text: &lt;poem&gt;
  Det er så yndigt at følges ad
  for to, som gerne vil sammen være,
  da er med glæden man dobbelt glad
  og halvt om sorgen så tung at bære;
  ja, det er gammen
  at rejse sammen,
  når fjederhammen,
  er kærlighed.
  Det er så hyggeligt allensteds,
  hvor små og store har ét i sinde,
  og det, som drager de store læs,
  i hjertekamret er inderst inde;
  ja, det er gammen
  at holde sammen,
  når ja og amen
  er hjertets sprog.
  Det er så herligt at stole på:
  vi har en Herre, som alting mægter,
  han os ej glemmer, når vi er grå,
  hans nåde rækker til tusind slægter;
  ja, det er gammen,
  at allesammen
  er ja og amen
  Guds nådes ord.
  Det er vemodigt at skilles ad
  for dem, som gerne vil sammen være,
  men, Gud ske lov! i vor Herres stad
  for evig samles de hjertenskære;
  ja, det er gammen
  at leve sammen,
  hvor ja og amen
  er kærlighed.
  Hvert ægtepar, som med kærlighed
  i Jesu navn holder bryllupsgilde,
  skønt alt i verden går op og ned,
  skal finde tidlig og finde silde:
  det er dog gammen
  at sidde sammen,
  hvor arneflammen
  er kærlighed.
  &lt;/poem&gt;