text: Damsholte Kirke
  
  publiceret: 2023-08-31 08:26:42+02:00
  Damsholte Kirke er en sognekirke, der ligger mellem den lille by af samme navn og Marienborg Gods lidt mod nordvest.
  Kirkegården er delvist omgivet af stendiger, og hovedindgangen med køreport er fra sydøst.
  Kirken er af arkitekt Philip de Lange fra 1741-1743. Den ligger nogenlunde solret.
  Den består af et rektangulært skib, hvortil der slutter sig to ensartede, femsidede udbygninger, som er opført i små gule teglsten. Den østlige tjener som kor, mens den vestlige agerer våbenhus. Der er omkring år 1800 opført et gravkapel midt for skibets nordside.
  Kirken er gulkalket med grå sokkel og hvide arkitekturled, og den har røde tegltage.
  På bygningen markeres hjørnerne af pilastre, dvs. halvsøjler, der fortsætter op gennem en gesimsfrise til krongesimsen under taget. Midt på hver langside er der en risalit, hvor bygningen træder en smule frem, med lisener, som krones af en tresidet gavlfronton. I de trekantede felter på både den nordlige og den sydlige fronton er der indsat rokokokartoucher med Kong Christian 6.s navnetræk.
  På indersiden af langmurenes lisener er der høje, rundbuede blændingsfelter med hvidpudset grund. På indersiden er der som i sydsidens risalit og på de femsidede gavlenders to midterste fag høje, rundbuede vindue. I korets østlige fag er der en præstedør, som er fladbuet under rundbuet spejl. Det ret flade tag, der er delt efter bygningens hovedafsnit, bærer på den vestlige gavludbygning en blytækt tagrytter, som er et lille tårn på taget, med en ottesidet lanterne og et løgformet spir.
  Omkring år 1800 blev der til nordsidens risalit føjet et gravkapel for slægten Bosc de la Calmette. Murene er kalkede som kirkens ydersider, og de tredeles af svage ørelisener. Det er de små ”hjørner” øverst på de hvide lisener, der er hører sig rokoko-perioden til. Efter nyklassisk smag er der dog mellem lisenerne og over et vandret bånd lavet blændinger med halvcirkler med hvid bund, og i øst- og vestsidens hjørnefag, hvor disse er gennembrudte til vinduer, er der under båndet rundbuede felter. I nordsidens midterfag sidder en rundbuet dør. Kapellet har et fladt valmet blytag.
  I det indre deles kirkerummet af pulpiturer, dvs. ophøjede gallerier til kirkegængere, i et midterskib, der har samme bredde som de femsidede gavlender. Galleriet, som også følger den lige vestvæg, bæres af ottekantede træstøtter. Under det vestlige pulpitur er der dog to søjler med glatte skafter og jonisk kapitæler. Søjlerne fortsætter over pulpiturerne og indgår i deres brystværn.
  Loftet ligger plant over koret og pulpiturerne, men det hæver sig som en kuppelagtig tøndehvælving over midterskibets gesimsprofil. Væggene er hvide som loftet, men pulpiturernes stolper er gråmarmorerede, pulpiturernes paneler er perlegrå med gyldne lister og blå kanter.
  I kapellets indre er de hvide vægge tredelt af flade, joniske pilastre, og midt i det svagt hvælvede stukloft sidder en loftsroset med et solansigt i centrum.
  Kirkens inventar afspejler på fornem vis moden omkring kirkehandlingerne i anden halvdel af 1700-tallet.
  Midt i midterskibet står foran alteret en døbefont af fyrretræ. Den er udformet som en slank, ottekantet font med låg, rige profileringer og grå marmorering.
  Altertavlen er over et glat træbord formet som en anselig søjlebygning med fire søjler, som også omfatter prædikestolen. Det var en almindelig konstruktion i pietismens tidsalder. Stolen og baldakinen er prægede af tidens hang til fladbuede former og gesimser med knæk, som næsten opløser formerne. Træværket er gråt marmoreret med forgyldte lister.
  På nordvæggen hænger der et maleri, som tidligere tjente som alterprydelse. Det er et værk fra 1825 af C.W. Eckersberg, som forestiller den velsignende Kristus.
  Som udsmykning på altertavlen tjener et trefløjet maleri af Sven Havsteen-Mikkelsen fra 1993. Det afbilder Golgata.
  I gravkapellet for Calmette-familien står der to marmorsarkofager og tre trækister.
  De to sarkofager af henholdsvis gråt og hvidt marmor har tværs over låget et tag. De danner gavle over tomme tavler af sort marmor. På den grå er der på tagryggen en urne, og der er senere tilføjet en opslået bog med gravskrift over Gerhard Peter Anton Bosc de la Calmette, gehejmeråd (1752-1803). På den hvide er der på taget en art krone uden indskrift. I denne sarkofag hviler Anna Elisabeth Iselin (1759-1805).
  Mod bagvæggen står der en trækiste med blyplade over Overkammerjunker Carl Ludvig Bosc de la Calmette (1750-1811). I to ens kister hviler kammerherre Carl Reinhard Bosc de la Calmette (1781-1820) og kammerherreinde Marthe Sabine Maria Adolphine de la Calmette, født Mackeprang (1788-1877).
  På kapellets sydlige væg hænger der et marmorkrucifiks på et sort trækors, og i det sydlige hjørnerne står der to gipsafstøbninger af originalbuster på Corselitze Gods, som forestiller gehejmeråd Calmette og hustru.