text: Christina gravede sin far op, fordi hun ville have ham tættere på
  11 februar 2019 kl. 19.03
  Christina Asmussen af én af flere danskere, der vælger at flytte en afdøds urne for at få sin afdøde far tættere på sig. Han skulle ikke bare ud i ingenting, siger Christina Asmussen. 
  Hvil i fred står der på mange gravsten, men det er ikke altid, at den afdøde får lov at blive liggende i fred.
  Flere vælger nemlig at flytte deres afdøde familiemedlemmer eller bekendte fra et gravsted til et nyt gravsted.
  Jens Zorn Thorsen, der er formand for Foreningen af Danske Kirkegårdsledere, siger til Kristeligt Dagblad, at på hans kirkegård i Vejle er det en til to gange om måneden, at folk ønsker at flytte en urne.
  Sådan var det ikke for ti år siden, siger han.
  Og det ikke kun i Vejle, at pårørende vælger at grave deres afdødes urner op og flytte dem.
  Christina Asmussen, har flyttet sin fars urne: "Min 12-årige søn vil rigtig gerne lægge noget ved morfar, men det har jo bare ikke været en mulighed, når han lå så langt væk. Det kan han så nu."
  Christina Asmussen har lige flyttet sin afdøde far fra kirkegården i Nykøbing Mors og 262 kilometer sydpå til kirkegården i Bov. Hendes farmor ønskede at nedlægge familiegravstedet i Nykøbing Mors, og i den forbindelse valgte Christina Asmussen at flytte farens urne, så han var tættere på.
  - Min farmor og jeg snakkede for nogle år tilbage om, at jeg godt kunne tænke mig at få flyttet hans gravsted herned, men dengang ville hun ikke høre tale om det, siger Christina Asmussen.
  - Så stejlede hun jo lidt til at starte med, indtil hun fandt ud af, at der ikke rigtig var nogen, der kom på kirkegården, og så kunne hun jo få gravstedet slettet. Så hun ville godt give mig muligheden for det.
  Nu har Christina Asmussen og hendes familie kun få kilometer til det nye gravsted. Og det har betydning for hele familien.
  - Min 12-årige søn vil rigtig gerne lægge noget ved morfar, men det har jo bare ikke været en mulighed, når han lå så langt væk. Det kan han så nu, siger Christina Asmussen.
  Urnen var næsten væk – men mindet er tilbage
  Urnen har været i jorden siden faren gik bort tilbage i 2009, da han tabte kampen til kræften. De mange år i jorden har taget hårdt på urnen, der nærmest var forduftet. Den var rådnet i jorden. Men det stoppede ikke Christina Asmussen i at flytte faren tættere på.
  - Der var ikke rigtig noget tilbage. Det var sten, grus og ler det meste af det, så vi tog lidt sten og grus af det, han lå i, og så har vi lagt et billede ned, så vi følte, at vi begravede ham alligevel, siger hun.
  Christina Asmussen: "Så har man et sted, man kan gå hen og tænde et lys og lægge en blomst."
  Hun er godt klar over, at alle ikke er enige i, at det er god en ide at flytte ens afdøde fra gravsted til gravsted. At man på en måde bryder gravfreden. For Christina Asmussen har det været for at få opfyldt sit eget behov for at være tættere på og kunne besøge sin far istedet for at nedlægge gravstedet helt. 
  - Hvis man ikke er klar til at sige farvel, så grib chancen og få dem flyttet. Jeg ved godt, at mange siger, at de skal hvile i fred, men er man ikke klar, så skal man gøre det.
  - Han skulle ikke bare ud i ingenting, siger Christina Asmussen.
  Christina Asmussen savner ham hver dag, og derfor er hun i sidste ende glad for at have flyttet urnen.
  - Så har man et sted, man kan gå hen og tænde et lys og lægge en blomst, siger hun.
  
  