b'\n_START_ARTICLE_\nFrederik 4.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb8dsel og opv\xc3\xa6kst\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik 4. blev f\xc3\xb8dt kl. 2 om natten den 11. oktober 1671 p\xc3\xa5 K\xc3\xb8benhavns Slot som \xc3\xa6ldste s\xc3\xb8n af kong Christian 5. i hans \xc3\xa6gteskab med Charlotte Amalie af Hessen-Kassel. Den lille prins blev d\xc3\xb8bt samme aften med navnet Frederik af den kongelige konfessionarius Hans Leth._NEWLINE_Hans farfar kong Frederik 3. var d\xc3\xb8d, halvandet \xc3\xa5r f\xc3\xb8r han blev f\xc3\xb8dt, og han var dermed kronprins fra f\xc3\xb8dslen. Som 18-\xc3\xa5rig fik han som tronf\xc3\xb8lger s\xc3\xa6de i statsr\xc3\xa5det._NEWLINE_1692-93 foretog han en lang udenlandsrejse. Vejen gik over Tyskland til Italien, hjem over Frankrig og Holland. Stor udvikling eller berigelse gav turen ham ikke; hans sans for \xc3\xa5ndelige nydelser forblev uvakt, kunst og videnskab drog ham nu s\xc3\xa5 lidt som siden, hvorimod hans praktiske sans vel lod ham indh\xc3\xb8ste en del erfaringer ved det meget ny, han h\xc3\xb8rte og s\xc3\xa5. Men samtidig gav rejsen st\xc3\xb8det til udvikling af en allerede da fremtr\xc3\xa6dende st\xc3\xa6rk sanselighed. En gang senere i sit liv (1708\xe2\x80\x9409) vendte han tilbage til Italien, men ogs\xc3\xa5 da var udbyttet v\xc3\xa6sentligst adspredelse._NEWLINE_I de \xc3\xa5r, der endnu gik, f\xc3\xb8r han blev konge, savnede han st\xc3\xa6rkt virkeligt arbejde. Thi trods de d\xc3\xa5rlige kundskaber f\xc3\xb8lte han en alvorlig og energisk trang til virksomhed, der kun d\xc3\xa5rlig tilfredsstilledes ved den ringe forberedelse til kongegerningen, som faderen gav ham ved kort f\xc3\xb8r sin d\xc3\xb8d at lade ham deltage i konseiliets og h\xc3\xb8jesterets m\xc3\xb8der. Allerede nu inds\xc3\xa5 Frederik, hvor uheldig opdragelsen havde v\xc3\xa6ret, han arbejdede m\xc3\xb8jsommelig p\xc3\xa5 ved selvstudium at oprette det fors\xc3\xb8mte og f\xc3\xb8lte, da faderen d\xc3\xb8de, sikkert gl\xc3\xa6de over at se et stort arbejde for sig.\n_START_SECTION_\nPersonlighed\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik 4. var om nogen bevidst om sin stilling som enev\xc3\xa6ldig konge af Guds n\xc3\xa5de. Han tog gennem hele sit liv denne opfattelse som grundlag p\xc3\xa5 godt og ondt. Han udviste en utr\xc3\xa6ttelig arbejdslyst og arbejdskraft. Han var gennemtr\xc3\xa6ngt af en f\xc3\xb8lelse af pligt til personligt at deltage i styrelsen p\xc3\xa5 alle omr\xc3\xa5der og s\xc3\xa5ledes i lige grad til at besk\xc3\xa6ftige sig med enhver slags regeringssager. Han havde en st\xc3\xa6rk vilje at skaffe sig selvst\xc3\xa6ndig kundskab om alt, og han frygtede ikke noget arbejde for at n\xc3\xa5 dertil. Han f\xc3\xb8lte ansvar for alle dele af tvillingriget. Han var j\xc3\xa6vnlig p\xc3\xa5 rejser rundt om i rigerne. Hjemme var der den st\xc3\xb8rste orden og grundighed i hans st\xc3\xb8tte daglige deltagelse i styrelsen. Kongens lakaj Erik Torm skrev i november 1729 om Frederik, at han var travlt besk\xc3\xa6ftiget med "skrivning og efterregninger i alle tilf\xc3\xa6lde, s\xc3\xa5som han \xc3\xb8konomien overalt n\xc3\xb8je efters\xc3\xa5, og ville vide, enten det var i stort eller lidet, s\xc3\xa5 betjentene s\xc3\xa5vel ved amterne som ellers overalt meget n\xc3\xb8je p\xc3\xa5 fingrene; thi han var