dom
afsagt den 3. november 2016 af østre landsrets 5. afdeling
(landsdommerne ulla langholz, bo østergaard og peter mørk thomsen).
5. afd. nr. b-2372-15:
tórshavnar kommuna
(advokat eyðbjørn larsen)
mod
umhvørvisstovan
(advokat annfinn v. hansen)
færøernes rets dom af 28. september 2015 (bs 382/2013) er anket af tórshavnar kommuna
med påstand om frifindelse.
indstævnte, umhvørvisstovan, har påstået stadfæstelse, men dog således at betalingskravet
nedsættes til 535.530 kr.
supplerende sagsfremstilling
umhvørvisstovan har for landsretten oplyst, at det endelige påstandsbeløb for færøernes ret
var beregnet med udgangspunkt i 65 grundstykker. da parterne er enige om, at
afgiftsberegningen bør tage udgangspunkt i udstykning af 64 grundstykker, har
umhvørvisstovan i overensstemmelse hermed – under hovedforhandlingen for landsretten –
reduceret sin påstand til 535.530 kr.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaringer af jákup egholm hansen og petur
nielsen samt forklaring af marius müller.
                                               - 2 -
jákup egholm hansen har supplerende forklaret blandt andet, at han blev ansat som teknisk
direktør i tórshavn kommune i 2006. det er ikke korrekt, at kommunen altid byggemodner
grundstykker, før der foretages udstykning og salg. det hænder også, at grundstykker sælges,
før byggemodning sker. kommunen køber ikke kun grundstykker til parcelhusbyggeri, men
også til erhvervsbyggeri.
det er som regel kommunen, der i første række betaler for udgifterne til byggemodning, men
det hænder, at kommunen tager kontakt til de personer, der står på kommunens venteliste til
at købe en byggegrund, for at opnå medfinansiering af udgifterne. kommunen lavede tidligt i
forløbet vedrørende myllutjørn et estimat over prisen for grundstykkerne, men det var først,
da udstykningen var færdig, at kommunen kendte den endelige pris for grundstykkerne. det
viste sig, at denne endelige pris var lavere end kommunens estimat. udgifterne til jordkøb og
byggemodningen betales i sidste ende af grundkøberen. kommunen tjener ingen penge på at
købe og byggemodne grunde, men sælger disse videre til kostprisen for jorden,
byggemodning m.v. han ved ikke, om kommunen kunne have solgt grundene med en
fortjeneste. kommunen har normalt ikke problemer med at finde købere til grundstykker. der
er en lang venteliste af interesserede personer.
han blev overrasket over at modtage regningen fra umhvørvisstovan vedrørende
matrikuleringen. regningens størrelse svarede til ca. 1.200 ingeniørtimer til en pris på 700 kr.
i timen. regningen stod slet ikke i forhold til det arbejde, umhvørvisstovan havde udført, og
de bad derfor om at få regningen udspecificeret. udstykningsopgaven i myllutjørn var
omfattende, og kommunen måtte afholde en del udgifter i forbindelse med byggemodningen,
herunder til planering, opførelse af støttemure samt etablering af veje og fællesarealer. det er
generelt et krav fra kommunens side, at den, der udstykker, etablerer veje, men det er ikke et
krav, at grundene planeres. når de valgte at planere grundene i denne sag, skyldtes det, at der
er tale om små grundstykker.
petur nielsen har supplerende forklaret blandt andet, at markedsprisen, der bliver anvendt ved
gebyrberegningen, ofte bliver fastsat i en dialog med udbyderen. de har en stab af
medarbejdere med stor erfaring og viden om markedspriser i tórshavn. ved beregningen af
gebyret for udstykning af grundene i myllutjørn tog de udgangspunkt i den pris, som
tórshavn kommune selv havde oplyst på deres hjemmeside. der var ikke på højere niveau
                                               - 3 -
nogen dialog med kommunen herom. en markedspris på 1.600 kr. pr. m2 var høj, men ikke
påfaldende set i forhold til andre navnlig private, men også kommunale udstykninger. han
kan ikke svare på, om prisen var blevet sat lavere, hvis der havde været en bedre dialog med
tórshavn kommune. det er sket, at de har foretaget prisjusteringer efterfølgende, men det har
navnlig været i tilfælde, hvor det var en privat udbyder. forskellige kommuner stiller
forskellige krav til færdiggørelse af grundstykker, før der kan ske udstykning. generelt er de
krav, som tórshavn kommune stiller, større end andre kommuners.
