- alj
                                        udskrift
                                            af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                      kendelse
afsagt den 27. marts 2017
a-37-16
                                  epdpp aps
                                  (advokat johan løje)
                                  mod
                                  therkildsen development aps
                                  (advokat michael hansen)
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag om midlertidigt forbud og påbud i henhold til retsplejelovens kapitel 40 handler
om, hvorvidt therkildsen development aps’ salg og markedsføring af parkeringsskiven
nanopark fs30 udgør en krænkelse af rettighederne til patenterne dk/ep 1639556 t3 (neu-
bauer-patentet) eller dk/ep 2384495 t3 (needit-patentet), som administreres af epdpp aps.
forbudssagen er anlagt den 27. juli 2016 ved retten i sønderborg og er ved kendelse af 28.
september 2016 henvist til behandling ved sø- og handelsretten.
                                               -2-
sagsøger, epdpp aps, har endeligt nedlagt følgende påstande:
1.    principalt   sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller
                   eksportere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, par-
                   keringsindretningen benævnt nanopark fs30 (gengivet i bilag 3), så læn-
                   ge dansk patent nr. dk/ep 1639556 t3 er i kraft.
      subsidiært   sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere og eks-
                   portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, parke-
                   ringsindretningen benævnt nanopark fs30 (gengivet i bilag 3), så længe
                   dansk patent nr. dk/ep 2384495 t3 er i kraft.
2.    sagsøgte pålægges at tilbagekalde eventuelt solgte eller udleverede eksemplarer af det
      af anmodning 1 omfattede produkt fra markedet.
3.    sagsøgtes eventuelle varelager af det af påstand 1 omfattede produkt beslaglægges.
epdpp har tillige anmodet om at få tillagt sagsomkostninger på ikke under 300.000 kr.
sagsøgte, therkildsen development aps, har nedlagt følgende påstande:
principalt       anmodningen om midlertidigt forbud og påbud og beslaglæggelse tages
                 ikke til følge.
subsidiært       der stilles en sikkerhed på ikke under 2.000.000 kr.
therkildsen development har tillige nedlagt selvstændig påstand om, at epdpp skal betale
sagsomkostninger til sagsøgte.
                                                -3-
epdpp har over for therkildsen developments påstand om sikkerhedsstillelse påstået, at der
ikke skal stilles sikkerhed, subsidiært at sikkerheden fastsættes til ikke over 200.000 kr.
oplysningerne i sagen
sagens parter
epdpp
epdpp aps (epdpp) blev stiftet den 1. januar 2015 af bent neubauer holding aps og nee-
dit aps, som efter det oplyste begge beskæftiger sig med at producere og sælge parkerings-
skiver, og som hver ejer halvdelen af selskabet.
det er oplyst, at epdpp blev stiftet med henblik på at administrere rettighederne til neu-
bauer-patentet og needit-patentet, der indehaves af henholdsvis bent neubauer holding
aps og needit aps. i forbindelse med stiftelsen af epdpp blev der indgået licensaftaler mel-
lem epdpp og bent neubauer holding aps henholdsvis needit aps. af uddrag af disse af-
taler fremgår, at de to ejer-selskaber til epdpp har overdraget en eksklusiv brugsret i dan-
mark til deres respektive patenter samt en ret for epdpp til at forfølge tredjemands krænkel-
se af de to patenter, og at epdpp modtager royalty fra ejer-selskaberne af selskabernes salg
af parkeringsskiver. det er oplyst, at bent neubauer holding aps blandt andet sælger den
såkaldte ”jacob jensen-parkeringsskive”, som kom på markedet i 2010, og at needit aps
blandt andet sælger en parkeringsskive benævnt ”parkone”, der kom på markedet i 2011.
therkildsen development
therkildsen development aps (therkildsen development) blev stiftet den 1. januar 2014.
henning therkildsen er registreret direktør i selskabet, som han også ejer. selskabet beskæf-
tiger sig med udvikling og produktion af elektronik, herunder parkeringsskiver.
                                                     -4-
neubauer- og needit-patenterne
neubauer-patentet
krav 1 i neubauer-patentet, dk/ep 1639556 t3, har følgende ordlyd:
      ”1. parkeringsskive (2) til montering på et køretøj, hvor parkeringsskiven (2) er anbragt synligt
      udefra, hvor parkeringsskiven (2) indeholder midler (4) til mindst udvendigt at angive et tids-
      punkt for parkeringens begyndelse, hvor midler til angivelse af tidspunktet (4) består af et elek-
      tronisk display, som under normal kørsel er tilkoblet et elektronisk ur (6), hvor displayet (4)
      under normal kørsel viser aktuelt tidspunkt, og hvor en standsning af køretøjet medfører en
      omkobling af displayet (4), hvor displayet under parkering konstant viser et tidspunkt, som in-
      dikerer parkeringens begyndelse, og hvor displayet (4) ved genoptagelse af kørsel omkobles til
      visning af aktuel tidspunkt, hvor omkobling af displayet (4) ved genoptagelse af kørsel sker på
      basis af et elektrisk signal (8) fra mindst en detektor (10), som fastlægger en faktisk relativ be-
      vægelse af køretøjet, hvor omkoblingen af displayet (10) sker efter fastlæggelse af en mini-
      mumsværdi for køretøjets bevægelse, hvor omkoblingen af displayet (4) sker på basis af en de-
      tektors detektering af en minimumsacceleration under bevægelse af køretøjet, kendetegnet ved,
      at omkoblingen af displayet (4) sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en
      ensartet retning i en forudfastlagt tid.”