en stor husholder, ja indtil et pund h\xc3\xb8", og senere omtalte ham som en "n\xc3\xa5dig og mild herre og konge, ville vide alt, hvad i rigerne passerede, en st\xc3\xa6rk regner, var n\xc3\xb8je p\xc3\xa5passende, en stor \xc3\xb8konomus, meget arbejdsom med at ville se og efterse alt, havde en overm\xc3\xa5de h\xc3\xb8j hukommelse, kunne udst\xc3\xa5 kulde, og var gerne med, hvor slet vejrliget og var". Kongen talte til alle og h\xc3\xb8rte p\xc3\xa5 "alle, h\xc3\xb8je og lave, ihvor ringe de og var, var gavmild imod de fattige, bel\xc3\xb8nnede de tro tjenere, havde stor forn\xc3\xb8jelse over og n\xc3\xa5de for milit\xc3\xa6re og bondestanden, og var ikke for nye moder". Pligtf\xc3\xb8lelsen, der l\xc3\xa5 bagved, bundede i stor respekt for kongegerningen; han ville, at enhver af hans unders\xc3\xa5tter skulle vide, at kongen v\xc3\xa5gede over hans tarv og kunne blive hans tilflugt. Et smukt udtryk herfor var den lette adgang, b\xc3\xb8nder og borgere havde til over for ham at fremkomme med b\xc3\xb8n eller klage. Han var j\xc3\xa6vn og n\xc3\xa5dig mod alle; fik menigmand ham ikke i tale, n\xc3\xa5r han f\xc3\xa6rdedes i slotsstaldene, tog han imod mundtlige eller skriftlige henvendelser p\xc3\xa5 bestemte tider og p\xc3\xa5 en m\xc3\xa5de, der omhyggelig hindrede uheldige mellemm\xc3\xa6nd._NEWLINE_S\xc3\xa5ledes var han i n\xc3\xa6r overensstemmelse med grundprincippet for den enevoldsmagt, han havde taget i arv, og om hvilken han n\xc3\xa6rede de samme oph\xc3\xb8jede forestillinger som hans fader og bedstefader. Men svagheder fremtr\xc3\xa5dte j\xc3\xa6vnsides de gode egenskaber. Hans vogten p\xc3\xa5 sin magt kunne v\xc3\xa6re \xc3\xa6ngstelig og lidenskabelig mist\xc3\xa6nksom. Han arvede fra faderen en udtalt mistillid til den danske og holstenske adel og efterlod den til sin s\xc3\xb8n. Han frygtede til sine tider alt for stor indflydelse fra r\xc3\xa5dgivere p\xc3\xa5 en vis, der gjorde hans egne og deres beslutninger usikre. Men dern\xc3\xa6st var den alsidige og redelige flid ikke forenet med et overblik, der kunne skabe store, indgribende resultater, lige som ikke alle hans velmente tiltag altid fik de udfald, som m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6re tilsigtet.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86gteskab og familie\n_START_PARAGRAPH_\nKongen blev i 1695 gift med Louise af Mecklenburg. Frederik var sendt til Tyskland for at finde sig en hustru. Mens han var dernede, blev hans bror syg, og han m\xc3\xa5tte tage hjem. P\xc3\xa5 vejen besluttede han sig for at gifte sig med Louise. _NEWLINE_Frederik havde flere elskerinder, og to gange lod han sig vie til venstre h\xc3\xa5nd. I 1703 hemmeligt med Elisabeth Helene von Vieregg og i 1712 \xc3\xa5benlyst med Anna Sophie Reventlow. Elisabeth d\xc3\xb8de \xc3\xa5ret efter gifterm\xc3\xa5let i barselseng._NEWLINE_Anna Sophie Reventlow m\xc3\xb8dte Frederik til et maskebal p\xc3\xa5 Koldinghus i 1711, hvor hoffet opholdt sig under et udbrud af byldepest i K\xc3\xb8benhavn. Han forelskede sig i hende, men Anna Sophies mor sp\xc3\xa6rrede sin 18-\xc3\xa5rige datter inde p\xc3\xa5 sl\xc3\xa6gtsg\xc3\xa5rden Clausholm for at undg\xc3\xa5 kongens tiln\xc3\xa6rmelser. \xc3\x85ret efter lykkedes det kongen at bortf\xc3\xb8re Anna Sophie, og de blev gift samme dag. _NEWLINE_Dagen efter dronning Louises bis\xc3\xa6ttelse i 1721 lod kongen sig \xc3\xa6gtevie til Anna Sophie, der s\xc3\xa5ledes blev oph\xc3\xb8jet til dronning. Med Anna Sophie fik kongen seks b\xc3\xb8rn. Men fem af b\xc3\xb8rnene d\xc3\xb8de, f\xc3\xb8r de fyldte to.