b"\n_START_ARTICLE_\nSverdrup\xc3\xb8erne\n_START_PARAGRAPH_\nSverdrup\xc3\xb8erne er en gruppe \xc3\xb8er p\xc3\xa5 vestsiden af Ellesmere Island og udg\xc3\xb8r en mindre del del af den canadiske \xc3\xb8gruppen Dronning Elizabeth-\xc3\xb8erne nordligst i Canada. De st\xc3\xb8rste \xc3\xb8er er Axel Heibergs land, Ellef Ringnes' \xc3\xb8 og Amund Ringnes' \xc3\xb8. \xc3\x98erne er ubeboede bortset fra en vejrstation p\xc3\xa5 Ellef Ringnes' \xc3\xb8. Administrativt h\xc3\xb8rer \xc3\xb8gruppen under Nunavut-territoriet._NEWLINE_\xc3\x98erne har f\xc3\xa5et navn efter den norske opdager Otto Sverdrup, som p\xc3\xa5 den anden store Fram-ekspedition kortlagde omr\xc3\xa5det mellem 1898 og 1902. \xc3\x98erne var tidligere kendt og tidvis bes\xc3\xb8gt a inuitter. P\xc3\xa5 vegne af Norge gjorde Sverdrup officielt krav p\xc3\xa5 de tre \xc3\xb8er Ellef Ringnes' \xc3\xb8, Amund Ringnes' \xc3\xb8 og Axel Heibergs land i 1928. De norske myndigheder viste i begyndelsen kun lille interesse for de tre ug\xc3\xa6stmilde \xc3\xb8er og ville f\xc3\xb8rst og fremmest bruge kravet som et redskab ved forhandlingerne om andre polaromr\xc3\xa5der._NEWLINE_I april 1929 gav norske myndigheder Sverdrup besked p\xc3\xa5, at han kunne starte forhandlinger med Canada om en personlig kompensation for at frafalde kravet p\xc3\xa5 \xc3\xb8erne. Den 5. november 1930 anerkendte Norge Canadas ret til Sverdrup\xc3\xb8erne. Blot 14 dage senere anerkendte Storbritannien Norges ret til Jan Mayen. At Norge ikke stod h\xc3\xa5rdere p\xc3\xa5 kravet om at beholde \xc3\xb8erne var en stor skuffelse for Otto Sverdrup._NEWLINE_Det canadiske parlament betalte 67.000 dollar for Sverdrups dagb\xc3\xb8ger og kort. Pengene var ogs\xc3\xa5 betaling for arbejde, Sverdrup havde udf\xc3\xb8rt i forbindelse med ekspeditionen. Dagb\xc3\xb8gerne blev senere tilbagegivet til Sverdrups familie, mens kortet er sporl\xc3\xb8st forsvundet."