                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 22. marts 2018
sag 112/2017
(1. afdeling)
dansk folkeparti landsorganisationen
(advokat martin gräs lind)
mod
aladdin bouhania,
andres felipe valderrama pineda,
dounia righi,
helin al-hasnawi,
jason lorje,
javid aslami,
mohammed shaker,
seyed mohsen nourbakhsh soltani,
seyyit sahin,
sherin a. mahamad,
tina pia peirano,
zakaria abdul rahim,
zhanna tairova,
hakan mert og
zoraya nieto florez
(advokat martin cumberland for alle, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 23. oktober 2015 og af østre
landsrets 20. afdeling den 23. februar 2017.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: jon stokholm, vibeke rønne, jens peter
christensen, hanne schmidt, jens kruse mikkelsen, anne louise bormann og kristian
korfits nielsen.
                                               - 2 -
påstande
appellanten, dansk folkeparti landsorganisationen, har nedlagt påstand om frifindelse og
har endvidere over for de indstævntes påstand om tortgodtgørelse subsidiært påstået betaling
af et mindre beløb end 10.000 kr. til hver af de indstævnte.
de indstævnte har påstået stadfæstelse.
anbringender
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender.
dansk folkeparti har til støtte for, at annoncen ikke indeholder ærefornærmende sigtelser i
straffelovens § 267’s forstand, anført navnlig, at der ikke er grundlag for at anse annoncen for
at indebære en sigtelse mod hver af de 685 personer for at være til fare for danmarks sikker-
hed og at være en potentiel terrorist. ordene ”den potentielle terrorist” viser, at der alene var
tale om en person, der var under mistanke. udsagnet om, at ”én på listen er til fare for dan-
marks sikkerhed” knytter sig tæt til pet’s vurdering. ordene ”er til fare” og ”kan være til
fare” vil blive opfattet på samme måde af den almindelige læser. udsagnene udgør alene 685
vage mistænkeliggørelser. det er i den strafferetlige litteratur antaget, at en udtalelse, der efter
sit indhold ikke vedrører en enhed som sådan, men derimod en ubestemt del af dens med-
lemmer, hyppigt vil være så vag, at den ikke med rimelighed kan siges at krænke en enkelt
persons ære. så meget desto mere må det være straffrit, når udsagnene i denne sag er rettet
mod en ubestemt person ud af 685 personer. det vil være i strid med intentionen bag straffe-
lovens § 269, stk. 1, jf. § 267, hvis udsagnene anses for at være en sigtelse mod hver af de 685
personer. bestemmelserne forudsætter, at det, for at der kan være tale om en sigtelse, skal
være teoretisk muligt at verificere et udsagn. hvis dansk folkeparti for at blive straffri skal
føre sandhedsbevis for, at hver enkelt af de 15 indstævnte personer er den person, der kan
være til fare for statens sikkerhed og en potentiel terrorist, vil det betyde, at der skal føres
sandhedsbevis for noget andet end udsagnenes indhold.
annoncen må efter sit indhold og grafiske opsætning mv. forstås som en politisk meningstil-
kendegivelse om den problematik, der forinden var blevet debatteret i folketinget under 1.
behandlingen af lovforslaget om meddelelse af indfødsret. under folketingsbehandlingen blev
det anført, at én af de personer, der var optaget på lovforslaget, var til fare for statens sikker-
                                                 - 3 -
hed. formålet med annoncen var at sætte fokus herpå og ikke at rette sigtelse mod hver enkelt
af de 685 personer. annoncen fremhæver bl.a. det problematiske i, at den daværende justits-
minister kendte navnet på den pågældende person, men ikke ville oplyse folketinget herom.
navnene på de 685 personer, der var optaget på lovforslaget, er optrykt med så små bogsta-
ver, at de for de fleste mennesker er ulæselige og opleves som grafisk blikfang. sammenhol-
des navnene optrykt i annoncen med tekststørrelsen af navnene i lovforslaget, er det tydeligt,
at navnene på de 685 personer ikke er det centrale i annoncen. ud fra en helhedsvurdering må
det stå klart for den almindelige læser af annoncen, at navnene er af underordnet betydning og
er kopieret fra lovforslaget. de udsagn, der er anvendt i annoncen, svarer til udtalelser, der
fremkom under debatten i folketinget.
hvis højesteret kommer til, at annoncen indebærer ærefornærmende sigtelser i straffelovens §
267’s forstand mod de 15 indstævnte personer, er sigtelserne straffri efter straffelovens § 269,
stk. 1. subsidiært bør straffen bortfalde efter straffelovens § 269, stk. 2, idet dansk folkeparti
havde anledning til at anse udsagnene i annoncen for sande.