af neubauer-patentets beskrivelse af opfindelsen fremgår blandt andet:
      ”omkobling af displayet kan ske ud fra en minimumsacceleration, der er fastlagt i en ensartet
      retning i en fastlagt tid. herved kan opnås en stor sikkerhed for en faktisk bevægelse af køretø-
      jet, idet dette, hvis en accelerationsdetektor måler skiftende retninger på en acceleration, kan
      indikere, at køretøjet er udsat for vibrationer, f.eks. pga. en vindmæssig påvirkning, eller at no-
      gen skubber til køretøjet for at opnå en vuggende bevægelse i køretøjets affjedring. hvis en ac-
      celeration har været konstant i en konstant retning over en tid, betyder det, at køretøjet har op-
      nået en minimumshastighed. omvendt kan udeblivelse af et accelerationssignal anvendes som
      indikation for en parkerings begyndelse. derfor vil et signal fra en accelerationsmåler, hvor
      man overvåger accelerationsretningen være velegnet til via et elektronisk reguleringssystem at
      foretage en omkobling af parkeringsskivens display.”
efter udstedelsen af neubauer-patentet anmodede needit aps om administrativ omprøv-
ning af patentet. i brev af 30. august 2011 til patent- og varemærkestyrelsen anførte neu-
bauers patentagent i forbindelse med den administrative omprøvning blandt andet:
      ”…
      det udstedte patent dk/ep [1 639 556] adskiller sig ved på ingen måde at benytte både positive
      og negative accelerationer til vurdering af om et køretøj er i bevægelse. til gengæld måles kon-
      stant acceleration i en konstant retning, før man accepterer, at køretøjet er i bevægelse.
                                                      -5-
      …
      argumentationen for manglende klarhed i hovedkravets kendetegnende del afvises, fordi en-
      hver person, der beskæftiger sig med fysik og har lidt kendskab til almindelig drift af køretøjer,
      ved, hvad en acceleration i en bestemt retning vil sige for et køretøj. det vil således være klart
      for de fleste, at der vil være tale om, at køretøjet kører enten forlæns eller baglæns startende fra
      en holdende position og opnår en eller anden minimumshastighed, idet der gennemføres en ac-
      celeration. denne acceleration vil under alle omstændigheder være i køretøjets køreretning, selv
      om køretøjet eventuelt svinger, vil det stadigvæk være køreretning, som er den altafgørende
      retning.
      …”
den 7. september 2011 traf patent- og varemærkestyrelsen afgørelse i omprøvningssagen og
ophævede neubauer-patentet i sin helhed med henvisning til manglende nyhed og mang-
lende opfindelseshøjde. denne afgørelse blev indbragt for ankenævnet for patenter og va-
remærker, som ved kendelse af 24. august 2012 omgjorde patent- og varemærkestyrelsens
afgørelse og traf bestemmelse om genoprettelse af patentet.
needit-patentet
krav 1 i needit-patentet, dk/ep 2384495 t3, har følgende ordlyd:
      ”1. automatisk parkeringsskive (22) med en forside (184) til betragtning fra ydersiden af et
      landfartøj og en bagside (172) til betragtning fra indersiden af det nævnte landfartøj, hvilken au-
      tomatiske parkeringsskive (22) omfatter:
             en processor (136),
             et accelerometer (130), som er forbundet med processoren (136) for tilvejebringelse
             af et signal,
             et kronometer (135) til tilvejebringelse at en referencetid til processoren (138), og
             en autonom effektforsyningskilde (142) til at forsyne den automatiske parkerings-
             skive med elektrisk effekt,
             hvor processoren er konfigureret til at bestemme ændringer imellem tilstandene
             for et landfartøj fra parkeret til kørende og fra kørende til parkeret, eksemplering
             af signalet, som tilvejebringes af accelerometret (130), idet signalet har en signalpa-
             rameter, som repræsenterer kørebevægelserne for landfartøjet, idet accelerometret
             er et flerakseaccelerometer, som måler hastighedsændringer i adskillige retninger
             samtidigt, kendetegnet ved, at processoren er konfigureret til:
                     filtrering (34, 36) af det eksemplerede signal for at undertrykke signalet
                     uden for et frekvensvindue,
                     integrering af det filtrerede signal over et tidsinterval, med henblik på at til-
                     vejebringe en integreret signalparameter, og
                                                  -6-
                 bestemmelse af en ændring fra parkeret til kørende (44, 58, 60), hvis den nu-
                 værende tilstand er parkeret og hvis den integrerede signalparameter er
                 større end en øvre tærskel, eller alternativt
                 bestemmelse af en ændring fra kørende til parkeret (44, 46, 48) hvis den nu-
                 værende tilstand er kørende og hvis den integrerede signalparameter er
                 mindre end en nedre tærskel.”
needit-patentet indeholder blandt andet følgende illustrationer af opfindelsen:
                                                    -7-
af needit-patentets beskrivelse af opfindelsen fremgår blandt andet:
      ”…
      detailed description
      [0015] figure 1 is a schematic block diagram 10 illustrating a preferred embodiment of the me-
      thod for determining a change of state of a land vehicle. two thresholds p2d and d2p are defined
      30, where the former is higher than the latter. the signal s is sampled 32 at a sampling frequen-
      cy of 16 hz and subjected to a low-pass filter 36 having a cut-off frequency at approximately 0.5
      hz, giving a first filtered signal. the sampled signal s is also subjected to another low-pass filter
      34 having a cut-off frequency at approximately 0.03 hz, giving a second filtered signal. the
      second filtered signal is subtracted 38 from the first filtered signal filtered signal to. the signal is
      then integrated 40 over a time window of 16 s, thereby giving the signal parameter s.
      [0016] the thresholds p2d and d2p are set by calibration with respect to the properties of the
      signal parameter s in the state of parked and in the state of driving for a car on a road surface.
      …”
den omtvistede parkeringsskive
therkildsen development får produceret og sælger parkeringsskiven nanopark fs30 på det
danske marked. parkeringsskiven er godkendt af trafikstyrelsen.
der er fremlagt et dokument benævnt ”samarbejdsaftale” mellem therkildsen development
og hirschholm group. efter aftalens indhold tildeler therkildsen development salgsrettig-
hederne til nanopark fs30 i skandinavien til hirschholm group for en periode på tre år fra
den 1. januar 2016. dokumentet er ikke underskrevet. parterne er enige om, at salg og mar-
kedsføring af nanopark fs30 i danmark forestås af nanopark ivs.
der har forud for denne sag efter anmodning fra epdpp været gennemført bevissikringsfor-
retning mod therkildsen development ved fogedretten i sønderborg. ved kendelse af 8. sep-
tember 2016 fandt fogedretten det sandsynliggjort, at nanopark fs30 krænker både neu-
bauer- og needit-patentet, hvorfor fogedretten tog anmodningen om bevissikring til følge.
denne kendelse blev ikke kæret.
