b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x86tsetryk (tekstil)\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x86tsetryk er en metode inden for tekstiltryk, hvor der behandles med en \xc3\xa6tse p\xc3\xa5 farvet tekstil, s\xc3\xa5ledes at bundfarven opl\xc3\xb8ses og udvaskes, og et m\xc3\xb8nster opst\xc3\xa5r._NEWLINE_Hvis trykpastaen ikke indeholder farvestof, men udelukkende \xc3\xa6tsende kemikalier, kaldes det en \xe2\x80\x99\xe2\x80\x99hvid\xc3\xa6tse\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99. Indeholder pastaen et farvestof, som fikseres samtidig med at andre farver destrueres, kaldes det en \xe2\x80\x99\xe2\x80\x99farve\xc3\xa6tse\xe2\x80\x99\xe2\x80\x99. \xc3\x86tsetryk er en af de dyreste trykarter, b\xc3\xa5de fordi der destrueres farvestof og fordi \xc3\xa6tsetryk generelt er vanskeligere at styre og derfor giver en h\xc3\xb8jere fejlprocent. Den anvendes derfor f\xc3\xb8rst og fremmest til dyrere tekstiler, hvor r\xc3\xa5varerne ogs\xc3\xa5 ligger i den h\xc3\xb8jere prisklasse. \xc3\x86tsetryk p\xc3\xa5 cellulosefibre er ca. 25% dyrere i fremstilling end kemisk reserve med reaktive farvestoffer.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86tsetrykkets historie\n_START_PARAGRAPH_\nDe f\xc3\xb8rste \xc3\xa6tsetryk i Europa blev fremstillet i 1810 i Mulhouse i Alsace af Daniel Koechlin. Det bestod i en p\xc3\xa5trykning af syre p\xc3\xa5 indfarvet tyrkisk r\xc3\xb8dt, som derefter blev behandlet med klorkalk. De trykte steder blev bleget hvidt._NEWLINE_I \xc3\xa5rene derefter udviklede Daniel Koechlin ogs\xc3\xa5 farve\xc3\xa6tse, hovedsageligt med mineralske farvestoffer, som f.eks. preussisk bl\xc3\xa5t. F\xc3\xb8r Daniel Koechlin, i 1802, havde en skotte, Monteith, udviklet en metode til fremstilling af m\xc3\xb8nstre p\xc3\xa5 tyrkisk r\xc3\xb8dt ved lokal blegning med klorkalk. Stoffet blev i sammenfoldet tilstand klemt meget h\xc3\xa5rdt mellem to plader med perforeringer. Blegemidlet blev h\xc3\xa6ldt ned i \xc3\xa5bningerne. Metoden blev kaldt Monteithprocessen og er ikke i egentlig forstand tekstiltryk. Den blev is\xc3\xa6r brugt til strikkede t\xc3\xb8rkl\xc3\xa6der bl.a. til arbejderbefolkningen._NEWLINE_Sidst i det 19. \xc3\xa5rhundrede anvendte William Morris \xc3\xa6tsetryk p\xc3\xa5 indigofarvet h\xc3\xb8r og bomuld. Blegemidlet var her ligeledes et oxidationsmiddel. William Morris fremstillede sine stoffer delvis som en protest mod forfladigelsen i de industrielle, masseproducerede tekstiltryk, som p\xc3\xa5 hans tid var trykt med syntetiske stoffer._NEWLINE_Naturfarvestofferne krap og indigo kan kun bleges med oxidationsmidler, hvoraf klorblegemiddel er det almindeligste og billigste. Oxidationsmidler angriber imidlertid fibrene og g\xc3\xb8r derfor de \xc3\xa6tsede partier mindre holdbare. Med anvendelsen af de syntetiske farvestoffer blev det muligt at \xc3\xa6tse med reduktionsmidler, dvs. modsat oxidationsmiddel et middel, der fjerner oxygen (i dag typisk Rongalit FD), som er mere sk\xc3\xa5nsomme mod fibrene. Siden \xc3\xa5rhundredeskiftet har det derfor v\xc3\xa6ret mest almindeligt med reducerende \xc3\xa6tser.