotek i 1908. I 1917 fik man ogs\xc3\xa5 en r\xc3\xa6kke inkunabler fra Sj\xc3\xa6llands Stiftsbibliotek._NEWLINE_Sammen med A.B. Drachmann og J.L. Heiberg udgav Lange 1901-1906 S\xc3\xb8ren Kierkegaards litter\xc3\xa6re produktion i Samlede V\xc3\xa6rker, der 1920-1936 udkom i en revideret 2. udgave. I flere senere udgaver og oplag har denne udgave dannet grundlag for studiet af Kierkegaard og er f\xc3\xb8rst ved at blive gjort for\xc3\xa6ldet af S\xc3\xb8ren Kierkegaards Skrifter, der siden 1997 har v\xc3\xa6ret under udgivelse.\n_START_SECTION_\nEgyptolog\n_START_PARAGRAPH_\nEfter tiden hos Det Kongelige Bibliotek virkede han som lektor i egyptologi ved K\xc3\xb8benhavns Universitet til han gik p\xc3\xa5 pension i 1937. I denne periode tog han bl.a. initiativ til oprettelsen af Papyrus Carlsberg Samlingen, som der i perioden 1931-1938 blev indk\xc3\xb8bt egyptiske papyrusser til. Samlingen blev i 1939 overdraget til universitetet._NEWLINE_H.O. Lange hjalp den finske forfatter Mika Waltari med faktuelle oplysninger, mens denne arbejdede p\xc3\xa5 Sinuhe egypteren.\n_START_SECTION_\nAndre initiativer\n_START_PARAGRAPH_\nInden for biblioteksv\xc3\xa6senet argumenterede Lange kraftigt for folkebibliotekssagen. Det kom blandt andet til udtryk i et foredrag ved Landsudstillingen i Aarhus i 1909 med titlen: Bibliotekssagen udenfor K\xc3\xb8benhavn. Blandt Langes andre projekter finder man ogs\xc3\xa5 Dansk Folkemindesamling, som han var initiativtager til sammen med Axel Olrik, Bl\xc3\xa5 Kors i Danmark, som blev stiftet 1895 i Langes lejlighed, og Kirkefondet. Det kirkelige arbejde regnes som den anden af hans to st\xc3\xa6rkeste interesser, ved siden af bibliotekssagen; han er citeret for at sige at "I Guds Belysning, med Gud som Medvider, bliver alt Arbejde \xe2\x80\x93 ubetinget alt \xe2\x80\x93 en Guds Tjeneste". P\xc3\xa5 det kirkelige felt var han navnlig optaget af "menighedens samling og l\xc3\xa6gfolkets opv\xc3\xa5gnen til at se sit kirkelige ansvar \xe2\x80\x93 og handle derefter".\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa6der\n_START_PARAGRAPH_\n1918 blev han \xc3\xa6resdoktor (dr.phil. h.c.) ved Lunds Universitet efter i 1906 at v\xc3\xa6re blevet ridder af Dannebrog og medlem af Videnskabernes Selskab. I 1921 blev han Dannebrogsmand. Han gjorde sig ogs\xc3\xa5 fortjent til den Mecklenburgske Griforden og blev ridder af den norske St. Olavs Orden 1. klasse. I 1927 blev han medlem af det preussiske Videnskabernes Akademi._NEWLINE_Siden 2001 har Det Kongelige Bibliotek udgivet en \xc3\xa5rlig H.O. Lange-pris til minde om ham.'