b'\n_START_ARTICLE_\nGolfkrigen\n_START_SECTION_\nOptakten\n_START_PARAGRAPH_\nFem dage efter Iraks invasion af Kuwait d. 2. august 1990 sendte USA styrker fra h\xc3\xa6ren, marinekorpset, luftv\xc3\xa5bnet og fl\xc3\xa5den til Saudi-Arabien med den begrundelse, at Irak forberedte en invasion her. Denne forsvarsaktion blev kaldt Operation Desert Shield. Samtidig bad USA andre lande sende tropper til omr\xc3\xa5det. De amerikanske bestr\xc3\xa6belser p\xc3\xa5 at samle en koalition var s\xc3\xa5 vellykkede, at da kamphandlingerne begyndte d. 17. januar 1991, havde 12 lande sendt fl\xc3\xa5destyrker, der supplerede den amerikanske fl\xc3\xa5destyrke p\xc3\xa5 seks hangarskibsgrupper. Endvidere havde otte lande sendt landtropper, der supplerede tropper fra Bahrain, Kuwait, Oman, Qatar, Saudi-Arabien og de Forenede Arabiske Emirater sammen med de amerikanske landstyrker, der bestod af sytten tunge, seks lette og ni marineinfanteribrigader. Samlet set deltog 2.430 fly p\xc3\xa5 koalitionens side._NEWLINE_Til forsvar mod denne massive styrke havde Irak kun nogle f\xc3\xa5 kanonb\xc3\xa5de og sm\xc3\xa5 missilb\xc3\xa5de, mens de p\xc3\xa5 landjorden havde 1.200.000 mand landtropper og ca 5.800 kampvogne, 5.100 pansrede k\xc3\xb8ret\xc3\xb8jer og 3.850 artilleripjecer. I luften havde Irak 750 kampfly og bombefly, 200 andre fly og et stort luftforsvar. Men kampvognene som blev brugt af irakerne, var hovedsagelig kopier af 50 \xc3\xa5r gamle sovjetiske kampvogne. Kampvognenes panserbrydende ammunition var gamle russiske eller kinesiske typer, der ellers var blevet udfaset i 1970\'erne. Den samme mangel p\xc3\xa5 moderne udstyr gjorde sig g\xc3\xa6ldende i det meste af det irakiske milit\xc3\xa6r.\n_START_SECTION_\nLuftkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nDagen efter den deadline, der var fastsat ved FN-resolutionen, startede koalitionen et voldsomt luftangreb med mere end 1.000 daglige togter. Angrebet indledtes d. 17. januar, da otte amerikanske AH-64 Apache kamphelikoptere \xc3\xb8delagde irakiske radarinstallationer n\xc3\xa6r gr\xc3\xa6nsen til Saudi-Arabien. Radarinstallationerne ville have kunnet advare irakerne om det forest\xc3\xa5ende luftangreb, men var nu sat ud af drift. Kort efter fl\xc3\xb8j to EF-111 Raven og 22 F-15E Strike Eagle kampfly imod de to st\xc3\xb8rste og mest beskyttede flyvestationer i Irak. Derefter angreb ti F-117 Nighthawk stealth jagerbombere og tre EF-111 den irakiske hovedstad, Bagdad. Minutter efter angrebet p\xc3\xa5 Bagdad affyrede den amerikanske fl\xc3\xa5de BGM-109 Tomahawk-missiler mod byen. Angrebet fortsatte i timevis. Regeringens bygninger, irakiske TV-stationer, lufthavne og Saddam Husseins paladser blev ramt. Fem timer efter de f\xc3\xb8rste angreb sagde Saddam Hussein p\xc3\xa5 den nationale radiokanal, at "Den store duel, moderen til alle slag, er begyndt. Sejrens morgengry n\xc3\xa6rmer sig." Irak svarede igen ved at affyre otte Scud missiler mod Israel den n\xc3\xa6ste dag. Koalitionens f\xc3\xb8rste prioritet var at \xc3\xb8del\xc3\xa6gge det irakiske