text: computerskak
  
  publiceret: 2013-01-10 11:11:00+01:00
  Computerskak, programmer og hardware udviklet til skakspil. Arbejdet med at få computere til at spille skak var væsentligt i en vigtig fase i udviklingen af kunstig intelligens, dvs. computerens evne til at "tænke". Skønt antallet af mulige forløb af et skakparti er endeligt, er det dog så stort, at det at gøre en computer dygtig til skak kunne vise, om computere kunne udvikles til andre opgaver, fx simulering af problemer med usikre faktorer (som modpartens træk i skak).
  I de fleste stillinger i et skakparti er antallet af mulige træk meget stort. Da det er nødvendigt at regne mange træk frem i en stilling, og da begge parter jo skal trække, vokser antallet af udregninger meget hurtigt, og beregningstiden bliver et problem selv for de hurtigste computere. Derfor er programmørens opgave at få programmet til kun at tage "fornuftige" træk i betragtning, dvs. programmere principper, der forkaster meningsløse træk uden at miste de gode. Det kræver, at programmet tager hensyn til brikkernes indbyrdes styrke, men også til vigtige spilleprincipper som at beherske centrum, at ofre materiale omkring den fjendtlige konge etc. Desuden kan programmerne gøres selvrettende, så de ikke begår samme fejl to gange, og de kan gives en omfattende base af åbningsteori.
  Arbejdet med skakprogrammer indledtes for alvor i 1960'erne, og fra en underlødig spillestyrke omkring 1970 er de blevet så stærke, at programmet Pentium Genius i 1994 besejrede en verdensmester, Garri Kasparov, i en turnering.
  Computerskakprogrammer er i 2010'erne så gode, at selv billige udgaver kan besejre 99% af alle skakspillere. Udviklingen giver anledning til sikkerhedsproblemer ved turneringer og har ført til, at hængepartier er afskaffet. Af samme grund står korrespondanceskakken over for uløselige problemer, men fortsætter dog, bl.a. i turneringer, hvor spillerne på forhånd erklærer, at de vil give afkald på at benytte computere. En bekymring for skakspillets fortsatte popularitet og fascination, fordi selv de dygtigste skakmestre besejres af elektronik, synes til gengæld ubegrundet. Topskak er, bl.a. fordi mestrene forbedrer deres åbninger ved at analysere på computer, så underholdende og aggressiv som nogensinde, og antallet af skakturneringer på topplan er ikke faldet.