text: Romulus og Remus
  
  publiceret: 2023-04-01 09:57:16+02:00
  Romulus og Remus er et legendarisk tvillingepar, der regnes for Roms grundlæggere.
  Sagnet lyder i sin klassiske form: Før Roms grundlæggelse herskede kong Numitor i byen Alba Longa. Han havde en datter, Rhea Silvia (i nogle versioner Ilia), som kongens onde bror Amulius gjorde til vestalinde efter at have styrtet Numitor fra tronen og dræbt hans sønner. Imidlertid blev Rhea Silvia gravid med krigsguden Mars og fødte tvillinger. Efter at have dræbt den utugtige vestalinde satte Amulius børnene ud i en lille båd på Tiberen. De strandede dog lidt længere nede ad floden, hvor en hunulv, lupa, ammede dem, indtil de blev fundet af hyrden Faustulus, der tog de to små med hjem til sin kone, se lupercalia.
  Da børnene voksede op, viste deres naturlige lederevner sig i deres leg med andre drenge. Da de blev voksne, fortalte Faustulus dem sagens rette sammenhæng, og sammen med Numitor afsatte de Amulius, hvorefter bedstefaderen lod sine dattersønner grundlægge en ny by.
  Begge tog varsler, men Romulus' faldt bedst ud, idet tolv ørne viste sig for ham, mens han stod på Palatinerhøjen. Han byggede her den første vold omkring den nye by, men Remus sprang i vrede og foragt over muren, hvorefter han blev dræbt af sin tvillingebror. Romulus herskede herefter i mange år som den første af Roms syv konger og blev til sidst optaget i himlen.
  Denne version, som er nedskrevet af romerske forfattere omkring Kristi fødsel, var på det tidspunkt næppe særligt gammel. I ældre græske og romerske versioner blev Rom grundlagt af Æneas (hvis hustru sommetider kaldes Ilia) eller af hans søn Rhomos 'Stærk'; dette navn hentyder til den tilfældige lighed mellem ordene Roma og græsk rhome 'styrke' og viser, at interessen for at give romerne en mytologi på linje med grækernes var af gammel dato.
  I nutiden mener man, at Romulus og Remus blot er varianter af samme navn, 'romeren', og at de to navne har givet anledning til tvillingesagnet.
  Sagnet har mange lighedstræk med langt ældre græske myter og sagn, og det er sandsynligt, at denne mytologi er et sent forsøg på at forene to modstridende grundlæggelsesberetninger: Æneas' ankomst til Italien efter Trojas fald (i oldtiden dateret til et år svarende til 1184 f.v.t.) og Romulus' grundlæggelse af Rom den 21.4.753 f.v.t.