b'\n_START_ARTICLE_\nGangway\n_START_SECTION_\nDe f\xc3\xb8rste \xc3\xa5r (1982\xe2\x80\x931983)\n_START_PARAGRAPH_\nGangway blev dannet i K\xc3\xb8benhavn i 1982 af Henrik Balling (guitar), Allan Jensen (vokal, bas) og Jan Christensen (trommer). Trioen debuterede i december 1982 under navnet Unforced Error og spillede p\xc3\xa5 dette tidspunkt en tung og m\xc3\xb8rk nyrock i stil med The Cure og Echo & the Bunnymen. Gruppen skiftede i begyndelsen af 1983 navn til Gangway og spillede i l\xc3\xb8bet af \xc3\xa5ret en r\xc3\xa6kke koncerter rundt omkring i Danmark med bands som Scatterbrain og svenske Twice a Man. Det medf\xc3\xb8rte opm\xc3\xa6rksomhed fra det uafh\xc3\xa6ngige pladeselskab Irmgardz, der tilb\xc3\xb8d Gangway at betale for studietid til en pladeindspilning.\n_START_SECTION_\nThe Twist og Sitting in the Park (1983\xe2\x80\x931987)\n_START_PARAGRAPH_\nI december 1983 p\xc3\xa5begyndte Gangway indspilningerne til deres f\xc3\xb8rste album i Hookfarm-studiet i K\xc3\xb8benhavn. Henrik Balling: "Vi indspillede "The Twist" p\xc3\xa5 ti dage. S\xc3\xa5 glemte vi alt om den. [...] S\xc3\xa5 gik der et halvt \xc3\xa5r, og s\xc3\xa5 ringede Irmgardz til os og sagde, at nu m\xc3\xa5tte vi kraftedeme tage at f\xc3\xa5 lavet den plade f\xc3\xa6rdig." Gorm Ravn-Jonsen var tiltr\xc3\xa5dt som keyboardspiller i begyndelsen af 1984 og i maj blev albummet f\xc3\xa6rdiggjort. Gruppen havde i mellemtiden skrevet nyt materiale og udskiftede \xc3\xa6ldre sange med nye. Andre sange blev omarrangeret, da bandet var blevet tr\xc3\xa6tte af den m\xc3\xb8rke stil. Balling: "Der var ikke meget af Echo & the Bunnymen tilbage. Det var mere en popmusik i stil med det, der var ved at ske p\xc3\xa5 den engelske scene i de \xc3\xa5r." Utilfreds med de musikalske \xc3\xa6ndringer forlod Jan Christensen gruppen i august, hvorefter Gorm Ravn-Jonsen skiftede fra keyboards til trommer._NEWLINE_The Twist udkom endelig i november 1984 - n\xc3\xa6sten et \xc3\xa5r efter at indspilningerne begyndte. Albummet fik gode anmeldelser - ogs\xc3\xa5 i engelske musikblade - og blev den f\xc3\xb8rste engelsksprogede LP fra Danmark, der solgte over 10.000 eksemplarer. Efter udgivelsen af The Twist tog Gangway p\xc3\xa5 Danmarksturne, hvor koncerterne var velbes\xc3\xb8gte med udsolgte huse flere steder._NEWLINE_I 1985 udkom de to singler "Out on the Rebound from Love" og "Once Bitten, Twice Shy", hvor sidstn\xc3\xa6vnte blev udn\xc3\xa6vnt til "Single of the Week" i det engelske musikmagasin New Musical Express. Gangway spillede samme \xc3\xa5r p\xc3\xa5 \xc3\xa5rets Roskilde og Midtfyns Festival. Torben Johansen (keyboards, guitar) var i sidste halvdel af \xc3\xa5ret blevet l\xc3\xb8nnet musiker i Gangway og medvirkede, da gruppen optr\xc3\xa5dte til den tv-transmitterede st\xc3\xb8ttekoncert Rock for Afrika den 21. september i Idr\xc3\xa6tsparken i K\xc3\xb8benhavn._NEWLINE_"Once Bitten, Twice Shy" blev genindspillet, da gruppen i december gik i studiet med produceren S\xc3\xb8ren Wolff for at indspille