b'\n_START_ARTICLE_\nMakro\xc3\xb8konomi\n_START_PARAGRAPH_\nMakro\xc3\xb8konomi (fra den gr\xc3\xa6ske forstavelse makro-, der betyder "stor", og \xc3\xb8konomi) er det omr\xc3\xa5de inden for \xc3\xb8konomi, der besk\xc3\xa6ftiger sig med studiet af de overordnede linjer i samfunds\xc3\xb8konomien i mods\xc3\xa6tning til enkelte markeder og enkelte akt\xc3\xb8rers adf\xc3\xa6rd. Makro\xc3\xb8konomiske problemstillinger omhandler nationale, regionale og globale niveauer._NEWLINE_Selvom makro\xc3\xb8konomi er et meget bredt felt, er der is\xc3\xa6r to forskningsomr\xc3\xa5der som kendetegner faget: \xc3\x98nsket om at forst\xc3\xa5 \xc3\xa5rsager og konsekvenser af kortsigtede udsving i produktion og besk\xc3\xa6ftigelse (konjunktursvingninger), og \xc3\xb8nsket om at forst\xc3\xa5 de faktorer, der bestemmer den \xc3\xb8konomiske v\xc3\xa6kst p\xc3\xa5 lang sigt. Makro\xc3\xb8konomiske modeller og de \xc3\xb8konomiske prognoser, de danner grundlag for, anvendes af regeringer verden over som redskab til at udvikle og evaluere forskellige former for \xc3\xb8konomisk politik.\n_START_SECTION_\nTemaer i makro\xc3\xb8konomien\n_START_PARAGRAPH_\nMakro\xc3\xb8konomer unders\xc3\xb8ger aggregerede indikatorer som BNP, ledighed og prisstigninger for at forst\xc3\xa5, hvordan den samlede \xc3\xb8konomi fungerer. Makro\xc3\xb8konomer udvikler modeller, der forklarer sammenh\xc3\xa6ngen mellem faktorer som national indkomst, produktion, forbrug, ledighed, inflation/deflation, opsparing, investeringer, rentedannelse, valutakurser, betalingsbalance, international handel og internationale finansielle markeder. Som mods\xc3\xa6tning hertil fokuserer mikro\xc3\xb8konomi f\xc3\xb8rst og fremmest p\xc3\xa5 individuelle akt\xc3\xb8rers handlinger, f.eks. forbrugere og virksomheder, og hvordan deres adf\xc3\xa6rd bestemmer priser og m\xc3\xa6ngder p\xc3\xa5 specifikke markeder._NEWLINE_P\xc3\xa5 kort sigt antages priserne typisk at v\xc3\xa6re tr\xc3\xa6ge, mens de p\xc3\xa5 l\xc3\xa6ngere sigt kan \xc3\xa6ndre sig uden begr\xc3\xa6nsninger. Denne forskel har helt afg\xc3\xb8rende betydning i makro\xc3\xb8konomisk tankegang, idet b\xc3\xa5de problemstillinger som f.eks. u\xc3\xb8nsket ledighed og de instrumenter, der kan anvendes til at l\xc3\xb8se problemstillingerne, normalt regnes for at fungere helt forskelligt, alt efter om markedets pristilpasninger er fleksible eller tr\xc3\xa6ge.\n_START_SECTION_\nGrundl\xc3\xa6ggende begreber\n_START_PARAGRAPH_\nMakro\xc3\xb8konomi omfatter en r\xc3\xa6kke begreber og variable, men der er tre centrale emner for makro\xc3\xb8konomisk forskning, nemlig sammenh\xc3\xa6ngen mellem produktion (output), besk\xc3\xa6ftigelse og dermed ledighed samt inflation. Disse forhold er samtidig vigtige for alle \xc3\xb8konomiske akt\xc3\xb8rer, herunder arbejdere, forbrugere og virksomheder.