b"\n_START_ARTICLE_\nAgnes Gj\xc3\xb8rling\n_START_SECTION_\nFor\xc3\xa6ldre og tidligt liv\n_START_PARAGRAPH_\nAllerede som barn fik Gj\xc3\xb8rling scenekunsten ind under huden. Hendes far, August Otto Dehn, var nemlig hoboist og dirigent ved garden. Hendes moster, Caroline Kellerman, var ydermere en af Bournonvilletidens betydelige solodansere, og det var hende, der introducerede niecen for balletten. Kellerman fik Gj\xc3\xb8rling optaget p\xc3\xa5 Det Kgl. Teaters Balletskole, og her blev hun en flittig elev under dansel\xc3\xa6rer Georg Brodersen._NEWLINE_I 1860 stod den 9-\xc3\xa5rige pige f\xc3\xb8rste gang p\xc3\xa5 Det Kgl. Teaters scene i J.L. Heibergs romantiske komedie Alferne. Det blev dog hurtigt tydeligt at hendes svage fysik ikke egnede sig til ballettens mange strabadser, og derfor blev balletkarrieren opgivet.\n_START_SECTION_\nSkuespil og teater\n_START_PARAGRAPH_\nEfter den endte balletkarriere blev Gj\xc3\xb8rling anbefalet til skuespilleren Johanne Luise Heiberg af en ven af familien, generalmajor C.F. Holten. Heiberg p\xc3\xa5tog sig at f\xc3\xb8re den unge pige frem til debut i skuespillet._NEWLINE_I 1867 debuterede Gj\xc3\xb8rling i rollen som Hanne i Henrik Hertz' Indkvarteringen. Rollen var dog ikke den bedste til hende, da hun ikke udviste flair for det pikante og det livlige. Hun fandt i stedet sin niche i sin anden rolle som Regisse i Hertz' Svend Dyrings Hus, hvor hun fremviste sit talent for heltindefremstillinger. Hun fandt her en naturlig plads i det klassiske repertoire, hvor hun mestrede b\xc3\xa5de det d\xc3\xa6moniske og det lyriske, hvilket p\xc3\xa5 hendes tid var en meget us\xc3\xa6dvanlig kombination._NEWLINE_Hun fik sit store gennembrud i 1871 i rollen som Imogen i Cymbeline og to \xc3\xa5r senere portr\xc3\xa6tterede hun Grevinden af Gray i Ernst v. der Reckers ridderdrama Bertran de Born. Med titelrollerne Valborg og Gudrun i Adam Oehlensch\xc3\xa4ger's Axel og Valborg og Kjartan og Gudrun lod det til, at teaterverden l\xc3\xa5 \xc3\xa5ben for Gj\xc3\xb8rlings f\xc3\xb8dder. Livet ville det dog anderledes.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86gteskab og senere karriere\n_START_PARAGRAPH_\nDen 3. juni 1880 giftede Gj\xc3\xb8rling sig med Thorvald Alexis Skeel og imellem \xc3\xa5rene 1882 og 1896 f\xc3\xb8dte hun ham 8 b\xc3\xb8rn. De mange graviditeter tog b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 hendes helbred og hendes figur. Ved udgangen af s\xc3\xa6sonen 1887-88 modtog hun sin afsked fra Det Kgl. Teater. Hendes sidste rolle her blev dronningen i Shakespeares Hamlet._NEWLINE_Det blev dog ikke Gj\xc3\xb8rlings endegyldige afsked fra de skr\xc3\xa5 br\xc3\xa6dder. Dagmarteatret var hurtige til at g\xc3\xb8re kur til hende, da direkt\xc3\xb8r C. Riis-Knudsen gerne ville g\xc3\xb8re brug af hendes dramatiske talent i sit repertoire af historisk-dramatiske ops\xc3\xa6tninger. Hun n\xc3\xa5ede at medvirke i stykker s\xc3\xa5som Kampen for Tilv\xc3\xa6relsen af Alphonse Daudet og Sappho af Franz Grilliparzer, hvor hun spillede titelrollen. Samarbejdet fik dog en brat afslutning i 1893 efter uoverensstemmelser imellem direkt\xc3\xb8r og skuespiller br\xc3\xb8d ud. Hun vendte dog tilbage i mindre g\xc3\xa6steroller fra tid til anden, f\xc3\xb8r hun endegyldigt trak sig tilbage fra teaterverden i 1895."