b"\n_START_ARTICLE_\nG\xc3\xa5rd fra True, Aarhusegnen (Frilandsmuseet)\n_START_PARAGRAPH_\nG\xc3\xa5rden fra True ligger blandt Frilandsmuseets \xc3\xb8vrige \xc3\xb8stjyske bygninger, og viser hvordan en f\xc3\xa6steg\xc3\xa5rd i 1800-tallets f\xc3\xb8rste halvdel kunne v\xc3\xa6re indrettet. G\xc3\xa5rdens mange t\xc3\xb8mmerm\xc3\xa6rker g\xc3\xb8r det desuden muligt, at l\xc3\xa6se bygningens sp\xc3\xa6ndende udvikling uhyre detaljeret._NEWLINE_G\xc3\xa5rden \xe2\x80\x9dEngkj\xc3\xa6r\xe2\x80\x9d l\xc3\xa5 i True vest for Aarhus. Den var ikke blevet udflyttet i forbindelse med landboreformerne, men l\xc3\xa5 midt i byen. G\xc3\xa5rden var f\xc3\xa6steg\xc3\xa5rd under Brabrand pr\xc3\xa6steg\xc3\xa5rd frem til 1870. Da museet overtog g\xc3\xa5rden i 1930 havde den v\xc3\xa6ret ejet af samme familie i flere generationer. G\xc3\xa5rden blev genopf\xc3\xb8rt p\xc3\xa5 Frilandsmuseet i 1942 og indrettet som den s\xc3\xa5 ud omkring \xc3\xa5r 1800.\n_START_SECTION_\nBygningen\n_START_PARAGRAPH_\nDet er en firl\xc3\xa6nget g\xc3\xa5rd med stuehuset mod nord, som det var almindeligt. De \xc3\xa6ldste dele af Trueg\xc3\xa5rden er fra slutningen af 1600-\xc3\xa5rene. P\xc3\xa5 den tid var der endnu vidtstrakte skove i \xc3\x98stjylland, og g\xc3\xa5rdm\xc3\xa6ndene havde ofte egne skovlodder, hvor bygningst\xc3\xb8mmeret kunne hentes i rigelige m\xc3\xa6ngder. Det er en klassisk \xc3\xb8stjysk bindingsv\xc3\xa6rksg\xc3\xa5rd med l\xc3\xb8sholt, dokker og skr\xc3\xa5stivere. Tavlene er lerklinet eller fyldt op med br\xc3\xa6ndte sten. Stolperne st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 en fodrem, som hviler p\xc3\xa5 syldsten. I de skovfattige, vestjyske egne med kraftig bl\xc3\xa6st, begyndte man tidligt at bygge grundmurede huse. I de skovrige \xc3\xb8stjyske egne byggede man derimod i bindingsv\xc3\xa6rk helt op til midten af 1800-tallet. Dog afl\xc3\xb8ste de br\xc3\xa6ndte sten efterh\xc3\xa5nden lerkliningen i tavlene, fordi de var langt mere holdbare og ikke skulle repareres hvert for\xc3\xa5r. Tavlene er kalket r\xc3\xb8de og bindingsv\xc3\xa6rket er tj\xc3\xa6ret sort. Taget er t\xc3\xa6kket med langhalm af rug, og \xc3\xb8verst p\xc3\xa5 tagryggen ligger l\xc3\xb8st rughalm holdt forsvarligt fast med kragetr\xc3\xa6er.\n_START_SECTION_\nT\xc3\xb8mmerm\xc3\xa6rker fort\xc3\xa6ller bygningens historie\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 Trueg\xc3\xa5rden findes mange velbevarede t\xc3\xb8mrerm\xc3\xa6rker, som t\xc3\xb8mreren lavede, n\xc3\xa5r han huggede t\xc3\xb8mmeret til, inden bygningen blev rejst. Disse t\xc3\xb8mmerm\xc3\xa6rker g\xc3\xb8r det muligt at l\xc3\xa6se l\xc3\xa6ngernes historie tilbage til 1600-\xc3\xa5rene. P\xc3\xa5 midten af stuehusets nordside kan man f.eks. se numrene I \xe2\x80\x93 XI p\xc3\xa5 stolperne og dermed konkludere, at bygningen senere er forl\xc3\xa6nget med to fag mod \xc3\xb8st og et fag mod vest. En tilbygning ses ogs\xc3\xa5 ved, at en skr\xc3\xa5stiver ikke st\xc3\xa5r op ad hj\xc3\xb8rnestolpen. T\xc3\xb8mreren brugte nogle