b'\n_START_ARTICLE_\nMontenegros historie\n_START_PARAGRAPH_\nMontenegros historie er st\xc3\xa6rkt pr\xc3\xa6get af landets n\xc3\xa6rhed til m\xc3\xa6gtigere nabolande og har v\xc3\xa6ret b\xc3\xa5ret frem af en ofte meget dygtig balancering mellem stormagter helt til moderne tid. Dele af omr\xc3\xa5det har v\xc3\xa6ret underlagt ret mange og skiftende udenlandske herred\xc3\xb8mmer, men en uafh\xc3\xa6ngig, mere eller mindre kontinuerlig montenegrinsk stat eksisterede uafbrudt fra 1356 til 1918, og igen fra 2006._NEWLINE_I de f\xc3\xb8rste 160 af disse \xc3\xa5r var denne stat (Zeta) kulturelt og politisk "serbisk", men der efter ses flere kontinuerlige montenegrinske stater og dynastier, som beherskede dele af landet, oftest med basis i klaner i bjergomr\xc3\xa5derne i sydvest rundt Cetinje. Disse omr\xc3\xa5der var aldrig besatte af osmannerne s\xc3\xa5ledes, som resten af Balkan var, eller af Venezia, som fra 1420 til 1797 beherskede Montenegros kystbyer._NEWLINE_Landets historie pr\xc3\xa6ges af, at forskellene mellem vestlig og \xc3\xb8stlig kristendom, politisk kultur, og statstilh\xc3\xb8righed gik gennem Montenegro. Der har l\xc3\xa6nge v\xc3\xa6ret betydelige etniske, religi\xc3\xb8se, \xc3\xb8konomiske og politiske forskelle mellem kysten i vest og indlandet i \xc3\xb8st. Dette skel er fortsat synligt i montenegrinsk samfundsliv._NEWLINE_Montenegros historie er en tusind \xc3\xa5r lang balancegang mellem ambitionerne hos tyrkere, italienere og serbere p\xc3\xa5 denne del af Balkan. Bare en gang mislykkedes balancegangen, da det montenegrinske kongehus i 1400-tallet kom i konflikt med b\xc3\xa5de tyrkerne og veentianerne p\xc3\xa5 \xc3\xa9n gang. Prisen blev h\xc3\xb8j \xe2\x80\x93 Zeta-staten gik i praksis under og overlevede bare i utilg\xc3\xa6ngelige bjergegne i sydvest. I nyere tid blev derimod selvst\xc3\xa6ndigheden fra 2006 resultatet af mere vellykket balancekunst, den kom i stand takket v\xc3\xa6re vestlig pres mod de serbiske ledere efter Balkankrigene og gjorde t\xc3\xa5lmodige montenegrinske ledere i stand til at man\xc3\xb8vrere landet til fuld selvst\xc3\xa6ndighed.\n_START_SECTION_\nOldtiden\n_START_PARAGRAPH_\nI grotten Mali\xc5\xa1ina i Pljevlja er der fundet rester af bos\xc3\xa6ttelse fra istiden, mens Medena Stijena i samme kommune har rige fund fra stenalderen. Helleristninger med motiver af rensdyr n\xc3\xa6r Risan i Kotorbugten vidner om rensdyrjakten her under sidste istid, da klimaet var langt koldere end i dag. Vi ved lidt om overgangen til jordbrug og om bronzealderen i dette omr\xc3\xa5de._NEWLINE_Montenegro var befolket af illyrere samtidig med en vis gr\xc3\xa6sk kolonisering langs kysten (Budva) omkring 700\xe2\x80\x93500 f.Kr. Keltiske immigranter bosatte sig i omr\xc3\xa5det i 300-tallet f.Kr., og udviklede en illyrisk stat med hovedstad i Skadar i det 2. \xc3\xa5rhundrede. Mange historikere mener, at illyrerne tilh\xc3\xb8rte den keltiske Hallstatt-kultur._NEWLINE_Illyrernes hovedstad l\xc3\xa5 i kystbyen Risan i Kotorbukten, og stadig illyrisk piratvirksomhed medf\xc3\xb8rte, at romerne omkring 140 f.Kr. tog kontrol med kystomr\xc3\xa5det p\xc3\xa5 \xc3\xb8stsiden af Adriaterhavet (Dalmatien), og indlemmede indlandet i provinsen Illyricum fra \xc3\xa5r 9 e.Kr. Doclaea og Municipium S var vigtige garnisonsbyer, og et vejnet forbandt alle landets udposter med kysten, og med Donau l\xc3\xa6ngere nord. Ved delingen af Romerriget i 395 gik gr\xc3\xa6nsen mellem de vest- og \xc3\xb8st-romerske riger (og efterh\xc3\xa5nden kirkerne) nord over fra Skadar og gennem det indre af Montenegro. Kysten var alts\xc3\xa5 "vestlig"._NEWLINE_Under Justinian oplevede Det \xc3\x98stromerske Rige en blomstring og handelssamkvemmet over Adriaterhavet voksede kraftigt efter Justinians erobring af Italien. Men under hans efterf\xc3\xb8lgere de n\xc3\xa6ste \xc3\xa5rhundreder fulgte nye nedgangstider for riget, og kampen mod islam fra 700-tallet vendte fokus bort fra de vestlige provinser. Balkan oplevede i 400-tallet og 500-tallet en r\xc3\xa6kke barbariske invasioner fra gotere, avarere og slavere. Med slavernes ankomst fra 600-tallet blev Montenegros position som gr\xc3\xa6nseomr\xc3\xa5de mellem \xc3\xb8stkirken og vestkirken endnu tydeligere, ved at \xc3\xb8stkirken fik en ny v\xc3\xa6kkelse gennem kristningen af de n\xc3\xa6rboende serbere, og vestkirken gennem kristningen af montenegrinerne.