text: Note.
  Salmen har også været sunget på en melodi af Arthur Sullivan.
  Teksten.
  &lt;poem&gt;
  Naturen holder pinsefest
  i blomstervirket smykke,
  og lunden, som den kan det bedst,
  fortæller om sin lykke.
  Nu vårens vind
  har ringet ind
  dens fest i skovens kroner.
  Guds åndes magt
  har livet vakt;
  ham priser tusind toner.
  Og hjertet holder pinsefest
  med vang og mark og skove.
  Den Helligånd, vor himmelgæst,
  vi hilse nu og love.
  Nu vift og vaj,
  du grønne maj!
  Min palmegren jeg svinger;
  til kirkeby
  med sang i sky
  hans indtog højtid bringer.
  Til Herrens pris hans fuglehær
  udflagrer med sin trille.
  Når Ånden med Guds kraft er nær,
  kan jeg da tie stille?
  Om Jesus Krist,
  der lever hist,
  mig lægges ord på tunge;
  om livets vår,
  jeg godt forstår,
  de fugleflokke sjunge.
  I trange svøb var bladet svøbt,
  til døden overgivet;
  med skyens vandbad blev det døbt,
  da sprang det ud til livet.
  Til kraft og håb
  jeg fik min dåb;
  Guds Ånd! du var til stede.
  O, lad min tro
  med løvet gro,
  bevar dens sommerglæde!
  Jeg ser, den grønne ager står
  opstanden fra de døde;
  jeg ved, min frelser år for år
  vil også mig genføde.
  Det gamle frø
  dog måtte dø,
  før marken fik sin grøde;
  thi hjælp mig, du
  Guds Ånd, min hu
  til verdens lyst at døde!
  Af håbets grønne maj jeg vil
  min pinseløvsal bygge
  mod skylregn og mod dagens ild,
  med hvile og med skygge.
  Om kærlighed
  bag gravens bred
  med ren og evig lue,
  om glæden hist
  hos Jesus Krist
  mig synger skovens due.
  &lt;/poem&gt;