album nummer to - nu med Torben Johansen som fast medlem. Sitting in the Park udkom i februar 1986 og vakte med sin britiskklingende popmusik opm\xc3\xa6rksomhed i b\xc3\xa5de Danmark og England - ikke mindst takket v\xc3\xa6re singlen "My Girl and Me". Albummet tog kun tre uger at indspille, fordi Irmgardz ikke kunne betale for mere studietid. Allan Jensen: "Folk tror, at vi altid gerne har villet lyde v\xc3\xa6ldig minimalistiske og tresseragtige. Sandheden er, at det var den eneste lyd, der var r\xc3\xa5d til."_NEWLINE_Gangway spillede for anden gang p\xc3\xa5 Roskilde Festival og var p\xc3\xa5 dette tidspunkt ogs\xc3\xa5 et popul\xc3\xa6rt band til gymnasiefester. I juli tog gruppen 14 dage til \xc3\x98strig for at optage den musikalske filmfarce Gangway i Tyrol, hvori der indgik sange fra Sitting in the Park. Den 45 minutter lange film havde premiere p\xc3\xa5 DR i september 1987. I mellemtiden havde \xc3\xb8konomiske problemer hos Irmgardz medf\xc3\xb8rt, at selskabet gik konkurs i marts 1987.\n_START_SECTION_\nSitting in the Park (Again!) (1987\xe2\x80\x931989)\n_START_PARAGRAPH_\nSommeren 1987 skrev Gangway kontrakt med PolyGram Internationals engelske afdeling. M\xc3\xa5ls\xc3\xa6tningen var et gennembrud i England, hvor man flere gange havde udvist stor interesse for gruppen. Med den engelske producer David Motion genindspillede Gangway ni gamle numre og et enkelt nyt. Allan Jensen fortalte i 1988 til MM: "Den umiddelbart mest n\xc3\xa6rliggende l\xc3\xb8sning var da at genudsende pladen [Sitting in the Park]. Men vores tidligere pladeselskab stillede sig p\xc3\xa5 bagbenene og n\xc3\xa6gtede at s\xc3\xa6lge originalb\xc3\xa5ndene. S\xc3\xa5 vi t\xc3\xa6nkte "Fuck it - vi indspiller p\xc3\xa5ny!" [...] Pladen her er ikke beregnet p\xc3\xa5 Danmark. Den vil naturligvis v\xc3\xa6re tilg\xc3\xa6ngelig i forretningerne herhjemme, men den skal ikke opfattes som Gangways nye LP." Sitting in the Park (Again!) blev indspillet i l\xc3\xb8bet af to m\xc3\xa5neder i Werner Studio i K\xc3\xb8benhavn og var Gangways f\xc3\xb8rste skridt mod en mere moderne og elektronisk lyd._NEWLINE_PolyGrams underafdeling London Records udsendte i 1988 den genindspillede "My Girl and Me" som f\xc3\xb8rste single. P\xc3\xa5 trods af flittig airplay p\xc3\xa5 BBC Radio 1 blev singlen nedprioriteret af pladeselskabet, der koncentrerede sig om dets mere succesfulde kunstnere. Torben Johansen: "PolyGram blev sure p\xc3\xa5 London Records. S\xc3\xa5 blev de forn\xc3\xa6rmede, og vores manager - som ellers havde v\xc3\xa6ret en fed manager og havde skaffet os en god kontrakt - hidsede sig op p\xc3\xa5 den forkerte m\xc3\xa5de, hvilket skabte endnu mere splid." PolyGram opgav England og fors\xc3\xb8gte i stedet at lancere Gangway i Tyskland. "My Girl and Me" blev igen spillet flittigt i radioen, men gruppen kunne ikke m\xc3\xb8nstre den store entusiasme efter det fejlslagne Englandseventyr. Henrik Balling: "Vi sov i timen og fik heller ingen gevinst. Til sidst droppede vi ideen."