                                                -8-
parternes bevisførelse
til støtte for de nedlagte påstande har parterne indhentet følgende udtalelser:
   udtalelse af 9. juni 2016 vedrørende nanopark fs30 i forhold til needit- og neubauer-patentet
    udarbejdet af knud finken og klaus schütt hansen, ipu, indhentet af epdpp.
    ipu har som grundlag for udtalelsen gennemført 14 testkørsler med nanopark fs30 med
    det formål at undersøge, hvordan parkeringsskiven opfører sig under forskellige kør-
    selsmønstre, og om de konstaterede funktionaliteter er af en sådan karakter, at parke-
    ringsskiven krænker neubauer- og needit-patentet.
    udtalelsen indeholder grafiske gengivelser af data for testkørslerne, herunder følgende
    gengivelse vedrørende testkørslerne 5 og 6:
                                               -9-
ipu konkluderer i udtalelsen blandt andet:
       ”…
       p-skiven ”fs30 - nanopark”
       for at få afprøvet p-skive ”fs30 - nanopark” under realistiske forhold har vi haft det ud-
       leverede eksemplar monteret i vw touran. der er gennemført i alt 14 test under forskel-
       lige vilkår, der alle ligger inden for, hvad der må anses for normale kørsels- og påvirk-
       ningsmønstre. under testen har der været målt acceleration og hastighed af køretøjet, og
       p-skivens skift mellem ’parkeret’ og ’omskiftet’ tilstand er registreret.
       …
       for at p-skiven kan måle accelerationen, antager vi, der er et indbygget accelerometer.
       alle konklusioner er baseret på analyser af accelerationsdata i køreretningen.
       for test 5 og test 6 er de enkelte starter så korte, at gps’en ikke når at slå ud. dette skyl-
       des, at den brugte gps reagerer langsomt i forhold til længden af de enkelte stop & go i
       testene. dermed når gps’en ikke at lagre nogen hastighed, før der er standset igen. dette
       har ingen indflydelse på de målte accelerationsdata, ej heller på konklusionerne.
       p-skiven omskifter også i stop-and-go-testene (test 5 og test 6). dette skyldes sandsynlig-
       vis, at den periode, hvor accelerationen skal være over et vist niveau, er forholdsvis kort,
       før der omskiftes fra parkeret til kørende.
                                                 - 10 -
          konklusion
          ipu har ved analyse af testenes data kunnet konstatere, at p-skiven ”fs30 - nanopark”
          med stor sikkerhed skifter mellem ’parkeret’ og ’omskiftet’, netop når de målte accelera-
          tionsdata ligger over en vis tærskel, i samme retning i samme tidsrum.
          dette tolkes af ipu som værende sammenfaldende med det fremhævede kendetegn for
          opfindelsen i [neubauer-patentet].
          …”
 teknisk vurdering af 4. juli 2016 og software-analyse af 6. september 2016 vedrørende nanopark
  fs30 udarbejdet af jacob andersen, alexandra instituttet, indhentet af epdpp.
  af sidstnævnte erklæring fremgår, at mikroprocessoren i nanopark fs30 ikke er kopisik-
  ret, hvorfor det har vist sig muligt at udlæse kildekoden til den anvendte software i par-
  keringsskiven. som grundlag for denne erklæring har jacob andersen analyseret den ud-
  læste software fra et eksemplar af nanopark fs30. i erklæringen anføres om softwarens
  funktionsmåde blandt andet:
          ”…
          3.     algoritme for omkobling mellem ’parkeret’ og ’kørende’
          dette kapitel beskriver detaljerne omkring den signalbehandlingsalgoritme, som indgår i
          ”accelerometerkontrol og signalbehandling” softwarekomponenten, og selve omkoblin-
          gen af tilstanden, som foregår i ”brugerinput og tilstand” softwarekomponenten.
          3.1    accelerationsmålinger
          som beskrevet i [erklæringen af 4. juli 2016], arbejder accelerometeret med en faktor 16
          oversampling, hvilket betyder, at den internt sampler ved 25 hz og beregner gennemsnit-
          tet af 16 samles (i praksis færre, da den kun er tændt i 1,28 sekund, hvilket ikke helt er
          nok til at opsamle 16 samples). det betyder, at nyquist grænsen for målingerne ligger på
          12,5 hz, og energi fra højere frekvenser vil foldes ned under denne frekvens. i praksis er
          der næppe meget energi i lydbølgerne over 12,5 hz.
          oversamplingen betyder i praksis, at accelerometeret foretager en lavpass filtrering af ac-
          celerationsdata, således at aliasering af frekvenser mellem 0,25 hz (som er nyquist græn-
          sen for dataopsamlingen, der jo foregår ved 0,5 hz) og 12,5 hz reduceres betragteligt.
          3.2    signalbehandling
          selve signalbehandlingsalgoritmen kaldes én gang hvert andet sekund … den indlæser
          hver gang en enkelt 3-dimensionel sample fra accelerometeret, hvilket, som nævnt oven-
          for, giver en samplingsfrekvens på 0,5 hz.
          …
                                         - 11 -
3.2.2 primær detektionsalgoritme
den primære detektionsalgoritme producerer signalerne i 0x0183 og 0x0184 … dette sker
i følgende skridt:
1.     læs en samplevektor fra accelerometeret:
2.     lavpassfiltrering / begrænsning af flankestejlhed:
3.     cirkulær buffer            overskriver den ældste sample i en buffer med plads til 16
       samples. der er 3 uafhængige buffers – en til hver akse:
       da der tilføjes en sample hvert andet sekund, betyder det, at en sådan buffer inde-
       holder 32 sekunders data i alt. disse data opdeles nu i ”nye” og ”gamle”, som
       summeres hver for sig. således bliver newsumi, summen af de seneste 8 samples
       (incl. den nyeste, der lige er tilføjet), mens oldsumi er summen af de 8 ældste.