\n_START_SECTION_\nSelvst\xc3\xa6ndighedens h\xc3\xb8jdepunkt - Duklja 600\xe2\x80\x931102\n_START_PARAGRAPH_\nI tidlig middelalder dannede serbere, kroater og bulgarere sine f\xc3\xb8rste semi-nationale og ganske snart feudale stater, men montenegrineree h\xc3\xb8rer vi ikke om._NEWLINE_Tidlig p\xc3\xa5 600-tallet er det muligt, at den byzantinske kejser tilegnede kyststr\xc3\xa6kningen af nutidens Montenegro omkring floden Bojana til serbiske nybyggere, som etablerede et levedygtigt fyrsted\xc3\xb8mme i Duklja (Doclaea). Samtidig beholdt byzantinerne \xc3\xa5benbart initiativet p\xc3\xa5 andre omr\xc3\xa5der, for det serbiske fyrsted\xc3\xb8mme blev kristnet af de \xc3\xb8stlige mission\xc3\xa6rer Kyrillos og Methodios i 870-erne._NEWLINE_En splittelse i flere lydriger fra 900 hindrede ikke fortsat ekspansion. Byen Breznica blev et vigtigt serbisk provinss\xc3\xa6de. En midlertidig byzantinsk generobring 960\xe2\x80\x931042 endte til sidst med total milit\xc3\xa6r sejr for Stefan 1. Vojislav af Duklja, som inden 1050 inkluderede hele kyststr\xc3\xa6kningen fra Skadar til Split. Den nye fyrste for Huset Vojisavljevi\xc4\x87, Mihailo, balancerede mellom \xc3\xb8st og vest ved \xc3\xa5 gifte seg med en gresk prinsesse i 1052. Balansekunsten under hans styre som fyrste (1050\xe2\x80\x931077) brakte midlertidig fred og \xc3\xb8konomisk opgang._NEWLINE_Snart blev derimod mods\xc3\xa6tningerne til Byzants st\xc3\xb8rre. Da kejseren i Konstantinopel tabte Italien til normannerne, s\xc3\xa5 serberne i bjeergene en mulighed for g\xc3\xb8re opr\xc3\xb8r mod kejseren, med Mihailos st\xc3\xb8tte. Nederlag i kampen mod byzantinerne drev Mihailo i retning af Rom, med udsigter til at f\xc3\xa5 oprettet Duklja som selvst\xc3\xa6ndig katolsk \xc3\xa6rkebisped\xc3\xb8mme med pavens velsignelse. Den kirkelige status blev formodentlig af Mihailo anset som en foruds\xc3\xa6tning for fuld politisk selvst\xc3\xa6ndighed. M\xc3\xa5let om eget \xc3\xa6rkebisped\xc3\xb8mme blev endnu ikke n\xc3\xa5et, men pave Gregor VII, som var optaget af at vinde nye sejre i magtkampen mod Byzants efter kirkesplittelsen i 1054. Han anerkendte Duklja som konged\xc3\xb8mme under Mihailo, som tog titlen kong Mihailo 1. Vojislav af Duklja (1077\xe2\x80\x931081)._NEWLINE_S\xc3\xb8nnen og efterf\xc3\xb8lgeren Konstantin Bodin knyttede Duklja yderligere til vesten gennem giftem\xc3\xa5l med normannerne i Italien. Sammen med den normanniske korsfarerhertug Robert Guiscard deltog Konstandin i invasionen af Dyrrachium l\xc3\xa6ngere mod syd. I 1089 st\xc3\xb8ttede han pave Urban 2. i striden med en modpave, og som tak blev bispes\xc3\xa6det i Bar opgraderet til \xc3\xa6rkebispes\xc3\xa6de. Konstantin gik videre i sin stormagtspolitik, og angreb og okkuperede b\xc3\xa5de Bosnien og det serbiske fyrsted\xc3\xb8mme Ra\xc5\xa1ka. Dette slog derimod tilbage i form af en storstilet byzantinsk h\xc3\xa6vnekspedition 1089\xe2\x80\x931091, som indledte et gradvis tab af territorier og til sidst Duklja-statens fald._NEWLINE_I slaget ved Mora\xc4\x8da i 1102 vandt storhertug Vukan af Ra\xc5\xa1ka en knusende sejr over Duklja. Nu fulgte mere end 80 \xc3\xa5rs dynastisk balancekunst og indre strider, hvor familiemedlemmer afl\xc3\xb8ste hinanden i skiftende alliancer med Byzants, normannerne, og serberne i Ra\xc5\xa1ka. Fra 1166 var kun en lille kyststribe tilbage uden for serbernes kontrol, og i 1186 blev Duklja formelt og fuldst\xc3\xa6ndigt indlemmet i Ra\xc5\xa1ka.\n_START_SECTION_\nSerbernes h\xc3\xb8jdepunkt \xe2\x80\x93 Ra\xc5\xa1ka og Zeta\n_START_PARAGRAPH_\nUnder kong Stefan I Nemanja af Huset Vukanovi\xc4\x87 n\xc3\xa5ede det serbiske konged\xc3\xb8mme et midlertidig h\xc3\xb8jdepunkt. Han grundlagde ikke bare Huset Nemanji\xc4\x87, men blev ogs\xc3\xa5 oph\xc3\xb8jet til ortodoks helgen. Han var en adelsmand fra Ribnica (Podgorica) og tillod oprettelsen af et underlagt, men enhetlig fyrsted\xc3\xb8mme Zeta som omfattede omtrent samme territorium som nutidens Montenegro. I 1219 blev Stefan I\'s s\xc3\xb8n \xc4\x90or\xc4\x91e Nemanji\xc4\x87, udr\xc3\xa5bt til konge af Duklja-Zeta. Siden Zeta-herskerne ogs\xc3\xa5 sprogligt og kulturelt var serbere, kan man nu tale om et tvillingkonged\xc3\xb8mme, som udviklede sig uden st\xc3\xa6rke etniske sp\xc3\xa6ndinger. I denne periode skete