                      højesterets kendelse
                        afsagt mandag den 15. oktober 2012
sag 137/2012
nykredit bank a/s
(advokat karsten kristoffersen)
mod
a
(selv)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i glostrup den 15. august 2011 og af østre
landsrets 11. afdeling den 8. december 2011.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, lene pagter kristensen, marianne
højgaard pedersen, jens peter christensen og kurt rasmussen.
påstande
kærende, nykredit bank a/s, har påstået landsrettens kendelse ophævet og sagen hjemvist til
fortsat behandling i fogedretten.
indkærede, a, har ikke udtalt sig i anledning af kæremålet.
landsretten har henholdt sig til sin kendelse.
sagen har været behandlet i forbindelse med sag 142/2012.
supplerende sagsfremstilling
kravet mod a beror på hans bankengagement i forstædernes bank a/s, der i 2008 blev
overtaget af nykredit bank a/s. fundamenterne for udlægsforretningen er tre gældsbreve af
                                               - 2 -
26. juli 1984, 15. oktober 1985 og 3. september 1986, som alle har været opgjort i fogedretten
den 22. oktober 1987, samt et retsforlig af 9. november 1988.
nykredit bank har fremlagt kopi af breve af 8. august 1995, 19. september 1995, 18. oktober
2006 og 3. januar 2007 fra forstædernes bank adresseret til a, x-parken, 2650 hvidovre,
hvor a har haft folkeregisteradresse siden den 21. januar 1993. i brevene fra 1995 blev det
tilkendegivet, at gælden fortsat bestod, og i brevet fra 2006 blev a på ny kontaktet, efter at
banken i 1995 havde stillet sagen i bero. i brevet fra 2007 blev der på ny rykket for gælden.
nykredit bank har endvidere fremlagt udskrift af bankens elektroniske sagsmappe vedrørende
a, hvoraf fremgår ”forlig” og ”påkrav 1” med datoangivelsen 18. oktober 2006 og ”påkrav
2” med datoangivelsen 3. januar 2007. hertil kommer, at der er fremlagt særskilte udskrifter
med dokumentinformationer vedrørende ”påkrav 1” og ”påkrav 2” med datoerne 18. oktober
2006 og 3. januar 2007.
nykredit bank har om postgangen i forstædernes bank og hos nykredit bank i et processkrift
oplyst, at den enkelte sagsbehandler skriver brevet og arkiverer dette elektronisk, hvorefter
sagsbehandleren udskriver, kuverterer og lægger brevet i dagens postbunke. en betjent af-
henter postbunken flere gange om dagen og bringer posten til frankering og afsendelse. post,
som modtages retur, bliver lagt på den enkelte kundes sagsmappe. brevene af 8. august og 19.
september 1995 fremgår ikke af den elektroniske sagsmappe, da elektronisk registrering ikke
var teknisk muligt på dette tidspunkt. den enkelte sagsbehandler lagde på dette tidspunkt kopi
af forsendelser i kundens sagsmappe efter afsendelse.
anbringender
nykredit bank a/s har navnlig gjort gældende, at en påmindelse med henblik på afbrydelse af
forældelse efter dl 5-14-4 må antages at være kommet frem til skyldneren, når kreditor kan
godtgøre afsendelse af brevet med almindelig postforsendelse, og der ikke foreligger særlige
omstændigheder, som sandsynliggør, at brevet ikke er kommet frem. en skyldners benægtelse
af modtagelsen er ikke tilstrækkelig i den henseende.
højesterets begrundelse og resultat
sager med bevisførelse om afsendelse og fremkomst af breve hos den enkelte adressat fore-
kommer på mange forskellige retsområder. når der træffes afgørelse i sådanne sager, må der i
                                               - 3 -
overensstemmelse med hidtidig højesteretspraksis tages udgangspunkt i de forhold, der ken-
detegner det enkelte område.
i denne sag skal der træffes afgørelse om, hvorvidt der er sket afbrydelse af forældelse før den
1. januar 2008, hvor lov nr. 522 af 6. juni 2007 om forældelse af fordringer trådte i kraft. som
følge af overgangsbestemmelsen i forældelseslovens § 30, stk. 3, skal der tages stilling til
kravene til beviset for, at en påmindelse med henblik på afbrydelse af forældelse efter dl 5-
14-4 er kommet frem til skyldneren.
forældelse efter dl 5-14-4 afbrydes bl.a. ved enhver henvendelse fra kreditor til skyldneren,
der har karakter af et påkrav eller en påmindelse, og påmindelsen får virkning, når den er
kommet frem til skyldneren. det er kreditor, der har bevisbyrden for, at påmindelsen er kom-
met frem. kreditor bærer således forsendelsesrisikoen. der stilles ingen formkrav til kreditors
påmindelse, men hvis skyldneren bestrider at have modtaget denne, må der foretages en vur-
dering af, om kreditor har ført et tilstrækkeligt bevis for afsendelse og fremkomst af påmin-
delsen.
i denne bedømmelse kan f.eks. indgå kreditors redegørelse for sine rutiner for postafsendelse
og modtagelse af returnerede breve, ligesom der kan blive tale om fremlæggelse af kopi af
afsendte breve og udskrift af journalnotater. der kan endvidere vise sig behov for en bevis-
førelse om mulige svigt eller fejlkilder i forbindelse med postomdelingen hos skyldneren. ved
bevisbedømmelsen vil det indgå, om der er afsendt et eller flere breve. kan det lægges til
grund, at der er afsendt flere breve, vil sandsynligheden for, at ingen af disse breve skulle
være kommet frem til skyldneren, være meget beskeden, såfremt der ikke i øvrigt kan påvises
omstændigheder, der giver anledning til en anden vurdering. det er ikke udelukket, at en kre-
ditor kan løfte bevisbyrden for, at en påmindelse er kommet frem til skyldneren, selv om der
alene er afsendt et enkelt brev. et enkelt brev vil dog normalt ikke i sig selv være tilstrække-
ligt.
nykredit bank a/s har fremlagt kopi af fire breve sendt til as folkeregisteradresse, og der er
endvidere foretaget en elektronisk registrering af de to senest afsendte breve. på denne bag-
grund og efter hvad der i øvrigt er fremkommet af oplysninger om bl.a. postgangen i banken,
                                                - 4 -
finder højesteret, at det er usandsynligt, at ingen af brevene skulle være kommet frem til a.
der er som følge heraf ikke indtrådt forældelse af kravet.
højesteret ophæver derfor landsrettens kendelse, og sagen hjemvises til fortsat behandling i
fogedretten.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse ophæves, og sagen hjemvises til fortsat behandling i fogedretten.
kæreafgiften tilbagebetales til nykredit bank a/s.
