text: &lt;poem&gt;
  Jesus, dødens overvinder,
  du, hvis ord er liv og ånd,
  stat os bi mod livets fjender,
  fri os ud af deres hånd!
  Højlig til den helt vi trænge,
  som kan dødens lænker sprænge.
  Jesus, ja, vi tro og håbe,
  selv i dødens skyggedal,
  at du hører, før vi råbe,
  svarer, før vi bede: Tal!
  blev, til liv for mange døde,
  de opstandnes førstegrøde.
  Ja, vi tro, men tvivl sig klæber
  som en øgle til vor tro,
  døden spiller os på læber,
  hvor vi mellem skygger bo,
  håbet er, som mat det glimter,
  når bag sky vi månen skimter.
  O, lad troen sig nedsænke
  dybt i Jordans rene flod!
  Lad os ej med Naman tænke,
  hver en strøm er lige god;
  lad ej Fjenden os indskyde,
  lidt det er dit ord at lyde!
  Jesus, ja, du vil jo være
  i os herlighedens håb,
  fødes, til Gud Faders ære,
  hos os i vor barnedåb,
  vokse i os alle sammen
  over sky med fryd og gammen.
  &lt;/poem&gt;