b"\n_START_ARTICLE_\nMarcus Gerhard Rosencrone\n_START_SECTION_\nUddannelse og diplomatisk karriere\n_START_PARAGRAPH_\nHan var f\xc3\xb8dt i Bergen den 25. maj 1738 som s\xc3\xb8n af Edvard Londeman Rosencrone og opdroges efter sin faders d\xc3\xb8d hos sin halvbroder konferensr\xc3\xa5d Christopher Rosencrone p\xc3\xa5 N\xc3\xb8ragerg\xc3\xa5rd i Jylland, hvorfra han 1754 sendtes til Sor\xc3\xb8 Akademi. Efter et tre\xc3\xa5rigt ophold her under Sneedorffs, Schyttes og flere udm\xc3\xa6rkede l\xc3\xa6reres vejledning uddannede han sig privat og fortsatte sine studier under en udenlandsrejse 1759-62. L\xc3\xa6ngst var hans ophold i Lausanne, som dengang var meget s\xc3\xb8gt af udl\xc3\xa6ndinge, der \xc3\xb8nskede en h\xc3\xb8jere uddannelse. Ved sin hjemkomst fik Rosencrone, der 1761 var udn\xc3\xa6vnt til hofjunker, ans\xc3\xa6ttelse i tyske Kancelli, hvor han vandt J.H.E. Bernstorffs bev\xc3\xa5genhed. 1762 optoges han i den k\xc3\xb8benhavnske frimurerloge St. Martin. 1766 sendtes han som legationssekret\xc3\xa6r til Sachsen og 1767 til Stockholm, hvor han i et \xc3\xa5r under vanskelige forhold fungerede som charg\xc3\xa9 d'affaires. Tilbagekaldt efter eget \xc3\xb8nske 1772 udn\xc3\xa6vntes han 1773 til kammerherre og gesandt i Dresden, hvorfra han 1777 forflyttedes til Berlin; 1778 fik han Dannebrogsordenen. Fra denne post kaldtes han 1780 hjem for at overtage det ved A.P. Bernstorffs afskedigelse ledigblevne embede som minister for det udenlandske departement; samtidig blev han gehejmer\xc3\xa5d.\n_START_SECTION_\nLensbesidderen\n_START_PARAGRAPH_\nImidlertid var Rosencrone, der efter sin fader besad det af denne ved k\xc3\xb8b erhvervede Rosenkrantzske Baroni Rosendal i Norge som et stamhus, 1773 blevet optaget i friherrelig stand; 1779 erhvervede han for sit stamhus, p\xc3\xa5 hvilket han if\xc3\xb8lge kongeligt sk\xc3\xb8de af 1725 ud\xc3\xb8vede alle friherrelige rettigheder, titel af baroni, uden at det dog atter blev et len, og 1783 optoges han i grevelig stand. Ved sin broders d\xc3\xb8d 1774 arvede han dennes betydelige midler, og 1770 k\xc3\xb8bte han B\xc3\xb8rglum Kloster, som han ejede indtil 1801. Rosencrone havde 28. juni 1773 \xc3\xa6gtet Henrik Hielmstiernes eneste datter, Agnete Marie (f\xc3\xb8dt 21. juli 1752), med hvem han levede i et lykkeligt, men barnl\xc3\xb8st \xc3\xa6gteskab.\n_START_SECTION_\nGehejmestatsminister\n_START_PARAGRAPH_\nAt Rosencrone blev valgt til udenrigsminister, skyldtes efter sigende den preussiske konges anbefaling eller, som nogle ville vide, den preussiske dronning, med hvem Rosencrone og gemalinde var meget intime. Hvorledes dette nu end forholder sig, s\xc3\xa5 passede han fortr\xc3\xa6ffelig b\xc3\xa5de til dronning Juliane Marie og til Ove H\xc3\xb8egh-Guldberg, der fandt ham ganske efter sit system. Han n\xc3\xa5ede da ogs\xc3\xa5 gradvis st\xc3\xb8rre indflydelse; 1782 fik han udn\xc3\xa6vnelse som statsminister, dog med fritagelse for at biv\xc3\xa5ne Gehejmestatsr\xc3\xa5det i de indenlandske sager, blev kort efter direkt\xc3\xb8r for skatkammeret og medlem af den ekstraordin\xc3\xa6re finanskommission, 1783 medlem af Overbankdirektionen og fik endelig 6. april 1784 rang med de \xc3\xb8vrige medlemmer af Gehejmestatsr\xc3\xa5det. Men otte dage efter, da kronprinsen tog regeringens ledelse i sin h\xc3\xa5nd og kaldte Bernstorff tilbage, delte han sk\xc3\xa6bne med H\xc3\xb8egh-Guldberg og blev afskediget med 2500 rigsdaler i pension, hvorefter han for en tid forlod hovedstaden; Bernstorff kunne atter flytte ind i sit eget pal\xc3\xa6 (Bernstorffs Pal\xc3\xa6), som Rosencrone havde lejet af ham 1780.\n_START_SECTION_\nHistoriske studier\n_START_PARAGRAPH_\nRosencrone tr\xc3\xa5dte senere ikke ind i statens tjeneste, men helligede resten af sit liv til at dyrke de studier, is\xc3\xa6r i historie, statsvidenskab og filosofi, hvortil han under sin fortrinlige uddannelse havde lagt en god grundvold. Han var vel ikke nogen s\xc3\xa6rdeles begavet mand; men hans \xc3\xa6dle hjerte og sj\xc3\xa6ldne samvittighedsfuldhed vandt ham almindelig h\xc3\xb8jagtelse. I hans g\xc3\xa6stfri hjem, om sommeren et landsted i Frederiksberg All\xc3\xa9, samledes b\xc3\xa5de l\xc3\xa6rde og kunstnere, og han s\xc3\xb8gte en gl\xc3\xa6de i at st\xc3\xb8tte talentfulde videnskabsm\xc3\xa6nd. Sin svigerfaders kostbare samling af danske b\xc3\xb8ger sk\xc3\xa6nkede han 1807, n\xc3\xa6rmest p\xc3\xa5 Laurids Engelstofts tilskyndelse, til Det kongelige Bibliotek, og det med dette forbundne s\xc3\xa5kaldte museum tilsagde han 1809 en betydelig pengehj\xc3\xa6lp. S\xc3\xa5vel det danske som det norske videnskabernes selskab h\xc3\xa6drede ham ved at optage ham som \xc3\xa6resmedlem, og kong Frederik VI overrakte ham p\xc3\xa5 sin f\xc3\xb8dselsdag 1809 Elefantordenen.\n_START_SECTION_\nFondsstifter\n_START_PARAGRAPH_\nInden sin d\xc3\xb8d den 5. december 1811, havde Rosencrone og hans fortr\xc3\xa6ffelige hustru, der overlevede ham med mange \xc3\xa5r til den 3. september 1838, truffet bestemmelse om oprettelsen af fonden Den Hielmstierne-Rosencroneske Stiftelse, der har til hoved\xc3\xb8jemed at lindre uforskyldt trang, bidrage til lykkelige \xc3\xa6gteskabers formerelse i n\xc3\xa6ringsstanden, underst\xc3\xb8tte fremstr\xc3\xa6bende, uformuende ungdom, udbrede kultur og videnskabelighed samt opmuntre talenters heldige udvikling. Stiftelsen, der omkring \xc3\xa5r 1900 havde en kapital p\xc3\xa5 2.200.000 kr., kommer s\xc3\xa5vel Danmark som Norge til gode."