b"\n_START_ARTICLE_\nHans Poulsen Resen\n_START_SECTION_\nSkole- og studietid\n_START_PARAGRAPH_\nDenne mand, der ved sin ualmindelig kraftige personlighed har \xc3\xb8vet en indflydelse i den danske kirke, der str\xc3\xa6kker sig langt ud over hans levetid, var f\xc3\xb8dt 2. februar 1561 i landsbyen Resen (p\xc3\xa5 jysk Reisen, hvorfor samtiden ofte skrev hans navn Reisener) i Skodborg Herred, Ribe Stift, ikke langt fra Limfjordens bredder. Hans fader, Poul Hansen, var stedets sognepr\xc3\xa6st (d\xc3\xb8d 21. september 1600); moderen hed Johanne Bertelsdatter (d\xc3\xb8d 1. april 1578)._NEWLINE_Da han var 11 \xc3\xa5r gammel, sattes han i Holstebro Skole, som han bes\xc3\xb8gte i 4 \xc3\xa5r under skolemester Tyge Nielsens vejledning. 1576 kom han i Ribe Skole, hvor han fik bolig hos rektoren, den som forfatter og siden som biskop bekendte magister Peder Hegelund. Men da hans moder var d\xc3\xb8d, og faderen havde giftet sig igen, blev han taget ud af Ribe Skole og sendt til Viborg, m\xc3\xa5ske af hensyn til, at skolen her havde rigeligere stipendier. Hos rektor Jacob Holm, siden biskop i Aalborg, fik han sit hjem.\n_START_SECTION_\nProfessor ved K\xc3\xb8benhavns Universitet 1591\xe2\x80\x931615\n_START_PARAGRAPH_\nI oktober 1591 n\xc3\xa5ede de to unge m\xc3\xa6nd endelig hjem efter syv \xc3\xa5rs rejser, som for Resen havde v\xc3\xa6ret anledning til at indsamle megen verdenserfaring og mange kundskaber; navnlig fremh\xc3\xa6ves hans f\xc3\xa6rdighed i det italienske sprog, som han bevarede, s\xc3\xa5 l\xc3\xa6nge han levede. Ved sin hjemkomst fandt han i Niels Kaas, der nu var formand i regeringsr\xc3\xa5det, en velynder, hvem det var om at g\xc3\xb8re at skaffe hans udm\xc3\xa6rkede evner anvendelse i universitetets tjeneste._NEWLINE_En bekvem lejlighed hertil tilb\xc3\xb8d sig, da professoratet i dialektik eller logik netop var ledigt. Resen kaldedes da 28. november 1591 til dette embede, hvormed var forbundet teologiske forel\xc3\xa6sninger, og han kom s\xc3\xa5ledes straks ind p\xc3\xa5 den plads, der s\xc3\xa6dvanlig ans\xc3\xa5s for den h\xc3\xb8jeste i det filosofiske fakultet._NEWLINE_At Resen med overordentlig flid har omfattet sin l\xc3\xa6rergerning, fremg\xc3\xa5r blandt andet af den r\xc3\xa6kke l\xc3\xa6reb\xc3\xb8ger, han udgav i de til hans fag h\xc3\xb8rende eller tilgr\xc3\xa6nsende discipliner. I det hele var det kendeligt, at universitetet i ham havde f\xc3\xa5et en kraft, som var anvendelig i mange retninger, og f\xc3\xb8lgen blev da ogs\xc3\xa5, at han efterh\xc3\xa5nden fik en meget stor indflydelse p\xc3\xa5 alle akademiske sager, s\xc3\xa6rlig efter at han 2. april 1597 if\xc3\xb8lge kansler Christian Friis' \xc3\xb8nske var beskikket til professor i teologi. Den 23. juni samme \xc3\xa5r tog han doktorgraden; det var netop 25 \xc3\xa5rs dagen efter, at han f\xc3\xb8rste gang satte sin fod i Holstebro Skole og s\xc3\xa5ledes havde betr\xc3\xa5dt den bane, der nu havde f\xc3\xb8rt ham til l\xc3\xa6rdomstemplets tinde._NEWLINE_Hvad hans huslige forhold ang\xc3\xa5r, da havde han 14. juli 1594 \xc3\xa6gtet Barbara, den afd\xc3\xb8de teologiske professor Anders Lauridsens (X, 138) datter, der i en ung alder var blevet enke efter kanniken Hans Lauridsen i Roskilde. Med hende levede Resen i et k\xc3\xa6rligt \xc3\xa6gteskab i syv \xc3\xa5r, i hvilke hun blev moder til en s\xc3\xb8n, Hans Hansen Resen og tre d\xc3\xb8tre. Hun d\xc3\xb8de den 29. oktober 1601 i Roskilde, hvor familien havde s\xc3\xb8gt tilflugt under den herskende pest. En mindetavle af sort, poleret marmor, som Resen lod ops\xc3\xa6tte over hende i Roskilde Domkirke, findes der endnu og vidner om hans sorg over tabet af hende.