b'\n_START_ARTICLE_\nHenrik 2. den Hellige (Tysk-romerske rige)\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik 2. var s\xc3\xb8n af Henrik 2. af Bayern og arvede ved faderens d\xc3\xb8d i 995 hertugd\xc3\xb8mmet Bayern. Efter kejser Otto 3.s d\xc3\xb8d blev Henrik valgt til tysk konge i Mainz den 7. juni 1002. I begyndelsen anerkendtes han kun af frankerne og bayerne, men han tvang efterh\xc3\xa5nden de \xc3\xb8vrige landsdele til at hylde ham som konge. Henrik 2. arbejdede for at modvirke den opl\xc3\xb8sning af riget, der var foreg\xc3\xa5et under hans forg\xc3\xa6nger. Han vendte sig is\xc3\xa6r mod Boleslav 1. af Polen, som havde erobret dele af det tyske rige i \xc3\xb8st, samt Arduin af Ivrea som havde gjort sig selv til konge af Italien. Det lykkedes efter lang strid Boleslav 1. at beholde Lausitz. Mod Italien k\xc3\xa6mpede Henrik 2. f\xc3\xb8rste gang i 1004 og kronedes med den langobardiske jernkrone som konge af Italien. Under sit andet togt (1013-14) lykkedes det ham at styrte Arduin og kronedes til kejser den 14. februar 1014 i Peterskirken i Rom. Henrik foretog endnu et togt til Italien i 1021 for at st\xc3\xb8tte det sydlige Italiens opr\xc3\xb8r mod den byzantinske kejser._NEWLINE_I den indre styrelse fulgte Henrik 2. sine forg\xc3\xa6ngeres politik og forbigik de verdslige fyrster og st\xc3\xb8ttede sig til biskopperne og tog dem p\xc3\xa5 r\xc3\xa5d om rigets forvaltning. I kirkelig henseende st\xc3\xb8ttede Henrik II cluniacensernes reformideer. Henrik 2. blev kanoniseret i 1146 af Pave Eugenius 3., og ogs\xc3\xa5 hans dronning Kunigunde af Luxembourg (d\xc3\xb8d 1038) blev helgenk\xc3\xa5ret.'