_NEWLINE_Sitting in the Park (Again!) blev udgivet i Danmark i juli 1988, efter at gruppen for tredje og sidste gang spillede p\xc3\xa5 Roskilde Festival. Albummet udkom aldrig i England. Henrik Balling fortalte til Gaffa i 1991, "Den fik jo aldrig den store st\xc3\xb8tte fra Polygram. S\xc3\xa5dan en plade kan overhovedet ikke fungere uden ordentlig opbakning, og desuden var der noget med en afdeling af Polygram, der blev nedlagt og al den slags. Vi kunne tydeligt m\xc3\xa6rke, at de hurtigt mistede interessen for os." Da kontrakten mellem Gangway og PolyGram ikke blev vedligeholdt, fordi Sitting in the Park (Again!) ikke udkom indenfor det fastsatte tidsrum, blev gruppen l\xc3\xb8st fra kontrakten._NEWLINE_Gruppen vendte tilbage til Danmark og m\xc3\xa5tte tage til takke med at optr\xc3\xa6de til halballer i Jylland, da de havde h\xc3\xa5rdt brug for pengene. "Vi var ude p\xc3\xa5 en turne i 1989, hvor vi stadigv\xc3\xa6k spillede de samme numre fra \'85-86, og folk var ved at blive lidt tr\xc3\xa6tte af det, og vi var ved at blive tr\xc3\xa6tte. Det var meget ubehageligt at se, hvordan det var ved at smuldre - vi sad bare i vores \xc3\xb8velokale en gang imellem og \xc3\xb8vede os. Mere skete der ikke. Til sidst blev det for meget, og vi begyndte at sk\xc3\xa6ndes", fortalte Henrik Balling. Tr\xc3\xa6t af gruppens situation og de interne sk\xc3\xa6nderier forlod Gorm Ravn-Jonsen gruppen i april 1989.\n_START_SECTION_\nThe Quiet Boy Ate the Whole Cake (1990\xe2\x80\x931991)\n_START_PARAGRAPH_\nI 1990 skrev de tre tilbagev\xc3\xa6rende medlemmer kontrakt med det lille nystartede danske selskab Electra. Med David Motion som producer indspillede gruppen en r\xc3\xa6kke sange, som Henrik Balling havde skrevet siden Sitting in the Park. The Quiet Boy Ate the Whole Cake udkom i marts 1991 til positive anmeldelser. Albummet videref\xc3\xb8rte det elektroniske udtryk fra Sitting in the Park (Again!) med brug af sequencerprogrammering og tunge hiphop-trommer. Albummet n\xc3\xa5ede dog ikke rigtig at komme ud til publikum, da Electra ikke havde penge til at markedsf\xc3\xb8re det ordentligt. Henrik Balling: "Vi manglede en video meget h\xc3\xa5rdt - den blev f\xc3\xb8rst lavet et halvt \xc3\xa5r efter, at singlen var udsendt, og det er jo ikke en m\xc3\xa5de at lave det p\xc3\xa5."_NEWLINE_I april 1991 tog Gangway p\xc3\xa5 turne med Cai Bojsen-M\xc3\xb8ller (trommer) som nyt medlem. Han var blevet hentet ind under indspilningerne til albummet for at lave trommefills p\xc3\xa5 enkelte numre. Det var den f\xc3\xb8rste turne, hvor gruppen gjorde brug af pr\xc3\xa6-indspillede b\xc3\xa5nd. Det skyldtes dels den mere elektroniske lyd p\xc3\xa5 The Quiet Boy Ate the Whole Cake, og dels at Allan Jensen stoppede med at spille bas for at koncentrere sig om vokalen. Da kontrakten med Electra udl\xc3\xb8b i efter\xc3\xa5ret 1991, forlod Gangway selskabet, der gik konkurs kort tid efter.