luftv\xc3\xa5ben og luftforsvar. Det var hurtigt overst\xc3\xa5et, og resten af luftkrigen kunne koalitionens kampfly operere forholdsvis frit. P\xc3\xa5 trods af Iraks store m\xc3\xa6ngde luftforsvar mistede koalitionen kun et enkelt fly den f\xc3\xb8rste dag. Fly med Stealth teknologi blev flittig brugt i den f\xc3\xb8rste fase af krigen netop for at undg\xc3\xa5 luftforsvaret. Derefter kunne andre typer fly nemmere bruges. Bombetogterne blev prim\xc3\xa6rt indledt fra Saudi-Arabien og fra de seks hangarskibe i den Persiske Golf og R\xc3\xb8dehavet.\n_START_SECTION_\nDet irakiske luftv\xc3\xa5ben flygter til Iran\n_START_PARAGRAPH_\nI den f\xc3\xb8rste uge af luftkrigen blev der fl\xc3\xb8jet nogle irakiske missioner, men de gjorde begr\xc3\xa6nset skade, og 38 irakiske MiG-kampfly blev skudt ned af koalitionens fly. Kort efter begyndte de irakiske fly at flygte til Iran. Mellem 115 og 140 kampfly s\xc3\xb8gte tilflugt i Iran. Denne masseflugt overraskede koalitionen, der ikke n\xc3\xa5ede at reagere, f\xc3\xb8r de fleste fly fra det irakiske luftv\xc3\xa5ben var n\xc3\xa5et i "sikkerhed" p\xc3\xa5 iranske flybaser. Iran beholdt kampflyene som krigsskadeserstatning for Iran-Irak-krigen, og piloterne blev f\xc3\xb8rst frigivet flere \xc3\xa5r senere.\n_START_SECTION_\nLandkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nKoalitionsstyrkerne dominerede luften med deres teknologiske fordele, mens de to parters landstyrker blev anset for mere lige. Koalitionen havde en stor fordel, fordi de havde vundet luftherred\xc3\xb8mmet, og havde derudover to klare fordele: Amerikanernes M1 Abrams-kampvogn var klart overlegen i forhold til de sovjetiske T-72 kampvogne, irakerne anvendte, og samtidig kunne koalitionsstyrkerne nemmere finde vej i \xc3\xb8rkenen uden at v\xc3\xa6re afh\xc3\xa6ngige af faste kendem\xc3\xa6rker, fordi de brugte GPS-navigation. P\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5de kunne de udman\xc3\xb8vrere de irakiske styrker.\n_START_SECTION_\nDen f\xc3\xb8rste indtr\xc3\xa6ngen i Irak\n_START_PARAGRAPH_\nElementer af den amerikansk 2. brigade, 1. kavaleridivision, udf\xc3\xb8rte en hemmelig opklaringsmission ind i det irakiske territorium d. 9. februar 1991. De blev fulgt af en ny opklaringsstyrke d. 20. februar, der nedk\xc3\xa6mpede en irakisk bataljon. Den 22. februar gik Irak ind p\xc3\xa5 et sovjetisk forslag til en fredsaftale. Aftalen indebar, at Irak skulle tr\xc3\xa6kke alle styrker ud af Kuwait indenfor tre uger. USA gik imod forslaget, men proklamerede, at irakiske styrker ikke ville blive angrebet, hvis de var under tilbagetr\xc3\xa6kning og gav de irakiske styrker 24 timer til at forlade Kuwait.