b'\n_START_ARTICLE_\nCharles H. Corlett\n_START_SECTION_\nTidlige \xc3\xa5r og karriere\n_START_PARAGRAPH_\nCharles H. Corlett var f\xc3\xb8dt i Burchard, Nebraska, men levede det meste af sit tidlige liv i Monte Vista, Colorado, hvor hans far var landmand og jurist. Han tog eksamen fra high school i Monte Vista og arbejdede p\xc3\xa5 kv\xc3\xa6gg\xc3\xa5rde indtil i 1909 hvor han var 19, og hvor han blev udpeget til West Point. Som kadet bet\xc3\xb8d hans viden om heste, at han fik tilnavnet "Cowboy Pete". Han tog eksamen 12. juni 1913 og blev udn\xc3\xa6vnt til sekondl\xc3\xb8jtnant i den st\xc3\xa5ende h\xc3\xa6r og blev udstationeret i Alaska, Texas og New Jersey ved signalkorpset._NEWLINE_I april 1916 rykkede han sammen med 30. infanteriregiment til Eagle Pass, Texas, hvor der forventedes kamp i forbindelse med det Mexicanske gr\xc3\xa6nsefelttog, hvilket dog ikke blev til noget. Han blev derefter tilknyttet Radio kompagni A, en hest og muldyr enhed, hvor han anvendte en af de f\xc3\xb8rste radioer i den amerikanske h\xc3\xa6r. Hans brigade blev omd\xc3\xb8bt til "Signal Corps", og han var vidne til den tidlige udvikling af milit\xc3\xa6rflyvning, som dengang var en del af Signal Corps._NEWLINE_Da USA tr\xc3\xa5dte ind i 1. Verdenskrig i 1917 arbejdede Corlett med den tidlige organisering og udvidelse af signalkorpset og var dets f\xc3\xb8rste kommanderende chef. Som leder af signalkorpsets forsyningstjeneste i American Expeditionary Force i Frankrig blev han s\xc3\xa5ret ved et angreb med sennepsgas mens han udlagde kommunikationsforbindelser ved fronten. Han krydsede Rhinen med de f\xc3\xb8rste amerikanske tropper ved Koblenz. Han blev forfremmet til oberstl\xc3\xb8jtnant i 1918 som 29-\xc3\xa5rig._NEWLINE_I 1920\'erne og 1930\'erne havde Corlett kommandoen over forskellige enheder. Han tog eksamen fra Command and General Staff School i Fort Leavenworth, Kansas, i 1924 og Army War College i Washington, D.C. i 1925. Han var indstrukt\xc3\xb8r p\xc3\xa5 Coast Artillery School og p\xc3\xa5 Command and General Staff School. Han var medlem af krigsministeriets generalstab fra 1934 til 1939. Han ledede regimenter i Hawaii, California, Washington og Alaska fra 1939 til 1941.\n_START_SECTION_\nDet nordlige Stillehav\n_START_PARAGRAPH_\nCorlett blev forfremmet til generalmajor den 6. september 1942 og fik kommandoen over Kiska Task Force, som bestod af 7. division foruden amfibiestyrker, kampgrupper, special forces, faldsk\xc3\xa6rmstropper, vinterstyrker og 13. canadiske brigade \xe2\x80\x93 i alt 35.000 mand. Opgaven bestod i at angribe og tilbageerobre Kiska fra japanerne. Sammen med Attu var det det eneste amerikanske omr\xc3\xa5de, som japanerne besatte under 2. verdenskrig. Bes\xc3\xa6ttelsen af disse to \xc3\xb8er, som l\xc3\xa5 i den vestligste del af Aleuterne udgjorde en trussel mod Canada og det amerikanske fastland. Kiska var en japansk base for vandflyvere og ub\xc3\xa5de med en veludbygget infrastruktur og en styrke p\xc3\xa5 ca. 10.000 mand._NEWLINE_Inden angrebet p\xc3\xa5 Kiska, som skulle foreg\xc3\xa5 i august 1943, blev Attu erobret efter adskillige ugers kamp i ekstremt vanskeligt vejr. De amerikanske tropper p\xc3\xa5 Attu var d\xc3\xa5rligt forberedt p\xc3\xa5 det