text: Oprindelig version
  Hulde Engel! Du min hjerte Ven! 
  Troe Ledsager i de svundne Dage! 
  Sig mig da, hvor er du flygtet hen? 
  Sig mig, naar — naar kommer Du tilbage? 
  Skjøn og tro — engang du fulgte mig, 
  Da min Sjæl var fri for Sorg og Smerte; 
  Nu — jeg føler, nu jeg savner Dig, — 
  Og Du bor jo stadig i mit Hjerte? 
  Ukaldt var du dengang altid nær, 
  Leged med mig vaagen og i Drømme! 
  Nu, jeg kalder Dig, o Ven saa kjer! — 
  Ubønhørt jeg maae i Taarer svømme. 
  Bor Du i det Hus, hvor sidste Gang 
  Du har mine Læber lært at smile? 
  Bor Du paa den løvbekrandste Vang, 
  Hvor Du saa min Morgenstund henile? 
  Blev Du i det Hus, som jeg forlod, 
  Da mig Skjæbnen ud i Stormen kasted? 
  Hos den Kilde, som fra Bakkens Fod 
  mellem Blomsterne forbi mig hasted? 
  Bor du der blandt hine Stjerners Hær, 
  Som jeg saa paa Himmelbuen tindre? 
  Har ej Himlen da det samme Skjær? 
  Er dens høje Stjernehvælving mindre? 
  Er ej nu, som fordum, "Haven" grøn? 
  Kilden klar udi sin Blomsterramme? 
  Er min Ungdoms sjæl ej længer skjøn? 
  Eller — er jeg selv ej mer den samme? 
  Milde Engel! kom endnu engang! 
  Fyld min Barm med hine Længsler søde! 
  Tryl mit Hjerte med din blide sang! 
  Qvæg mit Blik med Haabets Morgenrøde! 
  Se! jeg søger dig — o kom igjen! 
  Hør! jeg kalder, kom igen tilbage! 
  Før mig til mit gamle Eden hen — 
  Eller til et nyt du skal mig drage! 
  Forkortet version i tillempet retskrivning
  Hulde engel, du min barndomsven! 
  tro ledsager i de svundne dage! 
  sig mig da, hvor est du flygtet hen? 
  Sig mig, når, når kommer du tlbage? 
  Skønt ukendt - du engang fulgte mig, 
  da min sjæl var fri for sorg og smerte; 
  nu jeg kender, nu jeg sjunger dig, 
  ak! hvi flygter du nu fra mit hjerte? 
  Er ej nu, som fordum, lunden grøn? 
  kilden klar udi sin blomsterramme? 
  Er min ungdomsdal ej længer skøn? 
  Eller - er jeg selv ej mer' den samme? 
  Milde engel! kom endnu en gang! 
  fyld min barm med hine længsler søde! 
  tryl mit hjerte med din serafsang! 
  kvæg mit blik med håbets morgenrøde! 
  Se! jeg søger dig - o, kom igen! 
  Hør! jeg kalder, kom igen tilbage! 
  før mig til mit gamle Eden hen - 
  eller til det ny du snart mig drage! 