text: Holbøl Kirke
  
  publiceret: 2023-07-27 10:23:52+02:00
  Holbøl Kirke er en sognekirke beliggende på en lav banke midt i Holbøl.
  Kirkegården, som er udvidet mod vest i 1908 og nordvest i 1922, er omgivet af kampestensdiger, bortset fra udvidelsen mod vest, hvor der er et dige af kløvede kampesten i cement. Indgang til kirkegården sker gennem en køreport og fodgængerlåge mod øst og syd og en mindre gitterlåge mod sydvest. Typisk for egnen står der på kirkegården et klokkehus af træ fra 1753. Lignende klokkehuse ses ved f.eks. Felsted og Nybøl Kirker.
  Kirken består af et kor og skib fra senromansk eller unggotisk tid, hvis oprindelige byggemateriale på grund af omfattende ombygninger er svært at fastslå. Antageligvis er dele af den oprindelige bygning dog opført i rå kampesten med tilhuggede kvadre i hjørnerne, mens skibets nordmur er af munkesten. I sengotisk tid blev der tilføjet et våbenhus.
  Den romanske bygning er kendetegnet ved det forholdsvis lange kor og det til sammenligning meget korte skib, som er bemærkelsesværdigt smallere i vest end i øst. Kun kirkens oprindelige norddør kan stadig spores i murværket, mens alle andre oprindelige åbninger helt er forsvundet. I den vestlige ende af skibet ændrer soklen udseende, hvilket kunne tyde på en lang pause i byggeriet ved kirkens opførsel i anden halvdel af 1200-tallet.
  Allerede omkring 1300-1350 blev korets østgavl revet ned og erstattet af en ny af gule munkesten. Gavlens murede kors, som stadig ses udvendigt, stammer fra denne tidlige ombygning.
  Foran skibets syddør blev der i sengotisk tid tilføjet et våbenhus, som nok oprindeligt er opført af munkesten. Både soklen og gavlen, døren og vinduet er dog senere tilføjelser. Nederst i gavlen ses der to granitkvadre som har årstallene 1779 og 1840 indhugget. Dette er nok referencer til istandsættelser af kirken.
  Kirken er som nævnt præget af en del istandsættelser. Den 24. januar 1662 styrtede en del af loftet f.eks. ned og måtte derfor istandsættes, og i 1693 blev kirken istandsat indvendigt. I 1772 var kirken igen i så dårlig stand, at den var i fare for at styrte sammen, men først i 1781 blev den igen repareret, hvor der blev lagt nyt tag.
  Indvendigt står kirken i dag hvidkalket med dekoreret bræddeloft i skibet, mens koret i anden halvdel af 1400-tallet fik indsat et krydshvælv, som stadig er udsmykket med fine kalkmalerier.
  Kirkens kalkmalerier blev fremdraget i 1913 og er hårdt restaurerede. Over den sydlige del af korbuen er der malet en fugl, som muligvis stammer fra, før hvælvene blev indsat i 1400-tallet. I korets hvælv ses slyngdekoration, som forestiller ranker, blomster og frugter, og længst mod øst ses et maleri af dommedag, som er næsten identisk med andre dommedagsmalerier på egnen, f.eks. i Broager og Tandslet Kirke. De stammer fra starten af 1500-tallet.
  Kirkens ældste inventarstykke er nok alterbordet, som er muret op af kampesten i middelalderen. I alterbordet er dele af en helgengrav bevaret, og i 1600-tallet lå der efter sigende en blydåse som indeholdt dråber af Jomfru Marias mælk.
  Ovenpå alterbordet står altertavlen, som er sengotisk og fra slutningen af 1400-tallet. Den er holdt i røde nuancer, og i midten ses udskårne figurer af 14 figurer, herunder de 12 apostle og Johannes Døberen samt Maria Magdalene. I siderne er der malerier af Jesu korsfæstelse og himmelfart fra omkring år 1700, og bag på fodstykket står indskriften "lykkelig det sogn, hvor der ikke er adelsmænd".
  Kirkens korbuekrucifiks stammer fra samme periode som altertavlen og er skåret efter samme forbillede som et krucifiks i Bogense Kirke.
  Prædikestolen stammer fra 1641 og er i senrenæssancestil. Stolen er opbygget af fire fag og er udsmykket med relieffer af evangelisterne.
  På hver side af alteret står der en bevaret præstestol og degnestol fra år 1700. De er holdt relativt enkle og fremstår i dag med bemaling i blå og hvide nuancer.
  Udvendigt langs kirkens mure findes fem historiske gravsten, som er opstillet mellem 1743 og 1840.