kolde, stormende vejr i Aleuterne, men de blev bedre forberedt til felttoget p\xc3\xa5 Kiska med varmere t\xc3\xb8j og 15-45 dages akklimatisering og man\xc3\xb8vrer i Aleuterne. Fra januar blokerede den amerikanske fl\xc3\xa5de \xc3\xb8en og bombarderede den n\xc3\xa6sten hver dag. Luftfotografier af omr\xc3\xa5det viste fjendtlige k\xc3\xb8ret\xc3\xb8jer s\xc3\xa5s s\xc3\xa5 sent som 13. august._NEWLINE_De amerikanske amfibieangreb p\xc3\xa5 Kiska begyndte om natten den 15. august. Soldaterne forventede at blive beskudt af fjenden, men m\xc3\xb8dte kun stilhed, da de stormede i land i tung t\xc3\xa5ge. Den 16. august blev den anden halvdel af den st\xc3\xa6rke indvasionsstyrke landsat p\xc3\xa5 den nordlige del af Kiska, igen til en forladt \xc3\xb8. Japanerne havde trukket sig tilbage i ly af natten, t\xc3\xa5gen og stormen. Ved middagstiden den 17. august indr\xc3\xb8mmede general Corlett, at fjenden var forsvundet og havde efterladt store m\xc3\xa6ngder forsyninger. De amerikanske styrker mistede 25 d\xc3\xb8de og over 100 s\xc3\xa5rede fra egenbeskydning. Denne kamp mod sp\xc3\xb8gelser afsluttede den japanske bes\xc3\xa6ttelse af amerikansk jord og deres eneste felttog p\xc3\xa5 den vestlige halvkugle.\n_START_SECTION_\nSydlige Stillehav\n_START_PARAGRAPH_\nGeneral Corlett blev derefter overf\xc3\xb8rt til Fort Ord, Californien, for at organisere, tr\xc3\xa6ne og udstyre 9. amfibiekorps, herunder 7. infanteri division og andre s\xc3\xa6rlige enheder, som senere udm\xc3\xa6rkede sig i mange slag i den sydlige del af Stillehavet. Han fik ordre om at tage kommandoen over 7. infanteridivision og kontakte admiral Chester Nimitz ved Pearl Harbor, hvor Nimitz meddelte ham, at han skulle lede h\xc3\xa6rstyrkerne, som skulle erobre Kwajalein \xc3\xb8en i den sydlige del af Kwajalein atollen, en stor japansk fl\xc3\xa5de og luftbase p\xc3\xa5 Salomon\xc3\xb8erne, 3.800\xc2\xa0km sydvest for Honolulu. Kwajalein, som er verdens st\xc3\xb8rste atol, blev forsvaret af 5.000 tropper, som havde ordre om ikke at overgive sig._NEWLINE_Efter omfattende amfibietr\xc3\xa6ning p\xc3\xa5 Maui i 5 m\xc3\xa5neder og mange dages luftbombardement af \xc3\xb8en angreb 7. division i Operation Flintlock den 31. januar \xe2\x80\x93 7. februar 1944, i et felttog som medf\xc3\xb8rte erobring af 27 sm\xc3\xa5\xc3\xb8er, hvoraf 12 blev forsvaret til d\xc3\xb8den af fjenden._NEWLINE_Nogle milit\xc3\xa6re observat\xc3\xb8rer har kaldt Kwajalein for den mest perfekte af alle amerikanske amfibieoperationer p\xc3\xa5 grund af den fejlfrie gennemf\xc3\xb8relse af en velgennemt\xc3\xa6nkt plan. Tabstallene underst\xc3\xb8tter denne vurdering og tilskrives omhyggelig planl\xc3\xa6gning og forberedelse fra 7. divisions side: 177 amerikanske soldater blev dr\xc3\xa6bt, 4.398 japanerne blev dr\xc3\xa6bt, og 174 fjendtlige soldater taget til fange.