Коли батько сімейства дізнався про те, що у нього скоро народиться друга дочка, схопився за голову з криком:« Я розорений! ». І був частково правий, тому що утримувати сім'ю з трьома жінками під силу не кожному султану. А якщо врахувати, що маленька модниця вже в 2 роки збунтувалася проти ношених нарядів старшої сестри зокрема, та й усього пропонованого гардероба в цілому, то за голову довелося хапатися і мамі.
Кожен ранок починається з примхливого« це не моє »і продовжується під надривний« я це не одягну ». Так що ж це звичайні капризи або бунт дизайнерської думки?
По-перше, варто придивитися до самої одязі. І тут причин для розладу може бути маса. Наприклад, малюнок на яскравій футболці, який просто лякає малюка, або сам колір одягу не сприяє підняттю настрою. Мами часто з практичних міркувань (і їх можна зрозуміти) купують верхній одяг темних кольорів, щоб «бруд не сильно видно була», або, навпаки, яскраву, скажімо, в цятку: і зайве плямочка від соку загальний вигляд не зіпсує, і дитині приємно весь в «ягідки». А дитина-то пояснити не може, що колір на нього нудьгу наганяє або від «ягідок» вже другий день в очах рябить..
По-друге, одяг може бути просто незручною. Це мама нехай туфлі на шпильках терпить, коли з подругою в кафе йде, або в тісному плаття мучиться красиво ж! А малюкам бігати треба, перекидатися, пірамідку будувати да, мало справ. А в тісній і незручною одязі грати не виходить, та й настрій псується.
По-третє, варто придивитися до самому малюкові. Пристрасті в одязі у дітей проявляються вже на другому році життя. Щось подобається, а щось ні. Є ж певний гардероб з улюблених речей. І тут важливо будь-яка дрібниця. Ось любить малюк мавпочок, значить і на трусиках повинна бути мавпочка. А якщо в улюбленому мультику сонечко «в горошок», так і на політиці нехай буде такий же малюнок.
Може, в сім'ї є особливо улюблений малюком дідусь, тітка або хрещена, подарунки від яких особливо дороги, а одяг так і зовсім заношувати до дірок. І тут мама може піти на маленькі хитрощі. Наприклад, просити дідуся піднести заздалегідь куплену мамою річ.
Але хитрість на цьому не закінчуються! До одягу малюка завжди можна пришити цікаві аплікації, красиві гудзики, помпони, зав'язки. А якщо дитина ще й сам вибирав, та й пришивати допоміг цей шедевр спільної творчості буде носитися з задоволенням.
Не варто забувати, що діти копіюють поведінку і манери батьків. І якщо вже мама модниця і з ранку, стоячи біля шафи, довго перебирає свої наряди зі словами: «Мені нічого надіти!», То чого чекати від стоїть поруч дворічних Повторюшка?Схожі записи: