b"\n_START_ARTICLE_\nFjer\n_START_PARAGRAPH_\nEn fjer er en udv\xc3\xa6kst fra fuglenes hud, best\xc3\xa5ende af proteinet keratin (hornstof), der hos fugle danner kroppens karakteristiske bekl\xc3\xa6dning. Fugle er de eneste nulevende dyr med fjer, og de fleste har dem over hele kroppen, undtagen p\xc3\xa5 benene og n\xc3\xa6bbet._NEWLINE_Fuglens fjer er en foruds\xc3\xa6tning for, at den kan flyve, men de fungerer ogs\xc3\xa5 som varmeisolering og beskyttelse. Fjerdragten og dets forskellige ornamenters tilstand indikerer ogs\xc3\xa5 fuglens helbred og kondition, hvilket er vigtigt ved pardannelse og f\xc3\xb8rer til naturlig selektion. Alle fuglens fjer tilsammen kaldes fjerdragten. Konturfjer er den f\xc3\xa6lles betegnelse for de typiske fjer, hvilket vil sige h\xc3\xa5ndsvingfjer, halefjer og d\xc3\xa6kfjer. Fjerene skiftes ved f\xc3\xa6ldning, som alt efter art, k\xc3\xb8n og alder sker \xc3\xa9n til flere gange \xc3\xa5rlig.\n_START_SECTION_\nOprindelse\n_START_PARAGRAPH_\nDer findes flere forskellige teorier om, hvordan fjer har udviklet sig. Da fuglene har udviklet sig fra dinosaurerne, har man s\xc3\xb8gt svaret p\xc3\xa5 fjerens oprindelse blandt fossiler af dinosaurer. Tidligere mente man, at fjer var en videreudvikling af sk\xc3\xa6llene hos urtidens krybdyr. Dog har man nu fundet fossiler, som snarere tyder p\xc3\xa5, at fjer udvikledes fra hule, h\xc3\xa5rlignende huddannelser, der efterh\xc3\xa5nden blev l\xc3\xa6ngere, fik fane og til sidst antog den form, som i dag ses hos fugle._NEWLINE_Selvom nogle dinosaurer havde fjer, var det ikke ensbetydende med, at de kunne flyve. Man mener, at fjerene f\xc3\xb8rst udvikledes som et isoleringsmateriale, men at de ogs\xc3\xa5 kunne beskytte mod solens varmestr\xc3\xa5ling og regn og desuden virke kamuflerende.\n_START_SECTION_\nOpbygning\n_START_PARAGRAPH_\nFjeren vokser frem inden i et  r\xc3\xb8rformet hylster kaldet blodpennen, der sidder fast i en fjers\xc3\xa6k i huden. N\xc3\xa5r fjeren er f\xc3\xa6rdigudviklet, spr\xc3\xa6kker hylstret og falder af. Den nederste del af fjeren, der sidder fast i fjers\xc3\xa6kken, best\xc3\xa5r af den hule fjerpose (calamus). Fra fjerposen udg\xc3\xa5r skaftet, der opadtil bliver tyndere og bl\xc3\xb8dere. P\xc3\xa5 skaftet sidder str\xc3\xa5lerne, der g\xc3\xa5r skr\xc3\xa5t opad p\xc3\xa5 begge sider. P\xc3\xa5 hver af str\xc3\xa5lerne sidder korte bistr\xc3\xa5ler forsynet med bitte sm\xc3\xa5 kroge, der griber fat i nabo-bistr\xc3\xa5lerne p\xc3\xa5 den str\xc3\xa5le, der sidder lige ovenfor. Dette betyder, at str\xc3\xa5lerne holdes sammen og danner en plan flade, den s\xc3\xa5kaldte fane. Nederst p\xc3\xa5 skaftet mangler bistr\xc3\xa5lerne ofte kroge, hvilket g\xc3\xb8r, at str\xc3\xa5lerne f\xc3\xa5r et dunaagtigt udseende. Hos visse arter, som for eksempel strudsefugle, mangler disse bistr\xc3\xa5lekroge ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 de st\xc3\xb8rre fjer._NEWLINE_Antallet af fjer p\xc3\xa5 en fugl varierer f\xc3\xb8rst og fremmest efter fuglens st\xc3\xb8rrelse. De fleste spurvefugle har mellem 1.500 og 3.000 fjer, mens sangsvanen har cirka 25.000. Uanset fjerenes antal er de altid fordelt p\xc3\xa5 kroppen i bestemte omr\xc3\xa5der kaldet fjerbede, og de kan altid inddeles i bestemte typer, f\xc3\xa6lles for alle fugle.