text: &lt;poem&gt;
  Nordens Homeros! Hvad kan jeg Dig sige,
  Du, som din Stav over Aandernes Rige,
  Prise din Storhed? den Vise alt gammel
  Ak, fast jeg troer, fra jeg sad paa min Skammel
  Faa kun paa Jorderig eied' din Evne,
  Men, hvo var stor, og som Du dog den jevne,
  Lysalf og Cherub og knusende Kæmpe,
  Hvo har som Du kunnet Sorgerne dæmpe,
  Saae jeg med Thor Dig paa Ragnarok age
  Tyktes mig kraftig min Arm til at tage
  Sang Du om Axel og Valborg, og maled'
  Var det som Englenes Vinger mig svaled'
  Da Du blev født, til Din Vugge nedstege
  Sophocles, Shakespear og Ossian den blege
  Malere, Spillemænd, Vise og Skjalde
  Derfor dit Prisma fik Glands af dem alle
  Fulgt jeg har Dig i det Dybe, det Høie,
  Dristigt, som Freier, med speidende Øie,
  See: som den deilige Gerda, da røved'
  Ikke jeg dvæled', før blomstrende Løvet
  Tilgiv nu Skjald, at sig Ynglingen nærmer,
  Kald ham ei Daare, og kald ham ei Sværmer!
  Vel mod Din mægtige, himmelske Lue
  Dog hvis Du dybt i hans Bryst kunne skue,
  Meislen i Haanden man gav mig, og Leret;
  Træerne grønne og Solstraaleskjæret
  Penslen da greb jeg, men kasted' den atter —
  Nu mig med svulmende Bølger omfatter
  Tag da, Du Rige! hvad kjærligt jeg byder;
  Blomsterne vilde paa Gjærdet dog Fryder
  Tag dem til Tak for Din Digtersols Straaler;
  Du, som det Høie i Sole, Violer
  &lt;/poem&gt;
  Indhold.
  I det Frie&lt;br&gt;
  Skuffelse og Trøst&lt;br&gt;
  Menneskets Skabelse&lt;br&gt;
  Paa Gilleleies Strand&lt;br&gt;
  Morgen og Aften&lt;br&gt;
  Gurre Ruin&lt;br&gt;
  Til Thorvaldsen&lt;br&gt;
  Med en Bouket Violer&lt;br&gt;
  Livsvandringen&lt;br&gt;
  Qvindens Skabelse&lt;br&gt;
  Farum&lt;br&gt;
  Til Adam Müller&lt;br&gt;
  Gaven&lt;br&gt;
  Stjernen og Lygtemanden&lt;br&gt;
  Aftenskumring&lt;br&gt;
  Til Nic. Fred. Sev. Grundtvig&lt;br&gt;
  Indianerens sidste Offer&lt;br&gt;
  En Ridetour&lt;br&gt;
  Niels Ebbesøns Minde&lt;br&gt;
  Til Danmark&lt;br&gt;
  Tilfredshed&lt;br&gt;
  Ephemer-Glæden&lt;br&gt;
  Om Kongen og til Kongen&lt;br&gt;
  Frederik den Sjette&lt;br&gt;
  Til Solen&lt;br&gt;
  Mit rette Selv&lt;br&gt;
  Til en Veninde&lt;br&gt;
  Efteraarsnaturen&lt;br&gt;
  Min Musa&lt;br&gt;
  Glæden og Sorgen&lt;br&gt;
  Fanatikernes Hævn&lt;br&gt;
  Kaiser Maximilians Redning&lt;br&gt;
  Wallensteins Dom&lt;br&gt;
  Psyche sælger Amoriner&lt;br&gt;
  Paa Kæmpegraven&lt;br&gt;
  Napoleon&lt;br&gt;
  Konen ved Ledet i Frederiksdal&lt;br&gt;
  Thussekæmpen Hrugners Vædderidt til Valhalla&lt;br&gt;
  Thors Kamp med Hrugner og Mokkurkalf&lt;br&gt;
  Min Bondeby&lt;br&gt;
  Tordenveiret&lt;br&gt;
  Ved Fuursøen&lt;br&gt;
  Begeistring&lt;br&gt;
  Fuldendthed&lt;br&gt;
  Til et Barn&lt;br&gt;
  Frydensborg&lt;br&gt;
  Til Høsten&lt;br&gt;
  Aarsagen til Kjærlighed&lt;br&gt;
  Herrens Dag&lt;br&gt;