Чума, або «чорна смерть», відома людству з давніх часів. Про першу епідемії чуми згадується в VI столітті. Тоді вона охопила території Сходу і частини Європи. Через 7 з половиною століть почалася друга епідемія, яка охопила всю Європу.
За даними статистики, від чуми померло від 75 до 200 мільйонів чоловік. Епідемія почалася в 1347 році. З Китаю вона була завезена в Європу по Великому шовковому шляху. Генуезькі купці на кораблях, навантажених товаром, прибутку в порт Сицилії. На березі робочі виявили, що люди заражені якоюсь страшною і невідомою хворобою. Але було вже занадто пізно.
Хвороба починалася з освіти на тілі хворобливих пухирів, підвищувалася температура. На наступний день починався сильний кашель з кров'ю. Людина починав марити, відключалася імунна система. Протягом 2-5 днів людина помирала. Тіла померлих починали швидко чорніти.
Переносниками чуми були пацюки і блохи, які жили на кораблі. У місті, куди заходили ці кораблі, через пару днів починалася епідемія. Люди того часу нічого не знав про причини і природу цієї хвороби. Розповідали, що одного наближення до хворого чумою досить, щоб заразитися. Інститути, які методи лікування були вкрай малоефективні. Хворим прикладали шкіру жаб і ящірок, що ніяк не впливало на їх стан.
До кінця 1348 роки хвороба була завезена в усі порти Південної Європи. Навесні чорна смерть бушувала в Італії, влітку в Угорщині, Іспанії, Франції, восени досягла Англії і Скандинавії. У наступному році чума прийшла в Німеччину, ще через рік в Польщу. У 1352 році "чорна смерть» досягла Росії.
Сформована на той час ситуація була важкою. Дієвих засобів лікування не існувало. У будинках, де з'являлися хворі, оголошували карантин. Двері будинку забивали зовні. Усередині закривалися живі і мертві. За хворими ніхто не доглядав, до них боялися підійти. Іноді родичі залишали для хворого їжу, самі прагнули залишити заражену зону. Тікали доктора, священнослужителі відваджувати підходити до хворих, щоб сповідати їх перед смертю. Кожен, хто наважувався, в більшості випадків, заражався і вмирав. Медицина того часу була абсолютно безсила виявити причину хвороби і знайти ліки від неї. У 1352 хвороба досягла Поволзьких степів, де все почалося, і зникла.
Чумою хворіють і сьогодні, але відбувається це рідко. Лікується хвороба легко, за допомогою антибіотиків.