b'\n_START_ARTICLE_\nAvezzano\n_START_SECTION_\nGeografi\n_START_PARAGRAPH_\nAvezzano har mod syd den indt\xc3\xb8rrede Fucinos\xc3\xb8, mod vest Salviano-bjerget, mod nord Velino-bjerget og mod \xc3\xb8st markerne omkring San Pelino. Byen ligger i 695 meter h\xc3\xb8jde og er efterh\xc3\xa5nden udbygget i retning mod Velino. Den gamle bydel er koncentreret omkring Orsini-borgen. Terr\xc3\xa6net best\xc3\xa5r af mange bakker, og det h\xc3\xa6ver sig imod nord og nordvest.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nDer er flere forklaringer p\xc3\xa5 bynavnet oprindelse. En af dem g\xc3\xa5r p\xc3\xa5, at omr\xc3\xa5det i romersk tid tilh\xc3\xb8rte Vetii familien, senere kaldet Vezzia. Det skulle s\xc3\xa5ledes v\xc3\xa6re betegnelsen "ad vezzianum", der blev til "Avezzano". En anden forklaring g\xc3\xa5r p\xc3\xa5, at der i omr\xc3\xa5det fandtes et Janus-tempel, og at udtrykket "Ave Giano" (Til \xc3\xa6re for Janus) blev til "Avezzano"_NEWLINE_Den \xc3\xa6ldste brug af navnet Avezzano forekommer hos munken (og senere kardinal) Leo af Ostia, der i sin kr\xc3\xb8nike, skrevet i Monte Cassino, omtaler kirken San Salvatore i Avezzano i sin beskrivelse af \xc3\xa5ret 854. N\xc3\xa6ste omtale sker i et brev fra Berengar 2., der havde titlen som konge af Italien 950-963, og som i et dokument fra \xc3\xa5r 953 omtalte Avezzano som en by under klostret i Bareggio. Byen voksede i denne periode, og i 1156 n\xc3\xa6vnes det, at den nu er omgivet af mure, og i 1181 er den ikke l\xc3\xa6ngere underlagt kirken, men regeres nu af greverne af Manoppello. Byen h\xc3\xb8rte p\xc3\xa5 denne tid under kongeriget Sicilien og senere kongeriget Napoli. Titlen som lensherrer skiftede senere fra Manoppello til en gren af Orsini-familien, der i 1490 opf\xc3\xb8rte en borg i byen. I slutningen af det 16. \xc3\xa5rhundrede fik byen status som lokalt administrativt center, og det medf\xc3\xb8rte en udbygning af b\xc3\xa5de byen og borgen. Bag udbygningen af borgen stod Colonna-familien, som havde overtaget forleningen af byen. Den ber\xc3\xb8mte admiral Mercantonio Colonna f\xc3\xb8jede i 1575 en ekstra etage til borgen, s\xc3\xa5 han fik udsigt til Fucinos\xc3\xb8en, og han s\xc3\xb8rgede ogs\xc3\xa5 for haveanl\xc3\xa6g p\xc3\xa5 stedet._NEWLINE_Det blev en stor omv\xc3\xa6ltning for Avezzano, da den n\xc3\xa6rliggende Fucinos\xc3\xb8 blev udt\xc3\xb8rret i 1875. S\xc3\xb8en var den st\xc3\xb8rste i Mellemitalien og den var rig p\xc3\xa5 fisk, men den havde intet naturligt afl\xc3\xb8b, og det gjorde den til udkl\xc3\xa6kningssted for malariamyg og bet\xc3\xb8d ogs\xc3\xa5, at den i fugtige \xc3\xa5r svulmede op og oversv\xc3\xb8mmede omgivelserne. P\xc3\xa5 den gamle s\xc3\xb8bund opstod et s\xc3\xa6rdeles frodigt landbrugsomr\xc3\xa5de._NEWLINE_Den 13. januar 1915 blev Avezzano ramt af et af de kraftigste jordsk\xc3\xa6lv, der nogensinde er registreret i Italien. Omkring 30.000 mennesker mistede livet, heraf alene 9.238 i Avezzano. Yderligere blev omkring 120.000 mennesker gjort hjeml\xc3\xb8se ved katastrofen. Byen blev totalt j\xc3\xa6vnet med jorden, og kun en fl\xc3\xb8j af Orsini-borgen stod tilbage efter sk\xc3\xa6lvet. Af byens omkring 11.000 indbyggere slap kun ca. 300 uskadt fra begivenheden._NEWLINE_Byen blev genopbygget med lige, parallelle gader og gr\xc3\xb8nne omr\xc3\xa5der, og kom hurtigt p\xc3\xa5 fode igen.\n_START_SECTION_\nDemografi\n_START_PARAGRAPH_\nBefolkningsudviklingen i Avezzano, 1861 \xe2\x80\x93 2001: Grafen viser at befolkningstallet er femdoblet siden Italiens samling i 1861. P\xc3\xa5 trods af, at byen n\xc3\xa6rmest blev udslettet ved jordsk\xc3\xa6lvet i 1915, havde kommunen allerede i 1921 n\xc3\xa6sten samme indbyggertal som f\xc3\xb8r katastrofen.\n_START_SECTION_\nSev\xc3\xa6rdigheder\n_START_PARAGRAPH_\nDen genopf\xc3\xb8rte by rummer ikke de store sev\xc3\xa6rdigheder. Resterne af Orisini-borgen er senere blevet brugt til flere forskellige form\xc3\xa5l, og der er nu planer om at lade borgen indg\xc3\xa5 i et museum. Omgivelserne kan beses.\n_START_SECTION_\nTransport\n_START_PARAGRAPH_\nAvezzano har siden 1888 v\xc3\xa6ret en station p\xc3\xa5 jernbanen mellem Rom og Pescara. I 1902 \xc3\xa5bnede jernbanestr\xc3\xa6kningen til Roccasecca, og derfra kunne man komme videre til Napoli. I 1969 blev byen yderligere forbundet med Rom via motorvejen A25, der i 1978 blev f\xc3\xb8rt videre til Pescara.'