\n_START_SECTION_\nEuropa\n_START_PARAGRAPH_\nI april 1944 blev Corlett beordret til det europ\xc3\xa6iske operationsomr\xc3\xa5de. I London rapporterede han til General Dwight D. Eisenhower og fik at vide, at han skulle v\xc3\xa6re chef for 19. korps i 1. arm\xc3\xa9 under general Omar Bradley. Korpset, som i starten bestod af 2. og 3. pansrede division samt 29. og 30. infanteridivision, skulle k\xc3\xa6mpe sig vej gennem Frankrig, Belgien, Holland og Tyskland. Han begyndte straks at tr\xc3\xa6ne korpset i Warminster, England, til det forventede amfibieangreb p\xc3\xa5 Normandiet._NEWLINE_Den 10. juni, fire dage efter D-dag, blev 19. korps landsat p\xc3\xa5 Omaha Beach, n\xc3\xa6r Colleville-sur-Mer. I de n\xc3\xa6ste fire m\xc3\xa5neder erobrede de slaget om Saint-L\xc3\xb4 efter vanskelige kampe i Bocage-terr\xc3\xa6n, og var i spidsen for operation Cobra, som br\xc3\xb8d igennem til Mortain og Falaise-lommen, hvor de \xc3\xb8delagde 100 tyske kampvogne og tog 3 tyske divisioner til fange. Mens de h\xc3\xa5ndterede tusinder af fanger besatte korpset byerne \xc3\x89vreux og Elbeuf og tog Tessy-sur-Vire den 1. august. De erobrede Percy den 5. august. Efter at have stoppet den sidste tyske offensiv i Normandiet og k\xc3\xa6mpet med n\xc3\xa6sten 100.000 tropper i Falaise-lommen, krydsede de Seinen den 28. august._NEWLINE_Korpset fik ordre til at rykke mod nordvest s\xc3\xa5 hurtigt som muligt. 19. korps stod overfor hovedparten af den tyske h\xc3\xa6r, som hurtigst muligt trak sig tilbage for forhindre yderligere omringninger, men i stand til at gennemf\xc3\xb8re modangreb og kraftigt forsvar._NEWLINE_Mens de byggede broer og nedsk\xc3\xb8d 42 tyske fly n\xc3\xa5ede 19. korps frem til Belgien p\xc3\xa5 2 dage og krydsede Somme den 2. september. De var de f\xc3\xb8rste allierede tropper som gik ind i Belgien og Holland. De erobrede Tournai den 2. september efterfulgt af Fort Eben-Emael, Maastricht og Sittard. Den 14. september krydsede korpset Meuse-floden og tr\xc3\xa6ngte ind i Tyskland, hvor de etablerede et brohoved p\xc3\xa5 den anden side af Albert-kanalen. Korpset k\xc3\xa6mpede for at lukke en flugtvej, kendt som Aachen hullet, da Corlett p\xc3\xa5 grund af sygdom blev afl\xc3\xb8st den 15. oktober 1944 og derefter overf\xc3\xb8rt til en post ved 12. arm\xc3\xa9gruppe i Frankrig. Fra D-dag til 15. oktober tog 19. korps 29.867 fanger, nedsk\xc3\xb8d 55 fjendtlige fly, byggede 160 broer og krydsede Vire, Seinen, Somme, Meuse og Maas floderne. I den samme periode blev korpset tildelt 26 Distinguished Service Cros, 737 Silver Star og 3.390 Bronze Star udm\xc3\xa6rkelser._NEWLINE_I november 1944 meldte Corlett sig til admiral Nimitz i Honolulu og overtog ledelsen af 36. korps ved planl\xc3\xa6gningen af det nordlige angreb p\xc3\xa5 det japanske hovedland fra Kurilerne. I forbindelse med denne opgave skrev han p\xc3\xa5 et tr\xc3\xa6ningskursus i amfibieoperationer for divisioner overf\xc3\xb8rt fra Europa, da krigen mod Kapan sluttede.\n_START_SECTION_\nEfter 2. Verdenskrig\n_START_PARAGRAPH_\nEfter 2. Verdenskrig blev Corlette udpeget af den amerikanske landbrugsminister til at organisere og starte kommissionen for udryddelse af mund- og klovsyge i Mexico, hvilket bet\xc3\xb8d flytning Mexico City indtil midten af 1947. Han vendte tilbage til sin f\xc3\xa5re- og kv\xc3\xa6gg\xc3\xa5rd i New Mexico, hvor guvern\xc3\xb8ren udpegede ham som formand for New Mexico State Bureau of Revenue og senere til State Investment Council. Han var ogs\xc3\xa5 i bestyrelsen for School of American Research. Han d\xc3\xb8de i Espanola, New Mexico, den 13. oktober 1971 i en alder af 82.'