b"\n_START_ARTICLE_\nDen malayiske union\n_START_PARAGRAPH_\nDen malayiske union var et mislykket fors\xc3\xb8g p\xc3\xa5 at organisere de britiske besiddelser p\xc3\xa5 Malayahalv\xc3\xb8en i en centraliseret union. Unionsplanerne omfattede de britiske protektorater og kolonier p\xc3\xa5 Malayahalv\xc3\xb8en, med undtagelse af Singapore. Unionen skulle tr\xc3\xa6de i kraft i april 1946 men m\xc3\xb8dte modstand blandt malayerne og planerne blev opgivet i juni 1946. I februar 1948 blev unionen erstattet af Malaya-f\xc3\xb8derationen. _NEWLINE_Unionsplanene omfattede de fire stater, som tidligere var samlede i Federated Malay States, n\xc3\xa6rmere bestemt Negeri Sembilan, Pahang, Perak og Selangor, de ikke-f\xc3\xb8dererede malaystater Johor, Kedah, Kelantan, Perlis og Terengganu, samt Malakka og Penang fra den britiske koloni Straits Settlements. Singapore blev holdt uden for og skulle forts\xc3\xa6tte som en egen britisk koloni.\n_START_SECTION_\nBritisk milit\xc3\xa6radministration\n_START_PARAGRAPH_\nEfter 2. verdenskrig fors\xc3\xb8gte Storbritannien at etablere en ny, civil forvaltning af sine besiddelser i Malaya efter, at omr\xc3\xa5det f\xc3\xb8rst havde v\xc3\xa6ret underlagt milit\xc3\xa6radministration. Planerne for en malayisk union var igangsatte i London under verdenskrigen._NEWLINE_Mellem japanernes kapitulation og briternes indrykning var der en periode p\xc3\xa5 25 dage, f\xc3\xb8r den britiske milit\xc3\xa6radministration (BMA) kunne etableres. BMA var en centraliseret administration, som omfattede alle de britiske besittelser. Malayahalv\xc3\xb8en blev inddelt i ni regioner, i det store og hele med gr\xc3\xa6nser modsvarende staterne. Regionerne blev videre inddelte i distrikter, som var det vigtigste lokale forvaltningsniveau for briterne._NEWLINE_Den britiske milit\xc3\xa6radministration var lidet effektiv og plaget af korruption. Der var forsyningsproblemer, s\xc3\xa6rlig var der for lille forsyning af ris, sortb\xc3\xb8rshandelen florerede og der var tilf\xc3\xa6lde af voldelige sammenst\xc3\xb8d mellem etniske grupper.\n_START_SECTION_\nUnionsplaner\n_START_PARAGRAPH_\nPlanerne for en malayisk union blev udarbejdede i London under krigen, og i oktober 1944 havde britiske myndigheder bestemt sig for at omorganisere Malaya til en centraliseret koloni etter krigens afslutning. Ud fra strategiske hensyn blev det bestemt at udskille Singapore. Byen var en vigtig fl\xc3\xa5debase og handelsby for briterne. Den havde en stor kinesisk befolkning, som ville forrykke balancen mellem de forskellige etniske grupper i Malaya som helhed, hvis den blev taget med i unionen._NEWLINE_Efter, at den japanske okkupation var ovre, og briterne havde genvundet kontrol, mistroede britiske myndigheder de tidligere herskere i staterne. Kineserne og inderne blev derimod ansete som loyale. Den kommunistiske modstandsbev\xc3\xa6gelse Malayan Peoples' Anti-Japanese Army (MPAJA), hvori kineserne dominerede, havde k\xc3\xa6mpet mod den japanske okkupation og var i krigs\xc3\xa5rene briternes allierede._NEWLINE_Planerne for en f\xc3\xa6lles administration af Malaya kan ses som forberedelse til selvstyre og et skridt p\xc3\xa5 vejen til uafh\xc3\xa6ngighed for landet. Unionen anses ogs\xc3\xa5 som et fors\xc3\xb8g fra de britiske myndigheders side p\xc3\xa5 at h\xc3\xa5ndtere et multietnisk samfund, som var n\xc3\xb8dvendig, da briterne ans\xc3\xa5 kinesisk og indisk arbejdskraft som en n\xc3\xb8dvendig del af arbejdsstyrken._NEWLINE_Planerne blev offentliggjorte i oktober 1945. Harold MacMichael blev udsendt for at sikre herskernes underskrifter. Herskernes blev forelagt standardiserede traktattekster og blev pressede til at underskrive. Traktaterne annullerede alle tidligere aftaler og afstod suver\xc3\xa6niteten over staterne til den britiske krone. De fleste herskere var modvillige men blev pressede til at undertegne, om n\xc3\xb8dvendig med antydning fra briterne