\n_START_SECTION_\nProduktion og indkomst\n_START_PARAGRAPH_\nEt lands produktion omfatter alt, hvad der fremstilles i et land i en given tidsperiode. Alt, der produceres og s\xc3\xa6lges, genererer indkomst. Derfor opfattes produktion og indkomst ofte som to sider af samme sag. P\xc3\xa5 globalt plan er den samlede v\xc3\xa6rditilv\xc3\xa6kst i produktionen s\xc3\xa5ledes lig med verdens samlede indkomst. For det enkelte lands vedkommende beh\xc3\xb8ver bruttonationalprodukt og bruttonationalindkomst dog ikke at v\xc3\xa6re ens, idet et land ogs\xc3\xa5 kan have udenlandsk indkomst - som kan v\xc3\xa6re b\xc3\xa5de positiv og negativ._NEWLINE_Output m\xc3\xa5les normalt ved bruttonationalproduktet (BNP) eller et besl\xc3\xa6gtet begreb fra nationalregnskabet. \xc3\x98konomer, der interesserer sig for langsigtede \xc3\xa6ndringer (typisk for\xc3\xb8gelse) i v\xc3\xa6rdien af produktionen, besk\xc3\xa6ftiger sig med \xc3\xb8konomisk v\xc3\xa6kst. Teknologiske fremskridt, akkumulation af maskiner og anden kapital i form af investeringer samt bedre uddannelse og dermed h\xc3\xb8jere humankapital f\xc3\xb8rer alle til stigninger i produktionen over tid. Produktionen stiger imidlertid ikke j\xc3\xa6vnt i alle \xc3\xa5r. Konjunkturbev\xc3\xa6gelser kan medf\xc3\xb8re perioder med lav eller ligefrem negativ v\xc3\xa6kst s\xc3\xa5vel som perioder med v\xc3\xa6kstrater over det normale niveau.\n_START_SECTION_\nBesk\xc3\xa6ftigelse og ledighed\n_START_PARAGRAPH_\nOmfanget af ledighed i et land m\xc3\xa5les ved arbejdsl\xc3\xb8shedsprocenten, dvs. den andel af arbejderne i arbejdsstyrken, der ikke har noget job. Ledighed opdeles ofte i konjunkturbetinget og strukturelt betinget ledighed, hvor den f\xc3\xb8rstn\xc3\xa6vnte afspejler de \xc3\xb8jeblikkelige konjunkturer, mens den anden udg\xc3\xb8r det mere permanente ledighedsniveau, som \xc3\xb8konomien har en tendens til at vende tilbage til, n\xc3\xa5r konjunkturerne normaliseres.\n_START_SECTION_\nInflation og deflation\n_START_PARAGRAPH_\nEn generel stigning i priserne i hele \xc3\xb8konomien kaldes inflation. N\xc3\xa5r priserne falder, kaldes det deflation. S\xc3\xa5danne \xc3\xa6ndringer m\xc3\xa5les ved hj\xc3\xa6lp af prisindeks._NEWLINE_I mange lande f\xc3\xb8res der pengepolitik ud fra en inflationsm\xc3\xa5ls\xc3\xa6tning, s\xc3\xa5ledes at centralbanken direkte fors\xc3\xb8ger at styre inflationens niveau, typisk ved at s\xc3\xa6nke eller h\xc3\xa6ve de pengepolitiske renter for enten at stimulere det \xc3\xb8konomiske aktivitetsniveau (ved hj\xc3\xa6lp af en rentes\xc3\xa6nkning) eller det modsatte._NEWLINE_\xc3\x86ndringer i det generelle prisniveau kan skyldes flere forskellige faktorer. If\xc3\xb8lge kvantitetsteorien h\xc3\xa6nger \xc3\xa6ndringer i prisniveauet direkte sammen med \xc3\xa6ndringer i pengem\xc3\xa6ngden. De fleste \xc3\xb8konomer mener, at denne sammenh\xc3\xa6ng forklarer langsigtede \xc3\xa6ndringer i prisniveauet ganske godt. Ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 kortere sigt kan \xc3\xa6ndringer i inflationen skyldes monet\xc3\xa6re forhold, men generelt ogs\xc3\xa5 \xc3\xa6ndringer i det aggregerede udbud og eftersp\xc3\xb8rgsel p\xc3\xa5 varemarkedet, dvs. konjunktursituationen.