text: Note.
  Da Poul Schierbeck døde i 1949, vil hans melodi være offentlig ejendom efter 2019
  Teksten.
  &lt;poem&gt;
  Du kære blide danske bæk, 
  som bag om hegn og hybenhæk 
  mod salte fjorde glider, 
  dit vandrevand, din puslestrøm 
  har nynnet i vor folkedrøm 
  og pyntet Danmarks kjolesøm
  fra landets ældste tider.
  Det går som sagn i slægtens mund, 
  at over paradisets grund 
  Gud gød dig som sin gave. 
  Da Herren stænged Edens sti, 
  du kom hans flammevagt forbi. 
  Hvor nu du går, du syndefri, 
  der bli'r en Edens have. 
  Hver sjæl, som slipper ned til dig, 
  han vandrer langs din blomstervej 
  med smil i øjets kroge; 
  han er ej helt, som han var før, 
  men som han fik bag dine rør 
  et glimt af tabte himle s dør 
  og paradisets låge. 
  Her bandt hvert år min kære mor 
  en kost af pinsens blomsterflor 
  og sang så ømt bedrøvet. 
  En blomst var rød med stænglen hul, 
  og en som æggeblommen gul. 
  Den kost hun gemte langt bag jul 
  og værged den mod støvet. 
  Du lille muntre danske bæk 
  bag hyld og hegn og hybenhæk 
  og midt i lave enge, 
  du gav mit sprog dets sølverklang; 
  det bløde nyn ved vuggens gang 
  og rytmen i vor folkesang 
  er lån fra dine strenge. 
  Så værn da ømt om Danmarks land, 
  dets blide kyst, dets bløde strand 
  og mejsens bo i hækken, 
  lys over haren markens fred, 
  giv ly og læ og rugested 
  for alt, hvad hjertet hænger ved; 
  men værn dog mest om bækken! 
  &lt;/poem&gt;