om kollaboration med Japan under verdenskrigen._NEWLINE_Unionen skulle ledes af en guvern\xc3\xb8r st\xc3\xb8ttet af en udn\xc3\xa6vnt lovgivende forsamling. Staterne blev afskaffede og omdennede til administrative enheder ledet af en udn\xc3\xa6vnt commissioner resident. Herskerne fik deres rolle begr\xc3\xa6nset til at g\xc3\xa6lde malayisk tradition og religion._NEWLINE_Unionen lagde op til statsborgerskab for alle indbyggere uafh\xc3\xa6ngig af etnicitet. Statsborgerne skulle have lige rettigheder, ogs\xc3\xa5 til arbejde i den offentlige forvaltning. Malayerne frygtede kinesisk dominans.\n_START_SECTION_\nMalayisk modstand\n_START_PARAGRAPH_\nHerskerne samlede sig mod unionen og fik st\xc3\xb8tte fra fremst\xc3\xa5ende tidligere britiske tjenestem\xc3\xa6nd til at bearbejde opinionen i Storbritannien. Da unionen skulle tr\xc3\xa6de i kraft den 1. april 1946, blev den m\xc3\xb8dt med samlet malayisk modstand. Unionen tilfredsstillede imidlertid ikke \xc3\xb8nskerne hos de grupper, britiske myndigheder \xc3\xb8nskede at im\xc3\xb8dekomme, kineserne og inderne, og unionsplanerne fejlede._NEWLINE_Modstanden blev ledet af Onn Jaffar, f\xc3\xb8rsteminister i Johor. I marts 1946 m\xc3\xb8dte 41 organisationer i til en al-malayisk kongres i Kuala Lumpur. I maj blev paraplyorganisationen United Malays National Organization (UMNO) stiftet med Onn som leder. UMNO var den f\xc3\xb8rste, brede politiske organisation for hele Malaya. Organisationen kr\xc3\xa6vede, at traktaterne, som staterne havde underskrevet, blev oph\xc3\xa6vede og unionen annulleret. UMNO iv\xc3\xa6rksatte en boikott af den britiske koloniforvaltning. Briterne frygtede, at modstanden fra malayerne skulle udvikle sig i anti-britisk retning og valgte at g\xc3\xa5 i hemmelige forhandlinger med unionsmodstanderne i UMNO._NEWLINE_Unionen blv heller ikke m\xc3\xb8dt med entusiasme af de indiske og kinesiske befolkningsgrupper. Selv om disse var positive til statsborgerskab for alle, var \xc3\xb8nsket, s\xc3\xa6rlig blandt de mere radikale, at der blev indf\xc3\xb8rt politiske rettigheder og en valgt regering. I begge grupper blev der fremmet \xc3\xb8nske om stemmeret og demokratisk repr\xc3\xa6sentation og et \xc3\xb8nske om selvstyre._NEWLINE_Unionen blev aldrig iv\xc3\xa6rksat, og i juni 1946 blev planerne lagt til side. Bestemmelsen om unionen blev formelt omgjort i februar 1948.\n_START_SECTION_\nForhandlinger med UMNO\n_START_PARAGRAPH_\nModstanden fra malayernes side medf\xc3\xb8rte, at britiske myndigheder indledte forhandlinger med UMNO. Disse f\xc3\xb8rte til en aftale om at etablere en ny f\xc3\xb8deration. Herskernes suver\xc3\xa6nitet og staternes egenart skulle respekteres, malayernes privilegerede stilling skulle bevares, og reglerne om statsborgerskab skulle g\xc3\xb8res mere restriktive. Under 10\xc2\xa0% af kineserne ville automatisk kvalificere sig til statsborgerskab efter de nye regler._NEWLINE_I stedet for en guvern\xc3\xb8r skulle en h\xc3\xb8jkommiss\xc3\xa6r st\xc3\xa5 i spidsen for f\xc3\xb8derationen. Dette var en anerkendelse af, at f\xc3\xb8derationen fik sin autoritet fra herskerne i staterne, ikke fra den britiske krone._NEWLINE_Der var ogs\xc3\xa5 modstand mod f\xc3\xb8derationen, ledet af All-Malaya Council of Joint Action (AMCJA), hvori Malayan Democratic Union tilknyttet Det malayiske kommunistpartiet var den ledende kraft. AMCJA fik tilslutning fra Malayan Indian Congress (MIC), Malay Nationalist Party (MNP) og Pusat Tenaga Raayat (PUTERA). Koalitionen blev kaldt AMCJA-PUTERA og havde Tan Cheng Lock som leder._NEWLINE_AMCJA-PUTERA \xc3\xb8nskede lige statsborgerrettigheder, konstitutionelle monarkier med valgte forsamlinger i staterne og selvstyre for Malaya, hvori ogs\xc3\xa5 Singapore indgik. Koalitionen br\xc3\xb8d sammen, da f\xc3\xb8derationen blev til virkelighed. Kommunistpartiet valgte i stedet at iv\xc3\xa6rks\xc3\xa6tte en v\xc3\xa6bnet kamp mod briterne."