b'\n_START_ARTICLE_\nSofus H\xc3\xb8gsbro\n_START_SECTION_\nUngdom og uddannelse\n_START_PARAGRAPH_\nSofus H\xc3\xb8gsbro blev f\xc3\xb8dt 1822 i R\xc3\xb8dding som s\xc3\xb8n af amtsprovst Hans H\xc3\xb8xbroe (1764-1828) og Christine f. Arntzen (1788-1855); hans moder var af norsk byrd. 1831 blev H\xc3\xb8gsbro sat i Ribe Latinskole og p\xc3\xa5virkedes under sit ophold her af pr\xc3\xa6sten L.C. M\xc3\xbcller i grundtvigsk retning. 1839 blev han student og tog ivrig del i det politiske studenterliv, bl.a. i studentertogene til Lund 1842 og Uppsala 1843, men desuden i grundtvigianernes Danske Samfund. Foruden teologi studerede H\xc3\xb8gsbro filosofi og historie og vandt sit underhold ved at forberede i historie til eksamen artium (bl.a. Svend Grundtvig og Niels Lindberg)._NEWLINE_1848 blev H\xc3\xb8gsbro teologisk kandidat og i efter\xc3\xa5ret 1850 forstander for den p\xc3\xa5 ny \xc3\xa5bnede folkeh\xc3\xb8jskole i R\xc3\xb8dding; han medvirkede her til uddannelse af flere m\xc3\xa6nd, som siden h\xc3\xb8rte til danskhedens bedste fork\xc3\xa6mpere i Nordslesvig. I mods\xc3\xa6tning til andre h\xc3\xb8jskolel\xc3\xa6rere lagde H\xc3\xb8gsbro s\xc3\xa6rlig v\xc3\xa6gt p\xc3\xa5 den nyeste tids historie og viste desuden iver for at udvide skolens samlinger og bringe dens pengev\xc3\xa6sen p\xc3\xa5 en god fod. Personlig \xc3\xb8nskede han at f\xc3\xa5 skolen flyttet til Gr\xc3\xa5sten, n\xc3\xa6rmere ved sproggr\xc3\xa6nsen, men billigede ellers fuldt ud Grundtvigs tanke om at indf\xc3\xb8re sprogfrihed i Slesvig, ligesom han tidlig hyldede l\xc3\xa6ren om landets deling efter den nationale gr\xc3\xa6nse. I slutningen af september 1862 opgav han sin plads, fordi minister D.G. Monrad i et par \xc3\xa5r havde nedsat statens tilskud til skolen af misn\xc3\xb8je med H\xc3\xb8gsbros politiske optr\xc3\xa6den og ligeledes vragede ham, da han 1861 s\xc3\xb8gte faderens gamle kald for at kunne blive ved skolen uhindret af hin tilsides\xc3\xa6ttelse. Derimod var H\xc3\xb8gsbro siden 1867 medlem af bestyrelsen for R\xc3\xb8dding Skoles ejendom, indtil den 1890 solgtes til den nye frimenighed.\n_START_SECTION_\nPolitisk virke\n_START_PARAGRAPH_\n1858 var H\xc3\xb8gsbro blevet valgt til Folketingsmand for Ribe Amts 5. kreds og havde derved f\xc3\xa5et sit egentlige livskald. Han sluttede sig straks til tingets venstre side, valgtes ind i partiets bestyrelse og arbejdede for sammenhold imellem dets tvende fl\xc3\xb8je, under A.F. Tscherning og J.A. Hansen; ogs\xc3\xa5 var han 1861 dets kandidat til en ledig plads i Rigsr\xc3\xa5det, men blev ikke valgt. I flere samlinger var han medlem af Finansudvalget, og 1861-1886 var han medlem af (i de sidste 7 \xc3\xa5r formand for) udvalget for valgbrevenes pr\xc3\xb8velse, hvor han omhyggelig str\xc3\xa6bte at uddanne en fast praksis ved afg\xc3\xb8relsen af de tit kildne sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l. Men s\xc3\xa6rlig gav han sig af med kirke- og undervisningssp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l, i