4.     herefter udregnes følgende værdi:
5.     nu opdateres 0x0183. tilladte værdier er 0-4. såfremt summen fra forrige punkt er
       < 80, tælles 0x0183 én ned (med mindre den allerede er 0). i modsat fald tælles den
       én op (med mindre den allerede er 4).
               • såfremt 0x0183 i dette skridt blev ændret fra 3 til 4, sættes 0x0184 til 1.
                                                    - 12 -
                         • såfremt 0x0183 i dette skridt blev ændret fra 1 til 0 sættes 0x0184 til 0.
                         • i alle andre tilfælde ændres 0x0184 ikke.
          display softwarekomponenten anvender værdien af 0x0183 til at afgøre, om klokkeslæt
          eller ”--:--” skal vises i displayet. sidstnævnte vises, når værdien er > 2.
          ændringerne i 0x0183 og 0x0184 og display anvendelsen kan nu sammenfattes i følgende
          oversigt:
          3.2.3 karantænealgoritme
          den primære detektionsalgoritme lider af den svaghed, at den er følsom overfor alle mu-
          lige forskellige påvirkninger. for eksempel vil et slag på p-skiven være nok til at aktivere
          ”kørsel” med denne algoritme.
          karantænealgoritmen har til formål at begrænse sådanne falske skift fra ”parkering” til
          ”kørsel” ved at blokere for sådanne skift i 60 sekunder, hvis p-skiven udsættes for krafti-
          ge påvirkninger.
          …”
 erklæring af 9. december 2016 vedrørende undersøgelse af softwareimplementation og bagvedlig-
  gende detektionsalgoritme for nanopark fs30 udarbejdet af børge lindberg, aalborg universitet,
  indhentet af therkildsen development.
  på baggrund af en analyse af den udlæste software fra nanopark fs30 beskriver børge
  lindberg i denne erklæring virkemåden af algoritmen for parkeringsskiven. virkemåden
  af algoritmen, som beskrevet af børge lindberg, svarer i al væsentlighed til beskrivelsen
  af virkemåden i jacob andersens erklæring af 6. september 2016. ud fra en sammenlig-
  ning med såvel neubauer- som needit-patentet konkluderer børge lindberg, at ingen af
  de to patenter er krænket af algoritmen i nanopark fs30. det fremgår nærmere herom i
  erklæringen:
                                           - 13 -
”…
sammenligning med dk/ep 1639556 t3 (neubauer)
den kendetegnende del af dette patent angiver at (citat):
”omkoblingen af displayet sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en ensartet
retning i en forud fastlagt tid”
sammenlignes der med algoritmen i p-skiven kan der konstateres følgende forskelle:
1.   nærværende algoritme baserer sig på en sum af den absolutte værdi af differensen
     mellem to summer, hvorimod neubauer-patentet alene baseres på om den faktisk
     målte acceleration er over et minimumsniveau i en forud fastlagt tid.
2.   der indgår i nærværende algoritme ikke information om acceleration i en bestemt
     retning, i modsætning til neubauer-patentet.
3.   endelig er virkemåden af nærværende detektionsalgoritme, at der detekteres en
     permanent, eller i hvert fald længerevarende, ændring i den målte retningsvektor for
     tyngdekraften, og den er dermed ikke baseret på køretøjets acceleration, som i neu-
     bauer-patentet.
sammenligning med dk/ep 2384495 t3 (needit)
den kendetegnende del af dette patent angiver at (citat):
”omkoblingen af displayet sker på basis af en integrering af det filtrerede signal over et tidsinter-
val, med henblik på at tilvejebringe en integreret signalparameter, og bestemmelse af en ændring
fra parkeret til kørende, hvis den integrerede signalparameter er større end en øvre tærskel”
sammenlignes der med algoritmen i p-skiven kan der konstateres følgende forskelle:
1.   nærværende algoritme baserer sig på en sum af den absolutte værdi af differensen
     mellem to summer, hvorimod needit-patentet baseres på en integrering af en signal-
     parameter.
2.   needit-patentet beregner en forskel mellem output fra to filtre, hvorved der reelt sker
     en båndpasfiltrering. nærværende algoritme beregner forskellen mellem to summer i
     tidsdomænet (en ny og en ældre) baseret på data, der kan være trunkeret, og summe-
     rer den numeriske værdi for disse for alle tre retninger, hvilket ikke kan sidestilles
     med en båndpasfiltrering.
3.   endelig er virkemåden af nærværende detektionsalgoritme, at der detekteres en
     permanent, eller i hvert fald længerevarende, ændring i den målte retningsvektor for
     tyngdekraften, og den er dermed ikke baseret på køretøjets acceleration, som i needit
     patentet.
…”
                                                 - 14 -
   erklæringer af 7. september 2016, 6. januar 2017 og 11. januar 2017 udarbejdet af epdpp’s pa-
    tentagent henrik pedersen, patrade.
    på grundlag af jacob andersens og børge lindbergs analyser af softwaren i nanopark
    fs30 konkluderer henrik pedersen i erklæringerne, at omkoblingen af displayet i nano-
    park fs30 sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en ensartet retning i
    en forud fastlagt tid, og at der derfor er tale om en krænkelse af neubauer-patentet.
   erklæringer af 29. november 2016, 30. november 2016 og 19. januar 2017 udarbejdet af therkild-
    sen developments patentagent kaj olesen, patentgruppen.
