text: &lt;poem&gt;
  Morgenstund
  har guld i mund!
  For natten Gud vi love,
  han lærte os, i Jesu navn,
  som barnet i sin moders favn,
  vi alle sødt kan sove.
  Morgenstund
  har guld i mund,
  vi til vort arbejd' ile,
  som fuglen glad i skov og vang
  udflyver med sin morgensang,
  genfødt ved nattehvile.
  Morgenstund
  har guld i mund,
  og guld betyder glæde,
  og glædelig er hver en dag,
  som leves til Guds velbehag,
  om end vi måtte græde.
  Gå da frit
  enhver til sit
  og stole på Guds nåde!
  da får vi lyst og lykke til
  at gøre gavn, som Gud det vil,
  på allerbedste måde.
  Sol opstår,
  og sol nedgår,
  når den har gjort sin gerning.
  Gud give os at skinne så,
  som himmellys, skønt af de små!
  da randt for os guldterning.
  &lt;/poem&gt;