der specielt stor klosterbygning i dobbeltriget._NEWLINE_Dynastisk strid var derimod ul\xc3\xb8selig knyttet til h\xc3\xb8jmiddelalderen, og de ulige kirkeledere k\xc3\xa6mpede ogs\xc3\xa5 om st\xc3\xb8rre indflydelse. Den katolske \xc3\xa6rkebiskop af Bar var Zeta-periodens m\xc3\xa6gtigste feudalherre. Under kong Stefan Uro\xc5\xa1 IV Du\xc5\xa1an af Ra\xc5\xa1ka blev opl\xc3\xb8sningstendenserne i den serbiske stat s\xc3\xa5 \xc3\xa5benbare, at Zeta med tiden kunne rive sig helt l\xc3\xb8s efter hans d\xc3\xb8d i 1355. Den serbiske storhedstid var med dette ovre._NEWLINE_Allerede i 1356 opstod igen en selvst\xc3\xa6ndig montenegrinsk stat, konged\xc3\xb8mmet Zeta, under Bal\xc5\xa1a I som grundlagde Huset Bal\xc5\xa1i\xc4\x87. Byerne Bar, Kotor og Skadar blev underlagt det nye konged\xc3\xb8mme. Efter 1385 blev Prizren i dagens Kosovo indtaget, og Zeta fik nu st\xc3\xb8rre udstr\xc3\xa6kning end dagens montenegrinske stat. Tidvis l\xc3\xa5 ogs\xc3\xa5 den kroatiske by Cavtat under Zetas indflydelse. Zeta-herskerne fremmede fri handel, kystbyerne blomstrede, og der blev indf\xc3\xb8rt en pengeunion med dinarer som f\xc3\xa6lles m\xc3\xb8ntenhed._NEWLINE_Men stadig rivalisering med herskerne af Bosnien f\xc3\xb8rte ofte til milit\xc3\xa6r konflikt, og en kortvarig okkupation af den nordlige kyststribe i 1382, da bosnierne grundlagde byen Herceg Novi. Da bosnierne forlod omr\xc3\xa5det, opstod en ny udfordring, nemlig den \xc3\xb8gende tilstedev\xc3\xa6relse af og \xc3\xb8konomiske indflydelse fra handelsrepublikken Venezia langs kysten. Venezia fik fodf\xc3\xa6ste i Kotor (Catarro) i 1300-tallet, og feudalherrerne i Onogo\xc5\xa1t (Nik\xc5\xa1i\xc4\x87) lod sig ogs\xc3\xa5 overtale til at st\xc3\xb8tte venetianerne. Fra 1420 fik venetianerne effektiv kontrol med hele kysten med undtagelse af Republikken Ragusa (Dubrovnik), og denne kontrol skulle best\xc3\xa5 helt til 1797. Med en yderligere, ny fare ogs\xc3\xa5 fra \xc3\xb8st \xe2\x80\x93 osmannerne \xe2\x80\x93 som en reel trussel, s\xc3\xa5 Zeta-herskerne ingen anden udvej end at alliere sig med Serbien._NEWLINE_Derfor sendte \xc4\x90ura\xc4\x91 2. Stracimirovi\xc4\x87 Bal\xc5\xa1i\xc4\x87 dele af Zetas h\xc3\xa6rstyrker til unds\xc3\xa6tning for serberne ved Slaget p\xc3\xa5 Solsortesletten i 1389, hvor osmannerne vandt en knusende sejr. \xc4\x90ura\xc4\x91 2. overlevede derimod som uafh\xc3\xa6ngig hersker i kystegnene ved at s\xc3\xa6tte venetianerne og osmannerne vellykket op mod hinanden. Alliancer med Ungarn blev ogs\xc3\xa5 knyttet mod venetianerne langs kysten, og alliancer med Serbien mod osmannerne i Kosovo. Serberne holdt stand mod overmagten helt til 1459, og oplevede under den sidste serbiske modstandsperiode en kulturel og religi\xc3\xb8s opblomstring, som ogs\xc3\xa5 Zeta tog del i. Som led i knytningen mod Serbien gik Zeta-herskerne blandt andet med p\xc3\xa5 at erkl\xc3\xa6re sin underkastelse under den Serbiske ortodoks kirke men uden at udvise eller forf\xc3\xb8lge katolikker._NEWLINE_I h\xc3\xb8jmiddelalderen l\xc3\xa5 \xc3\xb8stlige stater som den serbiske lidt tilbage for vesteurop\xc3\xa6iske samfund. I 1346 fik serberne sit eget ortodokse patriarkat, som styrkede nationsbygningen. Serbiske dynastier fremmede handel og beholdt kontrollen over indlandet frem til den osmanniske invasion af indlandet som fandt sted 1462-1496. Udviklingen af moderne skibsteknologi og voksende handel f\xc3\xb8rte derimod til, at Venezia fra 1420-tallet tog kontrol over kystomr\xc3\xa5derne, hvilket varede i 300 \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nOsmannisk styre i \xc3\xb8st 1459\xe2\x80\x931878\n_START_PARAGRAPH_\nOsmanernes tyrkiske styre i det \xc3\xb8stlige indland fra 1459, varede helt til 1878. Den serbiske elite blev nu gjort til b\xc3\xb8nder, eller flygtede nord over til Ungarn. Samtidig faldt dette sammen med en generel nedgangstid i Syd\xc3\xb8steuropa fra og med 1500-tallet, ledsaget af svag byv\xc3\xa6kst og "det andet livegenskab". I de tyrkiske omr\xc3\xa5der beholdt de fjerneste bjergegne en betydelig autonomi, men ellers blev feudale strukturer cementerede af fire \xc3\xa5rhundrer med tyrkisk styre, med tyrkiske og konverterte lokale (bosniaker) som feudale herskere (chiftluk sahibije) over en tungt skattelagt bondebefolkning. Denne bevarede sin ortodokse kristne identitet men fik udvisket