steder ikke helt almindelige romertal, f.eks. kunne han hugge IIII i stedet for IV og VIIII i stedet for IX. P\xc3\xa5 den m\xc3\xa5de kunne han undg\xc3\xa5, at disse tal blev forvekslet med VI og XI hvis der blev vendt op og ned p\xc3\xa5 et t\xc3\xb8mmerstykke. For ogs\xc3\xa5 at kunne skelne de to bygningssiders t\xc3\xb8mmer fra hinanden, er t\xc3\xb8mmeret p\xc3\xa5 sydsiden af stuehuset, forsynet med et andet nummersystem best\xc3\xa5ende af sm\xc3\xa5 huller kombineret med V. _NEWLINE_G\xc3\xa5r man g\xc3\xa5rden efter p\xc3\xa5 denne m\xc3\xa5de, vil man finde, at den da den blev bygget i slutningen af 1600-\xc3\xa5rene, bestod af tre adskilte l\xc3\xa6nger: Et stuehus p\xc3\xa5 ti fag mod nord, en stald p\xc3\xa5 ti fag mod \xc3\xb8st og en lade p\xc3\xa5 otte fag mod vest. De to udhuse l\xc3\xa5 lidt skr\xc3\xa5t i forhold til stuehuset. L\xc3\xa6ngen mod syd kom til, der blev f\xc3\xb8jet flere fag til l\xc3\xa6ngerne alt sammen for at f\xc3\xa5 mere plads til stald, lo og lade. Til sidst blev hj\xc3\xb8rnerne bygget sammen, s\xc3\xa5ledes at l\xc3\xa6ngerne lukkede sig helt omkring g\xc3\xa5rdspladsen. Det skr\xc3\xa5 hj\xc3\xb8rne skyldes, at vejen gik s\xc3\xa5 t\xc3\xa6t ved g\xc3\xa5rden, at et kn\xc3\xa6k var n\xc3\xb8dvendigt. En f\xc3\xa6steprotokol fra 1809 fort\xc3\xa6ller, at g\xc3\xa5rden allerede dengang havde den nuv\xc3\xa6rende st\xc3\xb8rrelse, ligesom et udskiftningskort fra 1783 ogs\xc3\xa5 viser alle tre udl\xc3\xa6nger helt sammenbygget. Stuehusets tilbygninger i begge ender er formodentlig kommet til mellem 1783 og 1809.\n_START_SECTION_\nRummene\n_START_PARAGRAPH_\nHuset er et kaminhus. Det betyder, at der er to ildsteder og skorstene i boligl\xc3\xa6ngen. Den ene skorsten h\xc3\xb8rer til bryggersildstedet, den anden til k\xc3\xb8kkenildstedet, hvor maden blev lavet til daglig. Fra g\xc3\xa5rdspladsen er der tre d\xc3\xb8re ind til stuehuset. Den vestlige f\xc3\xb8rer gennem forstuen ind til bryggerset, ogs\xc3\xa5 kaldt \xe2\x80\x9dsals\xe2\x80\x9d p\xc3\xa5 denne egn. Her udf\xc3\xb8rte kvinderne deres vigtigste arbejde, som bagning, slagtning, sm\xc3\xb8rk\xc3\xa6rning, ostefremstilling, lysest\xc3\xb8bning og naturligvis \xc3\xb8lbrygning, som har givet navn til rummet. I bryggerset st\xc3\xa5r en m\xc3\xa6ngde redskaber til disse arbejder. Her er ogs\xc3\xa5 den store bageovn, hvori der blev bagt rugbr\xc3\xb8d omkring \xc3\xa9n gang om m\xc3\xa5neden. Der blev fyret i selve ovnen, og n\xc3\xa5r dens sider var blevet r\xc3\xb8dgl\xc3\xb8dende, ragede man aske og gl\xc3\xb8der ud og satte br\xc3\xb8dene ind p\xc3\xa5 ovnbunden. Fra skorstenen kan man ogs\xc3\xa5 fyre op i gruekedlen eller bryggekedlen, hvor man varmede vand, bl.a. til den vigtige \xc3\xb8lbrygning. Denne foregik ved, at malt (spiret og malet byg), humle fra humlehaven og g\xc3\xa6r fra forrige brygning, blev forvandlet til \xc3\xb8l af varierende styrke, hvoraf sidste tapning var \xe2\x80\x9ddet tynde \xc3\xb8l\xe2\x80\x9d. Ogs\xc3\xa5 slagtningen af julegrisen foregik i bryggerset. Efter at v\xc3\xa6ret