text: Den mest kendte melodi til denne sang er skrevet af Oluf Ring i 1922, men også P.A. Heise og Adolf Riis-Magnussen har skrevet melodi til teksten.
  &lt;poem&gt;
  Når egene knoppes,
  og granerne duppes,
  og skræpperne kante den støvede vej.
  Når frøen fortæller,
  mens guldregnen hælder
  sig over syrenen i hviskende leg,
  da dages, da kommer
  den danske skærsommer,
  farvel og på gensyn, du liflige maj! 
  da dages, da kommer
  den danske skærsommer,
  farvel og på gensyn, du liflige maj! 
  Når rugen alt bølger,
  og kornblomsten dølger
  sin blå lille kyse bag gitter af strå.
  Når føllene tumle,
  mens køerne gumle,
  og viben sig soler med ungerne små,
  da dages, da kommer
  den danske skærsommer,
  og derom alt fløjter den nattergal grå. 
  Når skoven har skygge,
  og bien gør lykke,
  og bøgen har mørknet sit lyseste blad.
  Når roser udspringe
  blandt torne, som stinge,
  lig luende elskov af truende had,
  da dages, da kommer
  den danske skærsommer,
  den er der, og gør selv den tungeste glad. 
  O, fly ej for snarlig,
  men bring os lidt varlig
  fra nætternes lyse til tusmørkets stund!
  Vi vented så længe
  på blommende enge,
  på duften fra rosernes svulmende mund, –
  men bedst som du kommer,
  du favre skærsommer,
  så hastigt du flyr som et drømmerigt blund! 
  &lt;/poem&gt;