text: &lt;poem&gt;
  Snart er natten svunden,
  dagen bryder frem.
  Fra vor jagt i lunden
  alt vi drage hjem.
  Borgens haners galen
  lyder over vang,
  snart vil Gurre-svalen
  kvidre morgensang.
  End i vesten glimter
  matte stjerners hær,
  mens i øst man skimter
  svage morgenskær.
  Mod de tavse strande
  søen vugger sig,
  stjernen i dens vande
  spejles blidelig.
  Nu afsted til borgen,
  til vor rede hen!
  En lyksalig morgen
  snart bestråler den.
  Veget er det dunkle,
  som den mørknet har.
  Nu skal solen funkle
  for Kong Valdemar. 
  &lt;/poem&gt;