b'\n_START_ARTICLE_\nArthur Koestler\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nKoestler blev f\xc3\xb8dt som K\xc3\xb6sztler Art\xc3\xbar (ungarske navne har efternavnet f\xc3\xb8rst) i Budapest i \xc3\x98strig-Ungarn som s\xc3\xb8n af en tysktalende ungarsk familie af j\xc3\xb8disk afstamning. Faderen, Henrik, var en industrimand og opfinder, hvis forretningsideer afsl\xc3\xb8rede manglende d\xc3\xb8mmekraft \xe2\x80\x93 f.eks. investerede han i fremstillingen af radioaktiv s\xc3\xa6be. Da Art\xc3\xbar var 14 \xc3\xa5r, flyttede familien til Wien. I 1918 blev Ungarn uafh\xc3\xa6ngigt af \xc3\x98strig og flirtede for en tid med bolsjevismen._NEWLINE_Koestler studerede videnskab og psykologi ved universitet i Wien, hvor han blev engageret i zionismen. En m\xc3\xa5ned inden han blev f\xc3\xa6rdig med studierne, br\xc3\xa6ndte han sin matrikuleringsbog og gik ikke op til den endelige eksamen. Fra 1926 til 1929 boede han i Pal\xc3\xa6stina, f\xc3\xb8rst i en kibbutz i Jezreel-dalen og senere i Tel Aviv og Jerusalem, hvor han levede fra h\xc3\xa5nden til munden med en r\xc3\xa6kke usikre job \xe2\x80\x93 der bl.a. ogs\xc3\xa5 omfattede begyndelsen p\xc3\xa5 hans karriere som journalist. Han fik pal\xc3\xa6stinensisk statsborgerskab. Han rejste fra Pal\xc3\xa6stina til Paris som korrespondent for en r\xc3\xa6kke tyske aviser ejet af Ullstein-gruppen. Et \xc3\xa5r senere blev han videnskabelig redakt\xc3\xb8r i Berlin for Ullstein. Han deltog i 1931 som eneste journalist p\xc3\xa5 luftskibet Graf Zeppelins flyvning til polaregnene nord for Sibirien._NEWLINE_Han meldte sig ind i det tyske kommunistparti i 1931, men meldte sig ud igen efter de stalinistiske udrensninger i 1938. I denne periode rejste han meget i Sovjetunionen og besteg Ararat-bjerget i Tyrkiet. I Turkmenistan m\xc3\xb8dte han den sorte amerikanske forfatter Langston Hughes._NEWLINE_I sine memoirer, Skriften p\xc3\xa5 v\xc3\xa6ggen (Branner og Korch 1954) (originaltitel The Invisible Writing) mindes Koestler, at han skrev ca. halvdelen af en satirisk roman med titlen The Good Soldier Schweik Goes to War Again\xe2\x80\xa6. Den var blevet bestilt af Willi M\xc3\xbcnzenberg, der var Kominterns vigtigste propagandist i vesten, men romanen blev vetoet af det kommunistiske parti pga. bogens "pacifistiske fejltagelser"._NEWLINE_Kort efter 2. verdenskrigs udbrud blev Koestler af de franske myndigheder interneret i Le Vernet, der var en kz-agtig lejr for udl\xc3\xa6ndinge, der boede i Frankrig. Efter sin l\xc3\xb8sladelse meldte han sig til Fremmedlegionen. Han undslap til sidst til England via Marokko. I England gjorde han tjeneste i den engelske h\xc3\xa6r i British Pioneer Corps fra 1941 til 1942, hvorefter han arbejdede for BBC. Han blev britisk statsborger i 1945 og vendte tilbage til Frankrig efter krigen, hvor han var med i gruppen omkring Jean-Paul Sartre og Simone de Beauvoir (en af personerne i Beauvoirs roman Mandarinerne (originaltitel Les mandarins) siges at v\xc3\xa6re baseret p\xc3\xa5 Koestler)._NEWLINE_Koestler vendte tilbage