b"\n_START_ARTICLE_\nHans Schack (rigsfeltherre)\n_START_SECTION_\nDen tidlige karriere\n_START_PARAGRAPH_\nSom 13-\xc3\xa5rig blev han page hos amtmanden over Flensborg Amt og gjorde nogle \xc3\xa5r senere tjeneste i Christian 4.'s h\xc3\xa6r under Kejserkrigen. Forbindelsen med Danmark blev dog brudt, da han i 1630 tr\xc3\xa5dte i svensk tjeneste under krigen i Tyskland, og senere i 1635 s\xc3\xb8gte han ans\xc3\xa6ttelse i den franske h\xc3\xa6r. I 1648 fik han til opgave at samle et regiment fodfolk i Holsten, og under opholdet her giftede han sig i september samme \xc3\xa5r med Anna Blome._NEWLINE_Han vendte tilbage til Frankrig, blev udn\xc3\xa6vnt til generalmajor og tog f\xc3\xb8rst sin afsked i 1651, uden at have f\xc3\xa5et sin l\xc3\xb8n fuldt udbetalt, hvilket langt senere gav anledning til uoverensstemmelser mellem ham og den franske regering. Nogle \xc3\xa5r boede han p\xc3\xa5 sine godser G\xc3\xbcltzow og Rosenthal i Sachsen-Lauenborg og var i 1654 overamtmand i dette hertugd\xc3\xb8mme, men vendte s\xc3\xa5 tilbage til milit\xc3\xa6rv\xc3\xa6senet, da han 1656 blev kommandant i Hamborg.\n_START_SECTION_\nSvenskekrigene\n_START_PARAGRAPH_\nUnder de truende udsigter til krig mod Sverige, senere kendt som Karl Gustav-krigen, blev den danske regerings opm\xc3\xa6rksomhed henledt p\xc3\xa5 ham, og i april 1657 blev der indledt forhandlinger om, at han skulle overtage en fremtr\xc3\xa6dende post i den danske h\xc3\xa6r. Han stillede store krav \xe2\x80\x93 blandt andet om en dansk adelstitel \xe2\x80\x93 men endelig i januar 1658 kom der en aftale p\xc3\xa5 plads, hvor han ud over den adelige naturalisation blev udn\xc3\xa6vnt til generall\xc3\xb8jtnant, og han fik de to len Riberhus og M\xc3\xb8gelt\xc3\xb8nderhus (det nuv\xc3\xa6rende Schackenborg Slot). I januar 1658 var han desuden blevet medlem af krigsr\xc3\xa5det._NEWLINE_Den f\xc3\xb8rste krig med Sverige afsluttedes for hurtigt til, at han kunne komme til at spille nogen rolle. Under den efterf\xc3\xb8lgende fred sendtes han i juni 1658 til Kronborg for at vurdere f\xc3\xa6stningen.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xb8benhavns belejring\n_START_PARAGRAPH_\nTo m\xc3\xa5neder efter gik Karl X Gustav i land i Kors\xc3\xb8r, og nu kom den tid, som gjorde Schack ber\xc3\xb8mt. Han blev udn\xc3\xa6vnt til guvern\xc3\xb8r i den belejrede hovedstad, og han havde utvivlsomt en stor del af \xc3\xa6ren for forsvarets organisation og den energiske modstand. Han deltog i udfaldet den 23. august 1658, men var mest optaget af situationen inden for K\xc3\xb8benhavns volde. Der var store vanskeligheder, som blev v\xc3\xa6rre, efterh\xc3\xa5nden som der opstod uoverensstemmelser mellem forsvarernes forskellige ledere og afdelinger og mellem forsvaret og borgerskabet._NEWLINE_Under svenskernes storm den 11. februar 1659 var Schack den \xc3\xb8verstbefalende, og som bel\xc3\xb8nning for hans andel i sejren udn\xc3\xa6vntes han umiddelbart efter til feltmarskal.\n_START_SECTION_\nBefrielsen af landet\n_START_PARAGRAPH_\nHans opgaver udvidedes, da det nu gjaldt befrielsen af hele landet. I juli blev der betroet ham en troppestyrke, der skulle komme Nakskov til unds\xc3\xa6tning, men det blev ikke til noget, fordi den nederlandske fl\xc3\xa5de, som skulle forest\xc3\xa5 transporten, fik ordre fra sin regering til at forholde sig i ro._NEWLINE_I stedet opstod den plan, at han skulle f\xc3\xb8re en stor del af K\xc3\xb8benhavns styrker til Kiel og i samarbejde med jyske styrker under ledelse af feltmarskal Eberstein skulle de generobre Fyn._NEWLINE_Den 1. oktober stak en forenet nederlandsk og dansk fl\xc3\xa5de til s\xc3\xb8s fra K\xc3\xb8benhavn med Schack og hans tropper, og 12 dage efter ankom skibene til Kiel. Schack og Eberstein m\xc3\xb8dtes en uges tid senere til samr\xc3\xa5d i Egernf\xc3\xb8rde, og derefter sejlede Schacks tropper fra Kiel den 27. oktober. I Storeb\xc3\xa6lt fors\xc3\xb8gte man et overraskelsesangreb p\xc3\xa5 Nyborg, men da det mislykkedes, besluttede man at g\xc3\xa5 i land ved Kerteminde. Angrebet her den 31. oktober blev ledet med stor dygtighed, og Schack var selv med i