b'\n_START_ARTICLE_\nF\xc3\xb8rste Vatikanerkoncil\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb8rste Vatikanerkoncil er det tyvende \xc3\xb8kumeniske koncil efter romersk-katolsk opfattelse._NEWLINE_Koncilet p\xc3\xa5gik fra 8. december 1869 til 20. oktober 1870. Siden Tridentinerkoncilet havde Romerkirken ikke indbudt til noget \xc3\xb8kumenisk koncil, men den ultramontane retning i Romerkirken \xc3\xb8nskede at styrke pavens magt, og Pius IX var selv ivrig efter at f\xc3\xa5 et koncil sammenkaldt. I 1868 udgik indbydelse til et nyt koncilium, og den blev sendt ogs\xc3\xa5 til de protestantiske kirker og den gr\xc3\xa6sk-ortodokse kirke. Disse svarede dog alle nej. Blandt de romersk-katolske var tilslutningen til at begynde med heller ikke stor. De politiske forhold, navnlig for paven selv, var urolige, og koncilets form\xc3\xa5l var tilmed i indbydelsen angivet i meget ubestemte udtryk._NEWLINE_Lidt efter lidt sivede det dog ud, at koncilet fortrinsvis skulde besk\xc3\xa6ftige sig med definitionen af den pavelige ufejlbarhed, og navnlig efter at flere M\xc3\xbcnchenerteologer, deriblandt D\xc3\xb6llinger, i "Augsburger Allgemeine Zeitung" havde begyndt at s\xc3\xa6tte ufejlbarheden under debat, v\xc3\xa5gnede interessen, og det f\xc3\xb8rste Vatikanerkoncil \xc3\xa5bnedes under stor opm\xc3\xa6rksomhed fra alle sider. Det talte hele tiden mellem 7 og 800 deltagere, og alle verdensdele var repr\xc3\xa6senterede. Over halvdelen af de europ\xc3\xa6iske medlemmer var italienere, og Tyskland havde kun 19 repr\xc3\xa6sentanter. Man samledes i Peterskirkens h\xc3\xb8jre korsarm, hvor lydforholdene imidlertid var meget ugunstige, og forhandlingssproget var latin._NEWLINE_Forhandlingerne skulle v\xc3\xa6re strengt hemmelige, men dette kunde dog ikke overholdes. Det viste sig snart, at der langtfra var almindelig enighed om at tilkende paven ufejlbarhed, og modstanden var til tider ret kraftig. Flere statsregeringer blev ogs\xc3\xa5 bet\xc3\xa6nkelige, og modstanden uden for koncilet var i det hele st\xc3\xa6rk. Men det ultramontane og jesuitiske parti \xc3\xb8nskede for enhver pris at g\xc3\xb8re paven til kirkens ufejlbare l\xc3\xa6rer, og ved \xc3\xa6ndringer i forretningsgangen, ved private forhandlinger med modstanderne og ved energisk optr\xc3\xa6den i kritiske \xc3\xb8jeblikke lykkedes det efterh\xc3\xa5nden at skaffe en vis enighed til veje i koncilet._NEWLINE_Modstanderne \xc3\xb8nskede gennemg\xc3\xa5ende ogs\xc3\xa5 kun at hindre vedtagelsen af dogmet om ufejlbarheden, fordi de fandt det ubelejligt. Kun f\xc3\xa5 bestred dogmet i og for sig. Alligevel var der ved den forel\xc3\xb8bige afstemning 13. juli 1870 i alt 88 imod dogmet, medens 451 stemte for det, og 62 stemte ja med forbehold. Den endelige afstemning fandt sted 18. juli. Oppositionen udeblev da fra m\xc3\xb8det, og kun to biskopper havde mod til at stemme nej, medens i alt 533 stemte ja. Dermed havde Romerkirken i virkeligheden draget konsekvenserne af tidligere tiders tankegange, navnlig af Tridentinerkoncilets bestemmelser._NEWLINE_Dogmet om den pavelige ufejlbarhed (infallibilitet) blev med klog begr\xc3\xa6nsning formuleret s\xc3\xa5ledes, at hans udtalelser og afg\xc3\xb8relser i og for sig og uden at kr\xc3\xa6ve kirkens tilslutning er ufejlbare, n\xc3\xa5r han taler ex cathedra og om tro og l\xc3\xa6re. Overalt i den kristne verden vakte det nye dogme imidlertid stor opm\xc3\xa6rksomhed, og protesten imod det var ikke ringe. Inden for den romersk-katolske kirke selv opponerede navnlig gammelkatolikkerne, som samlede sig om oppositionspartiet fra koncilet, men i \xc3\xa5renes l\xc3\xb8b tabte modstanden mod dogmet sig mere og mere inden for den romersk-katolske kirke, og flere og flere af oppositionens f\xc3\xb8rere b\xc3\xb8jede sig._NEWLINE_Det viste sig, at det f\xc3\xb8rste Vatikanerkoncil m\xc3\xa6gtigt bidrog til at styrke og samle de romersk-katolske kristne, men p\xc3\xa5 den anden side ogs\xc3\xa5, at det bidrog til at g\xc3\xb8re kl\xc3\xb8ften mellem romerkirken og de andre kirkeafdelinger st\xc3\xb8rre. Dette \xc3\xa6ndredes dog gennem det andet Vatikanerkoncil.'