til London og tilbragte resten af livet d\xc3\xa9r med at skrive og holde forel\xc3\xa6sninger. I juni 1950 deltog Koestler i en konference for anti-kommunistiske intellektuelle i Berlin, som f\xc3\xb8rte til oprettelsen af Congress for Cultural Freedom. Han modtog en engelsk orden i 1970\'erne._NEWLINE_P\xc3\xa5 grund af leuk\xc3\xa6mi og Parkinsons syge begik Koestler i 1983 selvmord sammen med sin tredje kone, Cynthia, ved at tage en overdosis narkotika. Koestler havde l\xc3\xa6nge v\xc3\xa6ret tilh\xc3\xa6nger af frivillig eutanasi og var i 1981 blevet vice-pr\xc3\xa6sident i EXIT (nu United Kingdom\'s Voluntary Euthanasia Society). Hans testamente bet\xc3\xa6nkte instituttet for parapsykologi ved universitetet i Edinburgh i Skotland.\n_START_SECTION_\nProtest mod nazisternes grusomheder under 2. verdenskrig\n_START_PARAGRAPH_\nUnder 2. verdenskrig protesterede Koestler konstant mod det tyske nazi-regimes grusomheder \xe2\x80\x93 hans centraleurop\xc3\xa6iske j\xc3\xb8diske familiebaggrund gjorde, at han involverede sig mere end s\xc3\xa5 mange andre engelske og amerikanske politikere. Han havde ogs\xc3\xa5 personligt v\xc3\xa6ret vidne til, hvordan ekstremismen var vokset i Centraleuropa._NEWLINE_Koestler og en lille minoritet af forfattere og andre offentlige personer troede, at hvis de i tilstr\xc3\xa6kkelig grad beskrev de r\xc3\xa6dsler, der fandt sted i Europa, i medierne og ved offentlige m\xc3\xb8der, ville det f\xc3\xa5 de vestlige magter til at reagere. P\xc3\xa5 trods af indsatsen var deres protester ofte omsonst. I 1968 var han i K\xc3\xb8benhavn for at modtage Sonning-prisen for sit bidrag til europ\xc3\xa6isk kultur.\n_START_SECTION_\nMultilinguisme\n_START_PARAGRAPH_\nForuden sit modersm\xc3\xa5l, tysk, og sit nationalsprog, ungarsk, talte Koestler flydende engelsk og fransk og kendte ogs\xc3\xa5 lidt til hebr\xc3\xa6isk og russisk. _NEWLINE_Selvom st\xc3\xb8rstedelen af hans senere v\xc3\xa6rker blev skrevet p\xc3\xa5 engelsk, skrev Koestler sine mest kendte romaner p\xc3\xa5 tre forskellige sprog. Gladiatorerne (Branner 1948) (originaltitel The Gladiators) blev skrevet p\xc3\xa5 ungarsk, M\xc3\xb8rke midt p\xc3\xa5 dagen p\xc3\xa5 tysk, og Dommens dag (Vinten 1965) (originaltitel Arrival and Departure) p\xc3\xa5 engelsk. Hans journalistik blev skrevet p\xc3\xa5 tysk, hebr\xc3\xa6isk, fransk og engelsk, og han h\xc3\xa6vdede endda af have lavet den f\xc3\xb8rste hebr\xc3\xa6iske kryds-og-tv\xc3\xa6rs.\n_START_SECTION_\nKvinder\n_START_PARAGRAPH_\nKoestler var gift med Dorothy Asher (1935-50), Mamaine Paget (1950-52) og Cynthia Jefferies (1965-83). Han havde ogs\xc3\xa5 en kort aff\xc3\xa6re med den franske forfatter Simone de Beauvoir. Den engelske historiker David Cesarani, som skrev Koestlers biografi, p\xc3\xa5st\xc3\xa5r, at Koestler t\xc3\xa6vede og voldtog adskillige kvinder, bl.a. filminstrukt\xc3\xb8ren Jill Craigie. De efterf\xc3\xb8lgende protester f\xc3\xb8rte til fjernelsen af Koestlers buste fra universitet i Edinburgh._NEWLINE_Der er ogs\xc3\xa5 blevet sat sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5lstegn ved hans selvmordspagt med hans sidste kone. Selvom han var uhelbredeligt syg, var hun tilsyneladende rask, hvilket har f\xc3\xa5et adskillige til at p\xc3\xa5st\xc3\xa5, at han overtalte hende til beg\xc3\xa5 selvmord under falske foruds\xc3\xa6tninger.