b'\n_START_ARTICLE_\nPontifikalkollegiet\n_START_PARAGRAPH_\nPontifikalkollegiet (latin: Collegium Pontificum) var en gammel romersk institution, hvis vigtigste opgave var at s\xc3\xb8rge for at opretholde pax deorum ("gudernes fred"), alts\xc3\xa5 at s\xc3\xb8rge for, at menneskenes forhold til guderne var tilfredsstillende og at Pax deorum var opretholdt. Derfor skulle medlemmerne, som alle var h\xc3\xb8jtrangerende pr\xc3\xa6ster i den romerske statskult, overv\xc3\xa5ge, om alle forskrifter for interaktionen med det guddommelige, ius divinum, blev fulgt; herudover var de ansvarlige for kalenderen, s\xc3\xa5 befolkningen undgik at udf\xc3\xb8re tabubelagte handlinger p\xc3\xa5 dage, hvor det kunne forn\xc3\xa6rme guderne. Kollegiet havde ikke i sig selv en religi\xc3\xb8s funktion, men fungerede i stedet som r\xc3\xa5dgivere. Det bestod af femten menige medlemmer, som alle besad et pr\xc3\xa6steembede, og kollegiet anf\xc3\xb8rtes af Pontifex maximus._NEWLINE_Pontifex betyder p\xc3\xa5 latin brobygger (af pons "bro" og facere "at g\xc3\xb8re, lave"), men grunden til, at det kom til at betegne en pr\xc3\xa6st, er i dag usikker; m\xc3\xa5ske har pr\xc3\xa6sten oprindeligt v\xc3\xa6ret ansvarlig for byggeriet af broer over Tiberen, m\xc3\xa5ske skal navnet forst\xc3\xa5s metaforisk som brobygger mellem mennesker og guder. Betegnelsen bruges fortsat om biskopper is\xc3\xa6r i den romersk-katolske kirke, og i lighed med de mange \xc3\xb8vrige paralleller til romersk religion har den katolske kirke stadig et pontifikalkollegium.\n_START_SECTION_\nHistorie\n_START_PARAGRAPH_\nSenere kilder indikerer at pontifices oprindeligt var r\xc3\xa5dgivere for kongemagten, som var den \xc3\xb8verste religi\xc3\xb8se myndighed, en rolle der siden i republikken blev overtaget af dels pontifex maximus og dels rex sacrorum. Kollegiet fortsatte som r\xc3\xa5dgivere i religi\xc3\xb8se sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l, men nu for senatet. Nye medlemmer, som f\xc3\xb8r 300 f.Kr. kun kunne v\xc3\xa6re af patricisk sl\xc3\xa6gt, blev udpeget for livstid af de \xc3\xb8vrige medlemmer. I den tidlige republik blev pontifex maximus valgt internt i gruppen, hvilket dog blev \xc3\xa6ndret i 104 f.Kr. da kandidaterne kom p\xc3\xa5 offentligt valg._NEWLINE_P\xc3\xa5 de lister over medlemmer af kollegiet, som er bevaret, kan det ses at dets pladser i meget h\xc3\xb8j grad var besat at personer, der i \xc3\xb8vrigt spillede en stor rolle i den romerske stat. Derfor kan vi slutte at kollegiet besad en betydelig magt, n\xc3\xa5r de ledende politikere igennem hele perioden opretholdt kontrollen med det._NEWLINE_Pontifices havde ansvaret for at den romerske kalender blev vedligeholdt og at tidspunkterne for middag og aften dagligt blev annonceret. Hvilket gav en reel magtposition i et samfund som havde en streng adskillelse af de tidsrum som kunne bruges p\xc3\xa5 verdslige form\xc3\xa5l og de som skulle bruges p\xc3\xa5 hellige g\xc3\xb8rem\xc3\xa5l. F\xc3\xb8r p\xc3\xa5lidelige solure blev almindelige dannede observationer af solen fra Curia Hostilia grundlaget for romernes tidsm\xc3\xa5ling._NEWLINE_Som pontifex maximus iv\xc3\xa6rksatte Julius C\xc3\xa6sar den kalenderreform, der blev kendt som den julianske kalender og som blev benyttet i Danmark indtil 1700. I 13 f.Kr. overtog kejser Augustus embedet fra Marcus Aemilius Lepidus og de senere kejsere gjorde det til en af kejserens titler, og hans regeringstid blev regnet fra den dag han modtog denne titel. Da kristendommen blev statsreligion i Romerriget overtog de kristne biskopper de pligter og ansvarsomr\xc3\xa5der de hedenske pr\xc3\xa6ster havde haft, herunder pontifikalkollegiet.'