text: Digt 3.
  Lugete, o Veneres Cupidinesque,&lt;br&gt;
  et quantum est hominum venustiorum:&lt;br&gt;
  passer mortuus est meae puellae,&lt;br&gt;
  passer, deliciae meae puellae,&lt;br&gt;
  quem plus illa oculis suis amabat.&lt;br&gt;
  nam mellitus erat suamque norat&lt;br&gt;
  ipsam tam bene quam puella matrem,&lt;br&gt;
  nec sese a gremio illius movebat,&lt;br&gt;
  sed circumsiliens modo huc modo illuc&lt;br&gt;
  ad solam dominam usque pipiabat.&lt;br&gt;
  qui nunc it per iter tenebricosum&lt;br&gt;
  illuc, unde negant redire quemquam.&lt;br&gt;
  at vobis male sit, malae tenebrae&lt;br&gt;
  Orci, quae omnia bella devoratis:&lt;br&gt;
  tam bellum mihi passerem abstulistis&lt;br&gt;
  o factum male! o miselle passer!&lt;br&gt;
  tua nunc opera meae puellae&lt;br&gt;
  flendo turgiduli rubent ocelli.
  Fri oversættelse.
  Sørg, "Venusser" og "Cupider" &lt;bR&gt;
  og alle Venus mennesker (dvs. elskende) &lt;br&gt;
  Min piges spurv er død &lt;br&gt;
  Spurven, min piges glæde &lt;br&gt;
  som hun mere end sine øjne elskede. &lt;br&gt;
  Thi den var nemlig honningsød, og den kendte &lt;br&gt;
  hende så godt som pigens moder &lt;br&gt;
  Ikke fra skødet sig den bevægede &lt;br&gt;
  men sprang omkring snart her snart der &lt;br&gt;
  For fruen alene hele tiden han pippede &lt;br&gt;
  Den nu igennem en mørk vej går &lt;br&gt;
  Derhen hvorfra de nægter at vende tilbage &lt;br&gt;
  Men gid det må gå jer ilde onde mørke &lt;br&gt;
  af Orci, som alt smukt opsluger &lt;br&gt;
  Min i den grad smukke spurv har du taget &lt;br&gt;
  O hvor ondt gjort! O stakkels spurv! &lt;br&gt;
  Af dit værk nu min piges&lt;br&gt;
  ,ved at græde, opsvulmede og røde øjne, er.&lt;br&gt;