text: Jegerup Kirke
  
  publiceret: 2023-07-16 16:17:26+02:00
  Jegerup Kirke er en sognekirke beliggende nordvestligt i selve Jegerup.
  Kirkegården, som ikke er udvidet i historisk tid, er omgivet af et dige af kløvede kampesten. Mod syd findes en køreport, og i nordøst er der fodgængerlåger, som begge er med stenpiller og støbejernslåger fra 1847.
  Kirken består af et romansk kor og skib opført i blandet materiale, herunder granitkvadre i den østligste del og rå kamp i det øvrige. I sengotisk tid blev der tilføjet et våbenhus i syd samt et tårn i vest. Nord for sakristiet findes der desuden et sakristi fra 1905, som erstattede et ældre.
  Den romanske bygning har flere bevarede oprindelige vinduer. I korets østgavl findes der således et tilmuret vindue, mens der i nordmuren findes et genåbnet romansk vindue. Der er også spor efter flere bevarede vinduer i skibet, og den oprindelige syddør er stadig åben og i brug. I korets sydvæg findes en piscina, dvs. en lille niche der har været anvendt til bortskaffelse af indviet vand fra døbefonten. Allerede i gotisk tid blev kirken ombygget, og her blev kirkens ydermure omsat, samtidigt med at korbuen blev udvidet og fik sit nuværende, spidsbuede præg.
  Syd for skibet står kirkens våbenhus, som er opført af rå kamp udvendigt og munkesten indvendigt. Det er opført i sengotisk tid. Døren og det tøndehvælvede loft er fra 1930.
  Kirkens sengotiske tårn står vest for skibet og er opført af munkesten med en kerne af rå kamp. Tårnrummet er forbundet til skibet gennem en lav, rundbuet arkade, og øverst er et saddeltag med halvvalme i øst og vest. Tårnet har muligvis været højere før i tiden, og i tårnets tagværk er der genbrugte bjælker, hvis udsavninger taler for, at tårnet tidligere har haft et spir. I dag hænger kirkens klokke på en lille kvist ophængt på tårnets østside, men indtil 1838 hang den i et af de to glamhuller på østsiden.
  Nord for koret findes kirkens sakristi, der som nævnt er fra 1905 og opført som en erstatning for et meget ældre sakristi fra gotisk tid.
  Kirkens tagværker er stærkt forandrede i tidens løb, men har dog stadig middelalderlige elementer.
  Indvendigt står kirken i dag hvidkalket med flade gipslofter med stuk fra 1884 i kor og skib, mens der i tårnrummet er hvælvet loft.
  Kirken har i dag ingen kalkmalerier, men omkring år 1900 blev der malet en dekoration i koret, som dog siden er overmalet.
  Kirkens ældste inventarstykke er den romanske døbefont af granit, som er noget atypisk udsmykket. Foden har på to af sine fire sider et arkadepar, hvoraf arkaderne på den ene side er tomme, mens der på den anden side er indhugget en oblat og en kalk. På de to andre sider er der indhugget høje relieffer af bygninger, som forestiller øst- og vestenden af en kirke med tvillingetårne. På hjørnerne af foden er der udhugget fire figurer, to kvinder og to mænd.
  Fra mellem 1250-1275 stammer kirkens korbuekrucifiksgruppe, der foruden Kristus på korset forestiller Maria og Johannes.
  I kirken findes to bevarede egetræsfigurer af Maria med barnet og evangelisten Johannes. De er begge unggotiske og stammer fra 1275.
  Ligeledes findes 12 apostelfigurer fra en tidligere katolsk altertavle fra omkring år 1400 stadig og er i dag opstillet i et moderne alterskab.
  I kirken findes to altertavler. Den store altertavle, som i dag pryder alteret stammer egentlig fra Øsby Kirke, hvorfra den blev hentet i 1838 og tilpasset sin nye plads i Jegerup Kirke. Mens der er meget højt til loftet i Øsby Kirke, er der påfaldende lavt til loftet i Jegerup, og tavlen er derfor nok blevet forkortet en hel del. Den er en renæssancetavle fra 1614, mens malerierne er fra 1700-tallet. Tavlens centrale motiv er nadveren, mens der også er malerier af Isaks ofring, korsfæstelsen, de fire evangelister, Jesu gravlæggelse og endelig den opstandne Kristus.
  Kirkens oprindelige og noget mindre altertavle hænger i dag på skibets nordvæg og er fra 1620. Den lå i næsten et århundrede på loftet, indtil den i 1935 blev istandsat, malet i 1940 og i 1949 fik de nuværende tre malerier med landskaber og en mand der sår sin mark.
  Kirkens prædikestol er fra 1833 og har seks sider. Den er udsmykket med forgyldte indskrifter og er primært holdt i brune, sorte, gyldne og hvide nuancer. Et særligt stykke inventar, der knytter sig til prædikestolen, er det dobbelte timeglas, som blev indkøbt til kirken i 1731.
  Kirkens alterbord af rå kamp er omgivet af et panel fra 1940, der er skåret som en kopi af det gamle alterbordspanel fra 1700-tallet.
  På kirkegården findes en mindesten fra 1920 over sognets faldne i 1. Verdenskrig 1914-1918.