text: Dyrekjøds=suppe.
  ”Kogebog for Smaa hus holdninger” af A. M. Mangor, født Bang, fra 1862
  Hovedet af dyret flaaes, skoldes, hugges itu og vaskes, og tilligemed det øvrige kjød og been, som man vil anvende til suppe. Det sættes paa ilden med saa meget vand at dette rundeligt staaer derover, 1 løg, hele rødder og salt. Det koger, indtil kjødet ladet sig trykke itu, da gnides det igjennem et dørslag, hvor der kan skjenkes lidt kogende vand paa kjødet for ganske at trække kraften af. Suppen sies berefter igjennem en sigte og sættes atter paa ilden med lidt meel, ubrørt i vand. Rødderne skæres itu og kommes derpaa tilligemed kjød= og fiskeboller. Det giver suppen en god smag at komme lidt hvid viin deri og legere ben med et par æggeblommer. Der ken ogsaa laves bruun= suppr af Dyrekjød ; den tillaves ligesom bruun=suppe.