b'\n_START_ARTICLE_\nHerred\n_START_PARAGRAPH_\nEt herred (islandsk: h\xc3\xa9ra\xc3\xb0, bokm\xc3\xa5l: herred, nynorsk: herad, svensk: h\xc3\xa4rad) betegner en mindre retskreds i et skandinavisk land. F\xc3\xa6nomenet er kendt i de nordiske lande og fra England, hvorfra det har bredt sig til USA.\n_START_SECTION_\nOprindelse\n_START_PARAGRAPH_\nOrdet "herred" anvendes f\xc3\xb8rste gang i Norden i Knud den Helliges gavebrev fra 1085, hvori en r\xc3\xa6kke godsgaver til kirken i Lund stedf\xc3\xa6stes til de sj\xc3\xa6llandske herreder, hvori de l\xc3\xa5; derimod er det ikke tilf\xc3\xa6ldet for de modsvarende godsgaver i Sk\xc3\xa5ne. Den danske herredsinddeling kendes f\xc3\xb8rste gang fra Kong Valdemars Jordebog fra omkring 1232. Her er hele landet inddelt i henved 200 herreder, og Jylland tillige i 14 sysler overordnet herrederne. Herreds- og sysselinddelingen anvendes i det s\xc3\xa5kaldte "hovedstykke". Fra omtrent samme tid stammer de \xc3\xa6ldste landskabslove, der viser, at herreds- og sysselinddelingerne var faste retsinddelinger under landstinget. Herredsinddelingen synes ikke at v\xc3\xa6re \xc3\xa6ldre end begyndelsen af middelalderen (m\xc3\xa5ske slutningen af vikingetiden).\n_START_SECTION_\nUdbredelse\n_START_PARAGRAPH_\nI Norden anvendtes herredben\xc3\xa6vnelsen i hele Danmark, i det sydlige Norge og i de svenske g\xc3\xb6talandskaber, mens navnet hundare blev anvendt i Svealandskaberne, hvor ben\xc3\xa6vnelsen h\xc3\xa4rad i stedet betegnede et sogn eller en mindre bygd.\n_START_SECTION_\nDanmark\n_START_PARAGRAPH_\nDe danske herreder kunne senere blive underinddelte i birker.\n_START_SECTION_\nNorge\n_START_PARAGRAPH_\nHerred som den sn\xc3\xa6vreste judidiske og politisk-administrative enhed forekom i Norge kun p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet, hvor det ogs\xc3\xa5 i det store og hele faldt sammen med sognet, p\xc3\xa5 Vestlandet og Nordenfjelds betyder det derimod kun i al almindelighed bygd. Organiserede herredsting eller herredsst\xc3\xa6vner fandtes derfor ogs\xc3\xa5 kun p\xc3\xa5 \xc3\x98stlandet, og nogen forbindelse mellem hersen og herredet har der sikkert aldrig v\xc3\xa6ret. Herredsinddelingen anses for at v\xc3\xa6re \xc3\xa6ldre end rigssamlingen i Norge (uvist hvor meget), og de sidste levninger af herredet som tingkreds holdt sig endnu i de sidste \xc3\xa5rhundreder af middelalderen. I det 19. \xc3\xa5rhundrede blev ordet herred taget op igen i en helt ny betydning, idet de moderne, selvst\xc3\xa6ndige kommuner fra 1863 over hele landet fik navnet herred.\n_START_SECTION_\nSverige\n_START_PARAGRAPH_\nBen\xc3\xa6vnelsen hundare i Sverige blev under kalmarunionen fortr\xc3\xa6ngt af ordet "h\xc3\xa4rad". I Bergslagen anvendte man i stedet ben\xc3\xa6vnelsen bergslag og i Roslagen skeppslag. I de norrlandske landskaber kom herredsinddelingen aldrig i brug, og i Dalarna fandtes kun et enkelt herred, (Folkare h\xc3\xa4rad, som dog muligvis tidligere kan have tilh\xc3\xb8rt V\xc3\xa4stmanland). Hele Dalarna kaldtes Dala hundare.'