sin nationale identitet._NEWLINE_Nogle byer blomstrede rigtignok, Taslid\xc5\xbea (Pljevlja) var hovedstaden i Sanjak Hercegovina fra 1572 til 1833, og fik status som kasba med kloaksystem, tyrkiske bad, haver, moskeer og kristne klostre. Men reglen var, at byerne var ufrie centre for milit\xc3\xa6re og jordejende ledere. Den senere Sanjak Novibazar (Novi Pazar) havde hovedstad i Mostar og medf\xc3\xb8rte, at det nordlige Montenegro kom mere i skyggen udviklingsm\xc3\xa6ssigt._NEWLINE_I vest omkring Cetinje og floden Zeta bestod derimod et mere eller mindre selvst\xc3\xa6ndig fyrsted\xc3\xb8mme under det stadig hyppigere brugte navn Crna Gora, med omkring 30.000 indbyggere igen efter, at venetianernes og osmannernes underlagde sig de \xc3\xb8vrige 50.000 indbyggere, som havde udgjort Zeta-staten. Det tilbagev\xc3\xa6rende fyrsted\xc3\xb8mme vaklede ofte i sine alliancer med Venezia, men k\xc3\xa6mpede side om side med held i 1474, da tyrkerne blev nedk\xc3\xa6mpet ved Skadar. Fem \xc3\xa5r senere kom derimod tyrkerne tilbage og indtog Skadar, og sluttede fred med Venezia._NEWLINE_Skr\xc3\xa6kscenariet med en deling af Crna Gora mellem stormagterne rykkede nu n\xc3\xa6rmere. Fyrst Ivan I Crnojevi\xc4\x87 af Zeta flyttede hovedstaden til Cetinje, grundlagde et kloster der i de utilg\xc3\xa6ngelige omr\xc3\xa5der under Lovcen-bjerget og gav den nye stat navnet Montenegro. Men montenegrinerne s\xc3\xa5 sin stat angrebet fra allesider. For f\xc3\xb8rste gang havde et lokalt styre haft magten i omkring 100 \xc3\xa5r. Det evnede over tid ikke den fine balance mellem stormagterne som s\xc3\xa5 mange serbiske fyrster havde behersket til fulde siden tidlig middelalder. Zeta-staten gik i praksis under inden 1516, kun et mindre omr\xc3\xa5de omkring Lovcen-bjerget bestod._NEWLINE_Ivan I er mest kendt for at have bragt en bogtrykkerpresse til Cetinje, og der blev den f\xc3\xb8rste trykte bog i Syd\xc3\xb8steuropa udgivet i 1493. I l\xc3\xb8bet af de n\xc3\xa6ste tre \xc3\xa5r kender vi fem religi\xc3\xb8se, serbisksprogede b\xc3\xb8ger fra Cetinje-pressen. Den nye, uddannede fyrste \xc4\x90ura\xc4\x91 4. Crnojevi\xc4\x87 ledede selv trykkearbejdet._NEWLINE_I 1499 faldt Zeta (Montenegro) under osmannisk styre, trolig i samforst\xc3\xa5else og aktiv osmannisk alliance med venetianerne, som ikke havde form\xc3\xa5et at eliminere den selvst\xc3\xa6ndige stat i bjergene. Fyrsted\xc3\xb8mmet Zeta blev nu indlemmet i \xc4\xb0\xc5\x9fkodra-Sanjak\'en (Skadar), men selvst\xc3\xa6ndige montenegrinske h\xc3\xb8vding- og fyrsted\xc3\xb8mmer fortsatte med at eksistere i nordvest. De osmanniske dele blev fra 1514 kaldet Montenegro-Sanjak\'en og omfattede det sydlige Montenegro og det nordlige Albanien. Den konverterede muslim Stani\xc5\xa1a (Skenderbeg), som selv nedstammede fra Huset Ivan Crnojevi\xc4\x87, blev den f\xc3\xb8rste Bey i denne Sanjak\'en, og regerede til 1528. Selv om Crnojevi\xc4\x87s-sl\xc3\xa6gten nu antagelig flygtede nord over til Serbien, beholdt lokale klanledere den effektive kontrol i det, som var tilbage af Zeta, trods osmannisk pres fra Zanjak\'en og venetiansk pres fra deres hoveds\xc3\xa6de p\xc3\xa5 kysten i Kotor.\n_START_SECTION_\nBispestat og konged\xc3\xb8mme mellem stormagter 1516\xe2\x80\x931912\n_START_PARAGRAPH_\nMontenegro blev nu en ortodoks, teokratisk stat, hvor sammensmeltingen af stat og kirke hindrede udviklingen af hemmelige alliancer med de muslimske osmanner. Denne kombination blev formodentlig afg\xc3\xb8rende for at montenegrinerne fortsatte at bevare selvst\xc3\xa6ndigheden i sin lille bjergstat omkring Cetinje og Lovcen-bjerget. Lidt l\xc3\xa6ngere mod vest \xe2\x80\x93 i dagens Bosnien og Hercegovina \xe2\x80\x93 blev bufferomr\xc3\xa5det Die Grenze oprettet, i samforst\xc3\xa5else mellem \xc3\x98strig-Ungarn og osmannerne. Her oprettede man en bufferzone, hvor befolkninger inden for b\xc3\xa5de islam og kristendom kunne eksistere sammen under fuld religionsfrihed. Denne mellemposition pr\xc3\xa6gede ogs\xc3\xa5 Montenegro selv frem til 1800-tallet._NEWLINE_Balkan blev alligevel et konfrontationsomr\xc3\xa5de mellem \xc3\x98strig og Det Osmanniske Rige fra 1700-tallet, trods enigheden om en "neutral" bufferzone i vest. Serberne omkring Cetinje benyttede ogs\xc3\xa5 denne konfrontation til at holde p\xc3\xa5 selvst\xc3\xa6ndigheden. Montenegros