    i disse erklæringer kommenterer kaj olesen ipu’s erklæring af 9. juni 2016, jacob ander-
    sens erklæringer af 4. juli 2016 og 6. september 2016 samt henrik pedersens erklæring af
    6. januar 2017. kaj olesen konkluderer, at nanopark fs30 ikke krænker hverken neu-
    bauer- eller needit-patentet.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af peder borchert, henning therkildsen, klaus schütt
hansen, jacob andersen, henrik pedersen, kaj olesen og børge lindberg. der er endvidere
sket dokumentation af jacob andersen og henrik pedersens forklaringer for fogedretten i
sønderborg under bevissikringssagen, der blev afgjort med kendelse af 8. september 2016.
peder borchert har forklaret blandt andet, at han har været direktør i epdpp, siden selska-
bets stiftelse pr. 1. januar 2015. han var investor i needit aps, der var medstifter af epdpp,
hvilket han havde været fra dette selskabs stiftelse i 2008. epdpp administrerer blandt andet
needits rettigheder til needit-patentet, som udnyttes i needits parkone-parkeringsskive.
teknologien i parkone er udviklet af klaus larsen og henning therkildsen. idéen til park-
one kom fra klaus larsen, som på daværende tidspunkt var tilknyttet needit, mens hen-
ning therkildsen stod for udviklingen af funktionsmåden i parkone. henning therkildsen
var den gang chef for udviklingsafdelingen i selskabet rose technology a/s, der udviklede
parkone for needit. henning therkildsen forlod rose technology i starten af 2014 og er i
                                               - 15 -
dag involveret i therkildsen development aps. klaus larsen er i dag involveret i nanopark
ivs.
epdpp fik kendskab til nanopark fs30-parkeringsskiven i sommeren 2016. både nanopark
ivs og therkildsen development er involveret i dette projekt. han er bekendt med, at na-
nopark fs30 blandt andet sælges via lomax, kop & kande og t.hansen. needit forhandler
også parkone via t.hansen. han tror ikke, at nanopark fs30 er en kæmpe ”sællert”. nano-
park fs30 påvirker dog prisen på parkone, da nanopark fs30 sælges for kun 100 kr. pr. stk.
af bevissikringsmaterialet kan han se, at henning therkildsen og klaus larsen allerede i
marts 2015 diskuterede needit-patentet. det anføres i korrespondancen blandt andet, at na-
nopark fs30 virker efter samme princip som parkone.
henning therkildsen har forklaret blandt andet, at han er direktør i og ejer af therkildsen
development, som har udviklet og producerer nanopark fs30. han er uddannet ingeniør.
han har i sin tid stået for udviklingen af mange forskellige slags elektronikprodukter, her-
under parkone for needit i regi af rose technology. han udviklede parkone efter en hen-
vendelse fra klaus larsen i starten af 2008. needit betalte i første omgang 750.000 kr. for ud-
viklingen af parkone, senere yderligere 300.000-400.000 kr.
han stoppede hos rose technology pr. 30. november 2013 og startede herefter therkildsen
development. inden han påbegyndte udviklingen af nanopark fs30, aftalte han med klaus
larsen, at klaus larsen skulle stå for salget af parkeringsskiven. de indgik en samarbejdsaf-
tale herom. selv om det fremgår af aftalen, at den er indgået mellem therkildsen develop-
ment og hirschholm group, som er et selskab tilhørende klaus larsens kone, er aftalen reelt
indgået med klaus larsen. hirschholm group har efterfølgende mundtligt overdraget afta-
len til klaus larsens selskab, nanopark ivs. han kan ikke huske, hvorfor aftalen ikke blev
underskrevet, men therkildsen development og nanopark ivs efterlever aftalen.
therkildsen development har i perioden fra starten af maj 2016, hvor selskabet påbegyndte
salget af nanopark fs30, til ultimo 2016 solgt i alt ca. 45.000 eksemplarer af parkeringsski-
                                                 - 16 -
ven. han forventer et øget salg i 2017. selv hvis salget de næste år ikke overstiger niveauet i
2016, vil der stadig blive solgt i hvert fald 60.000 stk. om året. nanopark fs30 bliver fremstil-
let i kina for 3,074 usd pr. stk., hvortil kommer ca. 2 kr. pr. stk. i transportomkostninger.
da han udviklede nanopark fs30, kendte han både neubauer- og needit-patentet. han
havde ved udviklingen af nanopark fs30 fokus på ikke at krænke de to patenter. nanopark
fs30 fungerer på en anden måde end de to opfindelser, der er patenteret. parkeringsskiver,
der bygger på neubauer-patentet, reagerer på accelerationer, og noget tilsvarende gælder
parkeringsskiver, der bygger på needit-patentet. i nanopark fs30 foretages løbende målin-
ger af, hvordan bilens hældning er, og ved at sammenligne målte gamle og nye filtrerede
værdier for hældningen konstateres, om bilen har flyttet sig. hvis der er en vis difference
mellem gamle og nye hældningsværdier, skifter parkeringsskiven om. princippet svarer til
det, som findes i et elektronisk vaterpas. funktionaliteten kan demonstreres ved, at man pla-
cerer en nanopark fs30 skråt, f.eks. på en mobiltelefon. fjernes mobiltelefonen, således at
parkeringsskiven herefter ligger fladt på bordet, vil den slå om som følge af den ændrede
hældning. han valgte denne tekniske fremgangsmåde for nanopark fs30, da alle danske ve-
je er konstrueret med en hældning, således at vejene er højest på midten. dette har man gjort
for, at vandet kan løbe af vejene. nanopark fs30 detekterer ændringen i den sideværts
hældning, når bilen kører fra en parkeringsplads og ud på vejen. hvis man omvendt kon-
stant kører på en helt plan og lige vej, vil nanopark fs30 ikke slå om.
softwaren i nanopark fs30 er udviklet af hans medarbejdere, men han har besluttet, hvor-
dan parkeringsskiven skal fungere, og han har skrevet algoritmen. hans medarbejdere har
brugt 1.491 timer på udviklingen af nanopark fs30. kostprisen på en ingeniørtime er 400 kr.,
så udviklingsomkostningerne har andraget i alt ca. 600.000 kr.
han overvejede på et tidspunkt at indlevere en patentansøgning vedrørende nanopark fs30.
