text: &lt;poem&gt;
  Op dog, Zion! ser du ej
  sejrens palmestrøede vej
  til Guds hus i Himmerig!
  Den er og beredt for dig.
  Korset vel for øje står,
  langs med svælget vejen går,
  men hvor Herren har sin gang,
  dér er englevagt og sang.
  Klippegrund gør foden fast,
  frygten flyr for håb i hast,
  troen står, hvor tvivlen faldt,
  kærlighed forsøder alt.
  Troens ord med sandheds Ånd
  os ledsager hånd i hånd;
  Åndens glød og Herrens røst
  skænker os en evig trøst.
  Paradisets vin og brød
  styrker os i liv og død,
  kæmpeskridt vi gør opad
  til den hellige Guds stad.
  Dér er gammen, fred og ro,
  dér vi skal for evig bo,
  gå, som under grønne lind,
  til vor Herres glæde ind.
  &lt;/poem&gt;