\n_START_SECTION_\nHappy Ever After, Optimism\xc2\xa9 og That\'s Life (1991\xe2\x80\x931998)\n_START_PARAGRAPH_\nI slutningen af 1991 blev Gangway signet af Genlyd, der nu var en del af den verdensomsp\xc3\xa6ndende koncern BMG. Henrik Balling: "Nu har vi lige pludselig f\xc3\xa5et de samme muligheder, som alle de andre der er blevet til noget har. Det vil bl.a. sige, at der kommer en video samtidig med at pladen kommer ud - alts\xc3\xa5 at pladeselskabet har et budget til at g\xc3\xb8re de ting der skal til."_NEWLINE_Samtidig blev gruppens fire f\xc3\xb8rste albums udgivet i Japan p\xc3\xa5 det nystartede selskab Hammer Label. The Twist og Sitting in the Park indeholdt bonusnumre, hvoraf et enkelt - baseret p\xc3\xa5 en gammel demoversion af "Yesterday, When I Was Drunk" - aldrig er blevet udgivet i Danmark. Opsamlings- og remixalbummet "Quiet Edit +" fra 1992 har ligeledes kun v\xc3\xa6ret tilg\xc3\xa6ngelig p\xc3\xa5 det japanske marked. Hammer Label blev oprettet med det ene form\xc3\xa5l at udgive Gangways musik i Japan. Gruppens tidligere producer David Motion havde arbejdet i Japan, "og m\xc3\xb8dte i den forbindelse nogle folk, der havde et producer-, lyddesign- og arrang\xc3\xb8rfirma, og de havde h\xc3\xb8rt Gangway p\xc3\xa5 nogle plader, der var blevet eksporteret til Japan, og de kunne enormt godt lide det. De spurgte David, om Gangway ikke skulle udgives i Japan. Nej, det troede han ikke, men hvorfor gjorde de det ikke, svarede han. De t\xc3\xa6nkte lidt over det og begyndte s\xc3\xa5 helt fra grunden med at sl\xc3\xa5 op i telefonbogen for at finde ud af, hvor man fik trykt CDer og fik kontakt til en coverdesigner", fortalte Henrik Balling i 1992._NEWLINE_"Happy Ever After" blev indspillet i Easy Sound studiet i K\xc3\xb8benhavn med Henrik Balling som producer og udkom i september 1992. Albummet fik gode anmeldelser, og med singlen "Mountain Song" fik gruppen det l\xc3\xa6nge ventede publikumsgennembrud. P\xc3\xa5 den efterf\xc3\xb8lgende turne vendte Gangway tilbage til at spille s\xc3\xa5 meget som muligt live og blev derfor udvidet med live-bassisten Halfdan E. Nielsen. Der blev dog stadig gjort brug af pr\xc3\xa6-programmerede rytmer og lyde. Gangway spillede sin f\xc3\xb8rste koncert som kvintet i november 1992 og fortsatte med at spille live i n\xc3\xa6sten et \xc3\xa5r, hvor de trak fulde huse flere steder i landet. De g\xc3\xa6stede DR\'s musikprogram 3773 Hitservice i slutningen af 1992, hvor de optr\xc3\xa5dte med en unplugged version af Kraftwerks "Autobahn". Fra maj 1993 deltog gruppen i den omrejsende festival Rock Tour, hvor de spillede et 40-minutters s\xc3\xa6t. Her var Halfdan E. Nielsen afl\xc3\xb8st af Annette Bork (ex-Singing Zoo). Happy Ever After-turneen blev en af Gangways mest velbes\xc3\xb8gte._NEWLINE_Ved musikbranchens Grammy-uddeling i februar 1993 vandt Gangway fire priser: \xc3\xa5rets danske gruppe, \xc3\xa5rets danske rockudgivelse, \xc3\xa5rets danske musikvideo ("Mountain Song") og \xc3\xa5rets danske sangskriver (Henrik Balling). Happy Ever After har solgt 50.000 eksemplarer i Danmark og er dermed Gangways st\xc3\xb8rste