b'\n_START_ARTICLE_\nKimbrere\n_START_PARAGRAPH_\nKimbrerne var en stamme, der angiveligt kommer fra det nuv\xc3\xa6rende Danmark, sandsynligvis i Himmerland. Kimbrerne omtales f\xc3\xb8rste gang i 113 f.Kr., da de sammen med teutonere og ambronere drog mod Romerriget. F\xc3\xb8lgen var en r\xc3\xa6kke krigeriske sammenst\xc3\xb8d, der endte med et nederlag 101 f.Kr. ved Vercellae. Langt senere, omkring Kristi f\xc3\xb8dsel, omtales kimbrerne atter, og det n\xc3\xa6vnes, at de boede nordligst p\xc3\xa5 den jyske halv\xc3\xb8. Et kort tegnet af Ptolem\xc3\xa6us og dateret til 135-142 e.Kr. skal med stor sandsynlighed tilbagedateres til samme tid.\n_START_SECTION_\nKilderne\n_START_PARAGRAPH_\nKimbrerne findes omtalte hos flere klassiske forfattere som Plutarch, Cicero, Julius C\xc3\xa6sar, Augustus, Plinius, Strabon, Pomponius Mela, Tacitus og Ptolem\xc3\xa6us. Lang de fleste omtaler er kortfattede og flere refererer blot til kimbrertoget ca. 113-101 f.Kr.\n_START_SECTION_\nRoms redningsmand\n_START_PARAGRAPH_\nRom var forf\xc3\xa6rdet. If\xc3\xb8lge rygtet var der tale om enorme folkemasser. Mere end 300.000 v\xc3\xa5benf\xc3\xb8re m\xc3\xa6nd, kvinder og b\xc3\xb8rn. De s\xc3\xb8gte mod Italien i h\xc3\xa5bet om at sl\xc3\xa5 sig ned. Drivkraften bag folkevandringen var beretningen om kelterne, der tidligere havde held til at sl\xc3\xa5 etruskerne, for derp\xc3\xa5 at bos\xc3\xa6tte sig i Norditalien._NEWLINE_Alene den enkelte krigers udseende og kampmod var frygtindgydende. Folkestammerne var h\xc3\xb8je, bl\xc3\xa5\xc3\xb8jede og b\xc3\xa5de modige og st\xc3\xa6rke. Efter nederlaget i 105 f.Kr. havde der bredt sig en stor frygt for, om kimbrerne og teutonerne kunne stoppe det voksende Romerrige._NEWLINE_Netop i \xc3\xa5r 105 f.Kr. havde den romerske h\xc3\xa6rf\xc3\xb8rer Gaius Marius afsluttet krigen mod Jugurtha i Nordafrika. Han var ikke popul\xc3\xa6r blandt de indre kredse i Rom, fordi han pralede med sin ydmyge oprindelse og sin manglende respekt for overklassen. Men i kamp var Marius en v\xc3\xa6rdig general og strateg. Ud over hans milit\xc3\xa6re geni var han, trods forbud, konsul fra 105 til 101 f.Kr._NEWLINE_Som konsul begyndte Marius at reorganisere den romerske h\xc3\xa6r. Den romerske h\xc3\xa6r, som f\xc3\xb8r bestod af v\xc3\xa6rnepligtige b\xc3\xb8nder, blev nu \xc3\xa6ndret til en professionel h\xc3\xa6r. Men ogs\xc3\xa5 kimbrernes h\xc3\xa6rgen i Spanien, og teutonerne der blev i Frankrig, gav tid til at l\xc3\xa6gge en strategi._NEWLINE_I 103 f.Kr. blev Marius genvalgt, denne gang med Quintus Lutatius Catulus som medkonsul. Samtidig besluttede kimbrerne og teutonerne sig til at drage til Italien. Af ukendte grunde drog stammerne i hver sin retning, s\xc3\xa5 teutonerne fulgte Middelhavskysten, mens kimbrerne skulle krydse Alperne og n\xc3\xa6rme sig Italien nordfra.\n_START_SECTION_\nSlaget ved Aquae Sextiae\n_START_PARAGRAPH_\nRomernes strategi blev, at Marius skulle tage sig af teutonerne, medens kollegaen Catulus stoppede kimbrerne. Marius drog til Sydfrankrig, hvor han slog lejr ved Rh\xc3\xb4ne._NEWLINE_Marius\' h\xc3\xa6r var i undertal og ivrig efter en hurtig kamp. Men Marius holdt dem tilbage. Han \xc3\xb8nskede, de v\xc3\xa6nnede sig til teutonerne. Situationen tillod ikke en hurtig afg\xc3\xb8relse, da romerne ville tabe. Teutonerne blev tr\xc3\xa6tte af al den venten, og drog videre. If\xc3\xb8lge historikeren Plutarch tog det seks dage for