\n_START_SECTION_\nBibelovers\xc3\xa6ttelsen 1607 og reform af skolev\xc3\xa6senet\n_START_PARAGRAPH_\nAlt som tiden gik, tr\xc3\xa5dte Resen mere og mere i forgrunden som den, der gav universitetet og snart ogs\xc3\xa5 den danske kirke sit pr\xc3\xa6g. Han forfattede 1604\xe2\x80\x931607 den f\xc3\xb8rste danske bibelovers\xc3\xa6ttelse efter grundteksten \xe2\x80\x93 tidligere havde man n\xc3\xb8jedes med gengivelser af Luthers overs\xc3\xa6ttelse. Samtid s\xc3\xa5 vel som eftertid har indr\xc3\xb8mmet, at Resens v\xc3\xa6rk vidner om stor indsigt i grundsprogene, medens man har dadlet, at han alt for slavisk har holdt sig til disses udtryksformer og ikke har taget tilstr\xc3\xa6kkeligt hensyn til det danske sprogs krav, hvorved forst\xc3\xa5elsen vanskeliggordes, s\xc3\xa6rlig for ul\xc3\xa6rde bibell\xc3\xa6sere._NEWLINE__NEWLINE_Resen m\xc3\xa5tte da ogs\xc3\xa5 p\xc3\xa5 sine gamle dage opleve, at da der atter blev trang til en kirkebibel, foretrak man den gamle, der hvilede p\xc3\xa5 Luthers tyske overs\xc3\xa6ttelse. Senere kom dog Resens bibelovers\xc3\xa6ttelse gennem Hans Svanes bearbejdelse atter til \xc3\xa6re og har afgivet grundlaget for de danske bibeludgaver gennem lange tider._NEWLINE_Da Christian IV 1604 havde p\xc3\xa5budt en reform i det l\xc3\xa6rde skolev\xc3\xa6sen, forfattede Resen selv eller lod andre p\xc3\xa5 grundlag af hans forarbejder forfatte de vigtigste nye l\xc3\xa6reb\xc3\xb8ger (i grammatik, logik, retorik, aritmetik og geometri), ligesom den forbedrede skoleplan var hans v\xc3\xa6rk. Den anseelse, han n\xc3\xb8d som en af de l\xc3\xa6rdeste m\xc3\xa6nd i samtiden, gav ham adkomst til 1606 at ledsage Kong Christian p\xc3\xa5 hans rejse til England.\n_START_SECTION_\nKryptocalvinisterne\n_START_PARAGRAPH_\nVed samme tid var det Resen, som med sin st\xc3\xa6rke h\xc3\xa5nd mere end nogen anden standsede den bev\xc3\xa6gelse, som var oppe, for at fjerne eksorcismen ved d\xc3\xa5ben fra den danske kirke, idet hans hovedmotiv til at mods\xc3\xa6tte sig dette skridt, som Christian 4. allerede praktisk havde givet sit bifald, vistnok var, at det ville blive udlagt som en bortgang fra den gamle lutherske kirkepraksis og som en tiln\xc3\xa6rmelse til calvinismen._NEWLINE_For denne konfession havde Resen nemlig efterh\xc3\xa5nden fattet en st\xc3\xa6rk afsky, s\xc3\xa5 han end ikke tog i bet\xc3\xa6nkning ved en given lejlighed at betegne den som \xc2\xabden babyloniske sk\xc3\xb8ge\xc2\xbb, en titel, som man ellers i protestantiske kredse plejede at lade Romerkirken v\xc3\xa6re ene om at b\xc3\xa6re. Det blev derfor ogs\xc3\xa5 en hovedopgave for Resen at sp\xc3\xa6rre vejen for kryptocalvinismen, der siden Niels Hemmingsens dage havde vundet betydelig fremgang b\xc3\xa5de i kirken her til lands og ved universitetet.