\n_START_SECTION_\nReduktionsmiddel\n_START_PARAGRAPH_\nDe vigtigste reduktionsmidler til \xc3\xa6tsetryk er Rongalit C og Rongalit FD fl. I dag bruger vi udelukkende Rongalit FD fl., fordi den er en af de f\xc3\xa5 reduktionsmidler til tryk, som ikke indeholder og afgiver formaldehyd. Rongalit FD fl. er meget mere stabilt en Rongalit C. Den kr\xc3\xa6ver en damptid p\xc3\xa5 ca. 10 minutter for at udfolde sin fulde styrke._NEWLINE_Selv om Rongalit FD fl. Ikke afgiver formaldehyd er den ikke ugiftig og skal behandles med samme forsigtighed som andre kemikalier.\n_START_SECTION_\n\xc3\x86tsbarhed\n_START_PARAGRAPH_\nFarvestoffer, som kan bleges med reduktionsmidler, kaldes \xc3\xa6tsbare. \xc3\x86tsbarheden angives i forskellige grader, men findes normalt angivet i farvestoffernes \xc3\xa6gthedstabeller. Skalaen er ikke standardiseret, s\xc3\xa5 hvert firma har sin egen m\xc3\xa5de at angive dem p\xc3\xa5, nogle skalaer g\xc3\xa5r fra 1-5, andre til 4, andre angivelser indeholder kun betegnelsen \xc3\xa6tsbar eller ikke \xc3\xa6tsbar. Hvid\xc3\xa6tsens styrke kan varieres ved at tils\xc3\xa6tte mere eller mindre reduktionsmiddel. Dette kan udnyttes p\xc3\xa5 blandingsfarver eller sammensatte bunde, hvor de enkelte farvestoffer har forskellig \xc3\xa6tsbarhed._NEWLINE_Ikke alle typer reaktive farvestoffer er lige \xc3\xa6tsbare. Dette kan udnyttes p\xc3\xa5 blandingsfarver eller sammensatte bunde, hvor de enkelte farvestoffer har forskellig \xc3\xa6tsbarhed._NEWLINE_Nogle farvestoffer beholder deres farvetone ved \xc3\xa6tsning og bliver blot lysere. P\xc3\xa5 disse kan man med fordel arbejde med halv\xc3\xa6tser. Mange farvestoffer \xc3\xa6ndrer farvetone ved svage \xc3\xa6tser, ofte til interessante nuancer. Disse nedbrudte farvestoffer har imidlertid ukendte egenskaber mht. stabilitet overfor vask, lys, dampning mm., hvilket betyder at de har begr\xc3\xa6nset anvendelighed. Hvis man \xc3\xb8nsker at anvende disse \xc3\xa6ndrede farvestoffer i f\xc3\xa6rdige arbejder, skal deres egenskaber afpr\xc3\xb8ves i praksis f\xc3\xb8rst.\n_START_SECTION_\nHvid\xc3\xa6tse\n_START_PARAGRAPH_\nHvid\xc3\xa6tse er en \xc3\xa6tsning, hvor trykpastaen ikke er tilsat yderligere farvestof, og der derfor ikke efterlades ny farve p\xc3\xa5 de omr\xc3\xa5der, hvor bundfarven nedbrydes og vaskes ud.\n_START_SECTION_\nHvid\xc3\xa6tse p\xc3\xa5 reaktive farvestoffer\n_START_PARAGRAPH_\nVed \xc3\xa6tsningen \xc3\xb8del\xc3\xa6gges farvestoffet og resterne vaskes ud, hvis det er muligt. De reaktive farvestoffer er bundet til fibrene ved en kovalent binding, som er meget stabil. En del af det \xc3\xb8delagte farvestof kan derfor ikke vaskes ud med mindre bindingen til fibrene ogs\xc3\xa5 bliver \xc3\xb8delagt. Dette g\xc3\xb8res ved hj\xc3\xa6lp af alkali (dvs. en base)._NEWLINE_Ikke alle typer reaktive farvestoffer er lige \xc3\xa6tsbare. Desuden findes der individuelle forskelle inden for de enkelte typer. De mest \xc3\xa6tsbare reaktive farvestoffer er Remazol og Primazin. Andre reaktive farvestoffer, som f.eks. Levafix P-, Basilen