stukket, blev grisen h\xc3\xa6ngt op p\xc3\xa5 et tv\xc3\xa6rtr\xc3\xa6 under en loftsbj\xc3\xa6lke og parteret. Alt \xe2\x80\x93 undtaget skriget \xe2\x80\x93 blev brugt til fremstilling af blodp\xc3\xb8lse, rullep\xc3\xb8lse, r\xc3\xb8get fl\xc3\xa6sk, skinke og medisterp\xc3\xb8lse. Slagteb\xc3\xa6nken som st\xc3\xa5r op ad v\xc3\xa6ggen i bryggerset, har en fortid som ligb\xc3\xa5rer i Brabrand Kirke. _NEWLINE_P\xc3\xa5 den anden side af forstuen ligger yderstuen, som var b\xc3\xa5de k\xc3\xb8kken og dagligstue med langbord, langb\xc3\xa6nk og bordendeb\xc3\xa6nk. Her sad man til alle m\xc3\xa5ltider og i en ganske bestemt orden omkring bordet med husbond for bordenden under det lille indbyggede skab, hvor hans tobak, papirer og lignende blev opbevaret. G\xc3\xa5rdens \xc3\xb8vrige mandfolk sad p\xc3\xa5 langb\xc3\xa6nken efter rang og stand med forkarlen n\xc3\xa6rmest husbonden. Til husets kvindfolk var der ikke beregnet siddeplads, de spiste st\xc3\xa5ende og gik til og fra ildstedet i skorstenens bund, hvor den daglige madlavning foregik i gryder placeret p\xc3\xa5 en trefod eller oph\xc3\xa6ngt i en kedelskede. P\xc3\xa5 en tallerkenr\xc3\xa6kke ses nogle fade og tallerkener, som dog kun blev taget i brug ved festlige lejligheder. Til daglig brugte man ikke tallerkener, men \xe2\x80\x9dlangede til fadet\xe2\x80\x9d. _NEWLINE_N\xc3\xa6ste stue er den finere kakkelstue, en ekstra stue som er del af en nyere boligskik fra 1700-\xc3\xa5rene. P\xc3\xa5 Trueg\xc3\xa5rden er denne ombygning nok fra 1759, et \xc3\xa5rstal som st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 skorstenens pandetr\xc3\xa6. G\xc3\xa6sterne blev budt ind i kakkelstuen gennem den lille forstue, en indgang som g\xc3\xa5rdens egne folk sj\xc3\xa6ldent benyttede. Stuen har r\xc3\xb8dbrune br\xc3\xa6ddev\xc3\xa6gge med blomsterbemaling og samme bordopstilling som i yderstuen. I hj\xc3\xb8rnet st\xc3\xa5r et smukt bornholmerur, og i skillev\xc3\xa6ggen ind til overstuen findes en indbygget seng som udefra ligner et skabsm\xc3\xb8bel, alt plads blev udnyttet kreativt. Den norske vindovn, eller kakkelovn, som har givet stuen navn, kan der fyres i fra selve stuen i mods\xc3\xa6tningen til bil\xc3\xa6ggerovnene som blev fyret fra skorstensrummet. Vindovnen gav meget bedre varme, og kakkelstuen blev derfor ofte brugt om vinteren. Mod nordv\xc3\xa6ggen ligger m\xc3\xa6lkestue, spisekammer og sovekammer._NEWLINE_Fra kakkelstuen f\xc3\xb8rer en d\xc3\xb8r ind til den tredje og st\xc3\xb8rste af g\xc3\xa5rdens stuer, storstuen eller overstuen, den eneste stue med br\xc3\xa6ddegulv. Stuen kunne ikke varmes op og var til daglig magasinrum navnlig for g\xc3\xa5rdens tekstiler, hvorfor der er en masse standkister og dragkister. Ved festlige lejligheder som bryllup og julestue, blev den store stue taget i brug til dans eller til overnattende g\xc3\xa6ster i den fine himmelseng. En d\xc3\xb8r f\xc3\xb8rer ud til g\xc3\xa5rdspladsen. Den blev kun brugt, n\xc3\xa5r kisten med den afd\xc3\xb8de skulle b\xc3\xa6res ud, da det var besv\xc3\xa6rligt