kystomr\xc3\xa5de var derimod under venetiansk kontrol, og indlandet l\xc3\xa5 stort set under tyrkisk kontrol \xc3\xb8st for gr\xc3\xa6nse- og krigsomr\xc3\xa5derne. Fire stormagter \xc3\xb8vede pres p\xc3\xa5 den lille, selvst\xc3\xa6ndige montenegrinske stat, som s\xc3\xa5 vidt holdt stand._NEWLINE_Fra 1516 til 1696 var det vestlige indlandet en uafh\xc3\xa6ngig, teokratisk munke- og bispestat styret af de katolske ledere i Cetinje. Fra 1696 blev denne uafh\xc3\xa6ngige, men ikke-anerkendte stat styret af lokale klanledere tilh\xc3\xb8rende Huset Petrovi\xc4\x87-Njego\xc5\xa1, som kom fra den lille landsby Njego\xc5\xa1i under Lovcen-bjerget. Arver\xc3\xa6kken gik fra onkel til nev\xc3\xb8 gennem generationer, da fyrstbiskopperne ikke m\xc3\xa5tte gifte sig._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste formelle proklamation af en selvst\xc3\xa6ndig, montenegrinsk stat skete i 1798, og i 1854 gjorde Danilo I Petrovi\xc4\x87-Njego\xc5\xa1 Montenegro om til en sekul\xc3\xa6r stat som fyrsted\xc3\xb8mmet Montenegro. En aggressiv konfrontation og krig mod tyrkerne fra 1875 gav resultater og international anerkendelse ved Berlinkonferencen i 1878. Den frie statens areal blev fordoblet fra 1696 til 1878, og i 1905 fik landet sin f\xc3\xb8rste grundlov og blev et konged\xc3\xb8mme i 1910._NEWLINE_Da \xc3\xb8strigerne befriede Beograd fra tyrkisk styre i 1711, st\xc3\xb8ttede mange serbere og montenegrinere op om \xc3\xb8strigernes h\xc3\xa6r. Den serbiske frihedsk\xc3\xa6mper Kara\xc4\x91or\xc4\x91e Petrovi\xc4\x87 havde k\xc3\xa6mpet i begge stormagters h\xc3\xa6rstyrker, og opn\xc3\xa5ede uafh\xc3\xa6ngighed for Serbien gennem opr\xc3\xb8rene 1804\xe2\x80\x931813. Men senere i 1800-tallet blev \xc3\x98strig-Ungarns ambitioner st\xc3\xb8rre p\xc3\xa5 Balkan, og kulminerede f\xc3\xb8rst med okkupationen af Bosnien i 1908. Gradvis vendte de sydslaviske ledere sig v\xc3\xa6k fra \xc3\xb8srigske sympatier, og de brede uafh\xc3\xa6ngighedsbev\xc3\xa6gelser v\xc3\xa5gnede.\n_START_SECTION_\nKrig p\xc3\xa5 Balkan 1912\xe2\x80\x931918\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb8rste Balkankrig 1912\xe2\x80\x931913 blev startet af montenegrinerne og gav en f\xc3\xa6lles serbisk-montenegrinsk alliance mod tyrkerne, hvor ogs\xc3\xa5 bulgarerne og gr\xc3\xa6kere gik med mod tyrkerne fra oktober 1912. Montenegro og Serbien delte den tyrkiske provins Sand\xc5\xbeak mellem sig. Krigen var det f\xc3\xb8rste fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at oprette en st\xc3\xb8rre, etnisk funderet nationalstat p\xc3\xa5 Balkan, inspireret af samlingene af Itali\xc3\xa6n og Tyskland nogle \xc3\xa5rtier tidligere. Med europ\xc3\xa6isk medvirkning f\xc3\xb8rte krigen til en nytegning af gr\xc3\xa6nserne p\xc3\xa5 tyrkernes bekostning, og Montenegro delte Sanjak\'en Novipazar med Serbien._NEWLINE_I marts 1912 indgik Serbien og Bulgarien med hj\xc3\xa6lp fra Rusland en aftale, som kunne have udviklet sig til en meget l\xc3\xb8fterig union p\xc3\xa5 Balkan. Umiddelbart efter, at tyrkerne var nedk\xc3\xa6mpet i 1913, fik man derimod et intermezzo med mislykket bulgarsk angreb p\xc3\xa5 sydslaverne fra juni til juli. Bulgarien mistede 33.000 mand p\xc3\xa5 seks uger. P\xc3\xa5 grund af den gr\xc3\xa6ske og vestlige modvilje mod at slippe bulgarerne til i Makedonia og serberne ved Adriaterhavet, f\xc3\xb8lte begge disse stater behov for at bef\xc3\xa6ste sine territorielle krav gennem fortsat krigsf\xc3\xb8ring._NEWLINE_De \xc3\xb8konomiske omkostninger ved krigf\xc3\xb8ringen i Balkankrigene 1912-13 var enorme, ansl\xc3\xa5ede til 590 mill franc for Serbien og 100 mill franc for Montenegro, og dobbelt s\xc3\xa5 meget som disse tilsammen for Bulgarien. Montenegros territorielle sejre i nord kunne ikke d\xc3\xa6kke over hvor milit\xc3\xa6rt uddateret og utilstr\xc3\xa6kkelig Petrovi\xc4\x87-Njego\xc5\xa1-regimet i Cetinje var. Landet mistede 2.836 soldater i den f\xc3\xb8rste Balkankrig, mange af disse ved belejringen af Skadar (Shkod\xc3\xabr). Yderligere 240 d\xc3\xb8de i den anden Balkankrig i 1913. Nederlaget ved Skadar bevirkede blot for\xc3\xb8gelse af tendensen til at s\xc3\xb8ge st\xc3\xb8tte i Serbien, og efter 1918 blev mange ledende montenegrinere trukket n\xc3\xa6rmere Beograd som foruds\xc3\xa6tning for i det hele taget at bevare en selvst\xc3\xa6ndig montenegrinsk