text: Købelev Kirke
  
  publiceret: 2023-08-15 14:39:09+02:00
  Købelev Kirke er en kirke i Købelev-Vindeby Sogn. Den ligger på fladt terræn omtrent midt i landsbyen af samme navn.
  Kirkegården er efter middelalderen udvidet til alle sider. Den er omgivet af en mur af kampesten, kløvede kampesten og nyere teglsten, som mod præstegården vest for kirken har middelalderlige dele. Hovedindgangen med køreport er fra syd.
  Kirken består af et romansk kor og skib og et tårn fra den sene, gotiske periode mod middelalderens slutning. Hele kirken er bygget af røde munkesten, som står blanke med synlige teglsten og røde tegltage.
  Den romanske kirke har på hjørnerne svagt fremspringende murpiller, såkaldte lisener. Skibets langmure krones af en gesims i flere led. Korets nordlige og sydlige mure har savfriser, hvor teglstenene har hjørnet udad, og en rudefrise under. Friserne fortsætter på gavlen, som har bevaret sin rige, senromanske udsmykning. Under friserne har gavlen tre lige store, tilmurede, romanske vinduer med søjlestave af formsten under. Ovenover er taggavlen muret med stående siksak-mønster, mens gavlens kam er fornyet. Skibets østlige gavl har i toppen et savskifte og siksak-murværk, mens gavlkammene er fornyet.
  Korets sydside har en præstedør i en rundbuet dørniche, som nu er ommuret, men den er antagelig muret efter en gammel form. I skibet har været en dør mod syd og en mod nord, og hvor den sydlige i dag kan ses som et tilmuret felt, er den nordlige helt forsvundet. Placeringen af kirkens romanske vinduer kan ses af søjlestavene på langmurene.
  Tårnet er bygget i sengotisk tid. Det er meget svært, og det er af samme bredde som skibet. Ved hjørnerne står samtidige støttepiller, hvoraf den sydøstlige er indrettet som trappehus. I sydsiden sidder et stort, spidsbuet vindue, og i vestsiden en nyere dør. Højt oppe på nordsiden er indmuret et ligearmet kors muret af fire kridtsten. Et lignende kors sidder på trappehuset. Tårnets gesims og saddeltag er udført i 1883, hvor tårnet før havde pyramidetag.
  I 1883 blev kirken restaureret, og ved denne lejlighed blev de kalkede mure afrenset, de nye vinduer indsat og tårnets top ændret.
  I det indre står kirken hvidmalet. Rummet bærer præg af det murede, hvælvede loft. Det blev i gotisk tid opmuret, så der i koret kom en otteribbet hvælving og i skibet tre store stjernehvælv. Tårnrummet har et stort, højtsiddende stjernehvælv, og det åbner sig mod skibet med en bred, spidsbuet tårnbue. I triumfvæggen mod koret er en rundbuet korbue.
  Af middelalderligt inventar er bevaret en romansk døbefont af granit. Den er et gotlandsk eksportarbejde af den såkaldte keglestubtype. Den har under kummen fire fremspringende relieffer af et mandshoved med pandehår, et andet med hætte bundet under hagen, en vædder og en liggende løve.
  Prædikestolen fra 1593 er et værk fra renæssancen. Den er fra samme værksted som Stokkemarke prædikestol. Stolen har fem fag med kunstfærdigt udformede nicher, hvori figurer af evangelisterne er placeret. På hjørnerne står kvindelige hermer, dvs. halvfigurer på halvsøjler, hvoraf den ene har holdt et sværd (Retfærdigheden), den anden lægger hænderne sammen i bøn (Håbet?) og den tredie holder en kalk (Troen).
  Altertavlen er fra 1841. Den har et maleri i olie på lærred af C. W. Eckersberg, der forestiller nadveren. Rammen er samtidig, og den har en frise med palmetter, spir på hjørnerne og en trekantgavl kors øverst.
  Kirkens bænke er fra 1841. De har genanvendte dele ældre gavle.
  I kirken er bevaret to epitafier, dvs. mindesmærker. Det ene er fra 1657. Det er over sognepræst Poul Poulsen Danchel og hustru Kirsten Sachariasdatter (d. 1662). Mindesmærket har en ramme med bølgeliste, hvori er en oval af bruskværk, som kendetegner barokken med sine forvredne og bevidst monstrøse ornamenter. I midten er et maleri af præsten med hustru og 12 børn, hvoraf de tre svøbelsesbørn er døde som spæde.
  Det andet epitafium er fra 1794. Det er en hvid marmortavle over fru Anna Ingeborg Paasche, som var gift med Joachim Barner Paasche. Han var den kongelig majestæts Kancelliråd og ejer af Frederiksdal i Lolland. Hun døde den 12. april 1794 fra mand og to børn, men blev begravet med en søn. Mindesmærket hænger i tårnrummet.
  Desuden er i tårnrummet og udenfor tårnets vestlige dør adskillige gravsten fra 1600-tallet og første halvdel af 1700-tallet.