\n_START_SECTION_\nKeynes\n_START_PARAGRAPH_\nMakro\xc3\xb8konomi som en selvst\xc3\xa6ndig underdisciplin regnes normalt for at starte med John Maynard Keynes og is\xc3\xa6r hans hovedv\xc3\xa6rk The General Theory of Employment, Interest and Money fra 1936. Keynes lagde i mods\xc3\xa6tning til traditionel neoklassisk analyse v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5, at priserne virker ret ufleksible p\xc3\xa5 kort sigt: Pristilpasningen er tr\xc3\xa6g, hvilket han brugte til at forklare stigninger i ledigheden i forbindelse med lavkonjunkturer og kriser som depressionen i 1930\xe2\x80\x99erne. Det skaber en rolle for finanspolitik og andre tiltag, der p\xc3\xa5virker den samlede eftersp\xc3\xb8rgsel i en \xc3\xb8konomi, til at p\xc3\xa5virke ledigheden.\n_START_SECTION_\nMonetarister og nyklassikere\n_START_PARAGRAPH_\nI de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rtier efter 2. verdenskrig blev keynesiansk makro\xc3\xb8konomisk teori helt dominerende inden for den \xc3\xb8konomiske t\xc3\xa6nkning. Der opstod det, man kalder den neoklassiske syntese, som kombinerede den keynesianske makro\xc3\xb8konomiske teori med en fortsat byggen p\xc3\xa5 neoklassiske tanker inden for mikro\xc3\xb8konomien. Efterh\xc3\xa5nden blev de oprindelige keynesianske tanker dog udfordret fra forskellig side. \xc3\x89n vigtig udfordring kom i 1960\xe2\x80\x99erne fra monetaristerne, anf\xc3\xb8rt af Milton Friedman. Senere og mere fundamentalt kom nyklassikerne (som ikke b\xc3\xb8r forveksles med de tidligere omtalte neoklassikere), der bl.a. t\xc3\xa6ller Robert Lucas fra University of Chicago. Nyklassikerne understregede vigtigheden af at forklare makro\xc3\xb8konomiske udviklingstr\xc3\xa6k som \xc3\xb8konomisk v\xc3\xa6kst og konjunkturcykler ud fra et neoklassisk mikro\xc3\xb8konomisk fundament. De fokuserede i h\xc3\xb8j grad p\xc3\xa5 udbudsst\xc3\xb8d og rationelle forventninger og afviste, at politiske indgreb som aktiv finanspolitik vil kunne gavne \xc3\xb8konomien.\n_START_SECTION_\nNykeynesianerne\n_START_PARAGRAPH_\nSom svar p\xc3\xa5 udfordringen fra nyklassikerne voksede i 1980\'erne nykeynesianerne frem. De delte \xc3\xb8nsket om et mikro\xc3\xb8konomisk fundament og udgangspunkt i rationelle forventninger med nyklassikerne, men fastholdt fra Keynes\' oprindelige tankegang en empirisk baseret tro p\xc3\xa5 tr\xc3\xa6g prisdannelse og en aktiv rolle for \xc3\xb8konomisk politik. Moderne makro\xc3\xb8konomiske diskussioner tager ofte udgangspunkt i uenighederne mellem nyklassikere og nykeynesianere.\n_START_SECTION_\nMakro\xc3\xb8konomisk forskning efter finanskrisen\n_START_PARAGRAPH_\nDen globale finansielle krise 2007-09 og den medf\xc3\xb8lgende store recession i verdens\xc3\xb8konomien gav anledning til selvransagelse hos en r\xc3\xa6kke \xc3\xb8konomer. Finanskrisen viste, at der p\xc3\xa5 flere omr\xc3\xa5der manglede teoretisk og empirisk viden til at forklare den aktuelle situation, og gav anledning til, at nye forskningssp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l siden er blevet taget op. Der er derfor i de senere \xc3\xa5r kommet en r\xc3\xa6kke nye videnskabelige bidrag, der direkte er inspireret af begivenhederne under finanskrisen. Ikke mindst har krisen demonstreret et behov for at forbedre den m\xc3\xa5de, hvorp\xc3\xa5 den finansielle sektor optr\xc3\xa6der i de makro\xc3\xb8onomiske