stat._NEWLINE_Stormagtenes manglende vilje til varige l\xc3\xb8sninger og nederlaget for en serbisk-bulgarsk tiln\xc3\xa6rming medf\xc3\xb8rte, at is\xc3\xa6r \xc3\x98strig-Ungarn vurderede det som trygt at erkl\xc3\xa6re fuld krig mod Serbien fra 1914, udl\xc3\xb8st af attentatet 28. juni i Sarajevo._NEWLINE_Under 1. verdenskrig st\xc3\xb8ttede Montenegro op om Serbiens krigf\xc3\xb8ring mod \xc3\x98strig-Ungarn og k\xc3\xa6mpede i to \xc3\xa5r imod \xc3\xb8strigsk invasion i en stillingskrig frem til 1916. Omkring 3.000 montenegrinere faldt under verdenskrigen. Under den p\xc3\xa5f\xc3\xb8lgende \xc3\xb8strigske okkupation styrede montenegrinernes konge og regering i eksil fra Bordeaux. Kongen blev derimod stadig mere isoleret, efter som et flertal af serbere og enkelte montenegrinske partier \xc3\xb8nskede en union med Serbien._NEWLINE_I praksis var Balkan i krig uafbrudt fra oktober 1912 til november 1918, og en r\xc3\xa6kke europ\xc3\xa6iske stormagter intervenerede p\xc3\xa5 ulige m\xc3\xa5der. Vinderen blev i sidste ende Serbien, som sad tilbage med et maksimalt landomr\xc3\xa5de og indlemmede Montenegro efter verdenskrigen.\n_START_SECTION_\nKongeriget Jugoslavien 1918\xe2\x80\x931941\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den serbisk-dominerede Podgroricaforsamlingen blev det bestemt at indlemme Montenegro i Kongeriget Jugoslavien fra 1. desember 1918. Den multi-etniske stat oplevede mange indre konflikter. Den 20. juni 1928 sk\xc3\xb8d og dr\xc3\xa6bte det montenegrinske parlamentsmedlem Puni\xc5\xa1a Ra\xc4\x8di\xc4\x87 i alt fem medlemmer af det kroatiske bondeparti, blandt andre Stjepan Radi\xc4\x87._NEWLINE_Fra 6. januar 1929 blev regionenes selvbestemmelse i Jugoslavien kraftig reduceret. Kong Aleksander afskaffede grundloven og suspenderede parlamentet. Det videre kongestyre blev kendt som "6. januar-diktaturet" (\xc5\xa0estojanuarska diktatura) og indebar blandt andet, at landet tog navnet Kongeriget Jugoslavien. Den 3. oktober 1929 reducerede kongen de 33 oblaster til 9 nye, store banoviner. Montenegro indgik i provinsen Banat Zeta, som ogs\xc3\xa5 omfattede det vestlige Kosovo, Hercegovina og Dubrovnik-regionen. Podgorica var dette banat\'s hovedstad, og bevarede derved en vis \xc3\xb8konomisk og administrativ betydning._NEWLINE_Under 2. verdenskrig oplevede Montenegro f\xc3\xb8rst italiensk, og fra 1943 tysk, okkupation. En blodig guerillakrig fulgte okkupationerne, hvor agrar-fascisten Krsto Zrnov Popovi\xc4\x87 med italiensk og tysk st\xc3\xb8tte k\xc3\xa6mpede mod b\xc3\xa5de serbiske nationalister og partisaner. Det m\xc3\xa5 antages, at Montenegro bar sin forholdsm\xc3\xa6ssige andel af de samlede jugoslaviske krigstab p\xc3\xa5 305.000 soldater og 1,2 millioner civile.\n_START_SECTION_\nTitos diktatur\n_START_PARAGRAPH_\nTitos sejre over interne modstandere og okkupationsstyrkerne l\xc3\xa6ngere mod nord f\xc3\xb8rte til oprettelse af en kommunistisk republik i 1945. Den 29. november 1945 blev Montenegro, Serbien, Slovenien, Makedonien, Kroatien og Bosnien-Hercegovina republikker i den nye socialistiske stat Den demokratiske f\xc3\xb8deration Jugoslavien, som blev omd\xc3\xb8bt allerede i 1946 til Den f\xc3\xb8derale folkerepublik Jugoslavien og senere til Den socialistiske f\xc3\xb8derale republik Jugoslavien (SFR)._NEWLINE_Montenegro blev formelt en egen republik i f\xc3\xb8derationen, og montenegrineren Milovan \xc4\x90ilas havde status som Titos arvtager indtil, at han begyndte at kritisere politiske forhold \xc3\xa5benlyst og blev oppositionel dissident. Fra 1974 blev Montenegros selvstyre noget udvidet inden for Jugoslavien. De to provinser Vojvodina og Kosovo fik ogs\xc3\xa5 st\xc3\xb8rre rettigheder nu, og b\xc3\xa5de Montenegro og Kosovo n\xc3\xb8d efterh\xc3\xa5nden godt af betydelige \xc3\xb8konomiske overf\xc3\xb8rsler fra resten af Jugoslavien. Turismen langs kysten blev udviklet noget under Tito-perioden, blandt andet i Igalo. Tito sad som kommunistisk diktator til sin d\xc3\xb8d._NEWLINE_Titos d\xc3\xb8d 4. maj 1980 f\xc3\xb8rte ikke til umiddelbar opl\xc3\xb8sning, det kommunistiske parti beholdt magten, og de ulige nationers partirepr\xc3\xa6sentanter forblev l\xc3\xa6nge loyale mod partiet. Det mest intense forarbejde til selvst\xc3\xa6ndighed blev antagelig planlagt i Kroatien under general Frano Tudjman, og ikke i Serbien