b'\n_START_ARTICLE_\nEmanuele Barbella\n_START_SECTION_\n\xc5\xbdivot\n_START_PARAGRAPH_\nZ\xc3\xa1kladn\xc3\xad hudebn\xc3\xad vzd\xc4\x9bl\xc3\xa1n\xc3\xad a houslovou vituozitu z\xc3\xadskal u sv\xc3\xa9ho otce, Francesca Barbelly, kter\xc3\xbd vyu\xc4\x8doval na neapolsk\xc3\xa9 kontervato\xc5\x99i Santa Maria di Loreto. Kompozici studoval u proslul\xc3\xa9ho neapolsk\xc3\xa9ho skladatele Leonarda Lea a Michela Gabelloneho (1692-1740). V roce 1753 se stal prvn\xc3\xadm houslistou v divadle Teatro Nuovo. Od roku 1756 se stal \xc4\x8dlenem Capella Reale a od roku 1761 p\xc5\xafsobil v Teatro San Carlo._NEWLINE_Krom\xc4\x9b toho se v\xc4\x9bnoval i pedagogick\xc3\xa9 \xc4\x8dinnosti. Mezi jeho studenty byli Pasquale Bini a Giuseppe Tartini. Byl pr\xc5\xafvodcem Charlese Burneyho a jedn\xc3\xadm z hlavn\xc3\xadch zdroj\xc5\xaf informac\xc3\xad pro jeho zn\xc3\xa1m\xc3\xbd hudebn\xc3\xad cestopis The Present State of Music in France and Italy, vydan\xc3\xbd v roce 1771. S\xc3\xa1m patrn\xc4\x9b nav\xc5\xa1t\xc3\xadvil Lond\xc3\xbdn v \xc5\xa1edes\xc3\xa1t\xc3\xbdch letech, nebo\xc5\xa5 v t\xc3\xa9to dob\xc4\x9b byla \xc5\x99ada jeho skladeb v Lond\xc3\xbdn\xc4\x9b vyd\xc3\xa1na.'