b'\n_START_ARTICLE_\nOtto Ohlendorf\n_START_SECTION_\nKarriere i staten\n_START_PARAGRAPH_\nOhlendorf blev f\xc3\xb8dt i Hoheneggelsen n\xc3\xa6r Hildesheim i Tyskland, i en landbrugsfamilie. Han gik i 1925 ind i NSDAP med medlemsnummer 6631, og i 1926 sluttede han sig til SS. Han studerde \xc3\xb8konomi og jura ved Universitetet i Leipzig og Universitetet i G\xc3\xb6ttingen, og fra 1930 holdt han forel\xc3\xa6sninger ved flere \xc3\xb8konomiske institutter. _NEWLINE_Tidligt i 1936 blev han \xc3\xb8konomisk konsulent for SD, og fik graden Hauptsturmf\xc3\xbchrer i SS. I maj samme \xc3\xa5r blev han forfremmet til Sturmbannf\xc3\xbchrer og fik en vigtigere position. I 1939 kom n\xc3\xa6ste forfremmelse, til Standartenf\xc3\xbchrer og til chefstillingen i Amt III ved Reichssicherheitshauptamt (RSHA). Denne stilling havde han indtil krigens slutning i 1945. Fra 1943 var han vicegeneraldirekt\xc3\xb8r ved Rigsfinansministeriet, og fra 1944 Gruppenf\xc3\xbchrer i SS.\n_START_SECTION_\nEinsatzgruppen\n_START_PARAGRAPH_\nI juni 1941 udn\xc3\xa6vnte Reinhard Heydrich, lederen for RSHA, Ohlendorf til kommandant for Einsatzgruppe\xc2\xa0D, som var aktiv i det sydlige Ukraine og p\xc3\xa5 Krimhalv\xc3\xb8en. Under Ohlendorfs kommando var enheden den 13. december 1941 ansvarlig for massakren p\xc3\xa5 mindst 14.300 mennesker i Simferopol. De fleste af ofrene var j\xc3\xb8der. Totalt er mindst 90.000 drab tilskrevet enheden.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xbcrnbergprocessen\n_START_PARAGRAPH_\nOhlendorf blev efter krigens afslutning tiltalt for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og medlemskab i SS og SD. Han blev stillet for retten i Einsatzgruppenprosessen;_NEWLINE_Han var sv\xc3\xa6rt \xc3\xa5ben i sine udtalelser under processen, og styrkede p\xc3\xa5standen om, at hans enhed havde dr\xc3\xa6bt omkring 90.000 mennesker. Han viste ingen anger. _NEWLINE_Ohlendorf skr\xc3\xa6mte de tilstedev\xc3\xa6rende i retten, fordi han virkede s\xc3\xa5 "normal". Anklageren, Benjamin Ferencz, oplevede ham som en p\xc3\xa6nt udseende, intelligent, velinformeret familiefar. Men Ohlendorf var den eneste anklagede under N\xc3\xbcrnberg-processen, som \xc3\xa5bent tilstod sine handlinger. Han syntes NS-ideologien med sin opfattelse af livet, som en kamp virkede fornuftig. I felten var han optaget af at sk\xc3\xa5ne mordernes psyke ved at s\xc3\xb8rge for, at to ad gangen sk\xc3\xb8d p\xc3\xa5 hvert offer. Ofrene interesserede han sig ikke for. Fra felten skrev han til sin kone, at han havde gjort mere for nationalsocialismen med sin "befolkningspolitiske virksomhed", end han havde gjort ved skrivebordet. _NEWLINE_Han blev d\xc3\xb8mt til d\xc3\xb8den og henrettet i Landsberg f\xc3\xa6ngsel 7. juni 1951. Han gav ikke udtryk for nogen skyldf\xc3\xb8lelse eller anger. Tv\xc3\xa6rtimod mente han, at kunne retf\xc3\xa6rdigg\xc3\xb8re bl.a. mord p\xc3\xa5 b\xc3\xb8rn. Anklageren Ferencz spurgte ham: "Skal jeg meddele familien noget, vil De sige eller skrive noget, kan jeg g\xc3\xb8re Dem en tjeneste?" Ohlendorf s\xc3\xa5 bare opgivende p\xc3\xa5 ham og svarede: "J\xc3\xb8derne i Amerika kommer til at lide. De vil selv f\xc3\xa5 at se hvad De har gjort."'