eller Montenegro i f\xc3\xb8rste omgang. I 1991, foran de f\xc3\xb8rste frie valg, tog imidlertid Milo \xc4\x90ukanovi\xc4\x87 og to andre unge og fremsynede men forel\xc3\xb8big Milo\xc5\xa1evi\xc4\x87-loyale partikadre kontrollen med Montenegros kommunistparti. De \xc3\xa6ndrede navnet til Montenegros demokratiske socialistiske parti (Demokratska Partija Socijalista Crne Gore, DPS) og fik vedtaget at fjerne ordet socialistiske fra delstatens officielle navn._NEWLINE_Et vigtig startskud for opl\xc3\xb8sningen af den kommunistiske stat skete uden for Montenegro i form af en hemmelig aftale med Kroatien om at opdele Bosnia-Hercegovina, aftalt under et m\xc3\xb8de i Kara\xc4\x91or\xc4\x91evo mellem den kroatiske leder Frano Tudjman og den serbiske partileder Slobodan Milo\xc5\xa1evi\xc4\x87 i marts 1991, blev for Milo\xc5\xa1evi\xc4\x87\' del trolig endnu mere n\xc3\xb8dvendig at gennemf\xc3\xb8re da der udbr\xc3\xb8d kraftige studenter- og misn\xc3\xb8yeprotester i Beograd. Den montenegrinske partiledelse holdt sig klogelig uden for dette spil men kunne nu arbejde friere med at for\xc3\xb8ge sin selvst\xc3\xa6ndighed fra Beograd, i ly af de nationale konflikter og splittelsen, som nu kunne udfolde sig med partiledelsens velsignelse.\n_START_SECTION_\nEfter Jugoslavien\n_START_PARAGRAPH_\nI 1991 blev Milo \xc4\x90ukanovi\xc4\x87 statsminister i Montenegro, men inden for f\xc3\xb8derationen. Selv da Slovenien, Makedonien, Kroatien og Bosnien erkl\xc3\xa6rede brud med unionen og selvst\xc3\xa6ndighed, valgte Montenegros partiledelse at forts\xc3\xa6tte unionen med Serbien. Finansieringen af krigen medf\xc3\xb8rte hyperinflation i Serbien, og denne smittede af p\xc3\xa5 Montenegro. \xc3\x98konomien br\xc3\xb8d n\xc3\xa6sten sammen, og ramtes yderligere, da de serbiske banker l\xc3\xa5nte folks sparepenge videre til staten for at finansiere krigsf\xc3\xb8ringen i Kroatien og Bosnien._NEWLINE_Krigen mellem resterne af Den socialistiske f\xc3\xb8derale republik Jugoslavia og Kroatien f\xc3\xb8rte til at Badinter-kommissionen fra EU tidlig i 1992 erkl\xc3\xa6rede, at Jugoslavien nu var at anse som opl\xc3\xb8st. Den 6. april br\xc3\xb8d Bosnien-krigen ud, og som svar p\xc3\xa5 omverdens diplomatiske pres oprettede Serbia og Montenegro den 28. april formelt en ny statsdannelse \xe2\x80\x93 Den F\xc3\xb8derale Republik Jugoslavien. Denne nye stat blev umiddelbart id\xc3\xb8mt sanktioner fra FN._NEWLINE_Montenegro form\xc3\xa5ede at undg\xc3\xa5 krigf\xc3\xb8ring p\xc3\xa5 eget territorium under krigene i Jugoslavien 1992\xe2\x80\x9395, hovedsagelig ved at st\xc3\xb8tte fortsat union med Serbien. Montenegrinske tropper deltog derimod i kamphandlinger uden for landet, blandt andet ved angrebet p\xc3\xa5 Dubrovnik. Desuden blev der kastet nogen NATO-bomber over unionens styrker i Montenegro under Kosovokrigen fra 1998._NEWLINE_En folkeafstemning i 1992 godkendte oprettelsen af unionen under navnet Den F\xc3\xb8derale Republik Jugoslavien. Men snart kr\xc3\xa6vedes en vanskeligere balancegang, landets ledelse m\xc3\xa5tte b\xc3\xa5de st\xc3\xb8tte Serbien for at undg\xc3\xa5 krig og samtidig markere tilstr\xc3\xa6kkelig afstand for at undg\xc3\xa5 vestlig intervention. I denne periode m\xc3\xa5tte landet udholde internationale sanktioner. NATO-bombningen af Serbien ramte til en vis grad ogs\xc3\xa5 Montenegro i 1999, selv om landets ledelse p\xc3\xa5 det tidspunkt var erkl\xc3\xa6rede tilh\xc3\xa6ngere af l\xc3\xb8srivelse fra Serbien._NEWLINE_Den 21. september 1995 blev Bosnien-krigen officielt afsluttet, efter langvarig international m\xc3\xa6gling. Milo \xc4\x90ukanovi\xc4\x87 slog to \xc3\xa5r senere pro-Milosevic-kandidaten i det montenegrinske pr\xc3\xa6sidentvalg, og fra 1997 begyndte de montenegrinske lederne stadig st\xc3\xa6rkere at angribe Milo\xc5\xa1evi\xc4\x87 og Serbien. Specielt vanskelig var det at forts\xc3\xa6tte i union med en st\xc3\xb8rre nabostat, som drev en fuldst\xc3\xa6ndig mislykket \xc3\xb8konomisk politik og skabte hyperinflation. For at slippe af med inflationen indf\xc3\xb8rte Montenegro tyske mark som sideordnet valuta i 1998. Efter et \xc3\xa5r blev den jugoslaviske dinar helt forladt._NEWLINE_Et endelig d\xc3\xb8dsst\xc3\xb8d mod unionen kom med Kosovokrigen fra 24. marts 1999. \xc4\x90ukanovi\xc4\x87 erkl\xc3\xa6rede, at Montenegro ikke var en del af