b'\n_START_ARTICLE_\nTragtb\xc3\xa6gerkultur\n_START_PARAGRAPH_\nTragtb\xc3\xa6gerkulturen er en ark\xc3\xa6ologisk kultur, den f\xc3\xb8rste jordbrugskultur i Norden og derved begyndelsen til bondestenalder eller yngre stenalder. Kendetegnende er at \xc3\xb8kserne nu blev slebet; de \xc3\xa6ldste ark\xc3\xa6ologer talte derfor om den "slebne flints tid"._NEWLINE_Tragtb\xc3\xa6gerkulturen inddeles i tidlig tragtb\xc3\xa6gerkultur (dyssetid) og sen tragtb\xc3\xa6gerkultur (j\xc3\xa6ttestuetid), hvortil kommer enkeltgravskulturen, idet j\xc3\xa6ttestuekulturen fortsatte i \xc3\x98stjylland og p\xc3\xa5 \xc3\xb8erne.\n_START_SECTION_\nUdbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nTragtb\xc3\xa6gerkulturen i den s\xc3\xa6rskilte, sydskandinaviske form fandtes udbredt i Jylland, p\xc3\xa5 de danske \xc3\xb8er, langs \xc3\x98sters\xc3\xb8ens sydlige bred, langs den frisiske kyst samt p\xc3\xa5 den skandinaviske halv\xc3\xb8 s\xc3\xa5 langt nordp\xc3\xa5 som til M\xc3\xa4laren og Oslofjorden. Det nordligste spor efter tragtb\xc3\xa6gerkulturen er en gravh\xc3\xb8j p\xc3\xa5 R\xc3\xb8dtangen i Hurum. Landbruget kom til Norge netop med tragtb\xc3\xa6gerkulturen for omkring 5.500 \xc3\xa5r siden.\n_START_SECTION_\nKlima og levevilk\xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nEndnu omkring 4000 f.Kr. befandt Europa sig klimatisk i atlantisk tid:_NEWLINE_Omkring 3.800 f.Kr. skete der et klimaskifte, og i forbindelse hermed en forandring i plantev\xc3\xa6kst og dyreliv. En havstigning satte ind._NEWLINE_Skovens sammens\xc3\xa6tning var uens i forskellige dele af landet. Lind var fremherskende p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jere, gode jorder; el, elm og vintereg p\xc3\xa5 lavere. Fra omkring 3.900 f.Kr. g\xc3\xa5r elm tilbage i Nordeuropa til dels fulgt af lind, mens eg forbliver med forholdsvis stor andel; birk og hassel gik frem. Samtidig forekommer nu stor vejbred og r\xc3\xb8dkn\xc3\xa6, et vidnesbyrd om agerbrug, og desuden forskellige kornarter. _NEWLINE_Klimaet udviste kun sm\xc3\xa5 forandringer: temperaturen steg med 3\xc2\xa0\xc2\xb0C, men sammen med en stigende havoverflade og dermed en vigende kystlinje var det nok til at forv\xc3\xa6rre levevilk\xc3\xa5rene for skaldyr.\n_START_SECTION_\nGenetik\n_START_PARAGRAPH_\nUnders\xc3\xb8gelser af den europ\xc3\xa6iske befolknings genetiske forhold viser, at en mindre, men markant komponent har oprindelse i mellem\xc3\xb8sten og formentlig skal ses som et udtryk for de vandringer, der ledsagede landbruget i dets spredning herfra op over det europ\xc3\xa6iske kontinent.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xb8jde\n_START_PARAGRAPH_\nLegemsh\xc3\xb8jden for tragtb\xc3\xa6gerkulturens mennesker var angiveligt kun lidt mindre end i j\xc3\xa6gerstenalderen, 165 cm for m\xc3\xa6nd og 153 cm for kvinder\n_START_SECTION_\nIndbyggerantal og befolkningst\xc3\xa6thed\n_START_PARAGRAPH_\nBeregninger over befolkningens st\xc3\xb8rrelse viser, at der kan have boet mellem 100.000 og 200.000 mennesker i Danmark: 10-20 pr. km\xc2\xb2\n_START_SECTION_\nLivsform\n_START_PARAGRAPH_\nTragtb\xc3\xa6gerfolket var landbrugere med blandet agerbrug og husdyrhold. Agerbruget blev i begyndelsen drevet som svedjebrug, idet der hvert \xc3\xa5r blev f\xc3\xa6ldet og beplantet et vist skovareal. Dyrkningsm\xc3\xa5den med svedjebrug indebar, at der stort set kunne h\xc3\xb8stes en afgr\xc3\xb8de fri for ukrudt.  