\n_START_SECTION_\nKoalitionen angriber med landstyrker\n_START_PARAGRAPH_\nKort efter blev det amerikanske VII Korps samlet i fuld styrke og startede et angreb med kampvogne ind i Irak vest for Kuwait. Det overraskede de irakiske styrker. Samtidig angreb det amerikanske XVIII luftb\xc3\xa5rne korps over den stort set uforsvarede \xc3\xb8rken i det sydlige Irak, ledet af 3. pansrede kavaleriregiment og 24. mekaniserede infanteridivision. Den venstre flanke blev sikret af den franske 6. lette panserdivision. Den hurtige franske division overvandt hurtigt den irakiske 45. infanteridivision med kun en h\xc3\xa5ndfuld tab og indtog en blokerende stilling, der forhindrede ethvert irakisk modangreb p\xc3\xa5 flanken. Angrebets h\xc3\xb8jre flanke blev beskyttet af den britiske 1. panserdivision. Da koalitionen var tr\xc3\xa6ngt dybt ind i det irakiske territorium, drejede de mod \xc3\xb8st og angreb den irakiske Republikanske Garde i flanken. Den Republikanske Garde kunne ikke modst\xc3\xa5 angrebet, og under flere forskellige kampvognsslag blev den sl\xc3\xa5et tilbage. Koalitionens tab var minimale._NEWLINE_Fremrykningen gik langt hurtigere, end de amerikanske generaler havde forventet. Den 26. februar begyndte de irakiske tropper at tr\xc3\xa6kke sig ud af Kuwait, men satte dog i stort omfang ild til oliefelterne i Kuwait under tilbagetr\xc3\xa6kningen, hvilket f\xc3\xb8rte til den st\xc3\xb8rste menneskeskabte uproduktive afbr\xc3\xa6nding af olie nogensinde, og man oplevede nedfald s\xc3\xa5 langt borte som i Himalaya. En lang konvoj af flygtende irakiske tropper hobede sig op p\xc3\xa5 den st\xc3\xb8rste hovedvej mellem Kuwait og Irak. Denne konvoj blev angrebet s\xc3\xa5 kraftigt, at amerikanerne kaldte den "D\xc3\xb8dens Hovedvej". Kritikere af aktionen mener, at kolonnen ogs\xc3\xa5 indeholdt krigsfanger og flygtende irakiske civile. Styrker fra USA, Storbritannien og Frankrig fortsatte med at forf\xc3\xb8lge de flygtende irakere over gr\xc3\xa6nsen og ind i Irak og n\xc3\xa5ede til et punkt 240 km fra Bagdad, f\xc3\xb8r de trak sig tilbage igen._NEWLINE_100 timer efter at landkrigen var begyndt, erkl\xc3\xa6rede pr\xc3\xa6sident Bush v\xc3\xa5benhvile, og d. 27. februar var Kuwait befriet.\n_START_SECTION_\nSlutspil og konsekvenser\n_START_PARAGRAPH_\nIrak blev fordrevet fra Kuwait, og fra milit\xc3\xa6r side blev det vurderet, at en indtagelse af hovedstaden Bagdad ville kunne foreg\xc3\xa5 forholdsvis smertefrit, da Saddams milit\xc3\xa6r viste tegn p\xc3\xa5 kollaps. Den amerikanske politiske ledelse bestemte sig dog i sidste \xc3\xb8jeblik til at afst\xc3\xa5 fra dette. Som George H.W. Bush senere skrev, s\xc3\xa5 manglede der en tilbagetr\xc3\xa6kningsstrategi, og han frygtede for. hvor lang tid en evt. invasion ville forpligte amerikanerne.\n_START_SECTION_\nEfterspil og optakten til Irakkrigen\n_START_PARAGRAPH_\nEfter krigen fulgte en periode med skiftevis FN-inspektion og FN-blokade mod Irak og med konstant overflyvning og spredt bombning udf\xc3\xb8rt af amerikansk og britisk milit\xc3\xa6r, bl.a. Operation Desert Strike (sept. 1996) og Operation Desert Fox (dec. 1998). Derudover var der en flyveforbudszone nord for 36\xc2\xb0N for at beskytte Iraks kurdere, og en syd for 33\xc2\xb0N for at beskytte Iraks sumparabere._NEWLINE_Dette foregik, indtil den amerikansk ledede "Koalition af Villige Lande" i 2003 p\xc3\xa5 ny gik i krig mod landet og v\xc3\xa6ltede det irakiske regime.'