\n_START_SECTION_\nRegeringstid\n_START_PARAGRAPH_\nEfter faderens d\xc3\xb8d i 1699 arvede Frederik den dansk-norske trone og blev rigets tredje enev\xc3\xa6ldige konge.\n_START_SECTION_\nStore Nordiske Krig\n_START_PARAGRAPH_\nDa han i 1699 besteg han tronen (formelt blev han kronet den 15. april 1700), stod rigets sikkerhedsm\xc3\xa6ssige stilling i forgrunden. I l\xc3\xb8bet af de forudg\xc3\xa5ende to menneskealdre var Danmark-Norge g\xc3\xa5et fra at v\xc3\xa6re den st\xc3\xa6rkeste magt i Norden til en langt svagere stilling. Ikke mindst truslen fra Sverige stod i forgrunden. Den blev forst\xc3\xa6rket af en svensk dynastisk forbindelse til hertugen af Gottorp, der truede riget fra sydvest ved siden af truslen fra nord\xc3\xb8st. Dertil kom, at tabene af Sk\xc3\xa5ne, Halland, Blekinge, Bohuslen, J\xc3\xa4mtland og Herjedalen endnu var i frisk erindring, og kongen havde ikke opgivet at vinde en del (eller det hele) af det tabte tilbage. Disse forhold fandt hurtigt deres udl\xc3\xb8sning i den Store Nordiske Krig. Kampen mod Holsten-Gottorp og Sverige var, som stillingen havde udviklet sig, uundg\xc3\xa5elig, og det m\xc3\xa5tte ses som en hovedopgave for dansk politik at spr\xc3\xa6nge den koalition, der klemte og truede fra syd og \xc3\xb8st. At kampen blev taget op, kan s\xc3\xa5ledes ikke bebrejdes kongen, men krigen var ikke ordentlig forberedt. Frederiks ledelse savnede s\xc3\xa5vel det forn\xc3\xb8dne feltherretalent som personlig overlegenhed, lige som hans fasthed undertiden n\xc3\xa6rmede sig uheldigt stivsind. Hans politik kunne v\xc3\xa6re b\xc3\xa5de sn\xc3\xa6ver og sm\xc3\xa5lig, og det skyldtes s\xc3\xa6rlig den almindelige politiske udviklings gang, at Freden i Frederiksborg gav s\xc3\xa5 gunstigt et resultat. _NEWLINE_Fik krigen ikke det \xc3\xb8nskede udfald, s\xc3\xa5 gik det ikke meget bedre med inkorporationen af den gottorpske del af S\xc3\xb8nderjylland i kronen i 1721. Sk\xc3\xb8nt Frederik forstod og sikrede betydningen af den statsretlige indlemmelse og forstod nytten af en administrativ sammensmeltning, s\xc3\xa5 skete en s\xc3\xa5dan ikke i forn\xc3\xb8den grad. V\xc3\xa6rre var det, at absolut blottet for interesse for den danske nationalitet i S\xc3\xb8nderjylland gjorde kongen intet for at v\xc3\xa6rge den mod tyskheden, der dog var den farligste bro til Holsten. Hans synspunkt var rent dynastisk, for ham var alt n\xc3\xa5et ved den statsretlige enhed.\n_START_SECTION_\nRigets forsvar\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede under krigen tog Frederik skridt til at styrke rigets forsvar. Han igangsatte oprettelsen af en dansk landmilits som den norske og \xc3\xb8nskede samtidig vornedskabets oph\xc3\xa6velse. Landmilitsen kom den 22. februar 1701, vornedskabet p\xc3\xa5 den sj\xc3\xa6llandske \xc3\xb8gruppe oph\xc3\xa6vedes den 21. februar 1702. Men landmilitsen blev ikke heldig organiseret eller gennemf\xc3\xb8rt, og heller ikke den store landboreform fik de virkninger, der l\xc3\xa5 i kongens hensigt. Kongens problem l\xc3\xa5 i, at hans reformer m\xc3\xa5tte foreg\xc3\xa5 i et fuldst\xc3\xa6ndigt godsejerdomineret samfund og