text: Note.
  Den bedre kendte melodi af Oluf Ring fra 1922 var rettighedsbelagt til 2016, da Ring døde i 1946.&lt;br&gt;
  Teksten er det første digt, "Præludium", i Blichers digtsamling "Trækfuglene"
  Teksten.
  &lt;poem&gt;
  Sig nærmer Tiden, da jeg må væk, 
  jeg hører Vinterens Stemme; 
  Thi også jeg er kun her på Træk, 
  og haver andensteds hjemme. 
  Jeg vidste længe, jeg skal herfra; 
  det Hjærtet ikke betynger, 
  Og derfor lige glad nu og da 
  på gennemrejse jeg synger. 
  Jeg skulle sjunget lidt mer' måske -
  måske vel også lidt bedre; 
  Men mørke Dage jeg måtte se, 
  og Storme rev mine Fjædre. 
  Jeg vilde gerne i Guds Natur 
  med Frihed spændt mine Vinger, 
  Men sidder fast i mit snævre Bur, 
  det alle vegne mig tvinger. 
  Jeg vilde gerne fra højen Sky 
  udsendt de gladere Sange; 
  Men blive må jeg for Kost og Ly 
  en stakkels gjældbunden Fange. 
  Tit ligevel til en Smule Trøst 
  jeg ud af Fængselet titter, 
  Og sender stundom min Vemodsrøst 
  med længsel gennem mit Gitter. 
  Lyt og, o Vandrer! til denne Sang, 
  lidt af din Vej Du hidtræde! 
  Gud véd, måske det er sidste Gang 
  du hører Livsfangen kvæde. 
  Mig bæres for, som ret snart i kvæld 
  at Gitterværket vil briste; 
  Thi kvidre vil jeg et ømt Farvel; 
  måske det bliver det sidste.
  &lt;/poem&gt;