b'\n_START_ARTICLE_\nTheodosius den Store\n_START_PARAGRAPH_\nTheodosius I den Store, (egl. Flavius Theodosius) (11. januar 347 \xe2\x80\x93 17. januar 395) var romersk kejser 379-395, og den sidste kejser, som regerede hele Romerriget._NEWLINE_Han var af officersfamilie fra Spanien, deltog i felttog til England, og k\xc3\xa6mpede mod germanerne p\xc3\xa5 Balkan, da kejser Valens\' nederlag og d\xc3\xb8d mod goterne 378 pludselig skabte krise. Senatet kaldte Theodosius til hj\xc3\xa6lp, og han udn\xc3\xa6vntes i 379 til kejser sammen med de to mindre\xc3\xa5rige Gratian og Valentinian II, hvis s\xc3\xb8ster han giftede sig med. Reelt blev han dermed overkejser, men f\xc3\xb8rst f\xc3\xa5 m\xc3\xa5neder f\xc3\xb8r sin d\xc3\xb8d opn\xc3\xa5ede han det officielle eneherred\xc3\xb8mme._NEWLINE_Theodosius\' regering faldt sammen med folkevandringernes f\xc3\xb8rste fase og pr\xc3\xa6gedes af fornyelse indadtil og begyndende sammenbrud udadtil. Ved tronbestigelsen blev han kristen, og som lovgiver opbyggede han den nye kristne romerske stat, mens han ustandselig m\xc3\xa5tte k\xc3\xa6mpe mod germanske indfald og tronkr\xc3\xa6vere._NEWLINE_P\xc3\xa5 Balkan lykkedes det ham med stort besv\xc3\xa6r at drive goterne tilbage til deres enem\xc3\xa6rker. Men han m\xc3\xa5tte flere gange k\xc3\xa6mpe mod nye indfald og ansatte i vidt omfang germanske generaler, vigtigst var vandalen Stilicho, til at bek\xc3\xa6mpe deres stammefr\xc3\xa6nder. Efter medkejseren Gratians d\xc3\xb8d i 383 m\xc3\xa5tte han dele magten med tronkr\xc3\xa6veren Magnus Maximus, men ham besejrede han og lod ham halshugge i 388. I de sidste \xc3\xa5r k\xc3\xa6mpede han mod modkejseren Eugenius, som var blevet opstillet af den germanske general Arbogast efter Valentinians d\xc3\xb8d; ham nedk\xc3\xa6mpede han i 394, kort f\xc3\xb8r sin d\xc3\xb8d._NEWLINE_Under hans styre sejrede kristendommen definitivt. I 380 indf\xc3\xb8rtes s\xc3\xb8ndagen som obligatorisk helligdag, i 392 blev den kristne l\xc3\xa6re stats- og enereligion, og i 394 blev De Olympiske Lege forbudt som hedenske fester. Det er dog usikkert, om lovenes strenge tekst er et resultat af gejstlighedens pression. Han var flere gange i strid med sine medregenter af religi\xc3\xb8se \xc3\xa5rsager. I 388 blev en synagoge nedbr\xc3\xa6ndt i Callinicum ved Eufrat p\xc3\xa5 initiativ af biskoppen i Edessa. Theodosius kr\xc3\xa6vede gerningsm\xc3\xa6ndene straffet, og synagogen genopbygget p\xc3\xa5 biskoppens regning. Da greb kirkefaderen Ambrosius harmfuldt ind fra Milano: En kirkens mand skulle ikke tvinges til at bygge en synagoge, "et vantroens og ryggesl\xc3\xb8shedens sted": "Jeg erkl\xc3\xa6rer, at jeg har stukket synagogen i brand, ja, at jeg har givet ordre til det, for at det ikke l\xc3\xa6ngere skulle v\xc3\xa6re et sted, hvor Kristus blev forn\xc3\xa6gtet," skrev han. Kirkens magt var stor nok til, at Ambrosius fik tvunget kejseren til at tilbagekalde ordren og indvilge biskoppen i Edessa og de \xc3\xb8vrige gerningsm\xc3\xa6nd straffrihed._NEWLINE_Ved Theodosius\xe2\x80\x99 d\xc3\xb8d deltes riget mellem hans to mindre\xc3\xa5rige s\xc3\xb8nner Arcadius og Honorius, som fik henholdsvis \xc3\xb8st- og vestdelen \xe2\x80\x93 begyndelsen til det Byzantinske og det Vestromerske Rige. Hans sl\xc3\xa6gt regerede i disse riger til 450 og 455.'