teutonerne at passere romernes lejr. _NEWLINE_Romerne fulgte efter teutonerne, der slog lejr ved Aquae Sextiae, det nuv\xc3\xa6rende Aix-en-Provence, ca. 30 km nord for Marseille, oldtidens Massilia. Her tog Marius sig ogs\xc3\xa5 god tid, og det f\xc3\xb8rste sammenst\xc3\xb8d mellem parterne var et mindre sammenst\xc3\xb8d mellem ambronere, der var teutonere, og romerne. Ambronerne tabte og flygtede tilbage med nogle f\xc3\xa5 forf\xc3\xb8lgende romere. T\xc3\xa6t p\xc3\xa5 deres lejr huggede ambronernes egen koner de f\xc3\xb8rste flygtende ambronere ned som forr\xc3\xa6dere og forf\xc3\xb8lgerne som fjender. Marius sendte sin undergeneral Claudius Marcellus af sted med 3.000 sv\xc3\xa6rt bev\xc3\xa6bnede infanterister, s\xc3\xa5 de kunne st\xc3\xb8de mod fjendens ryg._NEWLINE_N\xc3\xa6ste dag i Slaget ved Aquae Sextiae lod Marius sine soldater tag stilling foran lejren p\xc3\xa5 et h\xc3\xb8jdedrag. Marius ventede, og de ut\xc3\xa5lmodige teutoner drog frem: opad bakke og med solen i \xc3\xb8jnene. F\xc3\xb8rst ved sammenst\xc3\xb8det mellem Marius\' h\xc3\xa6r og teutonerne blandede Marcellus sig, hvilket medf\xc3\xb8rte, at teutonernes r\xc3\xa6kker gik i opl\xc3\xb8sning, de tog flugten, og romerne enten dr\xc3\xa6bte eller fangede mere end 100.000 m\xc3\xa6nd.\n_START_SECTION_\nKimbrerne ved Vercellae i 101 f.Kr.\n_START_PARAGRAPH_\nKort efter sejren over teutonerne modtog Marius d\xc3\xa5rligt nyt om kollegaen Catulus i Norditalien. Planen var, at Catulus skulle stoppe kimbrerne ved floden Atesis, i dag Adige nord for Verona._NEWLINE_Kimbrerne skr\xc3\xa6mte romerne fra vid og sans p\xc3\xa5 grund af deres s\xc3\xa6re fremf\xc3\xa6rd. De rullede sig n\xc3\xb8gne i sneen, gik op p\xc3\xa5 bjergtoppene for at s\xc3\xa6tte sig p\xc3\xa5 deres skjolde og kure ned ad bjergene over stok og sten. Kom de til en flod, og der manglede en bro, fyldte de floden med bakketoppe og tr\xc3\xa6er de rev op med rode._NEWLINE_Over for disse k\xc3\xa6mper besluttede Catulus at tr\xc3\xa6kke h\xc3\xa6ren l\xc3\xa6ngere mod syd. Marius blev kaldt til Rom for at forklare sig i Senatet. Derp\xc3\xa5 tog han op til Catulus, hvor Marius\'s h\xc3\xa6r nu befandt sig. Begge h\xc3\xa6re slog lejr n\xc3\xa6r Vercellae vest for Mediolanum, nu Milano. Catulus\' h\xc3\xa6r var p\xc3\xa5 20.300 m\xc3\xa6nd, Marius\' p\xc3\xa5 32.000._NEWLINE_Kimbrerne afventede teutonernes ankomst. De n\xc3\xa6gtede at tro p\xc3\xa5 rygterne om nederlaget ved Aguae Sextiae. Derfor sendte de forhandlere over til Marius, for at f\xc3\xa5 romerne til at overdrage land og byer til teutonerne og dem selv til bos\xc3\xa6ttelse. Marius berettede om teutonernes nederlag og fremviste de tilfangetagne teutonerh\xc3\xb8vdinger. _NEWLINE_Med denne ydmygelse bad kimbrernes h\xc3\xb8vding Boiorix Marius om dato og sted for den afg\xc3\xb8rende kamp. Kampen skulle st\xc3\xa5 den 30. juli p\xc3\xa5 sletten ved Vercellae._NEWLINE_Den bagende sol og st\xc3\xb8vskyerne var til romernes store fordel. Romerne var vant til varmen, medens intet var v\xc3\xa6rre for kimbrerne. Romerne var talm\xc3\xa6ssigt underlegne mod kimbrernes 180.000, men det lykkes romerne at sl\xc3\xa5 kimbrerne og jage de overlevende p\xc3\xa5 flugt._NEWLINE_Under forf\xc3\xb8lgelsen m\xc3\xb8dte der romerne et forf\xc3\xa6rdeligt syn, da sortkl\xc3\xa6dte kvinder i kimbrernes lejr slog alle ihjel, der kom mod dem: \xc3\xa6gtem\xc3\xa6nd, br\xc3\xb8dre og