text: Chrysillis, du mit verdens guld, 
  min en´ og ønskeskat, 
  mit lys i mørke nat! 
  Kom nærmer hid, o hjerte huld, 
  og læg dit øre til; 
  jeg for dig sjunge vil. 
  Lykkens sang, 
  lykkens gang 
  vil jeg vise uden fejl, 
  hvor du mig, 
  jeg og dig 
  skue må som i et spejl. 
  Solen skal ikke nå, 
  de Vester vande blå, 
  ej hænge lysen lok 
  på stjerneflok 
  før jeg, Chrysillis, har 
  gjordt det for verden bar, 
  hvor højt jeg elsker dig 
  bestandelig. 
  Du mindes vel den aftenstund, 
  jeg dig ved hånden fik 
  og ene hos dig gik. 
  Endog af månens røde mund 
  udblæste kuld og vind, 
  dog blussed frit dit sind. 
  Aftens tvang var ej lang, 
  timer var som øjeblik; 
  tiden flød, talen brød 
  begge hjerters skjulte nik. 
  Da blev den dulgte glød 
  oppustet klar og rød, 
  indtil vor hjerteblod 
  i lue stod. 
  Da bandtes venskabsbånd; 
  da raktes mund og hånd; 
  godnat tog hver da glad 
  og skiltes ad.