umhvørvisstovan varetager en lang række forskellige opgaver, herunder
matrikeladministration, tinglysning, geodata, miljøtilsyn, miljøforskning og energitilsyn.
umhvørvisstovan driver også planteforskning og skovvæsen, ligesom de varetager opgaverne
med våbenregistrering og navnebeviser. matrikeladministrationen udgør imidlertid langt den
største del. deres bevilling på finansloven er opgjort på én konto som en bruttobevilling på 25
mio. kr., og hvoraf 6 mio. kr. udgør indtægter, der dækker hele umhvørvisstovans
virksomhed. umhvørvisstovan modtager ikke indtægter fra tinglysningen. umhvørvisstovan
har haft problemer med at opnå de indtægter, som forudsættes ved fastsættelsen af deres
bevilling, og de har da været nødt til at foretage besparelser, som er blevet fordelt ud på alle
deres opgaveområder. ingen af deres afdelinger, heller ikke matrikelafdelingen, er
selvfinansierende. også matrikelafdelingen har et stort underskud.
værdiafgiften ved udstykningen er uafhængig af det arbejde, de udfører, men afhænger alene
af værdien af grundstykket. det udstykningsarbejde, umhvørvisstovan har udført i
myllutjørn, ville koste stort set det samme, hvis arbejdet skulle have været udført på en af de
små øer. udstykningsarbejdet i en af de mere afsides beliggende bygder kunne være
forbundet med øgede udgifter til rejse. selve arbejdet med matrikuleringen vil stort set være
det samme.
hvis man valgte at foretage udstykningen på et tidspunkt, hvor grunden endnu ikke var
byggemodnet, ville markedsprisen fastsættes ud fra et skøn baseret på salgsprisen efter en
byggemodning.
marius müller har forklaret blandt andet, at han er leder af tórshavn kommunes
byggeafdeling. han har været med til at lave lokalplanen og udstykningsplanen for
                                              - 4 -
myllutjørn. byggeafdelingen stod for dialogen med umhvørvisstovan vedrørende
matrikuleringen af myllutjørn. han har ikke deltaget i drøftelser med umhvørvisstovan om
hvilken pris, udstykningerne skulle sælges til efter byggemodningen. grundstykkerne i
myllutjørn blev planeret og byggemodnet, ligesom der blev etableret veje og fællesarealer,
inden de blev udstykket.
procedure
parterne har for landsretten gentaget deres anbringender for færøernes ret og har procederet i
overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
sagen for landsretten vedrører spørgsmål om, hvorvidt umhvørvisstovan har fornøden
hjemmel til at opkræve tórshavn kommune gebyr for udstykning af ejendomme, hvilket
gebyr delvist er baseret på værdien af det udstykkede grundstykke, og i bekræftende fald om
der er grundlag for at anfægte værdien af grundstykkerne, som er lagt til grund for
beregningen af gebyret.
gebyrer, der opkræves af umhvørvisstovan for behandling af sager om udstykning af
ejendomme, forudsætter lovhjemmel.
som anført i færøernes rets dom er de udstykningsgebyrer, som umhvørvisstovan har
opkrævet af tórshavn kommune, fastsat i medfør af bestemmelserne i bekendtgørelse nr. 14
af 11. februar 2009, der har hjemmel i matrikellovens § 40, hvorefter landsstyremanden
fastsætter de nærmere regler for udførelsesmåden for de arbejder, der er omfattet af loven, og
for betalingen for disse arbejder.