modeller. Inden finanskrisen var der stor fokus p\xc3\xa5 modeller, hvor finansmarkederne kun var indarbejdet p\xc3\xa5 en ret stiliseret m\xc3\xa5de, og hvor informationsproblemer og heterogenitet ikke blev tillagt nogen vigtig rolle. Der var derfor et stort behov for en bedre forst\xc3\xa5else af interaktionen mellem finansielle og reale forhold. Det gjaldt ikke mindst forventningsdannelsen p\xc3\xa5 finansmarkederne, da udviklingen i aktivpriserne i h\xc3\xb8j grad er drevet af forventningerne til fremtiden, som igen afh\xc3\xa6nger af den information, investorerne har til r\xc3\xa5dighed. Den hidtidige dominerende tilgang med rationelle forventninger indebar bl.a., at alle deler den samme information og har de samme forventninger til den fremtidige udvikling i priser, l\xc3\xb8nninger, indkomster, renter, aktiekurser osv. Denne antagelse har imidlertid vist sig problematisk, og finanskrisen understregede behovet for en dybere forst\xc3\xa5else af, hvordan forventninger til den fremtidige udvikling i vigtige \xc3\xb8konomiske st\xc3\xb8rrelser dannes, og hvilken betydning det har, at de enkelte husholdninger, virksomheder og finansielle investorer har forskellige informationsm\xc3\xa6ngder til r\xc3\xa5dighed. Der arbejdes derfor nu p\xc3\xa5 mange fronter med denne problemstilling i den aktuelle \xc3\xb8konomiske forskning. Nyere forskning unders\xc3\xb8ger bl.a. flokadf\xc3\xa6rd p\xc3\xa5 aktivmarkederne og inddrager psykologiske indsigter fra adf\xc3\xa6rds\xc3\xb8konomien. Andre forhold, som der i stigende grad bliver fokuseret p\xc3\xa5 i \xc3\xa5rene efter finanskrisen, er de mange \xc3\xb8konomiske akt\xc3\xb8rers forskellighed, hvor tidligere forskning ofte har taget udgangspunkt i en slags gennemsnitsperson ("den repr\xc3\xa6sentative agent").. Den st\xc3\xb8rre v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 heterogenitet giver ogs\xc3\xa5 bedre mulighed for at unders\xc3\xb8ge fordelingsvirkninger af forskellige former for \xc3\xb8konomisk politik og andre \xc3\xb8konomiske udviklingstr\xc3\xa6k - noget, som de senere \xc3\xa5rtiers trend i retning af st\xc3\xb8rre \xc3\xb8konomisk ulighed har skabt mere opm\xc3\xa6rksomhed omkring.\n_START_SECTION_\nMakro\xc3\xb8konomisk politik\n_START_PARAGRAPH_\nLigesom skellet mellem det korte og det lange sigt generelt er vigtigt i makro\xc3\xb8konomi, skelner man ogs\xc3\xa5 i den \xc3\xb8konomiske politik mellem instrumenter og strategier, der er rettet mod det kortere tidsperspektiv (konjunkturpolitik) og instrumenter og strategier, der har fokus p\xc3\xa5 mere langsigtede virkninger (strukturpolitik). Konjunkturpolitik tager typisk form af finanspolitik og/eller pengepolitik.