kommercielle succes._NEWLINE_I 1993 medvirkede gruppen p\xc3\xa5 Lars Muhl-hyldestalbummet From All Of Us... med en techno-version af sangen "Break or Bend". Henrik Balling producerede sammen med dancespecialisten Lasse "Illinton" Mosegaard (ex-Dr. Baker), og samarbejdet fortsatte p\xc3\xa5 Gangways n\xc3\xa6ste album Optimism\xc2\xa9 fra april 1994. Det var gruppens hidtil mest disco-inspirerede album, der samtidig var pr\xc3\xa6get af tidens techno-rytmer. Anmeldelserne var lettere forbeholdne, og albummet n\xc3\xa5ede heller ikke op i n\xc3\xa6rheden af Happy Ever Afters 50.000 solgte eksemplarer. Optimism\xc2\xa9 har solgt 15.000 eksemplarer i Danmark._NEWLINE_Sidst p\xc3\xa5 \xc3\xa5ret tog Gangway p\xc3\xa5 en turne, hvor Balling, Johansen og Bojsen-M\xc3\xb8ller alle spillede p\xc3\xa5 keyboards, og hvor de gjorde brug af sequencere. Den visuelle del af koncerterne var en r\xc3\xa6kke bevidst d\xc3\xa5rlige lysbilleder, hvor motiverne bl.a. var bordben og tallerkener med slik. Koncerterne var s\xc3\xa5 skrabede og enkle, at det fik en anmelder til at bruge betegnelsen "anti-koncerter". Det blev nogle "meget kedelige" og "m\xc3\xa6rkelige" koncerter if\xc3\xb8lge Henrik Balling, "Man kunne ogs\xc3\xa5 godt nogle gange se p\xc3\xa5 publikum, at det syntes de ogs\xc3\xa5." I december 1994 var Gangway ti dage i Japan for at spille fire koncerter. Gruppen lod sequencerne blive hjemme og spillede numre helt tilbage fra The Twist. Koncerterne forl\xc3\xb8b v\xc3\xa6sentligt bedre end de danske, og gruppen trak fulde huse i Tokyo to aftener i tr\xc3\xa6k. Efter koncerterne i Japan forlod Cai Bojsen-M\xc3\xb8ller gruppen i december 1994 for at koncentrere sig om sit pladeselskab, Multiplex. Gangway fortsatte herefter som trio._NEWLINE_I 1995 indspillede gruppen for f\xc3\xb8rste gang et dansksproget nummer, "Butiksleg", til b\xc3\xb8rnealbummet Tangokat. Gruppen producerede selv og Master Fatman medvirkede p\xc3\xa5 g\xc3\xa6stevokal._NEWLINE_Samme \xc3\xa5r blev Gangway kontaktet af Kasper Winding, der udtrykte begejstring for deres musik og tilb\xc3\xb8d at producere deres n\xc3\xa6ste album. Kasper Winding: "Gangway ku\' v\xc3\xa6re blevet Pet Shop Boys eller Crowded House. De synger fuldst\xc3\xa6ndig lige s\xc3\xa5 godt og laver lige s\xc3\xa5 gode numre." That\'s Life blev indspillet p\xc3\xa5 to gange 14 dage i London i l\xc3\xb8bet af vinteren 1996. P\xc3\xa5 Windings opfordring var lydbilledet denne gang mere enkelt og spartansk, og Allan Jensens stemme var hevet frem i forgrunden. Henrik Balling: "Det var det, han havde savnet ved vores forrige produktion, hvor enhver millimeter p\xc3\xa5 b\xc3\xa5ndet var proppet med en eller anden id\xc3\xa9. [...] Denne gang er vi g\xc3\xa5et ud fra vokalen og melodien og har s\xc3\xa5 sparet lidt p\xc3\xa5 de gode id\xc3\xa9er, s\xc3\xa5 de gode id\xc3\xa9er bliver rigtig gode. Her er luften og pauserne enormt vigtige."