landsretten tiltræder af de grunde, der er anført i færøernes rets dom, at der ikke er grundlag
for at antage, at betalingerne for udstykningerne er blevet anvendt til dækning af udgifter
forbundet med andre sagsområder end matrikelvæsenet, og landsretten bemærker, at det er
uomtvistet, at de samlede udgifter til matrikelforvaltningen er større end de samlede indtægter
fra gebyrer opkrævet i medfør af bekendtgørelsen. de udstykningsgebyrer, der er opkrævet i
medfør af bekendtgørelsen, har således ikke medført et samlet provenu, der er større end
umhvørvisstovans udgifter forbundet med administration af matrikelvæsenet, og gebyrerne
                                                - 5 -
har en naturlig tilknytning til den ydelse, som de er betaling for. henset hertil finder
landsretten, at gebyrerne allerede efter deres karakter ikke er omfattet af grundlovens § 43
eller § 41 i lagtingslov nr. 103 af 26. juli 1994 om færøernes styrelsesordning. den
omstændighed, at udstykningsgebyret ikke er fastsat individuelt på grundlag af de udgifter,
herunder den anvendte tid, der har været forbundet med den konkrete sagsbehandling, kan –
også henset til gebyrindtægternes størrelse – ikke føre til et andet resultat.
af de grunde, der er anført i færøernes rets dom, tiltræder landsretten endvidere, at ud-
stykningsgebyret, der er fastsat standardiseret og i overensstemmelse med almindelige
principper inden for byggesagsområdet, bygger på rimelige og saglige hensyn, og at det i
øvrigt – som anført i færøernes rets dom – er antageligt, at lagtinget har været bekendt med
i hvert fald princippet i gebyrberegningen, der siden 1951 har været baseret til dels på
grundværdien. på denne baggrund tiltrædes det, at umhvørvisstovan har haft fornøden
hjemmel i den omtalte bekendtgørelse og matrikelloven til at opkræve et værdiafhængigt
gebyr for udstykningen.
tilbage står herefter alene at vurdere, om der er grundlag for at anfægte den værdi af
grundstykkerne, som umhvørvisstovan har lagt til grund for gebyrberegningen.
landsretten tiltræder som ovenfor anført, at udstykningsgebyret bygger på rimelige og saglige
hensyn, ligesom det tiltrædes, at der ikke efter en konkret rimelighedsvurdering af det
opkrævede gebyrs størrelse er anledning til at tilsidesætte grundlaget for beregningen, og det
er heller ikke godtgjort, at tórshavn kommune har været udsat for en usaglig
forskelsbehandling. landsretten har herved tillige henset til, at der ved gebyrfastsættelsen er
taget udgangspunkt i den salgspris, som man på tidspunktet for udstykningerne kunne udlede
af oplysningerne fra tórshavns kommunes hjemmeside, og som i øvrigt ikke i væsentlig grad
afviger fra den pris, som kommunen senere – og uden fortjeneste – solgte grundene til.
med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, der er anført i færøernes rets dom,
stadfæstes dommen, med den ændring, at betalingskravet nedsættes i overensstemmelse med
umhvørvisstovans endelige påstand for landsretten til 535.530 kr.
                                            - 6 -
efter sagens udfald skal tórshavnar kommuna betale sagsomkostninger for landsretten til
umhvørvisstovan med i alt 60.000 kr., der skal dække umhvørvisstovans rimelige udgifter til
advokatbistand inkl. mvg. der er ved fastsættelsen heraf ud over sagens værdi taget hensyn til
sagens karakter, betydning og forløb.
t h i k e n d e s f o r r e t:
færøernes rets dom stadfæstes med den ændring, at tórshavnar kommuna skal betale
535.530 kr. til umhvørvisstovan med procesrente fra den 25. marts 2013.
i sagsomkostninger for landsretten skal tórshavnar kommuna betale 60.000 kr. til
umhvørvisstovan.
det idømte betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