\n_START_SECTION_\nArven efter Koestler\n_START_PARAGRAPH_\nMens M\xc3\xb8rke midt p\xc3\xa5 dagen solgte godt under den kolde krig i 1940\'erne og 1950\'erne, trak Koestler sig fra politik. Det meste af hvad han derefter skrev viste, at han var en t\xc3\xa6nker, der beherskede mange discipliner, og hvis v\xc3\xa6rker foregreb adskillige tendenser i samfundet med mange \xc3\xa5r. Han var blandt de f\xc3\xb8rste, der eksperimenterede med LSD (i laboratoriet). Han skrev desuden om japansk og indisk mysticisme i Lotusen og robotten (Branner og Korch 1961) (originaltitel The Lotus and the Robot)._NEWLINE_Hans originalitet resulterede i et uj\xc3\xa6vnt s\xc3\xa6t af ideer og konklusioner. Hans v\xc3\xa6rker omhandlede emner som kreativitet (b\xc3\xb8gerne Insight and Outlook og Act of Creation) og videnskabshistorie (The Sleepwalkers). Andre af hans interesser, f.eks. hans interesse for det paranormale, hans st\xc3\xb8tte til eutanasi, hans teorier om ashkenazi-j\xc3\xb8dernes oprindelse og hans uenighed med darwinismen, er mere kontroversielle.\n_START_SECTION_\nPolitik\n_START_PARAGRAPH_\nKoestler var engageret i adskillige politiske sager i sit liv, fra zionisme og kommunisme til anti-kommunisme, frivillig eutanasi og kampagner mod d\xc3\xb8dsstraf, is\xc3\xa6r h\xc3\xa6ngning. Han var ogs\xc3\xa5 en af de f\xc3\xb8rste, der pl\xc3\xa6derede for atomnedrustning.\n_START_SECTION_\nJournalistik\n_START_PARAGRAPH_\nIndtil han fik \xc3\xb8konomisk succes med M\xc3\xb8rke midt p\xc3\xa5 dagen, ern\xc3\xa6rede Koestler sig ofte som journalist og udenrigskorrespondent, idet han udnyttede sin evne til at skrive hurtigt p\xc3\xa5 flere sprog og til at l\xc3\xa6re nye sprog. _NEWLINE_Mens han d\xc3\xa6kkede Den spanske borgerkrig i 1937, blev han taget til fange af falangisterne i M\xc3\xa1laga og sad i f\xc3\xa6ngsel i flere m\xc3\xa5neder, indtil det britiske udenrigsministerium fik ham l\xc3\xb8sladt. Hans bog Spanish Testament beskriver hans oplevelser, som han kort efter omformede til M\xc3\xb8rke midt p\xc3\xa5 dagen. Efter sin l\xc3\xb8sladelse arbejde han sammen med Willi M\xc3\xbcnzenberg som redakt\xc3\xb8r for Die Zukunft, der var en anti-nazistisk og anti-stalinistisk tysksproget avis med hjemsted i Paris. Under og efter 2. verdenskrig skrev han for adskillige engelske og amerikanske aviser, bl.a. The Sunday Telegraph.