Desuden f\xc3\xa5s st\xc3\xb8rst muligt udbytte af den n\xc3\xa6ring, som skoven har opsparet i jordbunden, og n\xc3\xa6ringsv\xc3\xa6rdien af asken efter afbr\xc3\xa6ndingen. Denne driftsform kr\xc3\xa6ver store skove, idet skovens gendannelse tager op imod 80 \xc3\xa5r. Man har s\xc3\xa5ledes kun kunnet udnytte sm\xc3\xa5 arealer ad gangen. Svedjebruget har formentlig kun v\xc3\xa6ret anvendt i de f\xc3\xb8rste henved 300 \xc3\xa5r, det vil sige indtil omkring 3.600 f.Kr.\n_START_SECTION_\nAfgr\xc3\xb8der\n_START_PARAGRAPH_\nAfgr\xc3\xb8dedyrkning satte f\xc3\xb8rst ind efter erteb\xc3\xb8llekulturens afslutning, idet kornaftryk ikke findes i dens lerkar, men f\xc3\xb8rst i lerkar fra tragtb\xc3\xa6gerkulturens \xc3\xa6ldste tid. Enkorn, emmer og dv\xc3\xa6rghvede samt seksradet byg af n\xc3\xb8gen sort var de vigtigste. Ingen af disse er hjemmeh\xc3\xb8rende i Danmark, men m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re indf\xc3\xb8rt sammen med agerbruget._NEWLINE_Det synes som om emmer (en hvedesort) i begyndelsen var den altovervejende afgr\xc3\xb8de, mens seksradet byg, enkorn og dv\xc3\xa6rghvede forekom i ubetydelige m\xc3\xa6ngder. Noget s\xc3\xa6dskifte synes der ikke at have v\xc3\xa6ret. Ej heller synes der at have v\xc3\xa6ret efterbehandling af afgr\xc3\xb8den i form af sigtning. Med tiden synes enkorn at have vundet frem som afgr\xc3\xb8de, blandt andet i Sk\xc3\xa5ne. Planten\xc3\xa6ringen blev \xc3\xb8jensynligt suppleret med vild\xc3\xa6ble og hasseln\xc3\xb8dder. Emmer og enkorn var modstandsdygtige sorter med lange, fastsiddende avner og et forholdsvis h\xc3\xb8jt proteinindhold (15-20% mod 10-15% for hvede). Disse sorter egnede sig til br\xc3\xb8d, gr\xc3\xb8d og suppe og gav desuden halm, der kunne bruges til foder og fletning. Formalingen skete p\xc3\xa5 skubbekv\xc3\xa6rne.\n_START_SECTION_\nHusdyrhold\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede i dyssetid m\xc3\xa5 husdyrholdet have v\xc3\xa6ret veludviklet: hornkv\xc3\xa6g, svin, f\xc3\xa5r og ged.  Ingen af disse (m\xc3\xa5ske fraset svinet) kan anses at v\xc3\xa6re t\xc3\xa6mmede vilddyr hjemmeh\xc3\xb8rende i Danmark, men m\xc3\xa5 v\xc3\xa6re indf\xc3\xb8rt udefra med deres urhjem i den Frugtbare Halvm\xc3\xa5ne i Mellem\xc3\xb8sten. _NEWLINE_Husdyrholdet synes at have spillet en betydelig rolle. Foruden k\xc3\xb8d fra svin og kv\xc3\xa6g skaffede man sig m\xc3\xa6lk, ligesom uld fra f\xc3\xa5r formentlig var af en vis betydning.