front._NEWLINE_Schacks h\xc3\xa6r stod nu p\xc3\xa5 Fyn, og efter nogle dages hvil, hvor den svenske hovedstyrke trak sig tilbage mod Nyborg, rykkede Schack mod Odense, hvor han holdt sit indtog den 9. november. To dage senere m\xc3\xb8dte han Ebersteins h\xc3\xa6r, efter at denne havde k\xc3\xa6mpet sig over til Lilleb\xc3\xa6lt._NEWLINE_Men forholdet mellem Schack og Eberstein var pr\xc3\xa6get af en dyb rivalisering, og de havde kun n\xc3\xb8dt\xc3\xb8rftigt underrettet hinanden om deres bev\xc3\xa6gelser. En reel uenighed kom ogs\xc3\xa5 frem, da Schack ville forskanse sig, mens Eberstein ville angribe. Schack b\xc3\xb8jede sig, og man begyndte fremrykningen mod \xc3\xb8st under stadige uoverensstemmelser mellem de to. Disse uenigheder kom dog ikke til at koste dem sejren. Den 14. november begyndte slaget ved Nyborg, og dagen efter overgav svenskerne sig._NEWLINE_Sejren ved Nyborg st\xc3\xa5r som Schacks hovedbedrift, selvom den egentlig ikke var gennemf\xc3\xb8rt ud fra hans egne strategiske overvejelser. Den efterf\xc3\xb8lgende tid bragte ham kun ubehageligheder. I januar 1660 sendtes han til hertugd\xc3\xb8mmerne for at g\xc3\xb8re indfald i Bremen, men planen blev opgivet, og alt han fik ud af det, var flere kontroverser med Eberstein. Og da han i april ville sejle fra Femern til Sj\xc3\xa6lland, blev hans skib taget af en svensk krydser, og han blev taget til fange. Snart blev han dog befriet som f\xc3\xb8lge af freden i K\xc3\xb8benhavn.\n_START_SECTION_\nEnev\xc3\xa6lden\n_START_PARAGRAPH_\nEfter freden blev Schack den faktiske chef for hele den danske h\xc3\xa6r, og fra august 1660 desuden medlem af rigsr\xc3\xa5det. Det var et markant tegn b\xc3\xa5de p\xc3\xa5 kongens velvilje og p\xc3\xa5 Schacks popularitet, at rigsr\xc3\xa5derne havde indstillet ham, p\xc3\xa5 trods af at han ikke var indf\xc3\xb8dt dansk. Umiddelbart efter sk\xc3\xa6nkede K\xc3\xb8benhavn ham endda 4000 rigsdaler som anerkendelse af hans fortjenester under belejringen._NEWLINE_I hvilket omfang han var indviet i Frederik 3.s planer om at gennemf\xc3\xb8re enev\xc3\xa6lden, kan man ikke vide, men han blev i hvert fald ved med at v\xc3\xa6re en tro tjener for kongen, og han holdt milit\xc3\xa6ret i ro i de dage, hvor statsomv\xc3\xa6ltningen blev gennemf\xc3\xb8rt.\n_START_SECTION_\nPolitik\n_START_PARAGRAPH_\nHan besad ogs\xc3\xa5 rent politiske og finansielle hverv og var medlem af flere kommissioner, som forhandlede med fremmede gesandter._NEWLINE_Hovedsagen for ham var naturligt nok de milit\xc3\xa6re anliggender, og der er ingen tvivl om, at han her har udfoldet en betydelig energi. Han interesserede sig meget for udbedringen af Fredericia f\xc3\xa6stning, som han ans\xc3\xa5 for den vigtigste i landet efter K\xc3\xb8benhavn, men han arbejdede navnlig for at opretholde en s\xc3\xa5 stor h\xc3\xa6r som muligt. Sp\xc3\xb8rgsm\xc3\xa5let om h\xc3\xa6rens st\xc3\xb8rrelse var br\xc3\xa6ndende i de f\xc3\xb8rste \xc3\xa5r efter 1660, hvor nogle parter, set i lyset af landets \xc3\xb8delagte tilstand, ville reducere h\xc3\xa6ren, mens andre \xc3\xb8nskede at styrke landets sikkerhed ved at opretholde og styrke h\xc3\xa6ren. Frederik 3. fulgte ikke Schacks linje, selvom Schack fralagde sig ethvert ansvar for f\xc3\xb8lgerne af milit\xc3\xa6re reduktioner, men det lykkedes dog for krigskollegiet at afv\xc3\xa6rge nogle af nedsk\xc3\xa6ringerne.\n_START_SECTION_\nBesiddelser\n_START_PARAGRAPH_\nSchack var i mellemtiden blevet en stor godsbesidder i Danmark. M\xc3\xb8gelt\xc3\xb8nder, som han hidtil havde haft som len, fik han 1661 som ejendom, og i S\xc3\xb8nderjylland k\xc3\xb8bte han i 1664 Gram gods af Christopher Rantzau. Hertil kom, at han fik overdraget Gisselfeld som f\xc3\xb8lge af en st\xc3\xb8rre handel med nogle kongelige pants\xc3\xa6ttelser.\n_START_SECTION_\nSygdom og d\xc3\xb8d\n_START_PARAGRAPH_\nFra begyndelsen af 1660'erne havde Schack ofte v\xc3\xa6ret syg, og hans svagelighed tog stadig mere til, indtil han d\xc3\xb8de 27. februar 1676. Han blev bisat med stor pragt i Trinitatis Kirke i K\xc3\xb8benhavn. Han efterlod sine godser til sin eneste overlevende s\xc3\xb8n, Otto Didrik Schack."