b'\n_START_ARTICLE_\nBerninapasset\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nAnl\xc3\xa6ggelsen af vejen begyndte i 1842. Chef for ingeni\xc3\xb8rarbejdet var Rudolf Albertini (1821-1896) fra Zuoz. Arbejdet blev f\xc3\xa6rdigt i 1865, og et hospice i en h\xc3\xb8jde p\xc3\xa5 2.307 meter (7.569 ft) blev ogs\xc3\xa5 \xc3\xa5bnet. Sidenhen er vejen blevet gjort bredere flere gange. Siden 1965 har vejen v\xc3\xa6ret \xc3\xa5ben hele \xc3\xa5ret, selv om der er sne i 8 m\xc3\xa5neder. Dette g\xc3\xb8r Berninapasset til et af de h\xc3\xb8jeste pas i Alperne, der er farbart \xc3\xa5ret rundt._NEWLINE_Passet var en vigtig handelsrute over Alperne i middelalderen. I 1410 blev flere lokalsamfund nord og syd af passet enige om at arbejde sammen for at opretholde det. I 1512 blev den f\xc3\xb8rste vej over passet n\xc3\xa6vnt. Berninatrafikken n\xc3\xa5ede sit h\xc3\xb8jdepunkt i midten af det 16. \xc3\xa5rhundrede, efter Frankrig i 1548 havde etableret en posttjeneste mellem Chur og Aprica for at holde kontakten med Venedig sikker og hurtig. Med \xc3\xa5bningen af den nye Markusstrasse fra Bergamo til Morbegno i 1593, med forts\xc3\xa6ttelse over Spl\xc3\xbcgenpasset, mistede Bernina-trafikken sin betydning.'