det han st\xc3\xa6rkt h\xc3\xa6vdede, at man burde omdanne den gamle statskirke i frisindet \xc3\xa5nd, lade de enkelte retninger inden for Folkekirken udvikle sig s\xc3\xa5 frit som muligt og tilstede sammenslutning i frie menigheder, men ikke efterstr\xc3\xa6be oprettelsen af noget kirker\xc3\xa5d eller lignende. S\xc3\xa6rlig ivrede han for at give sogneb\xc3\xa5ndsl\xc3\xb8serne ret til at bruge sognekirken (opn\xc3\xa5et 1864) og tilr\xc3\xa5dede at give menighederne del i pr\xc3\xa6stevalget efter det slesvigske forbillede og at omordne pr\xc3\xa6sternes l\xc3\xb8nningsforhold, fordi det ville lette gennemf\xc3\xb8relsen af andre kirkelige reformer. Ogs\xc3\xa5 udtalte H\xc3\xb8gsbro allerede 1858 tanken om at lade unge m\xc3\xa6nd ordinere med ret til at optr\xc3\xa6de som pr\xc3\xa6ster, hvor de kunde finde tilslutning, \xe2\x80\x93 en tanke, som senere, om end i en anden skikkelse, virkeliggjordes ved Valgmenighedsloven._NEWLINE_1864 valgtes H\xc3\xb8gsbro i sin gamle kreds atter til Rigsr\xc3\xa5dets Folketing, og da den gik tabt ved fredsslutningen, valgtes han i maj 1865 i Svendborg og siden 1866 uafbrudt til Rigsdagens Folketing for Svendborg Amts 5. kreds (S\xc3\xb8nder Broby), stadig med stort overtal: 1876-81 havde han 3 gange Vilhelm Birkedal til medbejler, medens denne 1866-69 3 gange havde v\xc3\xa6ret hans stiller. 1864 var han blandt de 21, som i Rigsr\xc3\xa5dets Folketing stemte imod freden, fordi slesvigerne ved den "behandles som en Flok umyndige Tr\xc3\xa6lle, ja som en um\xc3\xa6lende Bes\xc3\xa6tning, der f\xc3\xb8lger den Jord, den dyrker"; han havde desuden s\xc3\xa6de b\xc3\xa5de i tingets politiske udvalg (om de forudg\xc3\xa5ende underhandlinger med Sverige og med de tyske stormagter) og i dets finansielle (om krigsudgifterne) samt valgtes 1865-66 til statsrevisor over regnskaberne for de f\xc3\xa6lles anliggender for 1860-66.\n_START_SECTION_\nForfatningskampen\n_START_PARAGRAPH_\nUnder Grundlovskampen 1865-66 var H\xc3\xb8gsbro iblandt dem, der indtil det sidste holdt p\xc3\xa5 Junigrundlovens genoprettelse i dens fulde myndighed, og advarede indtr\xc3\xa6ngende mod de farer, den nye valgordning bar i sit sk\xc3\xb8d, fordi "den satte Pengepungen over Mennesket og gjorde Egennytten til ledende Princip i det offentlige Liv". Da han allerede i for\xc3\xa5ret 1865 frygtede for, at Venstre ikke kunne sejre, billigede han, at J.A. Hansen \xc3\xa5bnede underhandlinger med grev C.E. Frijs for at opn\xc3\xa5 overenskomst med godsejerne om Landstingets sammens\xc3\xa6tning, dog s\xc3\xa5ledes, at dette for fremtiden skulde give afkald p\xc3\xa5 en virkelig myndighed over Finansloven \xe2\x80\x93 en l\xc3\xb8sning, som vistnok p\xc3\xa5 dette tidspunkt kunne v\xc3\xa6re vundet, hvis Venstre straks havde sluttet sig dertil og bestemt holdt fast derp\xc3\xa5. H\xc3\xb8gsbro viste herved langt st\xc3\xb8rre fremsyn end J.A. Hansen, der et halvt \xc3\xa5r senere lod vilk\xc3\xa5ret falde i