                             højesterets dom
                       afsagt onsdag den 5. september 2012
sag 73/2011
(1. afdeling)
rodmund nielsen
(advokat bjørn á heygum)
mod
taks
(advokat ingi højgaard)
og
p/f wenzel
(advokat christian andreasen)
og
sag 74/2011
bjørn á heygum
(selv)
mod
taks
(advokat ingi højgaard)
i tidligere instanser er afsagt domme af retten på færøerne den 22. december 2009 og dom af
østre landsrets 5. afdeling den 19. januar 2011.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: børge dahl, poul søgaard, niels grubbe, thomas
rørdam, jon stokholm, michael rekling og jan schans christensen.
                                                - 2 -
påstande
i sag 73/2011 har appellanten, rodmund nielsen, over for indstævnte taks gentaget sine
påstande for landsretten om, at taks skal betale 43.080,55 kr., subsidiært 15.334 kr.
såfremt taks måtte blive frifundet, har rodmund nielsen over for indstævnte p/f wenzel
gentaget sine påstande for landsretten om, at p/f wenzel skal betale 43.080,55 kr., subsidiært
15.334 kr.
taks og p/f wenzel har påstået stadfæstelse.
p/f wenzel har endvidere nedlagt påstand om, at taks skal friholde p/f wenzel for ethvert
beløb inklusiv renter og omkostninger, som p/f wenzel måtte blive dømt til at betale til
rodmund nielsen.
taks har over for friholdelsespåstanden påstået frifindelse.
i sag 74/2011 har appellanten, bjørn á heygum, nedlagt påstand om, at indstævnte, taks,
skal betale 42.400 kr. med procesrente fra sagens anlæg.
taks har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår betaling på færøerne af meromsætningsafgift (også kaldet merværdiafgift –
mvg) af registreringsafgift på biler i perioden fra den 1. maj 1999 til den 28. april 2005.
hjemmel
det er i § 1, stk. 2, i den færøske lagtingslov om registreringsafgift af motorkøretøjer mv. fo-
reskrevet, at registreringsafgift af biler skal betales ”samtidig med at køretøjet indregistreres”,
og det er i § 11, stk. 1, i den færøske færdselslov bestemt, at registrering skal ske, før bilen
tages i brug. den, der på færøerne til egen brug køber en ikke-registreret bil hos en bilfor-
handler, skal således registreres som ejer inden ibrugtagning, og der skal ved denne registre-
ring betales registreringsafgift.
                                                - 3 -
med hensyn til meromsætningsafgift er det i § 1 i den færøske lov herom (lagtingslov nr. 136
af 8. september 1992) angivet, at der efter lovens bestemmelser skal svares afgift til landskas-
sen i alle led af den erhvervsmæssige omsætning af varer og ydelser samt ved indførsel fra
udlandet.
om beregningen af mvg gælder ifølge mvg-lovens § 7, stk. 1, at ved afsætning af varer og
afgiftspligtige ydelser er den afgiftspligtige værdi ”vederlaget, heri ikke medregnet afgiften
efter denne lov”.
efter § 7, stk. 2, litra a, medregnes i den afgiftspligtige værdi afgifter i henhold til andre af-
giftslove, der er opkrævet af tidligere omsætningsled, eller som svares i forbindelse med ind-
førsel fra udlandet, eller som det påhviler virksomheden at betale i forbindelse med den på-
gældende omsætning. højesteret tiltræder, at registreringsafgiften ikke efter denne bestem-
melse skal medregnes i mvg-grundlaget. registreringsafgiften er nemlig ikke opkrævet af
tidligere omsætningsled, den svares ikke i forbindelse med indførsel fra udlandet, og der på-
hviler ikke en bilforhandler en pligt til at betale registreringsafgift ved salg af en bil. registre-
ringsafgiften kan endvidere ikke anses for en del af vederlaget efter § 7, stk. 1.
det er da også udtrykkeligt anført i forarbejderne til mvg-loven fra 1992, at registreringsafgift
i forbindelse med salg af biler ikke skal medregnes i den meromsætningsafgiftspligtige værdi.
som begrundelse herfor er det anført, at registreringsafgiften principielt skal betales af den, i
hvis navn motorkøretøjet bliver registreret (køber).
efter registreringsafgiftsloven fra 1992 var grundlaget for beregning af registreringsafgiften
for motorkøretøjer salgsprisen fra sælger på færøerne, jf. lovens § 2. det blev ved en lovæn-
dring i 1995 præciseret, at registreringsafgiften skulle beregnes af salgsprisen inklusive mer-
omsætningsafgift.
i 1999 blev § 2 i registreringsafgiftsloven ændret således, at grundlaget for beregningen blev
indsnævret til den toldpligtige værdi ved indførsel til landet (cif værdien færøsk havn), jf.