han korresponderede i den forbindelse med max hansen, der har en betydelig viden om pa-
tenter. korrespondancen med max hansen kan ikke forstås således, at max hansen mente,
at funktionen i nanopark fs30 strider mod needit-patentet. max hansen gjorde ham blot
opmærksom på, at måden, hvorpå han beskrev parkeringsskivens funktion, kunne stride
                                                - 17 -
mod needit-patentet. beskrivelsen i patentansøgningen skulle derfor laves om. han har ef-
terfølgende valgt i stedet at indlevere en brugsmodelansøgning i eget navn i danmark, hvil-
ket er lidt nemmere.
klaus schütt hansen har forklaret blandt andet, at han er uddannet maskiningeniør fra dtu
og har en ph.d. fra aalborg universitet. han har siden 2008 været ansat i konsulentvirksom-
heden ipu.
han har sammen med kollegaen, knud finken, testet nanopark fs30 og har udarbejdet rap-
porten af 9. juni 2016. opgaven var på baggrund at de udførte testkørsler at vurdere, om
nanopark fs30 fungerer på en måde, der krænker neubauer- og needit-patentet. ipu an-
vendte til brug for testen – udover et eksemplar af parkeringsskiven – et 3-akset accelerome-
ter, som målte ved 200 hz i alle tre retninger, et videokamera samt en gps indbygget i en
mobiltelefon. opstillingen af udstyret i bilen var som vist i rapporten. ipu kørte på vejene
omkring dtu under udførelsen af testkørslerne. testkørslerne blev for det meste udført på
jævn og fin vej, dog ikke test 11, hvor der blev kørt på brosten og over kantsten.
han er bekendt med, at vejene i danmark normalt har en hældning på 1 grad på tværs af
kørselsretningen, således at vejene er højest på midten. under testkørslerne kørte ipu nor-
malt i højre side af vejen fra testens start til slutning, hvorfor bilen konstant havde samme
sideværts hældning. hældningen på bilen har derfor ikke i sig selv givet et udslag i accele-
rometret. ipu påbegyndte dog nogle af testkørslerne i siden af vejen, dog ikke fra grøften, og
nogle af testkørslerne blev også afsluttet ved, at ipu kørte ind i siden af vejen igen.
ipu udførte i alt 14 testkørsler. data fra kørslerne er afbildet i de 14 grafer i rapporten. i gra-
ferne er der kun afbildet data fra den af akserne, som målte i kørselsretningen. konklusionen
i rapporten er ikke baseret på data fra de to andre retninger, da ipu ikke mente, at data for
disse retninger var relevante. ipu har på grundlag af testkørslerne konkluderet, at nanopark
fs30 med stor sikkerhed omskifter, når parkeringsskiven bliver udsat for en acceleration
over en vis tærskelværdi i et vist tidsrum og i en ensartet retning, hvilket er en krænkelse af
neubauer-patentet. det var herefter ikke nødvendigt i rapporten også at forholde sig til
                                                 - 18 -
needit-patentet. det er svært at sige præcist, hvor høj en tærskelværdi nanopark fs30 ope-
rerer med, samt hvor lang tidsperioden skal være, før parkeringsskiven skifter om. på bag-
grund af testkørslerne synes tærskelværdien umiddelbart at være et sted mellem 0,5 og 1 me-
ter pr. sekund2, hvilket svarer til 0,05 – 0,1 g. tidsperioden synes at være et sted mellem 6 –
18 sekunder, efter at accelerationen er påbegyndt.
blandt de udførte tests har han har ikke kunnet forklare resultaterne i test 5 og 6, som begge
var ”stop and go”-tests. test 5 foretog ipu på en ujævn parkeringsplads, og test 6 blev fore-
taget på jævn vej. i begge tilfælde skiftede nanopark fs30 om efter ca. 16 sekunder, selv om
der ikke burde være sket omskiftning, da parkeringsskiven under disse tests ikke blev udsat
for en jævn acceleration i et vist tidsrum. omskiftningen under disse testkørsler kan skyldes
andre funktioner i parkeringsskivens software, som han ikke har nærmere kendskab til.
han har svært ved at forestille sig, at therkildsen development skulle have valgt at lade om-
skiftningen i nanopark fs30 afhænge af, om accelerometeret i parkeringsskiven registrerer
en lille ændring i hældningen, da dette er et usikkert parameter at måle på. da accelero-
metret er i stand til at måle accelerationer, er det nærliggende at lade omskiftningen afhænge
af accelerationer. ipu’s testkørsler kan dog ikke umiddelbart be- eller afkræfte henning
therkildsens funktionsbeskrivelse.
jacob andersen har i fogedretten forklaret blandt andet, at han er uddannet datalog, ph.d.,
og ansat ved alexandra instituttet, der er tilknyttet århus universitet. han har udarbejdet
rapporten af 6. juli 2016 og erklæringen om analysen af 6. september 2016. han har skilt ap-
paratet ad og udlæst softwaren, som han har beskrevet i rapporten. softwaren trækker data
fra chippen vedrørende accelerationen i 3 akser og måler derved ændringer i bevægelsen.
dataene indgår i en algoritme, således at alle 3 akser måles symmetrisk, og dermed måles
også accelerationen i kørselsretningen. den primære algoritme vedrører omstillingen af par-
keringsskiven fra parkeret til kørende tilstand. derudover sker der en rensning af de målte
data for støj. og endelig indgår en algoritme med en cirkulærbuffer, hvor der er 16 pladser i
køen. der måles hvert andet sekund, således at den sidste plads i køen er data, der er 32 se-
kunder gamle, der erstattes af nyindkomne data. i apparatet sker der en sammenligning af to
                                                 - 19 -
hold data for alle 3 akser. de to perioder sammenlignes, og det er de absolutte værdier i for-
skellene i accelerationen, der sammenlignes for alle 3 akser.
