b"\n_START_ARTICLE_\nPave Zosimus\n_START_SECTION_\nKonfrontation med pelagianismen\n_START_PARAGRAPH_\nKort efter valget af Zosimus kom Celestius, fortaler for pelagianismen som var ford\xc3\xb8mt af den foreg\xc3\xa5ende pave, Innocent 1., til Rom for at retf\xc3\xa6rdigg\xc3\xb8re sig over for den nye pave efter at v\xc3\xa6re blevet forvist fra Konstantinopel. I sommeren 417 holdt Zosimus et m\xc3\xb8de for Roms gejstlighed, og her fik Celestius foretr\xc3\xa6de. De anklager, som Paulinus fra Milano havde indgivet mod Celestius, og som havde v\xc3\xa6ret grundlag for hans ford\xc3\xb8mmelse i Karthago i 411, blev fremlagt for ham. Celestius n\xc3\xa6gtede at acceptere anklagerne og gav en generel erkl\xc3\xa6ring i samme forbindelse om, at han anerkendte den doktrin, der var fremsat i brevene fra pave Innocent, og udtrykte en trosbekendelse, der blev anerkendt. Paven blev overbevist af Celestius' velkalkulerede optr\xc3\xa6den og sagde, at han betragtede de afrikanske biskoppers dom over Celestius som forhastet. Han skrev straks til disse biskopper og opfordrede de, der havde anklager mod Celestius, til at m\xc3\xb8de frem i Rom inden for to m\xc3\xa5neder._NEWLINE_Snart efter modtog Zosimus ligeledes en snedigt udformet trosbekendelse fra Pelagius sammen med en ny afhandling om den k\xc3\xa6tterske tanke om den fri vilje. Paven afholdt nu en ny synode for den romerske gejstlighed, og her blev begge skrifter fremlagt. Pelagius' omhyggeligt valgte formuleringer skjulte det k\xc3\xa6tterske indhold, og forsamlingen opfattede udsagnene som ortodokse, hvorp\xc3\xa5 Zosimus igen skrev til de afrikanske biskopper og irettesatte Pelagius' anklagere, herunder de galliske biskopper Hero og Lazarus. \xc3\x86rkebiskop Aurelius fra Karthago lod hurtigt indkalde til en synode, som sendte et brev til Zosimus, hvori det blev godtgjort, at paven var blevet narret af k\xc3\xa6tterne. I sit svar erkl\xc3\xa6rede Zosimus, at han ikke havde afgjort noget endeligt og ikke \xc3\xb8nskede at g\xc3\xb8re det uden at inddrage de afrikanske biskopper. Efter en ny afrikansk synode 1. maj 418 blev der sendt et brev til paven, og dette sammen med kejser Honorius' opfattelse af pelagianisterne gjorde, at Zosimus omsider forstod k\xc3\xa6tteriets sande natur. Han udsendte nu sit Tractoria, hvori pelagianismen og dens bagm\xc3\xa6nd endegyldigt blev ford\xc3\xb8mt._NEWLINE_Kort herefter blev Zosimus involveret i en strid med de afrikanske biskopper ang\xc3\xa5ende ford\xc3\xb8mte gejstliges ret til at appellere domme til pavestolen. Anledningen var, at pr\xc3\xa6sten Apiarius fra Sicca var blevet ekskommunikeret af sin biskop p\xc3\xa5 grund af nogle forbrydelser, hvorp\xc3\xa5 Apiarius havde appelleret direkte til paven p\xc3\xa5 trods af de normale appelinstanser, der var pr\xc3\xa6cist beskrevet. Paven havde straks accepteret appellen og sendt legater til Afrika for at unders\xc3\xb8ge sagen. Det ville have v\xc3\xa6ret klogere f\xc3\xb8rst at henvise Apiarius til den normale appleinstans i Afrika, men ud over denne fejl begik Zosimus yderligere en, da han baserede sin handling i sagen p\xc3\xa5 en anerkendt kirkelov fra det f\xc3\xb8rste koncil i Nik\xc3\xa6a, som i realiteten var en lov fra koncilet i Sardica. I de romerske tekster efterfulgte Sardica-lovene umiddelbart efter Nik\xc3\xa6a-lovene uden at have en selvst\xc3\xa6ndig titel, mens de afrikanske tekster kun indeholdt de originale Nik\xc3\xa6a-love, og derfor var de love, som Zosimus henholdt sig til, ikke indeholdt i de afrikanske lovtekster. Dette gav anledning til en voldsom uenighed ang\xc3\xa5ende appellen, og denne uenighed fortsatte efter Zosimus' d\xc3\xb8d._NEWLINE_Ud over den skribentvirksomhed, der allerede er n\xc3\xa6vnt, er der bevaret andre breve fra Zosimus til biskopperne i provinsen Africa Byzacena i Nordafrika, ang\xc3\xa5ende en afsat biskop, samt til biskopperne i Gallien og Spanien ang\xc3\xa5ende priscillianismen og ordineringen til forskellige grader i gejstligheden. Liber Pontificalis tilskriver et dekret om, at en dekan skulle b\xc3\xa6re manipel samt indf\xc3\xb8relse af p\xc3\xa5skelys i landsognene, til Zosimus. Det g\xc3\xa6lder ogs\xc3\xa5 et dekret om, at gejstlige ikke m\xc3\xa5tte komme i taverner."