\n_START_SECTION_\nFinanspolitik\n_START_PARAGRAPH_\nFinanspolitik f\xc3\xb8res af regeringer ved at justere de offentlige udgifter og indt\xc3\xa6gter. Ekspansiv finanspolitik tager sigte p\xc3\xa5 at stimulere den samlede eftersp\xc3\xb8rgsel i \xc3\xb8konomien og dermed det \xc3\xb8konomiske aktivitetsniveau. Det kan v\xc3\xa6re hensigtsm\xc3\xa6ssigt, n\xc3\xa5r \xc3\xb8konomien befinder sig i en lavkonjunktur (besk\xc3\xa6ftigelse og BNP er under det strukturelle niveau). Regeringer kan f\xc3\xb8re ekspansiv finanspolitik ved at for\xc3\xb8ge det offentlige forbrug eller de offentlige investeringer, eller ved at s\xc3\xa6nke skatterne eller h\xc3\xa6ve overf\xc3\xb8rselsindkomsterne. Kontraktiv finanspolitik tager sigte p\xc3\xa5 at mindske aktivitetsniveauet og kan omvendt v\xc3\xa6re hensigtsm\xc3\xa6ssigt, hvis besk\xc3\xa6ftigelse og BNP ligger over det strukturelle niveau, s\xc3\xa5dan at der er fare for overophedning og for stort inflationspres.\n_START_SECTION_\nPengepolitik\n_START_PARAGRAPH_\nPengepolitik f\xc3\xb8res af centralbanken i et land eller valutaomr\xc3\xa5de. Pengepolitikken kan have forskellige overordnede m\xc3\xa5l. I de fleste vestlige lande er den overordnede m\xc3\xa5ls\xc3\xa6tning i dag et inflationsm\xc3\xa5l. Det g\xc3\xa6lder dog ikke Danmark, hvor det overordnede pengepolitiske m\xc3\xa5l er at holde en fast valutakurs over for euroen. En s\xc3\xa5dan fastkurspolitik var tidligere meget udbredt i de vestlige lande, men i dag er Danmark det eneste OECD-land med egen valuta, der f\xc3\xb8rer pengepolitik efter en fastkursm\xc3\xa5ls\xc3\xa6tning._NEWLINE_Det centrale instrument for pengepolitikken er i dag oftest de pengepolitiske renter, som fasts\xc3\xa6ttes af centralbankerne i hvert enkelt land. Tidligere fors\xc3\xb8gte centralbankerne alternativt ofte at f\xc3\xb8re pengepolitik ved at styre pengem\xc3\xa6ngden direkte - en tilgang, der stadig pr\xc3\xa6senteres i en del indledende l\xc3\xa6reb\xc3\xb8ger i makro\xc3\xb8konomi. De allerfleste centralbanker har dog opgivet en s\xc3\xa5dan direkte styring af pengem\xc3\xa6ngden, idet denne typisk er ustabil og dermed sv\xc3\xa6r at kontrollere.\n_START_SECTION_\nAlternative former for konjunkturpolitik\n_START_PARAGRAPH_\nTidligere har man i en r\xc3\xa6kke lande, herunder Danmark, anvendt valutapolitik, dvs. devalueringer eller revalueringer af valutaen, for at p\xc3\xa5virke den samlede eftersp\xc3\xb8rgsel. Da s\xc3\xa5danne valutakursjusteringer p\xc3\xa5virker forventningsdannelsen og desuden kun kan finde sted i fastkursregimer, som de fleste lande har forladt, bruges det imidlertid meget sj\xc3\xa6ldent i dag._NEWLINE_Ogs\xc3\xa5 indkomstpolitik har tidligere v\xc3\xa6ret fors\xc3\xb8gt anvendt for at styre \xc3\xb8konomien.\n_START_SECTION_\nStrukturpolitik\n_START_PARAGRAPH_\nForskellige former for skattepolitik, konkurrencepolitik og arbejdsmarkedspolitik anvendes for at p\xc3\xa5virke mere permanente strukturer i de enkelte \xc3\xb8konomiers funktionsm\xc3\xa5de. Finanspolitik har ud over det ovenn\xc3\xa6vnte konjunkturhensyn ogs\xc3\xa5 en langsigtet strukturel dimension, idet det er n\xc3\xb8dvendigt for enhver regering, at finanspolitikken er holdbar i det lange l\xc3\xb8b, selvom offentlige udgifter og indt\xc3\xa6gter ikke er lig med hinanden p\xc3\xa5 hvert enkelt tidspunkt.\n_START_SECTION_\nModeller\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x98konomiske modeller er et meget udbredt arbejdsredskab inden for s\xc3\xa5vel makro- som mikro\xc3\xb8konomi. Der skelnes mellem teoretiske modeller og anvendte, typisk computerbaserede kvantitative modeller.