konflikten i Kosovo, men enkelte strategiske m\xc3\xa5l blev alligevel bombet af NATO. P\xc3\xa5 dette tidspunkt var \xc3\xb8konomiske reformer allerede godt i gang, teleselskabet Promonte blev yderligere delprivatiseret fra 1996, da norske Telenor gik ind p\xc3\xa5 ejersiden i tiden mellem Bosnienkrigen og Kosovokrigen._NEWLINE_En viktig delsejr p\xc3\xa5 vejen til selvst\xc3\xa6ndighed kom i 2000, da mere pro-vestlige kr\xc3\xa6fter i Beograd forkastede Slobodan Milo\xc5\xa1evi\xc4\x87 som partileder. N\xc3\xa5 lagde den montenegrinske partiledelse konkrete planer for fuld selvst\xc3\xa6ndighed. I 2001 blev der indledt videre privatisering af statlig (det vil sige f\xc3\xb8deral jugoslavisk) ejendom, blandt andet blev det st\xc3\xb8rste statlige teleselskab solgt til tyske T-Mobile, og aluminiumsv\xc3\xa6rket KAP i Podgorica blev solgt til russiske investorer.\n_START_SECTION_\nUnion med Serbien 2002\xe2\x80\x932006\n_START_PARAGRAPH_\nEuro blev indf\xc3\xb8rt som valuta i januar 2002, da tyske mark oph\xc3\xb8rte som pengeenhed. Derimod opstod det et forsinkende intermesso p\xc3\xa5 vejen mod selvst\xc3\xa6ndighed, da EU i marts fik en aftale igennem, hvor eks-jugoslaviske, montenegrinske og serbiske ledere dannede en ny stat, med navnet Serbien og Montenegro som erstatning for den n\xc3\xb8jagtig lige s\xc3\xa5 omfattende stat Jugoslavien. Allerede m\xc3\xa5neden efter kollapsede den montenegrinske regering i uenighed om unionen med Serbien. Der blev udskrevet nyvalg til nationalforsamlingen, og partierne, som st\xc3\xb8ttede Milo \xc4\x90ukanovi\xc4\x87, vandt valget i oktober. Han opgav nu pr\xc3\xa6sidenthvervet for at blive statsminister for en koalition af partier, og partif\xc3\xa6llen Filip Vujanovic blev i 2003 ny pr\xc3\xa6sident._NEWLINE_Den formelle oprettelse af unionen i 2003 blev ikke mere end et formelt, taktisk skridt fra montenegrinernes side. Unionen med Serbien m\xc3\xb8dte nu stadig st\xc3\xa6rkere modstand i det politiske milj\xc3\xb8 anf\xc3\xb8rt af statsminister \xc4\x90ukanovi\xc4\x87 selv. Samtidig blev splittelsen mellem Serbien- og uafh\xc3\xa6ngighedstilh\xc3\xa6ngere langt skarpere. Den fremtr\xc3\xa6dende journalist og regimekritiker Dusko Jovanovic blev skudt og dr\xc3\xa6bt i maj 2004. Hans avis Dan blev anset som et taler\xc3\xb8r for anti-uafh\xc3\xa6ngighedsbev\xc3\xa6gelsen og var kommet med p\xc3\xa5stande om korruption blandt lederne af Montenegro._NEWLINE_Efter, at den serbiske statsminister Vojislav Kostunica i februar 2005 afviste et montenegrinsk forslag om splittelse af unionen mellem landene, erkl\xc3\xa6rede \xc4\x90ukanovi\xc4\x87 formelt, at han ville arbejde konkret for l\xc3\xb8srivelse og en montenegrinsk selvst\xc3\xb8ndighedserkl\xc3\xa6ring. Nationalforsamlingen blev enig om krav om 55\xc2\xa0% ja-stemmer i en folkeafstemning. I den endelige folkeafstemning den 21. maj 2006 stemte montenegrinerne med 55,4\xc2\xa0% flertal for at tr\xc3\xa6de ud af unionen med Serbien._NEWLINE_Montenegros uavhengighedsvalg blev straks godkendt af Serbien, da det kom i juni. Det skete fredeligt, men ikke uden sp\xc3\xa6nding og modstand b\xc3\xa5de fra de serbiske oppositionspartier i Montenegro og fra staten Serbien. De pro-serbiske oppositionspolitikere, som havde v\xc3\xa6ret imod uafh\xc3\xa6ngighed, m\xc3\xb8dte ikke op, da forsamlingen stemte over uafh\xc3\xa6ngighed 3. juni. De pro-vestlige og selvst\xc3\xa6ndighedspartierne, som gik sejrende ud, har styret landet uafbrudt de sidste ti \xc3\xa5r._NEWLINE_Den tidligere bosnisk-serbiske leder Radovan Karad\xc5\xbei\xc4\x87, som blev arresteret i sommeren 2008, er oprindelig f\xc3\xb8dt og opvokset i Montenegro. Hans karriere er et af utallige eksempler p\xc3\xa5 hvordan, etnicitet og nationalitetstilh\xc3\xb8righed har krydset gr\xc3\xa6nser i det tidligere Jugoslavien, og hvordan sydslaviske borgere og ledere har haft krydsende loyaliteter, hvor Montenegro er forbundet i et fortsat f\xc3\xa6llesskab med de andre republikker i regionen._NEWLINE_I 2009 blev Montenegro h\xc3\xa5rdt ramt af finanskrisen, som reducerede de store udenlandske investeringer i landet og p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de sv\xc3\xa6kkede betalingsbalancen med udlandet markant. Dette gav igen store problemer med budgetbalancen, og der blev foretaget nedsk\xc3\xa6ringer i offentlige udgifter.'