\n_START_SECTION_\nIver Stub\n_START_PARAGRAPH_\nHans bestr\xc3\xa6belser i den retning st\xc3\xb8ttedes ved den store tillid, som Kansler Christian Friis til Borreby og vel ogs\xc3\xa5 Christian 4. selv n\xc3\xa6rede til hans kirkelige indsigt og duelighed. Dog skal det siges, at til at begynde med var det ikke Resen, men en af hans modstandere, professor Iver Stub, der gav anledning til, at den strid yppedes, der \xc3\xa5benbarede sidstn\xc3\xa6vntes st\xc3\xa6rke h\xc3\xa6ldning til calvinismen og derfor blev ham til fald._NEWLINE_I en disputats havde han nemlig indladt sig p\xc3\xa5 skarpt at kritisere Resens bibelovers\xc3\xa6ttelse, hvad denne tog ham meget ilde op, og nu benyttede Resen sig af den omst\xc3\xa6ndighed, at Stub, der var professor i det filosofiske fakultet, ikke havde ladet sin afhandling gennemg\xc3\xa5 de teologiske professorers censur, til at rejse en sag imod ham med det udfald, at Stub blev afsat (1609), s\xc3\xa6rlig fordi det under sagen, ved hans egen tilst\xc3\xa5else, blev godtgort, at han n\xc3\xa6rede st\xc3\xa6rke calvinske sympatier._NEWLINE_Ved Stubs afs\xc3\xa6ttelse var det blevet \xc3\xa5benbart for alle kryptocalvinismens tilh\xc3\xa6ngere, at de i Resen havde en m\xc3\xa6gtig og uforsonlig modstander, der, n\xc3\xa5r lejlighed gaves, ville s\xc3\xb8ge at fortr\xc3\xa6nge dem fra alle pladser, hvor de kunne \xc3\xb8ve en betydeligere indflydelse p\xc3\xa5 den opvoksende sl\xc3\xa6gt. Intet under derfor, at de ogs\xc3\xa5 fra deres side med mist\xc3\xa6nksomhed vogtede p\xc3\xa5 hans ytringer og foretagender. Og nu traf det sig, at Resen ved samme tid i en r\xc3\xa6kke akademiske teser (\xc2\xabde deo triuno\xc2\xbb, 1609; \xc2\xabde uno mediatore\xc2\xbb I-III, 1611\xe2\x80\x9313) ligesom i forel\xc3\xa6sninger udtalte sig p\xc3\xa5 en m\xc3\xa5de, der let kunne v\xc3\xa6kke anst\xc3\xb8d._NEWLINE_For at uddybe troslivets inderlighed og for at im\xc3\xb8deg\xc3\xa5 rationaliserende retninger, der var oppe i tiden, s\xc3\xa6rlig inden for den reformerte kirke, gik Resen nemlig \xe2\x80\x93 under st\xc3\xa6rk fremh\xc3\xa6velse af skriftordet Hebr. 13, 8: Jesus Christus er i g\xc3\xa5r og i dag den samme, ja til evig tid \xe2\x80\x93 s\xc3\xa5 vidt i sin fastholden af foreningen af Kristi guddommelige og menneskelige natur, at den sidste for ham n\xc3\xa6sten kun blev et skin, og at han kom meget n\xc3\xa6r til den fra den gamle kirkes historie bekendte monofysitiske eller utychianske ensidighed._NEWLINE_I det hele var han kommet ind p\xc3\xa5 en spekulativ opfattelse af Treenighedsdogmet, der p\xc3\xa5 en tid, da man med mistanke betragtede alt, hvad der kunne kaldes ny og uvant l\xc3\xa6re, m\xc3\xa5tte v\xc3\xa6kke misbilligelse eller dog \xc3\xa6ngstelse selv hos s\xc3\xa5danne, der ellers stod Resen n\xc3\xa6r i anskuelser, som tilf\xc3\xa6ldet f.eks. var med den l\xc3\xa6rde Holger Rosenkrantz, der ikke var mindre ivrig end Resen selv i kampen mod calvinismen._NEWLINE_Resens l\xc3\xa6re om Kristi natur var s\xc3\xa6rlig frast\xc3\xb8dende for tilh\xc3\xa6ngere af den filippistiske eller kryptocalvinistiske  retning, der ved deres st\xc3\xa6rke sondring mellem frelserens guddommelige og menneskelige natur n\xc3\xa6rmede sig den modsatte yderlighed og derfor af Resen betegnedes som nestorianere.