\n_START_SECTION_\nBoliger\n_START_PARAGRAPH_\nDe \xc3\xa6ldste vidnesbyrd om boliger fra Stengade p\xc3\xa5 Langeland og Bark\xc3\xa6r p\xc3\xa5 Djursland antyder, at man boede i langhuse, der kunne v\xc3\xa6re op til 90 m lange og for Bark\xc3\xa6rs vedkommende med klare tv\xc3\xa6rv\xc3\xa6gge opdelt i rum med ildsteder (29 i det ene, 30 i det andet). De to huse, der begge steder har ligget p\xc3\xa5 stedet, synes at have afl\xc3\xb8st hinanden, idet hustomterne l\xc3\xa5 n\xc3\xa6r hinanden og i Bark\xc3\xa6r med en stenbrolagt gade imellem. I Stengades synes dog at v\xc3\xa6re en tilbagevenden til et tidligere beboet sted. Husenes brugstid er ansat til 30-40 \xc3\xa5r, hvorefter man \xc3\xb8jensynligt flyttede bort, m\xc3\xa5ske fordi driftsformen indebar en udpining af jorden.\n_START_SECTION_\nKeramik\n_START_PARAGRAPH_\nDen karakteristiske keramik omfattende blandt andet tragtb\xc3\xa6gre og kraveflasker er almindelige inden for kulturen._NEWLINE_Tragtb\xc3\xa6grene adskilte sig fra erteb\xc3\xb8llekulturens spidsbundede kar ved at v\xc3\xa6re flad- eller rundbundede, s\xc3\xa5 at de kunne st\xc3\xa5 selv.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa5ben og redskaber\n_START_PARAGRAPH_\nTragtb\xc3\xa6gerkulturens \xc3\xb8kser blev lavet af flint og for en kortere tid tillige af gr\xc3\xb8nsten, der dog hurtigt synes at v\xc3\xa6re opgivet. Flinten til \xc3\xb8kserne stammer i vid udstr\xc3\xa6kning fra egentlige flintminer i Danmark blandt andet i skrivekridtet p\xc3\xa5 Stevns og M\xc3\xb8n, hvor flint forekommer indlejret i lag som knolde. _NEWLINE_\xc3\x98kserne var slebne. Der skelnes mellem tre hovedformer: spidsnakkede, tyndnakkede og tyknakkede \xc3\xb8kser. _NEWLINE_Spidsnakkede \xc3\xb8kser var de \xc3\xa6ldste. \xc3\x98ksebladet var spidsnakket: sn\xc3\xa6vrede markant indad bagud og havde et ovalt tv\xc3\xa6rsnit. De underinddeles i tre grupper: en tosidet med spidsovalt tv\xc3\xa6rsnit, en med afrundet tre- eller firesidet tv\xc3\xa6rsnit, og en med firesidet tv\xc3\xa6rsnit (set fra nakken). De var sk\xc3\xa6ftet ved et hul i \xc3\xb8kseskaftet._NEWLINE_Tyndnakkede \xc3\xb8kser var fremherskende i 4. \xc3\xa5rtusinde f.Kr. De synes at have v\xc3\xa6ret fremherskende i den tid, da det store landnam skete ved skovf\xc3\xa6ldninger. _NEWLINE_Tyndnakkede \xc3\xb8kser afl\xc3\xb8stes omkring 3000 f.Kr. af tyknakkede \xc3\xb8kser, der havde en plan rektangul\xc3\xa6r eller kvadratisk nakkeflade, afgr\xc3\xa6nset af lige sider. De tyknakkede \xc3\xb8kser underopdeles i tre typer kaldet henholdsvis Bunds\xc3\xb8-, Lind\xc3\xb8- og (Store) Valby-variant efter bopladser der. De adskiller sig indbyrdes ved udformningen af \xc3\xb8ksens nakke, som med tiden blev mere kvadratisk._NEWLINE_Sidel\xc3\xb8bende med ovenn\xc3\xa6vnte anvendtes \xc3\xb8kser med mindre \xc3\xb8kseblade, tyndbladede \xc3\xb8kser. Deres st\xc3\xb8rste l\xc3\xa6ngde var 16 cm og tykkelsen ikke over 2,4 cm._NEWLINE_Senere udvikledes nye redskabstyper: spidsnakkede hul\xc3\xb8kser og den firesidede flintmejsel.\n_START_SECTION_\nGravskik\n_START_PARAGRAPH_\nTragtb\xc3\xa6gerkulturens begravelsesm\xc3\xa5de udviser en p\xc3\xa5faldende udvikling gennem tiden: fra d\xc3\xb8dehuse over stolpedysser, runddysser, langdysser til j\xc3\xa6ttestuer.