fra bilen holder stille til parkeringsskiven slår om, vil der mindst gå 8 sekunder, da der skal
overskrides en sum på 80 point, før status ændres. små udsving i accelerationen er derfor
uden betydning. nærmere adspurgt forklarede han, at som softwaren er indrettet, er appara-
tet følsomt for acceleration både i forhold til retning og størrelse. en måling af libellen ville
derimod alene være følsom i forhold til retningen. på en plan flade betyder acceleration i
kørselsretningen, at apparatet vil skifte om.
den anvendte chip kan måle libellen ved, at den måler vinklen i forhold til tyngdeaccelerati-
onen. det er efter hans opfattelse ikke muligt at sige enten/eller, da acceleration og libelle i
forhold til chippen begge er udtryk for en acceleration.
vidnet har under hovedforhandlingen supplerende forklaret blandt andet, at accelerometret
i nanopark fs30 er sat til at måle ved en frekvens på 25 hz. accelerometret foretager 16 må-
linger, som herefter ”midles” til én måling. allerede på dette stadie sker der en lavpasfiltre-
ring i accelerometret, idet kun lave frekvenser flyder igennem, mens de højere frekvenser
fjernes. der er tale om et ægte, lineært filter. han har beskrevet denne funktion i pkt. 3.1 i er-
klæringen af 6. september 2016.
som beskrevet i erklæringens pkt. 3.2 foretager mikroprocessoren løbende udlæsning af de
midlede målinger fra accelerometret. udlæsningerne sker fortsat af hver af de tre akser for
sig. mikroprocessoren måler kun hvert andet sekund, dvs. ved en frekvens på 0,5 hz. hvis
mikroprocessoren registrerer en afvigelse fra den forrige accelerationsmåling på mere end
18/256 g, fjerner mikroprocessoren de store udsving. alt for store udsving i accelerationsmå-
lingerne skæres fra, fordi de typisk skyldes, at man er kørt over et bump eller lignende i ve-
jen, hvilket resulterer i en voldsom rystelse. sådanne rystelser skal ikke have stor indflydelse
på målingerne, da man er interesseret i at måle den kontinuerlige acceleration. han har valgt
også at kalde filtreringen på dette sted for en lavpasfiltrering, fordi mikroprocessoren reelt
                                                - 20 -
foretager en lavpasfiltrering. der er dog ikke tale om et lineært filter i teknisk forstand. han
har beskrevet denne funktion i erklæringens pkt. 3.2.2.2.
næste skridt i processen er den cirkulære buffer i mikroprocessoren, som er illustreret i er-
klæringens pkt. 3.2.2.3 med den orange/grønne ”lagkage”. mikroprocessoren måler på dette
tidspunkt stadig på hver af de tre uafhængige akser, dvs. at der i algoritmen reelt eksisterer
en buffer for hver af akserne. lagkagerne består hver af 16 ”stykker”/værdier, hvoraf de før-
ste 8 benævnes ”oldsum” og de seneste 8 benævnes ”newsum”. for hver af lagkagerne op-
samler mikroprocessoren 16 samplings. hver lagkage vil indeholde data fra en akse for i alt
32 sekunder, da mikroprocessoren sampler hver andet sekund. hvis man holder stille i bilen
i 32 sekunder, vil accelerationen være konstant i perioden, og mikroprocessoren vil i denne
situation måle de samme værdier i newsum og oldsum. hvis man derimod begynder at kø-
re, sker der en ændring i en eller flere af accelerometrets tre akser, og der vil for disse akser
ske en ændring i værdierne i newsum sammenlignet med værdierne i oldsum.
som beskrevet i erklæringens pkt. 3.2.2.4 foretager mikroprocessoren herefter en udregning
af totalbidraget fra de tre lagkager/buffere, dvs. totalbidraget fra newsum og oldsum. der
sker på dette stadie en samling af accelerationssignalerne fra de tre akser. mikroprocessoren
trækker for hver akse summen af newsum fra summen af oldsum, og lægger forskellene på
newsum/oldsum for alle tre akser sammen. der opnås hermed en absolutværdi, som er uaf-
hængig af retningen af accelerationerne. ved at trække newsum og oldsum fra hinanden fo-
retager mikroprocessoren en båndpasfiltrering. et båndpasfilter fjerner både nogle høje og
lave frekvenser. der er her tale om et ægte, lineært filter.
mikroprocessoren udregner totalbidraget. når mikroprocessoren registrerer bidrag på mere
end 80, hvilket kan tyde på, at bilen er i kørende tilstand, tæller et register – benævnt register
”0x0183” – en gang op. hvis bidraget er under 80, registrerer mikroprocessoren, at man
nærmer sig parkeret tilstand, og register 0x0183 vil i denne situation tælle en gang ned. regi-
stret bevæger sig altid et skridt op eller ned, medmindre registret har nået sit endepunkt.
register 0x0183 kan, som det fremgår af figuren gengivet i erklæringens pkt. 3.2.2.5, indtage
                                                  - 21 -
værdierne 0-4. når register 0x0183 skifter fra 3 til 4, skifter parkeringsskiven til kørende. når
register 0x0183 skifter fra 1 til 0, skifter parkeringsskiven til parkeret.
som algoritmen i nanopark fs30 er indrettet, vil der skulle gå minimum 6 sekunder, før der
sker et skift i tilstanden. den tid, det tager for at skifte til kørende tilstand, er afhængig af ac-
celerationens størrelse samt, i hvilken retning accelerationen sker. hældningen på parke-
ringsskiven har betydning for, hvilken kraft accelerometret bliver udsat for. hvis parke-
ringsskiven f.eks. er placeret skråt i forruden, vil påvirkningen af accelerometret omfatte 2
akser, hvorved påvirkningen samlet set bliver lidt større. ved kørsel på almindelig plan lan-
devej vil parkeringsskiven blive udsat for en tyngdeaccelerationspåvirkning samt en accele-
rationspåvirkning i kørselsretningen. tyngdeaccelerationspåvirkningen, som er konstant, vil
dog ikke få en selvstændig betydning for, hvornår der sker skifte til kørende tilstand. når
nanopark fs30 skifter om, hvis man lægger parkeringsskiven skråt på en mobiltelefon for
derefter at fjerne telefonen, skyldes det, at tyngdeaccelerationsretningen varigt ændres. der
er tale om en hældningsændring på måske 10 %. da skiven i eksemplet varigt befinder sig i
den nye position, svarer situationen i praksis til, at vejens hældning ændrer sig, f.eks. ved at
man kører op eller ned ad bakke. hvis man blot kører over et bump på en plan vej, er på-
virkningen derimod for kort og kraftig til, at der sker omskiftning.