\n_START_SECTION_\nOluf Kock\n_START_PARAGRAPH_\nModsigelsen mod Resen tr\xc3\xa5dte \xc3\xa5benlyst frem, da pr\xc3\xa6sten ved Nicolai Kirke, Oluf Kock, i sine pr\xc3\xa6dikener begyndte at ivre mod den formentlig nye og k\xc3\xa6tterske l\xc3\xa6re, og det i s\xc3\xa5 heftige og h\xc3\xa5nlige udtryk og med s\xc3\xa5 bestemt en adresse, at Resen ikke kunne lade det heng\xc3\xa5 up\xc3\xa5talt, men indgav en klage over Kocks adf\xc3\xa6rd til biskop Peder Vinstrup, der forel\xc3\xb8big suspenderede urostifteren. Denne var imidlertid ikke forknyt, men rejste over til kongen p\xc3\xa5 Haderslevhus og overrakte ham en fulminant klage over Resen, hvem han beskyldte for, at han under en tiltagen, underfundig og bedragelig stil s\xc3\xb8gte at p\xc3\xa5liste kirken nye og k\xc3\xa6tterske l\xc3\xa6rdomme._NEWLINE_Herved forv\xc3\xa6rrede Kock imidlertid kun sin egen sag. Den 7. januar 1614 befalede kongen biskop Vinstrup at lade Kocks forhold unders\xc3\xb8ge af en provsteret, og samme dag udgik der befaling til nogle medlemmer af rigsr\xc3\xa5det, universitetets rektor og alle landets biskopper om at m\xc3\xb8de p\xc3\xa5 Koldinghus for i kongens n\xc3\xa6rv\xc3\xa6relse at p\xc3\xa5kende tvisten mellem Resen og Kock, der samtidig indst\xc3\xa6vnedes til at give m\xc3\xb8de._NEWLINE_Det gik imidlertid Kock meget uheldigt. Provsteretten afsatte ham fra hans embede, og i Kolding viste det sig, at Resen, der m\xc3\xb8dte med et udf\xc3\xb8rligt teologisk-polemisk indl\xc3\xa6g (Clavis theognosias de notione dei \xc3\xa6terna et ideis contra novitios anthropomorphitas), var sin modstander s\xc3\xa5 overlegen i teologisk l\xc3\xa6rdom, at denne m\xc3\xa5tte give tabt, hvorp\xc3\xa5 han som \xc3\xa6resk\xc3\xa6nder blev d\xc3\xb8mt til landsforvisning. Kort efter blev pr\xc3\xa6sten Niels Mikkelsen Aalborg, der i et privatbrev havde stillet sig p\xc3\xa5 Kocks side mod Resen, ogs\xc3\xa5 afsat for formentlig h\xc3\xa6lden til calvinismen.\n_START_SECTION_\nResen m\xc3\xa5 redeg\xc3\xb8re for uklare formuleringer, 1614\n_START_PARAGRAPH_\nDe i Kolding forsamlede bisper havde imidlertid, inden de skiltes, indgivet en forestilling til Kongen, hvori de anholdt om, at det m\xc3\xa5tte p\xc3\xa5l\xc3\xa6gges Resen n\xc3\xa6rmere at forklare sig, da de m\xc3\xa5tte formene, at der i hans udgivne teser fandtes nye, uvante og farlige udtryksm\xc3\xa5der, der ikke var kirkelig anerkendte og derfor let kunne afstedkomme forargelse og misforst\xc3\xa5else. Andragendet sluttede med den b\xc3\xb8n, at kongen ikke m\xc3\xa5tte vredes p\xc3\xa5 biskopperne over dette skridt, da det var deres embedspligt at v\xc3\xa5ge over enighed og renhed i religionen og at forebygge, at fremmede skulle f\xc3\xa5 anledning til i deres skrifter at angribe den danske kirke._NEWLINE_En beg\xc3\xa6ring som denne, fremsat af landets biskopper, kunne kongen ikke andet end tage hensyn til, og sk\xc3\xb8nt Resen mente, at han tilstr\xc3\xa6kkelig havde forklaret sig, blev det p\xc3\xa5lagt ham at forfatte et skrift som det, der var forlangt, og senere ved n\xc3\xa6rmere mundtlig forhandling at rydde den uheldige misforst\xc3\xa5else til side. Med s\xc3\xa6dvanlig flid og arbejdskraft tog han da straks efter