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8dehuse\n_START_PARAGRAPH_\nI begyndelsen begravedes de d\xc3\xb8de i d\xc3\xb8dehuse. De lignede de langhuse, man boede i, men var rejst over de begravede. Gravene l\xc3\xa5 i d\xc3\xb8dehusenes \xc3\xb8stende i husets \xc3\xb8st-vestlige l\xc3\xa6ngderetning. En stor stenblok angav d\xc3\xb8dehusets sydvestlige hj\xc3\xb8rne. I d\xc3\xb8dehusets \xc3\xb8stlige ende fandtes en nord-sydg\xc3\xa5ende offergrube med lerkar og stolper. S\xc3\xa5danne d\xc3\xb8dehuse kunne \xc3\xb8jensynligt udvides i l\xc3\xa6ngden, hvis nye begravelser kr\xc3\xa6vede det. Skikken med d\xc3\xb8dehusene kendes blandt andet fra Kujawien ved Weichsel-flodens vestre bred, hvorfra indvandring af landbrugere formentlig oprindelig er sket\n_START_SECTION_\nStolpedysse\n_START_PARAGRAPH_\nStolpedysse betegner den gravform, som afl\xc3\xb8ste eller snarere var en videreudvikling af d\xc3\xb8dehusene. Stolpedyssen var en aflang grav i \xc3\xb8st-vestg\xc3\xa5ende retning, hvor den d\xc3\xb8de blev lagt p\xc3\xa5 en oval stenbel\xc3\xa6gning - lidt st\xc3\xb8rre end den gravlagte - lige over undergrunden og med fladsiden af stenene opad, s\xc3\xa5 bel\xc3\xa6gningen var underlag for den begravede. Ved en s\xc3\xa5dan begravelse fra Onsved mark i Horns herred ved Roskilde Fjord fik den gravlagte tre fl\xc3\xa6kkeknive og ravperler med som gravgave. \xc3\x98st for graven fandtes en stolpegr\xc3\xb8ft i nord-sydg\xc3\xa5ende retning ligeledes med en stenbel\xc3\xa6gning, der synes at have v\xc3\xa6ret pakning omkring fire stolper. Disse er imidlertid trukket op, hvorefter jord og sten var skredet ned i stolpehullerne. I hver af gruberne var nedsat lerkar p\xc3\xa5 den side, der vendte v\xc3\xa6k fra graven. I en anden stolpedysse fra Bygholm N\xc3\xb8rremark ved Horsens forekom to gravl\xc3\xa6ggelser: \xc3\xa6ldst er en grav for en 13-15 \xc3\xa5rig med et ovalt d\xc3\xb8dehus over i den \xc3\xb8stlige del, noget senere en grav uden p\xc3\xa5viste gravgaver med en kiste af planker for 4 d\xc3\xb8de, lagt parvist ved siden af hinanden og f\xc3\xb8dderne mod midten i den vestlige ende; i formentlig tilknytning til denne grav har st\xc3\xa5et vestligt i stolpeh\xc3\xb8jens omr\xc3\xa5de et mindre hus. L\xc3\xa6ngst mod \xc3\xb8st et nord-sydvendt hus med 4 stolper og med \xc3\xa5bning mod vest, det vil sige i retning mod gravene. Tre steder i stolpedyssen fandtes tv\xc3\xa6rg\xc3\xa5ende p\xc3\xa6ler\xc3\xa6kker. Disse kan antages at v\xc3\xa6re hj\xc3\xa6lpemidler ved stolpedyssens opf\xc3\xb8relse. Der kendes i Danmark mindst 14 stolpedysser, dateret til omkring 3.800-3.600 f.Kr. og fordelt ret spredt over landet: p\xc3\xa5 Sj\xc3\xa6lland 3, p\xc3\xa5 Langeland 1, p\xc3\xa5 Fyn 1 og i Jylland 9, heraf 1 i S\xc3\xb8nderjylland.