h\xc3\xa5b om at opn\xc3\xa5 forbund mellem de store og sm\xc3\xa5 b\xc3\xb8nder._NEWLINE_Efter Grundlovens gennemsyn s\xc3\xb8gte H\xc3\xb8gsbro at samle til \xc3\xa9t parti alle dem, der havde stemt imod den nye grundlov, men da dette strandede p\xc3\xa5 J.A. Hansens og G. Winthers modstand, som hver dannede sin gruppe, sluttede han sig til Det Nationale Venstre. Han var i virkeligheden dets ledende mand, men tog forholdsvis mindre del i forhandlingerne i Rigsdagen, fordi hans tid optoges af ugebladet Dansk Folketidende, som han havde begyndt at udgive i oktober 1865 og fortsatte indtil udgangen af 1883. Det havde is\xc3\xa6r i den f\xc3\xb8rste halve snes \xc3\xa5r, inden de mange venstreblade kom op, stor betydning som Venstres dygtigste organ og har bidraget overordentligt til at udbrede politisk oplysning blandt landboerne og s\xc3\xa5ledes fremme partiets udvikling. I Folketinget indskr\xc3\xa6nkede H\xc3\xb8gsbro n\xc3\xa6rmest sin virksomhed til de kirkelige lovforslag. Han var forslagsstiller og ordf\xc3\xb8rer for Valgmenighedsloven 1866-68, samt p\xc3\xa5 ny 1873, da den blev v\xc3\xa6sentlig udvidet. Ligeledes udvirkede han 1872 en udstrakt frihed til kirkernes benyttelse, men k\xc3\xa6mpede i en r\xc3\xa6kke \xc3\xa5r forg\xc3\xa6ves for at indf\xc3\xb8re pr\xc3\xa6stevalg. Ogs\xc3\xa5 var han 1868-70 medlem af den store kirkekommission, men kunne ikke tr\xc3\xa6nge igennem med sine meninger om st\xc3\xb8rre frihed for menighed og pr\xc3\xa6st._NEWLINE_Hvad der ikke lykkedes H\xc3\xb8gsbro 1866, kom derimod i stand 1870, da Det forenede Venstre dannedes. Han var fra f\xc3\xb8rste f\xc3\xa6rd en af dets ledende m\xc3\xa6nd, sk\xc3\xb8nt han oktober 1870 \xe2\x80\x93 oktober 1872 ikke ville tage s\xc3\xa6de i dets bestyrelse som f\xc3\xb8lge af en tvist med J.A. Hansen. Han tog v\xc3\xa6sentlig del i forhandlingerne om de l\xc3\xa6rde skolers undervisningsplan 1871 og om folkeskolev\xc3\xa6senet 1873, fremdeles om Det kongelige Teater, hvis overgivelse til privat drift han allerede havde tilr\xc3\xa5det 1869, og om jernbanelovene, i det han s\xc3\xb8gte at holde igen mod den alt for store lyst til at bygge nye baner. I de rent politiske sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5l var H\xc3\xb8gsbro \xe2\x80\x93 i mods\xc3\xa6tning til J.A. Hansen og Christen Berg \xe2\x80\x93 n\xc3\xa6rmest stemt for at g\xc3\xa5 sindig og varsomt til v\xc3\xa6rks og s\xc3\xb8gte b\xc3\xa5de 1875 og 1877 som medlem af f\xc3\xa6llesudvalget at opn\xc3\xa5 en mindelig overenskomst med Landstinget. Og n\xc3\xa5r han alligevel flere gange deltog i skridt, han ikke egentlig billigede, var det kun i \xc3\xb8nsket om at holde partiet sammen og i agtelsen for flertallets ret til at afg\xc3\xb8re det hele partis holdning. Det var s\xc3\xa5ledes imod H\xc3\xb8gsbros \xc3\xb8nske, at det i februar 1877 vedtog rigsretsanklage imod A.F. Krieger, fordi den nationalliberale gruppe derved dreves endnu mere over til godsejerne, hvad der ikke kunne v\xc3\xa6re \xc3\xb8nskeligt for venstre. Ligeledes viste han at have et videre syn end partiets andre f\xc3\xb8rere, da han 1872 knyttede n\xc3\xb8je forbindelse med Johan Sverdrup og Sven Adolf Hedlund og derved s\xc3\xb8gte at fremme sammenhold mellem landbopartierne i alle 3 nordiske lande.