sin hjemkomst fat p\xc3\xa5 sagen og udarbejdede i kort tid sit bekendte skrift \xc2\xabde sancta fide\xc2\xbb eller \xc2\xabOm den hellige tro\xc2\xbb, hvori han i ni afsnit udf\xc3\xb8rligt behandlede de l\xc3\xa6repunkter, der i hans tidligere teser havde v\xc3\xa6ret genstand for mistydning og modsigelse._NEWLINE_I juli 1614 samledes biskopperne i K\xc3\xb8benhavn med universitetets professorer for at dr\xc3\xb8fte skriftet, der endnu ikke var trykt og derfor kunne modtage s\xc3\xa5danne \xc3\xa6ndringer, som man enedes om. Bisperne havde ikke f\xc3\xa5 indvendinger, medens professorerne i det hele gav skriftet deres bifald. Det var kongens bestemte \xc3\xb8nske, at der skulle opn\xc3\xa5s enighed, og da Resen bekvemmede sig til flere \xc3\xa6ndringer som biskopperne \xc3\xb8nskede, endte de lange forhandlinger med godkendelse af hans skrift, idet han dog m\xc3\xa5tte love fremtidig at holde sig til de vante og almindelig vedtagne teologiske udtryksm\xc3\xa5der._NEWLINE_Det skrift, der havde v\xc3\xa6ret hovedgenstanden for dr\xc3\xb8ftelsen, udkom noget senere b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 latin og p\xc3\xa5 dansk og m\xc3\xa5 vistnok betragtes som Resens hovedv\xc3\xa6rk. Det vidner ikke blot om forfatterens store l\xc3\xa6rdom, men ogs\xc3\xa5 om hans religi\xc3\xb8se sind og dybe teologiske indsigt. Sproget er imidlertid tungt, og fremstillingen mangler derfor ofte klarhed, sk\xc3\xb8nt det m\xc3\xa5 antages, at adskillige dunkelheder er fjernet ved bispernes censur.\n_START_SECTION_\nTredive\xc3\xa5rskrigen og den store forordning af 1629 om kirketugt\n_START_PARAGRAPH_\nResens bispe\xc3\xa5r faldt til dels sammen med Tredive\xc3\xa5rskrigens ulykker og \xc3\xb8del\xc3\xa6ggelser, der jo ogs\xc3\xa5 for Danmarks indre og ydre historie blev et s\xc3\xb8rgeligt vendepunkt. At den aldrende biskop derved fik et m\xc3\xb8rkt blik p\xc3\xa5 tiden og med opgivelse af ungdomsidealer lod sig f\xc3\xb8re med af reaktion\xc3\xa6re str\xc3\xb8mninger, og at han under slige forhold fandt sig kaldet til at mane til bod og bedring, kan jo findes rimeligt. Imidlertid vides det, at han dog ikke var ret stemt for den forcerede bev\xc3\xa6gelse i retning af streng bodstjeneste og kirketugt, som fik lovskraft ved den store forordning af 29. marts 1629 \xc2\xabom kirkens embede og myndighed\xc2\xbb, sk\xc3\xb8nt han, overtalt af Brochmand, f\xc3\xb8jede sig efter tidsstr\xc3\xb8mningen._NEWLINE_Det er i det hele kendeligt, at Resen i sine senere \xc3\xa5r mere og mere lod Brochmand r\xc3\xa5de, m\xc3\xa5ske i erkendelse af hans store teologiske indsigt og dygtighed, m\xc3\xa5ske ogs\xc3\xa5 i erindring om, at Brochmand havde st\xc3\xa5et p\xc3\xa5 hans side i en kritisk stund, dengang bisperne 1614 gik ham n\xc3\xa6r p\xc3\xa5 livet. Resen n\xc3\xa6rede vel heller ingen tvivl om, at det var Brochmand, der skulle forts\xc3\xa6tte hans gerning som vogter for den dansk-norske kirkes lutherske ortodoksi._NEWLINE__NEWLINE_Resens \xc2\xabLitaniskole\xc2\xbb (1632) og flere af ham forfattede eller oversatte salmer (s. Kirkehist. Saml. 3. Resen IV, 375) vidner om, at han var en ven af salmesangen. Flere af kirkeb\xc3\xb8nnerne i de \xc3\xa6ldre udgaver af alterbogen er forfattet af ham."