\n_START_SECTION_\nRunddysser og langdysser\n_START_PARAGRAPH_\nOmkring 3.600 f.Kr. gik man over til begravelse i runddysser og langdysser. Runddyssen bestod af et enkelt stensat gravkammer p\xc3\xa5 en rund h\xc3\xb8j og omgivet af randsten, langdyssen var en aflang \xc3\xb8st-vestg\xc3\xa5ende, n\xc3\xa6rmest rektangul\xc3\xa6r, form, ligeledes omgivet af randsten og som regel med flere dyssekamre ved siden af hinanden og med grav\xc3\xa5bningen vendt mod syd; i visse tilf\xc3\xa6lde ses, at en (eller flere) oprindelig(e) runddysse(r) er blevet omdannet til en langdysse. Langdysserne kunne v\xc3\xa6re ganske store: en dysseh\xc3\xb8j p\xc3\xa5 Bygholm N\xc3\xb8rremark ved Horsens var 75 meter lang, 13 meter bred og 3 meter h\xc3\xb8j._NEWLINE_De \xc3\xa6ldste dyssekamre var firesidede og uden indgangsmarkering. Kammeret bestod af mindst 4 b\xc3\xa6resten, der bar en eller flere d\xc3\xa6ksten og hvor imellem der var udfyldt med en t\xc3\xb8rmur af mindre stenflager. N\xc3\xa6ste skridt bestod i at forbinde kammeret med h\xc3\xb8jfoden med en kort gang p\xc3\xa5 sydsiden. Gravkammerets h\xc3\xb8jde er ved L\xc3\xb8nt ved Haderslev Fjord m\xc3\xa5lt til 1,2 m. Det menes, at selve gangmundingen var afsp\xc3\xa6rret af en sten og at adgang til gravkammeret skete ovenfra._NEWLINE_Et dyssekammer kunne have en gulvflade p\xc3\xa5 2x3 meter. De gravlagte l\xc3\xa5 udstrakte og med lerkar som gravgaver i fodenden. En grav kaldet Klokkeh\xc3\xb8j ved B\xc3\xb8jden p\xc3\xa5 Fyn havde et gulvlag af sandstensfliser og spredte muslingeskaller, derover et lerlag, ildp\xc3\xa5virket og belagt med et tyndt lag af hvidbr\xc3\xa6ndte flintsk\xc3\xa6rver \xe2\x80\x93 tr\xc3\xa6k, der kendes fra lignende begravelser i Mecklenburg og dermed et muligt vidnedsbyrd om hvorfra, inspirationen er kommet. I denne runddysse var begravet 3 mennesker, to voksne og et barn, hvilket kunne tale for en familiebegravelse. Graven indeholder imidlertid rester af hen imod en snes skeletter og antyder genbrug af dyssen. _NEWLINE_Med tiden blev gravkammeret gjort st\xc3\xb8rre og rummeligere. Antallet af b\xc3\xa6resten steg og tilsvarende antallet af d\xc3\xa6ksten. Det nye kammer fik nu en mangekantet form og gravgangen afsluttedes af en stor t\xc3\xa6rskelsten. Gravkammeret synes at have v\xc3\xa6re opdelt i to. Denne kammerform synes at danne overgang til j\xc3\xa6ttestuerne._NEWLINE_En afart af langdyssen med indadbuede gavle og hj\xc3\xb8rnesten, der stak ud som horn i vestenden, samt en indgang, der ikke var vinkelret p\xc3\xa5 gravkammeret, men med en vinkel p\xc3\xa5 10-15\xc2\xb0 i forhold til vinkelret, kendes fra Kong Svends H\xc3\xb8j i Vesterborg og Kong Gr\xc3\xb8ns H\xc3\xb8j i Frejlev Skov \xe2\x80\x93 begge p\xc3\xa5 Lolland \xe2\x80\x93 og fra Capesh\xc3\xb8j p\xc3\xa5 T\xc3\xa5singe, og atter ses ligheder med gravh\xc3\xb8jene i Mecklenburg.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa6ttestuer\n_START_PARAGRAPH_\nFra omkring 3.300 f.Kr. begyndte man at begrave sine d\xc3\xb8de i j\xc3\xa6ttestuer. De \xc3\xa6ldste j\xc3\xa6ttestuer synes at stamme fra Bretagne i det nordvestlige Frankrig o. 4.800 f.Kr. og herfra synes gravformen at have bredt sig til Spanien og Portugal, omkring 3.800 f.Kr. til Irland, Vestengland og de skotske \xc3\xb8er, omkring 3.400 f.Kr. til Danmark og 2.600 f.Kr. til Nordtyskland'