\n_START_SECTION_\nFolketingsformand\n_START_PARAGRAPH_\nDa spaltningen i Venstre indtr\xc3\xa5dte 1878, sluttede H\xc3\xb8gsbro sig naturlig til den moderate gruppe, men deltog villig i forberedelserne til nyt samarbejde 1881 s\xc3\xa5 vel som i dannelsen af Det Danske Venstre 1884 og i genforeningen af det samlede parti 1886. Da denne brast \xc3\xa5ret efter, blev H\xc3\xb8gsbro \xe2\x80\x93 der siden 1873 p\xc3\xa5 en enkelt samling n\xc3\xa6r havde v\xc3\xa6ret viceformand \xe2\x80\x93 Bergs efterf\xc3\xb8lger som Folketingets formand, hvilket han var indtil 1901 p\xc3\xa5 n\xc3\xa6r en enkelt afbrydelse. Han fremkaldte i denne stilling et gennemsyn af tingets forretningsorden 1888, og hans gamle samlerlyst gav sig udslag i tilvejebringelsen af en omfattende portr\xc3\xa6tsamling af samtidige og forhenv\xc3\xa6rende Rigsdagsm\xc3\xa6nd. Desuden beholdt H\xc3\xb8gsbro sin plads som en af lederne for Det Forhandlende Venstre og f\xc3\xb8rte som udvalgsordf\xc3\xb8rer f\xc3\xb8rst 1887 og p\xc3\xa5 ny 1891 igennem tinget lovforslag om en fuldst\xc3\xa6ndig oml\xc3\xa6gning af valgkredsene med n\xc3\xb8je hensyntagen til indbyggertallet og til en god afrunding \xe2\x80\x93 en l\xc3\xb8sning, han allerede 1873, men den gang alene, havde gjort sig til talsmand for. P\xc3\xa5 grund af sv\xc3\xa6kket syn opgav H\xc3\xb8gsbro 1893 den post som statsrevisor, hvortil Folketinget siden 1873 med et enkelt \xc3\xa5rs afbrydelse havde valgt ham. H\xc3\xb8gsbro blev Ridder af Dannebrog 1862, Dannebrogsmand 1898 og Kommand\xc3\xb8r af 2. grad 1900._NEWLINE_H\xc3\xb8gsbro \xc3\xa6gtede 9. november 1852 Amalie Gabrielle J\xc3\xbcrgensen (23. maj 1833 \xe2\x80\x93 27. december 1893), datter af sognepr\xc3\xa6st Peter J\xc3\xbcrgensen i Oksenvad (1802-1876) og Sophie Conradine f. Br\xc3\xb8ndsted (1810-1892). S\xc3\xb8nnen Svend H\xc3\xb8gsbro blev ogs\xc3\xa5 politiker, mens datteren Gudrun H\xc3\xb8gsbro blev gift med politikeren Harald Holm._NEWLINE_Sofus H\xc3\xb8gsbro d\xc3\xb8de 15. januar 1902 og er begravet p\xc3\xa5 Vestre Kirkeg\xc3\xa5rd. Der er 1906 rejst en mindesten af granit over Sofus og Amalie H\xc3\xb8gsbro i Skibelund Krat. Bronzemedaljonen er udf\xc3\xb8rt af Niels Hansen Jacobsen._NEWLINE_Hans efterladte papirer findes i Rigsarkivet. H\xc3\xb8gsbro er malet af Gabriel Jensen 1900 (Folketinget), gentagelse i familieeje. \xc3\x86ldre maleri i familieeje. Relief af Carl Andersen ca. 1922 (ogs\xc3\xa5 familieeje). Tegninger af Olav H\xc3\xb8gsbro. Satiriske tegninger bl.a. af Knud Gamborg 1886-90. Litograferet portr\xc3\xa6t p\xc3\xa5 bladet: Forenede Venstre 1874 og p\xc3\xa5 gruppebilleder 1885 og 1892. Litografi af Harald Jensen 1898. Tr\xc3\xa6snit 1882.'