f\xc3\xa6dre. B\xc3\xb8rnene blev kvalt, og deres lig kastet for okserne. Kvinder og m\xc3\xa6nd begik nu selvmord. _NEWLINE_De to germanske folkeslag dr\xc3\xb8mte om et bedre liv i Italien, men da der nu kun ventede dem tr\xc3\xa6ldom, tog de deres eget liv. Mere end 120.000 m\xc3\xa6nd skulle have mistet livet under selve kampen, medens 60.000 blev taget til fange, skriver Plutarch._NEWLINE_I over et \xc3\xa5rti havde teutonerne og kimbrerne spredt r\xc3\xa6dsel i Romerriget. Efter Slaget ved Vercellae var romerne igen beroliget, indtil de senere folkevandringer undergravede Romerriget n\xc3\xa6sten fem \xc3\xa5rhundrede senere.\n_START_SECTION_\nCymry\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 grund af navnenes lighed er det popul\xc3\xa6rt at s\xc3\xa6tte kimbrerne sammen med Cymry, walisernes egen betegnelse for deres land. Dette ord bliver imidlertid normalt f\xc3\xb8rt tilbage til et \xc3\xa6ldre *Kombroges, landf\xc3\xa6ller", og det er n\xc3\xa6ppe sandsynligt at romerne ville have forvansket en s\xc3\xa5dan form til Cimbri.\n_START_SECTION_\nGundestrupkedlen\n_START_PARAGRAPH_\nEt muligt vidnesbyrd til bekr\xc3\xa6ftelse af, at kimbrerne stammer fra Himmerland, er Gundestrupkedlen. Kedlen, der stammer fra keltisk jernalder, har flere keltiske motiver, blandt andet af den keltiske gud Cernunnos og m\xc3\xa5ske af Taranis, men selve dekorationsteknikken er thrakisk, hvilket blandt andet ses i dyrebilledernes beh\xc3\xa5ring og i kl\xc3\xa6dedragten hos visse af kedlens personfigurer. Det er derfor sandsynligt, at kedlen er fremstillet et sted, hvor keltisk og thrakisk kultur fandtes sammen. Dette var tilf\xc3\xa6ldet hos de keltiske skordisker p\xc3\xa5 Balkan, som det vides at det keltiske folketog havde kontakt med undervejs. Det er derfor muligt, at kimbrerne har f\xc3\xa5et kedlen i h\xc3\xa6nde p\xc3\xa5 den ene eller anden m\xc3\xa5de og sendt den tilbage til deres hjemegn, m\xc3\xa5ske sammen med nogle af deltagerne. Det kan forklare, hvorfor et udpr\xc3\xa6get syd\xc3\xb8steurop\xc3\xa6isk produkt kunne ende i R\xc3\xa6vemose i Gundestrup i \xc3\x85rs sogn i Himmerland.\n_START_SECTION_\nEfterkommere\n_START_PARAGRAPH_\nNutidens himmerl\xc3\xa6ndinge h\xc3\xa6vder naturligvis at de er kimbrernes direkte efterkommere. Himmerl\xc3\xa6ndingen Johannes V. Jensen beretter s\xc3\xa5ledes om kimbrernes eventyr i romanen Cimbrernes Tog (1922), der indgik i romancyklussen Den lange Rejse. I Aalborg rejste man ligeledes 14. april 1937 en statue der skal forestille Kimbrertyren (af Anders Bundgaard)_NEWLINE_I Norditalien tales der et germansk sprog der traditionelt bliver kaldt "kimbrisk", i en r\xc3\xa6kke landsbyer n\xc3\xa6r Verona og Vicenza._NEWLINE_Siden det 14. \xc3\xa5rhundrede har man ment, at der var tale om efterkommerne af kimbrerne, der var besejret ved Vercelli, nogle hundrede kilometer l\xc3\xa6ngere mod \xc3\xb8st. Det er dog efter alt at d\xc3\xb8mme blot en myte. Sproget er i virkeligheden besl\xc3\xa6gtet med de \xc3\xb8strigske og bayriske dialekter af tysk \xe2\x80\x93 ligesom s\xc3\xa5 mange andre dialekter i Norditalien, det er blot mere isoleret og derfor sv\xc3\xa6rere at genkende som tysk. navnet er enten indf\xc3\xb8dt (af Zimmer = "t\xc3\xb8mmer"?) eller givet til dem af italienske humanister der \xc3\xb8nskede at bel\xc3\xa6gge dette "levende fossil" fra oldtiden._NEWLINE_DNA viser sammenh\xc3\xa6ng mellem visse jyder og norditalienere.'