Blam veka.

Naručili skoro neku klopu na Woltu i nakon pola sata otvaram vrata i pružam par novčanica.

Ona zastaje, gleda me čudno prvih par sekundi i daje mi kovertu i papir za potpis. "Poreska, gospodine!" 

Riba se toliko smejala, da sam i ja počeo i propao dva sprata niže.