\n_START_SECTION_\nParanormale og videnskabelige interesser\n_START_PARAGRAPH_\nI de sidste 30 \xc3\xa5r af sit liv skrev Koestler meget om videnskab og videnskabelig praksis. Det postmoderne skepticisme, der pr\xc3\xa6gede meget af det, han skrev, faldt ikke i god jord hos videnskabsfolk. Et eksempel p\xc3\xa5 dette er hans Den manipulerede fr\xc3\xb8 (Gyldendal 1972) (originaltitel The Case of the Midwife Toad) om biologen Paul Kammerer, som h\xc3\xa6vdede at have fundet eksperimentelle beviser for Lamarcks teorier om arv._NEWLINE_Blandt andet Koestlers The Ghost in the Machine k\xc3\xa6der begreber som reduktionisme og holisme sammen med hans systemiske teori om \xc3\xa5bne hierarkiske systemer. Holoner i et holarki (dvs. et hierarki af holoner) udviser en dobbelt tendens til at integrere og udvikle sig, og hvis de er ude af balance, tenderer de mod patalogi. Han inkluderede sin teori om bisociation, der dannede grundlag for andres v\xc3\xa6rker om kreativitet og for James Papez\' og Paul McLeans Schizophysiologi og forklarede menneskets ofte irrationelle opf\xc3\xb8rsel som en del af \xc3\xa5bne hierarkiske systemer._NEWLINE_Koestler interesserede sig tidligt for parapsykologi, men f\xc3\xb8rst sent i livet gik han virkelig ind i det med systematiske unders\xc3\xb8gelser. Ved sin d\xc3\xb8d havde han testamenteret sin formue til det universitet, der oprettede en l\xc3\xa6restol i emnet.  Pengene gik til Edinburgh Universitet, der har oprettet The Koestler Parapsychology Unit.  Hans bog Sandsynlighedens gr\xc3\xa6nse (Thaning & Appel 1974) (originaltitel The Roots of Coincidence) giver et overblik over den videnskabelige forskning indenfor telepati og psykokinese og sammenligner det med fremskridtene inden for kvantefysik. Bogen kommer ogs\xc3\xa5 ind p\xc3\xa5 endnu en form for ukonventionel forskning udf\xc3\xb8rt af Paul Kammerer,  nemlig teorien om tilf\xc3\xa6ldighed eller synkronicitet. Han gennemg\xc3\xa5r ogs\xc3\xa5 kritisk visse relaterede v\xc3\xa6rker af Carl Gustav Jung. Af mere kontroversiel karakter var Koestlers studier af levitation og telepati.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xb8dedommen\n_START_PARAGRAPH_\nSelvom han var ateist hele sit liv, var Koestler af j\xc3\xb8disk afstamning. Hans biograf David Cesarani h\xc3\xa6vder, at Koestler bevidst tog afstand fra sin j\xc3\xb8diske baggrund._NEWLINE_Mens Koestler var i Pal\xc3\xa6stina i 1920\'erne, boede han i en kibbutz. Dette var baggrunden for hans bog  Tyve i natten (Skrifola 1961) (originaltitel Thieves in the Night)._NEWLINE_Han st\xc3\xb8ttede oprettelsen af staten Israel men bem\xc3\xa6rkede, at Balfour-deklarationen i 1917 svarede til, at \xc3\xa9n nation h\xc3\xb8jtideligt gav en anden nation en tredje nations land. Han mente, at Israel kun kunne \xc3\xb8del\xc3\xa6gges, hvis der kom endnu en shoah eller holocaust. Han var dog imod, at der skulle v\xc3\xa6re en diaspora af j\xc3\xb8disk kultur. I et interview i London Jewish Chronicle i tiden omkring Israels oprettelse, udtalte Koestler, at alle j\xc3\xb8der enten skulle emigrere til Israel eller assimilere sig helt i deres lokale kultur. Med hensyn til den j\xc3\xb8diske kultur i Israel foreslog Koestler, at Israel skulle opgive det hebr\xc3\xa6iske alfabet til fordel for det romerske._NEWLINE_I sin bog The Thirteenth Tribe frems\xc3\xa6tter Koestler den kontroversielle teori, at ashkenazi-j\xc3\xb8derne ikke stammer fra antikkens