\n_START_SECTION_\nModeller i makro\xc3\xb8konomisk teori\n_START_PARAGRAPH_\nDer er i tidens l\xc3\xb8b blevet udviklet mange forskellige overordnede \xc3\xb8konomiske modeller, der fors\xc3\xb8ger at illustrere overordnede samfunds\xc3\xb8konomiske sammenh\xc3\xa6nge. En r\xc3\xa6kke af de kendteste simple modeller udg\xc3\xb8r typisk grundelementerne i den indledende undervisning i makro\xc3\xb8konomi p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jere l\xc3\xa6reanstalter._NEWLINE_Inden for konjunkturteori findes den enkle model Det keynesianske kryds, den lidt mere komplekse IS-LM-model og dennes pendant Mundell-Fleming-modellen, som viser ligev\xc3\xa6gtene p\xc3\xa5 vare- og pengemarked i en lille \xc3\xa5ben \xc3\xb8konomi som f.eks. Danmark eller Sverige. Ligeledes er AD-AS-modellen, der ogs\xc3\xa5 inddrager \xc3\xb8konomiens udbudsside, meget udbredt._NEWLINE_Til studiet af \xc3\xb8konomisk v\xc3\xa6kst har Solow-modellen af Nobelpristageren Robert Solow i mange \xc3\xa5r haft en dominerende rolle i \xc3\xb8konomiundervisningen. Af andre dynamiske modeller findes den s\xc3\xa5kaldte Ramsey-model, som kan opfattes som en generalisering af Solow-modellen, og alternativt overlappende generationsmodeller, der fokuserer p\xc3\xa5, at \xc3\xb8konomiens akt\xc3\xb8rer har forskellig situation og behov, afh\xc3\xa6ngigt af deres alder. Siden omkring 1990 er endogene v\xc3\xa6kstmodeller, der f.eks. l\xc3\xa6gger st\xc3\xb8rre v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 at fors\xc3\xb8ge at forklare, hvilke mekanismer der skaber teknologiske fremskridt, blevet et vigtigt forskningsomr\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\nKvantitative \xc3\xb8konomiske modeller\n_START_PARAGRAPH_\nMinisterier, centralbanker og andre \xc3\xb8konomiske beslutningstagere eller r\xc3\xa5dgivere anvender ofte kvantitative (talm\xc3\xa6ssige) computerbaserede modeller som en del af deres beslutningsgrundlag. I Danmark anvendes f.eks. konjunkturmodellen ADAM af den danske regering og en r\xc3\xa6kke andre institutioner. En anden model, der anvendes i mere strukturelle, dvs. langsigtede, problemstillinger, er den anvendte generelle ligev\xc3\xa6gtsmodel DREAM.\n_START_SECTION_\nNobelpristagere indenfor makro\xc3\xb8konomi\n_START_PARAGRAPH_\nMakro\xc3\xb8konomiens store betydning indenfor den \xc3\xb8konomiske forskning understreges bl.a. af, at feltet til dato er det felt, der if\xc3\xb8lge Nobelstiftelsens egen opg\xc3\xb8relse har modtaget flest Nobelpriser i \xc3\xb8konomi. Til og med 2016 er ni af de i alt 78 tildelte Nobelpriser i \xc3\xb8konomi blevet givet til makro\xc3\xb8konomer (foran otte \xc3\xb8konometrikere og otte tildelt til finansiel \xc3\xb8konomi). De ni Nobelprismodtagere indenfor makro\xc3\xb8konomi var Gunnar Myrdal og Friedrich von Hayek i 1974, Milton Friedman i 1976, James Tobin i 1981, Franco Modigliani i 1985, Robert Lucas i 1995, Finn E. Kydland og Edward C. Prescott i 2004 og Edmund Phelps i 2006. Dertil kommer Simon Kuznets i 1971 og Robert Solow i 1985, hvis bidrag er anf\xc3\xb8rt under den selvst\xc3\xa6ndige kategori \xc3\xb8konomisk v\xc3\xa6kstteori.'