at f\xc3\xa5 en stor kiste ud gennem de sm\xc3\xa5 forstuer. M\xc3\xa5ske skyldes d\xc3\xb8ren ogs\xc3\xa5, at man helst s\xc3\xa5, at den afd\xc3\xb8de forlod huset ad en d\xc3\xb8r, som ikke blev brugt til daglig, for ikke at risikere at den afd\xc3\xb8de gik igen. _NEWLINE_I slutningen af 1800-tallet h\xc3\xb8rte der 55 tdr. land til g\xc3\xa5rden. I sydl\xc3\xa6ngen var der plads til seks heste og hakkelseshus med sk\xc3\xa6rekisten til at hakke hestenes foder og i \xc3\xb8stl\xc3\xa6ngen stod der 14 k\xc3\xb8er med hovederne ud mod yderv\xc3\xa6ggene. Der er ogs\xc3\xa5 en foderlo, hvor k\xc3\xb8ernes foder blev tilberedt og et rum til h\xc3\xb8ns og f\xc3\xa5r. I det lille karlekammer, her kaldt herberget, er der plads til b\xc3\xa5de karl og tjenestedreng i samme seng. _NEWLINE_Til g\xc3\xa5rden er ogs\xc3\xa5 huggehus med snitteb\xc3\xa6nk og en m\xc3\xa6ngde h\xc3\xa5ndv\xc3\xa6rkt\xc3\xb8j. Denne g\xc3\xa5rd var i mange henseender selvforsynende med f\xc3\xb8devarer, t\xc3\xb8j og redskaber til det daglige arbejde; river, spader, plejle, hjul, tr\xc3\xa6skeer osv. G\xc3\xa5rden har et lokum, hvilket er us\xc3\xa6dvanligt tidligt at f\xc3\xa5 s\xc3\xa5dan en luksus. Normalt brugte folkene grebningen i stalden eller m\xc3\xb8ddingen p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rdspladsen, s\xc3\xa5 denne g\xc3\xb8dning ogs\xc3\xa5 kom ud p\xc3\xa5 markerne. I en skillev\xc3\xa6g st\xc3\xa5r et par m\xc3\xa6rkelige s\xc3\xb8jler, som blev kaldt \xe2\x80\x9denglene i Engkj\xc3\xa6r\xe2\x80\x9d, da de skulle stamme fra kirken. Man mente, at de beskyttede g\xc3\xa5rden, navnlig mod ildebrand som man var meget bange for. I 1920'erne var Trueg\xc3\xa5rden da ogs\xc3\xa5 en af de f\xc3\xa5 g\xc3\xa5rde, som overlevede en brand i landsbyen._NEWLINE_I vestl\xc3\xa6ngen og resten af sydl\xc3\xa6ngen er der korngulve til opbevaring af kornnegene opdelt i ruggulv, havregulv og byggulv. P\xc3\xa5 lergulvet i loen blev negene bredt ud og t\xc3\xa6rsket med plejl, s\xc3\xa5 kernerne faldt af str\xc3\xa5ene hvorefter avnerne blev skilt fra kornet ved at kaste det med en kasteskovl, s\xc3\xa5 de tunge korn fl\xc3\xb8j l\xc3\xa6ngst bort og de lette avner faldt ned p\xc3\xa5 gulvet t\xc3\xa6t ved kasteren. Kornet blev anbragt i en bing p\xc3\xa5 stuehusloftet og k\xc3\xb8rt til m\xc3\xb8lleren n\xc3\xa5r br\xc3\xb8dbagningen n\xc3\xa6rmede sig. Avnerne kom i avnehuset og blev brugt til foder. _NEWLINE_G\xc3\xa5rdspladsen er brolagt med kampesten lagt i striber. Her ligger den store m\xc3\xb8dding, hvor g\xc3\xb8dningen l\xc3\xa5 f\xc3\xb8r den blev k\xc3\xb8rt ud p\xc3\xa5 markerne. T\xc3\xa6t ved st\xc3\xa5r den store \xc3\xa5bne kampestensbr\xc3\xb8nd. Drikkevandet kunne derfor v\xc3\xa6re b\xc3\xa5de s\xc3\xa5 sundhedsfarligt og uappetitligt, at alle i stedet drak hjemmebrygget \xc3\xb8l af en f\xc3\xa6lles \xc3\xb8lkande, som st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 bordet i stuen \xe2\x80\x93 en evig men p\xc3\xa5 dette tidspunkt, ukendt smittekilde for alleh\xc3\xa5nde sygdomme."