\n_START_SECTION_\n\xc3\x98vrige omr\xc3\xa5der\n_START_PARAGRAPH_\nI \xc3\xb8vrigt sidder mindre fjer p\xc3\xa5 hovedet, ryggen, halsen, brystet, bugen og langs fuglens sider (flanker)._NEWLINE_Visse fugle, eksempelvis natravne og svaler, har s\xc3\xa5kaldte b\xc3\xb8rstefjer, der is\xc3\xa6r sidder rundt om \xc3\xb8jne og mund. De minder om knurh\xc3\xa5r og best\xc3\xa5r kun af et n\xc3\xb8gent skaft med nogle f\xc3\xa5 str\xc3\xa5ler ved roden. Disse b\xc3\xb8rster fungerer som f\xc3\xb8lehorn for fuglen, der kan registrere, om der findes insekter i n\xc3\xa6rheden af n\xc3\xa6bbet._NEWLINE_Herudover findes s\xc3\xa5kaldte tr\xc3\xa5dfjer, der har tr\xc3\xa5dlignende skafter med kun f\xc3\xa5 str\xc3\xa5ler i den forreste del. De sidder mellem konturfjerene og kan sammen med sanseorganer i huden registrere de andre fjers stilling.\n_START_SECTION_\nFunktion\n_START_PARAGRAPH_\nFjerene muligg\xc3\xb8r flyvning p\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de, at h\xc3\xa5ndsvingfjerene fortrinsvis giver fremdriften, mens armsvingfjerene grundet deres krumning giver opdriften. Krumningen bevirker, at den forbistr\xc3\xb8mmende luft har kortere vej under vingen end over vingen. S\xc3\xa5ledes m\xc3\xa5 luften bev\xc3\xa6ge sig hurtigere p\xc3\xa5 oversiden, hvilket skaber et undertryk, der virker som et 'sug' opad p\xc3\xa5 vingen og dermed fuglen._NEWLINE_Is\xc3\xa6r h\xc3\xa5ndsvingfjerene hos de mindre fugle overlapper delvist hinanden p\xc3\xa5 en s\xc3\xa5dan m\xc3\xa5de, at n\xc3\xa5r vingen bev\xc3\xa6ges opad, slippes luften igennem, idet fjerene skr\xc3\xa5tstilles, s\xc3\xa5 der er \xc3\xa5bent imellem dem. N\xc3\xa5r fuglen derimod bev\xc3\xa6ger vingen nedad slutter fjerene t\xc3\xa6t til hinanden. B\xc3\xa5de opslaget og nedslaget giver her fremdrift. Hos store fugle \xc3\xa5bner fjerene sig ikke i opslaget, men h\xc3\xa5ndleddet drejes, s\xc3\xa5 den ydre del af vingen f\xc3\xa5r en stilling, der giver mindre luftmodstand i opslaget. _NEWLINE_De store rovfugles spredte h\xc3\xa5ndsvingfjer, de s\xc3\xa5kaldte fingre, modvirker dannelsen af lufthvirvler (turbulens) og bidrager til at skabe mere stabile opadg\xc3\xa5ende luftstr\xc3\xb8mme, hvilket underst\xc3\xb8tter sv\xc3\xa6veflyvning. De fingrede h\xc3\xa5ndsvingfjer g\xc3\xb8r det muligt for rovfuglenes at foretage hurtige vendinger, s\xc3\xa5ledes at fuglene kan f\xc3\xb8lge de forholdsvis smalle termikstr\xc3\xb8mme._NEWLINE_Lillevingens funktion er is\xc3\xa6r ved lave flyvehastigheder at dirigere luftstr\xc3\xb8mmen hen over vingen, s\xc3\xa5 turbulens undg\xc3\xa5s. _NEWLINE_En anden funktion for fjerene er at beskytte fuglen mod sol, kulde, vind og vand. I et vist omfang beskytter fjerene ogs\xc3\xa5 fuglen mod fysiske skader, idet huden under fjerene er ganske tynd og skr\xc3\xb8belig. Fjerdragten, der giver fuglen dens ydre omrids, kan \xc3\xa6ndre form alt efter, hvad der passer sig til aktuelle situation. Den kan fx v\xc3\xa6re str\xc3\xb8mlinet under flyvning eller v\xc3\xa6re oppurret ved spil (brushane) eller trueadf\xc3\xa6rd.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xa6ldning\n_START_PARAGRAPH_\nFjerene slides og skal derfor udskiftes med j\xc3\xa6vne mellemrum. Ud over det mekaniske slid af fjerene g\xc3\xb8r sollyset dem ogs\xc3\xa5 spr\xc3\xb8de og sk\xc3\xb8re. De lyse partier af fjerene slides hurtigere end de m\xc3\xb8rke. F\xc3\xa6ldningen sker normalt cyklisk enten \xc3\xa5rligt eller halv\xc3\xa5rligt, men rykkes en fjer ud p\xc3\xa5 et hvilket som helst tidspunkt af \xc3\xa5ret, s\xc3\xa5 vokser der straks en ny fjer frem._NEWLINE_F\xc3\xa6ldningen giver mulighed for fjerdragter af forskelligt udseende alt efter \xc3\xa5rstid og fuglens aldersstadie. Der findes s\xc3\xa5ledes sommerdragt og vinterdragt eller forskellige dragter alt efter, om fuglen er ung eller gammel. Blandt sm\xc3\xa5fuglene f\xc3\xa5r de juvenile (unge) fugle ofte adult (voksen) dragt allerede f\xc3\xb8rste efter\xc3\xa5r og er k\xc3\xb8nsmodne i det f\xc3\xb8lgende for\xc3\xa5r. Hos