text: Osvald J. Marstrand
  
  publiceret: 2011-07-18 01:16:32+02:00
  Osvald J. Marstrand, Osvald Julius Marstrand, 14.7.1812-5.4.1849, søofficer. Født i Kbh. (Helligg.), død om bord i linieskibet Christian VIII ved Eckernförde, begravet sst. men s.å. overført til Ass. kgd. M. blev sekondløjtnant 1830. På grund af gode matematiske anlæg fik han tilladelse til som den første søofficer at gennemgå Den militære højskole 1832-34 med henblik på videreuddannelse. I denne periode blev han introduceret i chefen for skolen, Jacob Fibigers familiekreds. Han var 1835 med fregatten Bellona på togt til Middelhavet. 1836 fik han tilladelse til at gå i preussisk tjeneste og deltage i opmålinger i Østersøen under danskeren Michael Billes kommando. M. blev derefter anmodet om at hjælpe Bille med undervisningen i den navigationsskole som han startede i Danzig, og fik forlænget sin orlov i syv måneder. 1837-38 var M. derefter med briggen Sct. Thomas til Vestindien hvor han blev angrebet så hårdt af en febersygdom at der en overgang var fare for hans liv. Ved hjemkomsten blev han september 1838 lærer i navigation på søkadetakademiet og var som sådan i årene 1839-45 hver sommer udkommanderet med kadetskibet. M. blev 1840 premierløjtnant og var 1841-42 formand for Søelieutenant-selskabet. 1846 blev M. 1. lærer i de matematiske videnskaber på søkadetakademiet og gjorde 1848 krigstjeneste på batteriet Trekroner. M. blev 1849 udnævnt til navigationsdirektør og tillagt kaptajn-løjtnantsgrad. Ved sin udnævnelse betingede M. sig at han måtte gøre krigstjeneste. 1849 blev han udkommanderet som trediekommanderende på linieskibet Christian VIII. Ombord afprøvede M. nogle nye navigationsinstrumenter. M. omkom da skibet, efter at have strøget flaget efter en kamp i Eckernförde fjord 5.4.1849, sprang i luften. Der gik rygter i marinen om at det var M. der havde ladet skibet springe i luften. Der foreligger imidlertid hverken i kilder eller i vidneudsagn noget sikkert holdepunkt for denne antagelse. Da eksplosionen fandt sted befandt der sig endnu ca. 100 sårede søfolk ombord som ventede på at blive ført i land. At M. skulle have ofret disse folk for at redde skibets ære forekommer lidet sandsynligt.
  M. var en begavet og kundskabsrig søofficer med et sværmerisk temperament. M. havde tillige en poetisk åre og tidligt skrev han digte og tragedier. Gennem Fibiger-familien kom han i forbindelse med kunstnerisk indstillede mennesker ligesom han havde forbindelse til de nationalliberale kredse. I 1848 blev han af disse udset som kommende marineminister, men han var vistnok personligt ikke særligt politisk interesseret. Han skrev forskellige faglige artikler i Archiv for Søvæsenet og udgav i 1847 en lærebog i navigation. M. betød meget for de mennesker der kom ham nær fx de kadetter han underviste. For den senere forfatter Ilia Fibigers udvikling fik han også betydning. Hun var gennem mange år ulykkeligt forelsket i M. og skrev mindedigte om ham efter hans død.
  Forældre: kommerceråd, mekaniker Jacob M. (1770-1829) og Petra O. Smith (1778-1847). Ugift. - Bror til Troels M. og Wilhelm M.
  Afbildet på silhouet af familien 1820. Mal. af W. Marstrand, 1835. Afbildet på tegn. 1845 og på mal. s.m. mor og søskende af samme ca. 1845. Afbildet på mal. af samme (St. mus.) og på allegorisk tegn. 1849 og mal. derefter af samme. Mal. af samme, 1849 (Søofficersforen.) og 1850 (Fr.borg), efter dette litografi af I. W. Tegner, 1853. - Gravsten af M. G. Bindesbøll, 1850.
  Berl. tid., 1849 nr. 95 og 116. Selmers nekrologiske saml. II, 1852 81-84. Den dansk-tyske krig 1848-50, udg. Generalstaben 11,3, 1878 1119f. D. P. Smith i Pers. hist. t. 2.r.I, 1886 193f. A. G. Drachmann i Tilskueren, 1888 446-82 og 1890 492-512 569-96. Margr. Fibiger: Et kvindeliv. Ilia Fibiger, 1894 9-35 58f 99. Johs. Fibiger: Mit liv og levned, 1898. Th. Bjerre i Tidsskr. for søvæsen, 1940 590-632. P. Holck sst. 1941 465-85. Th. Bjerre sst. 486-89. H. C. Bjerg sst. 1974 114.