text: Allerslev Kirke
  
  publiceret: 2023-08-31 08:56:11+02:00
  Allerslev Kirke er en sognekirke, der ligger i midt i den lille by af samme navn.
  Kirkegården er hegnet af en mur, som ved det nordøstlige hjørne er sengotisk. Her består de bæltemurede af kvadre af kridt og munkesten, og der er på indersiden talrige små, fladbuede blændinger, dvs. murnicher. Sydmuren er kommer til senere, og den er opført af kridtsten. Hovedindgangen med køreport er fra syd.
  Kirken består af et romansk kor og skib med en forlængelse mod vest, som er opført i kvadre af kridt. Fra sengotisk tid er der et sakristi og et tårn, og fra tiden efter 1850 er der blevet bygget et våbenhus.
  Kirken står i dag hvidkalket med røde tegltage.
  I den romanske kirke har koret bevaret rester af de oprindelige vinduer som blændinger mod øst og nord. Den sydlige mur er ombygget angiveligt efter 1850. I skibet har der oprindeligt været en dør mod syd og en mod nord. Hvor syddøren er ret ødelagt, er norddøren bevaret som blænding. I dens østre dørkarm er der indsnittet to runeindskrifter, ”Jordan ristede Runer. Raade (d. v. s. tyde) den, som kan” og ”Gyrth ristede sit Navn paa . ør .. messe”. Af Skibets gamle vinduer er der ikke bevaret synlige rester.
  Koret har fælles valmtag med det senere tilkomne sakristi, hvorfor tagetsrygning er forrykket mod nord i forhold til skibets. Koret har grundet taget ingen taggavl. Gavlmuren under taget står usmykket. Den sydlige langmur har under taget to rette led, men er ellers glat over de to rundbuede vinduer. Skibets østlige gavl er som den nordlige langmur usmykket, mens den sydlige langmur er dekoreret med en rundbuet frise.
  Skibets forlængelse mod vest er tilføjet allerede i senromansk tid og ligeledes af kridtkvadre. I forlængelsen blev der lavet to nye, rundbuede døre. Den sydlige er endnu i brug, men meget ændret. Den nordlige er muret til, men den har beholdt sine karme. Forlængelsens oprindelige vinduer er forsvundet.
  Sakristiet ved korets nordside er ret stort og har mod sædvane haft saddeltag i kirkens længderetning og gavle i øst og vest. Af taggavlene er kun den vestlige bevaret med seks, oprindelig, spidsbuede højblændinger over et savskifte, hvor teglstenen er lagt på skrå, så deres hjørner vender udad. Senere har man nedrevet østgavlen og samlet sakristiet og koret under et tag med afvalmet østende.
  Tårnet er opført i munkesten, men det har bælter af kridtkvadre. Øverst i murene er der spidsbuede tvillinge-glamhuller til lyden med en cirkelglug i murspejlet. Taggavlene har gotiske dekorationer af trappeformede kamtakker og spidsbuede højblændinger.
  Våbenhuset af små røde teglsten har efter angiveligt midten af 1800-tallet erstattet et ældre. Det har en rundbuet portal dybt sat i et let spidsbuet murspejl med let radiære blændinger, hvorover der er et rundt vindue.
  I det indre står kirken hvidmalet med undtagelse af skibets loft, der er malet mørkt gult. Skibet har aldrig fået hvælv, og dets tagværk er sengotisk, men omsat. Koret har to rektangulære hvælv fra den sengotiske periode, og sikkert samtidig med deres indbygning er korbuen udvidet. Dens form svarer til korhvælvenes fladt rundede buer. Sakristiet overdækkes af et hvælv fra tilbygningens opførelse, der er højere end Korets.
  Tårnbuen er nu trekløverbuet, men denne bueform er fremkommet ved en senere udhugning. I tårnrummets tre andre Vægge er der fladt spidsbuede blændinger, hvor den vestlige nu er omformet til et vindue. I tårnet er der det oprindelige tagværk.
  Af middelalderligt inventar er bevaret en døbefont af granit. Den har på siderne seks blad med stilke, der løber ned på skaftet. Fonten er nært beslægtet med den i Køng.
  I tårnrummet hænger et unggotisk korbuekrucifiks.
  Altertavlen er en seksdelt katekismus-type fra renæssancen med påmalet årstal, 1590. Den er sikkert et arbejde af Bårse Herreds Snedker. Den har i midten seks felter med tekst og to i bunden. I siderne har den to store søjler med prydbånd, og herunder er der små relieffer af kristusbarnet med verdenskuglen og opstandelsen. I topstykkets felter er der skåret Danmarks og Mecklenburgs Våben. Øverst er en strålesol.
  Prædikestolen er fra omkring år 1610, og den er udført af det Schrøderske Værksted. Den har i fagene arkader med figurer, der forestiller evangelisterne, og på hjørnerne er der hermer, dvs. halvfigurer på halvsøjler. De forestiller Tro, Fromhed (Kvinde med sammenlagte Hænder), Kærlighed, Retfærdighed og Styrke.
  I kirken hænger et usigneret marmorrelief af C. G. V. Bissen fra 1868, der tidligere fungerede som alterprydelse. Det afbilder Kristus, der helbreder den blindfødte.
  Kirkens bænke er angiveligt fra tiden efter midten af 1800-tallet. De har på gavlene malede udsmykninger fra 1993 af Bodil Kaalund, som også har udsmykket de tre felter på orgelpulpituret, dvs. det ophøjede galleri til orglet, i skibets vestlige ende.
  På skibets sydmur er der opsat en gravsten fra omkring 1650. Den har bruskbarokke ornamenter med forvredne og bevidst monstrøse former, og under en bue ses figurer af en mand og hans hustru, som knæler på hver side af et krucifiks.