P og Drimaren P- er ikke s\xc3\xa5 \xc3\xa6tsbare som Remazolfarvestofferne, fordi deres binding til fibrene ikke kan spaltes med base._NEWLINE_Hvid\xc3\xa6tsen skal alts\xc3\xa5 indeholde en base, som f.eks. potaske, soda eller natronlud, n\xc3\xa5r den anvendes p\xc3\xa5 Remazolfarvestoffer, hvis hvid\xc3\xa6tsen skal v\xc3\xa6re lys\xc3\xa6gte. P\xc3\xa5 silke og uld er det naturligvis begr\xc3\xa6nset hvor meget base \xc3\xa6tsen kan indeholde. P\xc3\xa5 silke m\xc3\xa5 60 g/kg ikke overskrides og p\xc3\xa5 uld skal basen helt udelades. P\xc3\xa5 cellulosefibre kan \xc3\xa6tsevirkningen forst\xc3\xa6rkes ved at forh\xc3\xb8je potaskem\xc3\xa6ngden.\n_START_SECTION_\nHvid\xc3\xa6tse p\xc3\xa5 andre farvestoffer\n_START_PARAGRAPH_\nAnvendes hvid\xc3\xa6tsen p\xc3\xa5 andre farvestofgrupper, som f.eks metalkomplexfarvestoffer, syrefarvestoffer, naptholfarvestoffer eller lignende, er basen ikke n\xc3\xb8dvendig.\n_START_SECTION_\nFarve\xc3\xa6tse\n_START_PARAGRAPH_\nFarve\xc3\xa6tse er en \xc3\xa6tsning, hvor trykpastaen er tilsat et farvestof, som fikseres samtidig med at der \xc3\xa6tses. Bundfarven nedbrydes og en anden farve indtager dets plads._NEWLINE_De farvestofgrupper, som anvendes i farve\xc3\xa6tsen, skal v\xc3\xa6re stabile, s\xc3\xa5 de ikke \xc3\xb8del\xc3\xa6gges af \xc3\xa6tsemidlet. Den mest stabile farvestofgruppe er kypefarvestofferne, som alle er \xc3\xa6tsbestandige og derfor kan give en hel farveskala.\n_START_SECTION_\nFarve\xc3\xa6tse med kypefarvestoffer\n_START_PARAGRAPH_\nKypefarvestofferne er uopl\xc3\xb8selige i vand og anvendes som fint fordelte farvestofpartikler i trykfarven. For at kunne tr\xc3\xa6nge ind i de naturlige fibre, er det n\xc3\xb8dvendigt at de g\xc3\xb8res vandopl\xc3\xb8selige. Det sker ved at blande farvestoffet med reduktionsmiddel og base. Processen kaldes fork\xc3\xbcpning, heraf navnet p\xc3\xa5 farvestofgruppen. Det er derfor naturligt at anvende kypefarvestofferne i farve\xc3\xa6tser._NEWLINE_Kypefarvestofferne kan dog ikke anvendes som farve\xc3\xa6tse p\xc3\xa5 alle fibre, da det n\xc3\xb8dvendige indhold af alkali (base, potaske) skader fibrene i f.eks. uld og silke. Silke er dog mere resistent overfor base end uld, s\xc3\xa5 med nogen forsigtighed kan kypefarve\xc3\xa6tsen godt anvendes p\xc3\xa5 silke. Ved forsigtighed menes, at der trykkes med et indhold p\xc3\xa5 h\xc3\xb8jst 60g potaske pr. kg, ikke mere end tre overtryk og umiddelbar neutralisering af potaske med eddikesyren efter udvaskningen._NEWLINE_Forkypningen af kypefarvestoffet sker under dampningen, og umiddelbart efter dampningen vil det trykte have kypens farve (ofte komplement\xc3\xa6rfarven). Farvestoffet skal derfor have mulighed for at oxidere inden den egentlige udvaskning finder sted. Oxideringen forl\xc3\xb8ber nemmest og billigst ved at fugte stoffet i koldt vand (h\xc3\xb8jt iltindhold) og derefter lade det oxidere i luften. Det tager ca. 10 minutter, men farveskiftet er tydeligt i processen. De gule og r\xc3\xb8de farver er de langsomste. P\xc3\xa5 tykkere kvaliteter kan oxideringen g\xc3\xa5 noget langsommere.'