st\xc3\xb8rre fugle som m\xc3\xa5ger og rovfugle kan der g\xc3\xa5 tre til fire \xc3\xa5r, inden fuglene f\xc3\xa5r den adulte dragt._NEWLINE_Hos nogle andefugle skelner man for hannernes vedkommende mellem eklipsedragt (ogs\xc3\xa5 stavet eclipsedragt) og pragtdragt. Sidst p\xc3\xa5 sommeren, n\xc3\xa5r andefuglene f\xc3\xa6lder alle deres svingfjer p\xc3\xa5 en gang, skifter hannerne (andrikkerne) deres ofte farvestr\xc3\xa5lende pragtdragt ud med denne diskret farvede eklipsedragt. Dragten, der ligner hunnernes, hj\xc3\xa6lper med at kamuflere fuglene, mens de er ude af stand til at flyve. Efter f\xc3\xa5 m\xc3\xa5neder f\xc3\xa5r hannerne igen deres farvestr\xc3\xa5lende pragtdragt, ogs\xc3\xa5 kaldet yngledragt.\n_START_SECTION_\nPudsning\n_START_PARAGRAPH_\nFor at holde fjerdragten ren for eksempelvis lus og for at bibeholde fjerenes aerodynamiske, varmeisolerende og vandafvisende egenskaber, pudser fuglene sig. Med n\xc3\xa6bbet plukker de lus, men de reng\xc3\xb8r ogs\xc3\xa5 fjerene med vand. Med n\xc3\xa6bbet ordner de hver enkelt fjer, s\xc3\xa5 dens str\xc3\xa5ler h\xc3\xa6nger sammen i en sammenh\xc3\xa6ngende fane. N\xc3\xa5r fjerene danner en sammenh\xc3\xa6ngende overflade, preller vandet af p\xc3\xa5 grund af overfladesp\xc3\xa6ndingen._NEWLINE_De fleste fugle har ved haleroden desuden en gumpekirtel, som udsondrer et olieagtigt sekret. Man mente tidligere, at dette sekret gjorde fjerene vandafvisende, da det is\xc3\xa6r er vandfugle, der har en stor gumpekirtel. Den vandafvisende evne findes imidlertid allerede p\xc3\xa5 grund af fjerenes struktur. Man mener nu at sekretet, der indgnides fjerdragten ved hj\xc3\xa6lp af n\xc3\xa6bbet, har flere forskellige form\xc3\xa5l. Det skulle g\xc3\xb8re fjerene mere smidige og indeholde bakteriedr\xc3\xa6bende stoffer, der h\xc3\xa6mmer svampe og ut\xc3\xb8j. Desuden omdannes en del af sekretet ved solens str\xc3\xa5ling til D-vitamin, der s\xc3\xa5 indtages af fuglen, n\xc3\xa5r den pudser sig.\n_START_SECTION_\nFarver\n_START_PARAGRAPH_\nFjerenes farver skabes enten af forskellige pigmenter (farvestoffer) eller af fjerenes struktur, der kan bryde lyset p\xc3\xa5 forskellig vis (strukturfarver). Hvis fjerene mangler pigment og samtidig har en t\xc3\xa6t struktur, bliver de hvide. Den hvide farve kan forst\xc3\xa6rkes af luftfyldte rum i fjerene som hos rypen. Farven kan ogs\xc3\xa5 v\xc3\xa6re 'kosmetisk', det vil sige p\xc3\xa5f\xc3\xb8rt af et farvet stof fra gumpekirtlen som den lyser\xc3\xb8de farve hos rosenm\xc3\xa5ge._NEWLINE_Gr\xc3\xa5, brune og sorte farver skabes inde i fjerene af en type farvestoffer kaldet melaniner. De gule og r\xc3\xb8de farver skyldes karotinoider, der ikke kan dannes af fuglen selv, men stammer direkte fra f\xc3\xb8den. Et kendt eksempel p\xc3\xa5 dette er flamingoen, der f\xc3\xa5r sin lyser\xc3\xb8de farve fra visse krebsdyr. Et andet eksempel er de musvitter, der er mindre gult farvede, fordi de lever i n\xc3\xa5leskove og derfor \xc3\xa6der f\xc3\xa6rre sommmerfuglelarver end andre musvitter. Bl\xc3\xa5 eller gr\xc3\xa5bl\xc3\xa5 farver fremkommer, n\xc3\xa5r der findes et por\xc3\xb8st lag af hornsubstans (keratin) over et t\xc3\xa6t lag med sort melanin. Brunt melanin giver derimod en purpur farve. Hvis laget under den por\xc3\xb8se hornsubstans indeholder karotinoider, bliver farverne gr\xc3\xb8nne. _NEWLINE_Andre farver ses, hvis strukturen af bistr\xc3\xa5lerne for\xc3\xa5rsager interferens. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de skabes iriserende og metalglinsende farver.\n_START_SECTION_\nTrivia\n_START_PARAGRAPH_\nEn fjer dyppet i bl\xc3\xa6k kan bruges til h\xc3\xa5ndskrivning."