de indstævnte har heroverfor anført navnlig, at annoncens udsagn om, at ”én på listen er til
fare for danmarks sikkerhed” og ”den potentielle terrorist”, er ærefornærmende sigtelser mod
hver enkelt af dem i straffelovens § 267’s forstand. som annoncen er affattet, må den forstås
således, at dansk folkeparti mener, at de indstævnte er eller kan være den pågældende per-
son. der er tale om beskyldninger om meget alvorlige strafbare forhold, og der foreligger in-
gen forbehold, gradbøjning eller nærmere nuancering. et udsagn om ”at være til fare” og ”kan
være til fare” vil ikke blive opfattet på samme måde. der er ikke tale om, at annoncen inde-
holder diffuse beskyldninger rettet mod en ubestemt eller løsere defineret personkreds, men
derimod om en konkretiseret påstand rettet mod 685 navngivne personer med angivelse af
deres bopælskommuner. der er således tale om en sigtelse mod en gruppe af personer, som
enkeltvis er entydigt identificeret. den forståelse af sigtelsesbegrebet i straffelovens § 267,
som dansk folkeparti argumenterer for, er særdeles indskrænkende og har hverken støtte i
teori eller praksis. forståelsen vil kunne udhule straffelovens § 267, idet alle udtalelser heref-
ter vil være tilladt, blot de er rettet mod én i en større gruppe.
det bestrides, at de ærefornærmende sigtelser, som udsagnene indebærer, er straffri efter
straffelovens § 269, stk. 1. der er heller ikke grundlag for at lade straffen bortfalde efter straf-
felovens § 269, stk. 2.
                                             - 4 -
supplerende sagsfremstilling
dansk folkeparti havde den 29. maj 2013 nedenstående helsidesannonce i ekstra bladet, jyl-
lands-posten og kristeligt dagblad. partiet offentliggjorde samme dag annoncen på sin
hjemmeside.
                                              - 5 -
højesterets begrundelse og resultat
hovedspørgsmålet i sagen er, om dansk folkeparti landsorganisationen har overtrådt straffe-
lovens § 267 ved de udsagn, som partiet fremsatte i en helsidesannonce i ekstra bladet, jyl-
lands-posten og kristeligt dagblad den 29. maj 2013 samt offentliggjorde på sin hjemmeside.
dansk folkepartis annonce blev bragt i forlængelse af den politiske debat, der fandt sted ved
folketingets 1. behandling den 25. april 2013 af et lovforslag om meddelelse af indfødsret og
før 2. behandlingen af lovforslaget den 30. maj 2013.
annoncen satte spørgsmålstegn ved rimeligheden af, at et flertal i folketinget ville meddele
indfødsret til en person, der kunne være til fare for statens sikkerhed, og at justitsministeren
ikke ville fortælle folketinget, hvem personen var. annoncen indeholdt udsagn om, at ”én på
listen er til fare for danmarks sikkerhed” og ”den potentielle terrorist ... er blandt de knap
700”. annoncen indeholdt en gengivelse af navn og bopælskommune for de 685 personer,
som var optaget på lovforslaget. annoncen angav ikke, hvem af de 685 personer de to udsagn
angik. spørgsmålet er, om der med udsagnene er rettet ærefornærmende sigtelser, jf. straffe-
lovens § 267, mod hver enkelt af de 15 indstævnte personer.
ved vurderingen heraf skal der som fastslået ved højesterets dom af 15. september 2015
(ufr 2016.151) lægges vægt på, hvordan en almindelig læser vil opfatte udsagnene ud fra
indhold og kontekst.
højesteret finder, at annoncen af en almindelig læser må opfattes som en politisk meningstil-
kendegivelse om, at der ikke bør meddeles indfødsret til en person, der er til fare for statens
sikkerhed, og ikke som en beskyldning mod hver enkelt af de 685 personer for at være til fare
for statens sikkerhed og en potentiel terrorist. højesteret har herved også lagt vægt på opsæt-
ningen af udsagnene i annoncens overskrifter og tekst samt på, at navnene på de 685 personer
ikke i sig selv fremstår som det centrale budskab. ud fra annoncens indhold og kontekst må
en almindelig læser forstå annoncen sådan, at udsagnene alene angår én ud af de 685 perso-
ner.
højesteret finder, at den mistænkeliggørelse af samtlige 685 personer, der ligger i udsagnene:
”én på listen er til fare for danmarks sikkerhed” og ”den potentielle terrorist … er blandt de
                                               - 6 -
knap 700”, for hver enkelt på listen er så vag, at den ikke kan anses for at krænke nogen en-
keltpersons ære, jf. straffelovens § 267.
højesteret frifinder herefter dansk folkeparti.
under hensyn til sagens udfald, karakter og omfang tilkendes dansk folkeparti sagsomkost-
ninger for byret, landsret og højesteret med i alt 221.440 kr. heraf er 210.000 kr. til dækning
af advokatudgifter og 11.440 kr. til dækning af retsafgift for landsret og højesteret.
sagsomkostningerne fordeles som nedenfor bestemt.
                                     thi kendes for ret:
dansk folkeparti landsorganisationen frifindes.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal statskassen for aladdin bouhania,
dounia righi, helin al-hasnawi, javid aslami, mohammed shaker, seyed mohsen nour-
bakhsh soltani, sherin a. mahamad, tina pia peirano, hakan mert og zoraya nieto florez
betale i alt 147.627 kr. til dansk folkeparti.
i sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret skal andres felipe valderrama pineda,
jason lorje, seyyit sahin, zakaria abdul rahim og zhanna tairova (deres retshjælpsforsik-
ringer), subsidiært statskassen, hver især betale 14.762,60 kr. til dansk folkeparti.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
