text: Lundby Kirke
  
  publiceret: 2023-08-31 09:17:29+02:00
  Lundby Kirke er en sognekirke, der ligger i den lille by af samme navn omtrent midt mellem Vordingborg og Næstved.
  Kirkegården er efter middelalderen udvidet mod nord. Den er omgivet af en mur fra den gotiske tid, og i vest har den en flad rundbuet, nu tilmuret dørportal. Hovedindgangen med kørelåge er fra sydøst ud for kirken.
  Den ret lille bygning har et kor og et skib fra romansk tid samt tre sengotiske tilbygninger, nemlig et tårn, et våbenhus foran syddøren og et sakristi ved korets nordside.
  Kirken står i dag rødkalket med hvide detaljer og røde tegltage.
  Den romanske granitkirke har et kor, som spidser usædvanligt stærkt mod øst. Dens murværk er af ret små kampesten. I skibet har der oprindeligt været en dør mod syd og en mod nord og to vinduer på hver langmur. Af dem er bevaret syddøren og resterne af et vindue på sydmuren. Koret har bevaret sit østlige vindue. Korets taggavl er ommuret to gange med munkesten, og den står i dag glat og uden dekorationer, ligesom skibets østlige gavl.
  Tilbygningerne er alle gotiske og sikkert fra tiden lige efter år 1500. De er alle opført i munkesten.
  Sakristiet har bevaret et meget lavt, fladbuet østvindue. Ligesom på tårnet har det på taggavlen gotiske dekorationer af trappeformede kamtakker og spidsbuede højblændinger, dvs. Høje murnicher.
  Våbenhuset har over den rundbuede dør en gavl med tre rundbuede højblændinger. Det har her ud over glatte kamme og en lille toptinde. Under langmurenes gesimser løber der et savskifte, hvor teglstenen er lagt på skrå, så deres hjørner vender udad.
  Tårnets murværk står med åbne bomhuller. Det samtidige trappehus har fladbuet dør i et spidsbuet spejl. Øverst på murene er der lave, fladbuede tvillingglamhuller til lyden. De sidder i fladbuede murspejle, og taggavlene har gotiske kamtakker og højblændinger.
  I det indre står kirken hvidmalet. Rummet bærer præg af de murede, krydshvælvede lofter, som blev opført i den gotiske periode. Korbuen har ved en udvidelse fået en uregelmæssig form, mens tårnbuen har en spids bue.
  Både korets og skibets tagværk er sengotisk.
  Af middelalderligt inventar er bevaret den romanske døbefont af granit. På den står der på latin, ”Bondo Fris me fecit”, der kan oversættes til ’Bondo Fris lavede mig’.
  Bevaret i kirken er nu kun de fire sidefigurer til en tidligere altertavle. De er fra 1490-1510, og de er anbragte på en hylde over døren til sakristiet. Figurerne forestiller de fire hovedjomfruer eller nødhjælper-helgeninder. Det er Sankt Barbara med et fangetårn, Sankt Elisabet med en rosenkrans om håret, kurv og tigger, Sankt Margareta med en drage og en fjerde helgeninde uden attributter, dvs. særlige kendetegn. Figurerne blev afrenset i 1959, men har fortsat få spor af bemaling.
  Korbuekrucifikset anbragt over skibets syddør er sengotisk fra tiden omkring år 1520. Det er antageligt et arbejde fra Næstved Krucifiks-Værksted (St. Fuglede-Mesteren). Figurerne forestiller Kristus, Johannes og Maria.
  I skibets sydlige portal sidder der en dør fra 1520.
  Degnestolen er fra 1578. Den har snitværk fra den tidlige renæssance Udby-Snedkeren.
  Prædikestolen er fra højrenæssancen i år 1606. Den er angiveligt lavet i det Schrøderske Værksted. I fagene har den arkader med evangelisterne, og på hjørnerne er der hermer, dvs. halvfigurer på halvsøjler. Felterne har delvis gammel bemaling. I et af de øvre felter skimtes på en rund ”ædelsten” et sammenskrevet HMS, som er en malersignatur fra 1660’erne.
  Kirkens bænke er fra den sene renæssance omkring år 1630. De har store pilastre, dvs. halvsøjler, på gavlene og arkader på dørene. Sydrækken er noget rigere udsmykket end nordrækken, men alligevel er alt snedkerarbejdet vist fra samme periode.
  Altertavlen fra 1732-1733 er ligesom tavlen i Beldringe Kirke et arbejde af snedker Rasmus Dam fra Beldringe. Den har to markante, snoede søjler indenfor hvilke er to glatte søjler, som flankerer et maleri fra midten af 1800-tallet. Det forestiller Sankt Stefanus martyrdød. På siderne har altertavlen udskårne storvinger, og øverst ses et gyldent spejlmonogram for giveren, Skovrider Melkior Folsak, med en krone over.
  I våbenhuset er der to gravsten fra midten af 1600-tallet. Den ene har barokke relieffer med evangelisterne i cirkler. Den er over altertavlens giver.
  Den anden sten har i hjørnernes cirkler englehoveder, et timeglas og en krone. Den er over førnævnte skovridders kone, Waldborg Sophia Melbuhrn (1667-1727).