israelitter men fra khazarerne, et tyrkisk nomadefolk i Kaukasus, der konverterede til j\xc3\xb8dedommen i det 8. \xc3\xa5rhundrede, og som senere blev tvunget til at flytte mod vest ind i, hvad der i dag svarer til Rusland, Ukraine og Polen. Koestler sagde, at han med The Thirteenth Tribe ville tage vinden ud af sejlene p\xc3\xa5 anti-semitismen ved at underminerede de europ\xc3\xa6iske j\xc3\xb8ders identificeren sig med de bibelske j\xc3\xb8der i h\xc3\xa5bet om at g\xc3\xb8re sk\xc3\xa6ldsord som "Kristus-mordere" uanvendelige. Ironisk nok er Koestlers teori om, at ashkenazi-j\xc3\xb8derne ikke er semitter, blevet en vigtig del af mange anti-semittiske gruppers argumentation._NEWLINE_Visse pal\xc3\xa6stinensere har ogs\xc3\xa5 taget teorien til sig, fordi de mener, at hvis man kan opfatte de fleste j\xc3\xb8der som ikke-semitter, s\xc3\xa5 kan j\xc3\xb8derne ikke h\xc3\xa6vde, at de har en historisk ret til Israel. Hovedteorien i The Thirteenth Tribe er senere blevet modbevist af genetiske unders\xc3\xb8gelser. En unders\xc3\xb8gelse af haplotyper i 2002 viser, at Y-kromosomet hos de fleste ashkenazi- og sefardiske j\xc3\xb8der oprindeligt stammer fra Mellem\xc3\xb8sten og indeholder mutationer, der ogs\xc3\xa5 er almindelige blandt pal\xc3\xa6stinensere og andre mellem\xc3\xb8stlige folkeslag, men sj\xc3\xa6ldne blandt den almindelige europ\xc3\xa6iske befolkning. Dette tyder p\xc3\xa5, at ashkenazi-j\xc3\xb8dernes mandlige forf\xc3\xa6dre kan spores tilbage til prim\xc3\xa6rt Mellem\xc3\xb8sten. En unders\xc3\xb8gelse fra 2006 p\xc3\xa5 basis af mitokondrisk DNA tyder p\xc3\xa5, at omkring 40 procent af de nuv\xc3\xa6rende ashkenazi-j\xc3\xb8der p\xc3\xa5 m\xc3\xb8drene side kan f\xc3\xb8res tilbage til blot fire kvinder, der levede i Mellem\xc3\xb8sten i de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5rhundreder efter Kristus.\n_START_SECTION_\nHallucinogener\n_START_PARAGRAPH_\nI november 1960 deltog Koestler i Timothy Learys eksperimenter med psilocybin p\xc3\xa5 Harvard-universitetet. If\xc3\xb8lge en anden deltager, digteren Charles Olson, var Koestler foruroliget over virkningen af rusmidlet. Koestler eksperimenterede igen med psilocybin p\xc3\xa5 University of Michigan og sammenlignede rusen med Walt Disneys tegnefilm Fantasia._NEWLINE_I artiklen Return Trip to Nirvana fra 1967 skrev Koestler om narkotikakulturen og hvad han selv havde oplevet med hallucinogener. I artiklen g\xc3\xa5r han ogs\xc3\xa5 i rette med det forsvar for narkotika, som forfatteren Aldous Huxley kom med i sin bog The Doors of Perception: _NEWLINE_"I profoundly admire Aldous Huxley, both for his philosophy and uncompromising sincerity. But I disagree with his advocacy of "the chemical opening of doors into the Other World", and with his belief that drugs can procure "what Catholic theologians call a gratuitous grace". Chemically induced hallucinations, delusions and raptures may be frightening or wonderfully gratifying; in either case they are in the nature of confidence tricks played on one\'s own nervous system."'