p\xc3\xa5 dettes vilk\xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nKulturpolitik\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik synes at have st\xc3\xa5et ret uforst\xc3\xa5ende over for alle \xc3\xa5ndslivets vigtigste sider, h\xc3\xa6mmede det vel ikke, men gjorde uendelig lidt derfor._NEWLINE_P\xc3\xa5faldende var dog, at under ham blomstrede Ludvig Holbergs komedier p\xc3\xa5 Komediehuset i Lille Gr\xc3\xb8nnegade, mens kulturlivet hensygnede under s\xc3\xb8nnen._NEWLINE_Frederik var selv troende og st\xc3\xb8ttede virksomhed inden for det religi\xc3\xb8se omr\xc3\xa5de. Tidlig interesserede han sig for for missionsvirksomhed. Han etablerede hedningemissionen p\xc3\xa5 Gr\xc3\xb8nland under Hans Egedes ledelse. Fjern fra al pietisme brugte han vel pietister, hvor han mente, de var p\xc3\xa5 deres plads. Da han i 1730 udstedte en meget streng helligdagsanordning, var det langt mindre en virkelig svingning over til pietismen, der ledte ham, langt mere var det trykket af sorger i det personlige liv og anger over s\xc3\xa6delige forsyndelser, der fik ham til at im\xc3\xb8dekomme den frembrydende tunge religi\xc3\xb8sitets fordringer. _NEWLINE_I 1721 udsendte Frederik 4. en forordning, der b\xc3\xb8d b\xc3\xb8nderne at sk\xc3\xa6nke sognepr\xc3\xa6sten en ost \xc3\xa5rligt som midsommerrente._NEWLINE_Det var under Frederik 4., at de f\xc3\xb8rste egentlige aviser med nyhedsstof begyndte at udkomme omkring 1720.\n_START_SECTION_\nRytterskolerne\n_START_PARAGRAPH_\nFremh\xc3\xa6ves m\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 hans bidrag til oprettelsen af en folkeskoleundervisning: allerede i 1708 havde kongen i en paragraf i en fattigdomsforordning bestemt, at degnen skulle give fattiges b\xc3\xb8rn undervisning, fordi deres for\xc3\xa6ldre ikke selv kunne bekoste den. Senere, i 1720 lod Frederik 4. p\xc3\xa5 sine 12 rytterdistrikter - omfattende 1/6 af kongeriget - opf\xc3\xb8re 240 nye skoler, hvis form\xc3\xa5l var b\xc3\xa5de at give opl\xc3\xa6ring i kristendommen og give b\xc3\xb8rnene respekt for konge og f\xc3\xa6dreland. Kongens initiativ blev i nogen grad fulgt op af medlemmer af kongefamilien og hoffet samt enkelte storgodsejere.\n_START_SECTION_\nKongelige byggerier\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik 4. opf\xc3\xb8rte to lystslotte i italiensk barok: Frederiksberg Slot og Fredensborg Slot, der blev et monument over svenskekrigenes afslutning. Han ombyggede desuden K\xc3\xb8benhavns Slot._NEWLINE_Inspireret af dannelsesrejserne til bl.a. Versailles anlagde Frederik 4. det store parkanl\xc3\xa6g ved Frederiksborg Slot. _NEWLINE_Faderen, Christian 5.\'s f\xc3\xa6stningsanl\xc3\xa6g p\xc3\xa5 \xc3\xb8erne Kirkeholmen og Bodholmen \xc3\xb8st for Bornholm kom til at hedde "Christians\xc3\xb8", og de to hoved\xc3\xb8er skiftede navn til Christians\xc3\xb8 (efter Christan 5.) og Frederiks\xc3\xb8 efter Frederik 4._NEWLINE_Han lod ogs\xc3\xa5 bygge Det Kongelige Vajsenhus i K\xc3\xb8benhavn.\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb8d og tronf\xc3\xb8lge\n_START_PARAGRAPH_\nFrederik 4. d\xc3\xb8de den 12. oktober 1730 p\xc3\xa5 Odense Slot, og han blev begravet i Roskilde Domkirke. Han blev efterfulgt af sin s\xc3\xb8n Christian 6. _NEWLINE_Enkedronning Anna Sophie blev efter kongens d\xc3\xb8d forvist fra hoffet til Clausholm i Jylland.'