lov nr. 31 af 23. april 1999. det er i forarbejderne anført som begrundelse, at der havde været
administrative problemer forbundet med at kontrollere afgiftsberegningen, fordi registrerings-
afgiften ikke indgik i grundlaget for beregning af mvg. lovgiver ønskede derfor at ændre
                                                  - 4 -
reglerne således, at der fremover skulle beregnes mvg af registreringsafgiften, hvilket ifølge
forarbejderne ville betyde, at mvg-reglerne vedrørende motorkøretøjer kom til at svare til de
regler, der var gældende for alle andre importerede varer.
meningen med ændringen af registreringsafgiftsloven var ifølge forarbejderne at foretage en
afgiftsomlægning ved at forøge mvg-beregningsgrundlaget, idet der fremover skulle betales
mvg af registreringsafgiften, samtidig med at beregningsgrundlaget for registreringsafgiften
skulle indsnævres, idet der ikke længere skulle betales registreringsafgift af mvg. efter forar-
bejderne ville konsekvensen af omlægningen være, at mvg og registreringsafgift tilsammen
ville udgøre samme beløb som tidligere. dette forhold er bl.a. illustreret ved de beregnings-
eksempler, der fremgår af det bilag, som udgjorde en del af lovforslaget, og hvoraf en del er
gengivet i landsrettens dom.
i overensstemmelse med formålet med omlægningen af afgifterne blev § 2 i registreringsaf-
giftsloven som nævnt ændret således, at beregningsgrundlaget for registreringsafgiften blev
indsnævret. derimod blev der ikke samtidig gennemført en ændring af mvg-lovens § 7, som
neutraliserede virkningen af den nævnte indsnævring gennem en udvidelse af beregnings-
grundlaget for mvg’en. dette blev i forarbejderne til den lov, der ændrede registreringsaf-
giftsloven, begrundet med, at det ikke var nødvendigt at foretage ændringer i mvg-loven,
”fordi der skal beregnes mvg af registreringsafgift ved registrering, hvis reglerne i loven om
registreringsafgiften på motorkøretøjer mv. bliver ændret, således som det er foreslået i dette
forslag.” højesteret finder, at dette ræsonnement beror på en misforståelse. i og med at mvg-
lovens § 7, stk. 2, litra a, stod uforandret siden 1992, var der ikke i denne lov hjemmel til at
opkræve mvg af registreringsafgift.
herefter, og idet det, der er anført om retssædvane og kutyme samt om udlæg for bilkøberen,
ikke kan føre til et andet resultat, finder højesteret, at der ikke har været hjemmel for taks
til at opkræve mvg af registreringsafgift i perioden fra den 1. maj 1999 til den 28. april 2005.
det bemærkes, at loven om registreringsafgift blev ændret ved lov nr. 41 af 27. april 2005, så
der som tillæg til registreringsafgiften skal betales en ekstraafgift på 25 % af registreringsaf-
giften, jf. § 1, stk. 2, i loven. i forarbejderne til denne lovændring er det anført, at der ikke
                                               - 5 -
skal beregnes mvg af registreringsafgiften og ekstraafgiften. det fremgår endvidere, at mvg
og registreringsafgift tilsammen vil udgøre samme beløb som hidtil.
tilbagebetaling
spørgsmålet er herefter, om bilkøberne kan kræve at få tilbagebetalt de beløb, som de ved køb
af biler i perioden 1999-2005 uden fornøden lovhjemmel har betalt i mvg af registreringsaf-
giften.
i tilfælde, hvor det offentlige har opkrævet afgifter uden hjemmel, er det klare udgangspunkt,
at afgifterne kan kræves tilbagebetalt.
ved lovændringerne i 1999 og 2005 var det hensigten, at det samlede beløb, som en køber
efter lovændringerne skulle betale i mvg, registreringsafgift og – efter 2005 – ekstraafgift,
skulle være uændret. disse hensigter har lovgiver klart givet udtryk for i forarbejderne til
lovændringerne både i 1999 og i 2005, og det skyldes således alene en misforståelse ved ud-
formningen af lovgivningen, at der ikke blev skabt den fornødne hjemmel i mvg-loven. det
må lægges til grund, at der i perioden 1999-2005 er sket opkrævning af afgifter i overens-
stemmelse med disse hensigter med lovgivningen, uden at der er gjort indsigelse mod op-
krævningen af den omhandlede mvg, idet alle involverede parter, både afgiftsmyndighederne,
bilforhandlerne og køberne, i denne periode har været af den opfattelse, at opkrævningen
skete med fornøden lovhjemmel. en imødekommelse af krav om tilbagebetaling som følge af,
at en misforståelse har medført, at der opstår en fejl i samspillet mellem mvg-loven og regi-
streringsafgiftsloven, vil give en vilkårlig kreds af bilkøbere en ubegrundet og uventet ge-
vinst. under disse ganske særlige omstændigheder finder højesteret, at udgangspunktet om
tilbagebetaling må fraviges.
herefter og da det, som appellanterne i øvrigt har anført, ikke kan føre til andet resultat, tager
højesteret ikke påstandene om tilbagebetaling til følge og stadfæster landsrettens dom.
sagsomkostninger
efter sagens karakter og grundlag skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for nogen
instans til nogen anden part.
                                            - 6 -
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for nogen instans til nogen anden part.