_NEWLINE_Albummet udkom i september 1996, ledsaget af singlen "Come Back as a Dog". Singlen fik masser af airplay i radioen, og gruppen var fulde af forh\xc3\xa5bning over albummet. Til Gangways store skuffelse solgte That\'s Life kun 10.000 eksemplarer i Danmark og blev dermed det hidtil d\xc3\xa5rligst s\xc3\xa6lgende Gangway-album._NEWLINE_Med Jeppe Moesgaard p\xc3\xa5 trommer begav Gangway sig i efter\xc3\xa5ret 1996 ud p\xc3\xa5 en landsd\xc3\xa6kkende to-delt turne. Allan Jensen var begyndt at spille bas igen, og gruppen koncentrerede sig om at spille sange fra det nye album. Anmeldere og publikum var ikke begejstrede, og da gruppen genoptog turneen i april 1997 var det med en s\xc3\xa6tliste der i h\xc3\xb8jere grad tilgodes\xc3\xa5 bagkataloget. Turneen sluttede i Frederiksv\xc3\xa6rk den 17. maj 1997, hvilket blev Gangways sidste koncert i tyve \xc3\xa5r._NEWLINE_Gruppens opl\xc3\xb8sning blev offentliggjort i september 1997 af musikbladet Gaffa, der meldte at \xc3\xa5rsagen var den stadigt svigtende kommercielle succes. Uofficielt havde interne stridigheder ogs\xc3\xa5 sin del af skylden._NEWLINE_Januar 1998 udkom opsamlingsalbummet Compendium Greatest Hits med 16 gamle og 2 nye numre. Gangways sidste optr\xc3\xa6den var i marts 1998 i DR\'s musikprogram Musikbutikken, hvor de optr\xc3\xa5dte med playback, ledsaget af gruppens tidligere trommeslager Gorm Ravn-Jonsen.\n_START_SECTION_\nGendannelse og Whatever It Is (2017\xe2\x80\x93nu)\n_START_PARAGRAPH_\nI april 2017 meddelte Gangway, at gruppen var blevet gendannet, og i oktober samme \xc3\xa5r spillede de en r\xc3\xa6kke comeback-koncerter i K\xc3\xb8benhavn, Aarhus og Aalborg samt en opvarmningskoncert i Roskilde. Udover Allan Jensen, Henrik Balling og Torben Johansen var gruppen udvidet med livemusikerne Carl-Erik Riestra Rasmussen (bas, ex-Ginger Ninja), Ren\xc3\xa9 Munk Thalund (keyboards, Nephew) og Janus Nevel Ringsted (trommer, ex-Spleen United). Ved de fleste af koncerterne g\xc3\xa6stede Gorm Ravn-Jonsen p\xc3\xa5 percussion. _NEWLINE_Allan Jensen fortalte til Politiken i oktober 2017, "I \xc3\xa5renes l\xc3\xb8b er vi mange gange blevet opfordret til, at vi skulle finde sammen igen, men det har ikke passet. Normalt ville Henrik og jeg takke nej med det samme." If\xc3\xb8lge Henrik Balling begyndte gruppens tre medlemmer i 2015 "at m\xc3\xb8des til noget, der minder lidt om en julefrokost. [...] og vi har talt om at pr\xc3\xb8ve at forts\xc3\xa6tte karrieren og lave et nyt album og tage p\xc3\xa5 turne." Hvis gruppen skulle spille sammen igen, skulle de udgive ny musik, fortalte Allan Jensen, "Vi vil ikke v\xc3\xa6re kendt som et hyggerevivalband."_NEWLINE_I juni 2018 udkom singlen "Colourful Combinations", der 9. november 2018 blev efterfulgt af singlen "Don\'t Want to Go Home", oprindelig udgivet af Henrik Ballings projekt The Quiet Boy i 2014. _NEWLINE_5. april 2019 udgav Gangway albummet Whatever It Is, deres f\xc3\xb8rste studiealbum i 23 \xc3\xa5r. Ekstrabladet, Politiken og GAFFA gav alle albummet fire ud af seks stjerner, mens Jyllands-Posten tildelte albummet fem ud af seks stjerner.'