text: - Jeg kan ikke forestille mig ikke at have lægekollegaer
  30 maj 2018 kl. 16.24
  Der er færre læger, der vælger at arbejde alene. Det er blandt andet muligheden for sparring, der gør, at lægerne går sammen i lægehuse.
  Hos Lægerne ved Slotssøen i Kolding arbejder fire læger, tre sygeplejersker og to uddannelseslæger.
  Anne-Mette Rotwitt er en af de praktiserende læger, og hun har stor glæde af at have en gruppe kollegaer omkring sig, som hun ikke ville have haft, hvis hun havde en praksis for sig selv.
  Anne-Mette Rorwitt, praktiserende læge, Kolding: "Jeg kunne ikke forestille mig ikke at have lægekollegaer. Sådan har jeg altid haft det."
  - Jeg kunne ikke forestille mig ikke at have lægekollegaer. Sådan har jeg altid haft det. For det første er der sparringen og det sociale i det, siger hun.
  - Jeg mener også, at det giver mig noget frihed, det er nemmere at planlægge ferier og andre ting, hvis man er flere om det.
  I de sidste 40 år er antallet af praktiserende læger, der arbejder i en praksis for sig selv, faldet fra omkring 50 procent i 1978 til 27 procent i 2017.
  Ifølge en analyse fra PLO, Praktiserende Lægers Organisation, er 18,7 procent af de praktiserende læger i Region Syddanmark det, som organisationen kalder sololæger.
  
  Yngre læger vil være sammen
  Lotte Wendtland Henriksen, patient, Kolding: "Mit blodtal er ikke altid sådan, at sygeplejersken selv kan afgøre, hvordan og hvorledes. Så går hun ind til en læge og spørger, og det synes jeg er rart."
  Analysen viser også, at det specielt er de yngre læger, der vælger et lægehus med flere kollegaer til.
  - Jeg tænker, at de fleste unge mennesker, der er på vej til at blive praktiserende læger, gerne vil være sammen med nogle andre, fordi de har nogen at sparre med, og så giver det noget fleksibilitet og frihed, siger Anne-Mette Rotwitt og tilføjer:
  - Men jeg tror altid, at der vil være sololæger, og det er også fint.
  
  - Det er jo dejligt, når de kan hjælpe hinanden
  80-årige Lotte Wendtland Henriksen er patient hos Lægerne ved Slotssøen. Hun er glad for, at der er flere sundhedsfaglige kræfter samlet et sted.
  - Det er jo dejligt, når de kan hjælpe hinanden. Mit blodtal er ikke altid sådan, at sygeplejersken selv kan afgøre, hvordan og hvorledes. Så går hun ind til en læge og spørger, og det synes jeg er rart. Jeg tænker da også, at lægerne snakker sammen, siger hun.
  Det er dog vigtigt for hende, at hun er tilknyttet den samme læge i huset. En, hun kender.
  
  