han har i erklæringens pkt. 3.2.3 beskrevet, hvordan nanopark fs30 reagerer, hvis man for-
søger at snyde parkeringsskiven ved f.eks. at skubbe på bilen eller banke på parkeringsski-
ven. parkeringsskiven er udstyret med en karantænealgoritme, der har til formål at undgå, at
der i disse situationer sker omskiftning.
de kendetegnende elementer af kravet i neubauer-patentet genfindes i algoritmen i nano-
park fs30. algoritmens funktion med at tælle op til en værdi på 80 indebærer implicit, at der
kræves en minimumsacceleration, før parkeringsskiven omskifter. han har beregnet, at par-
keringsskiven som minimum skal udsættes for en påvirkning på 9/256 g i kørselsretningen,
før den omskifter. denne beregning er foretaget under antagelse af, at bilen kører på en plan
vej, og at parkeringsskiven er monteret i bilens forrude med en vinkel på 45 grader. parke-
ringsskiven vil kunne omskifte hurtigere, hvis den udsættes for en højere acceleration. na-
                                                - 22 -
nopark fs30 opererer med en forud fastlagt tid, men tiden er ikke fikseret til en bestemt
tidsperiode, idet tidsperioden afhænger af accelerationen. hvis bilen accelererer på en plan
vej, er den overordnede accelerationspåvirkning tyngdepåvirkningen, men da tyngdepå-
virkningen er konstant, bliver den uden betydning. den overvejende påvirkning er herefter
accelerationen i en ensartet retning, nemlig kørselsretningen. algoritmen fastsætter ikke di-
rekte, at der skal foreligge en minimumsacceleration i en ensartet retning for, at parkerings-
skiven slår om, men det fremgår af sammenhængen, at påvirkningen vil være i kørselsret-
ningen.
de kendetegnende elementer af kravet i needit-patentet genfindes også i algoritmen i nano-
park fs30. parkeringsskiven foretager en filtrering af det samplede signal. han har i algorit-
men identificeret to ægte filtre. det drejer sig om lavpasfiltret i accelerometret, som han har
beskrevet i erklæringens pkt. 3.1, og filtreringen i form af den cirkulære buffer (lagkagen).
bufferen fungerer som et båndpasfilter derved, at den laver midlinger, hvorved der fjernes
høje frekvenser. samtidig trækker bufferen to tidsforskudte værdier (newsum og oldsum) fra
hinanden, hvilket er et højpasfilter, idet der herved fjernes lave frekvenser. integrationen fo-
regår derefter i register 0x0183. register 0x0183 tæller sammen, om der er kommet en positiv
påvirkning, hvorefter den tæller op, eller om der er kommet en negativ påvirkning, hvorefter
den tæller ned. denne funktion kan betragtes som en integration af et binært signal, som en-
ten kan være plus 1 eller minus 1. det er muligvis ikke tale om en direkte måling af arealet
under accelerationsgrafen, men algoritmen opererer med en værdi, der er afhængig af area-
let under accelerationsgrafen, hvilket er integration af et signal. det sidste kendetegnende
krav i needit-patentet er også opfyldt, da nanopark fs30 omskifter til kørende, hvis register
0x0183 kommer over en øvre tærskel på 3.
han mener ikke, at et vaterpasprincip er afgørende for funktionen af nanopark fs30. han
har lavet en beregning af påvirkningen fra tyngdeaccelerationen i en situation, hvor bilen kø-
rer på en plan vej for derefter at køre ind på en bakke med en hældning på 5 grader. ifølge
beregningen bliver parkeringsskiven i en sådan situation udsat for en meget begrænset på-
virkning fra tyngdeaccelerationen sammenlignet med accelerationen i kørselsretningen. på-
virkningen fra tyngdeaccelerationen er kun på 0,5 meter pr. sekund2 svarende til 1,81 km/t
                                                - 23 -
pr. sekund, hvilket er en meget langsom acceleration. man ville ikke have brugt den algorit-
me, som nanopark fs30 indeholder, hvis man udelukkende havde ønsket at implementere
en vaterpasfunktion. man ville i så fald ikke have interesseret sig for informationen om stør-
relsen af accelerationen, men alene fokuseret på vinklen i forhold til tyngdeaccelerationen.
først herefter vil man have en funktion svarende til en libelle. en libelle viser noget om ret-
ningen af accelerationen, men viser ikke noget om størrelsen af accelerationen. det er muligt
at lave en parkeringsskive med en funktion som en libelle, men funktionen er formentlig
svær at implementere.
henrik pedersen har i fogedretten forklaret blandt andet, at han er patentagent ved patrade
a/s, og at han er uddannet ingeniør inden for svagstrøm. han har udarbejdet erklæringen af
7. september 2016 baseret på rapporten af 24. juni 2016 og 23. august 2016, udarbejdet af ale-
xandra instituttet. han kan vedstå sig konklusionen, hvorefter ”hermed er det min klare op-
fattelse, at alexandra rapporterne beviser, at omkoblingen af displayet sker på basis af en
minimumsacceleration, der fastlægges i en ensartet retning i en fastlagt tid”.
allerede fordi, at der i nanopark-parkeringsapparatet sker en optælling af point, og omstil-
lingen sker ved 80 point, kan der i forhold til patentet siges at foreligge en krænkelse, da der
ikke er et krav til, hvilken mindsteværdi der er tale om, men derimod blot, at der er tale om
en målbar mindsteværdi. det fremgår også af undersøgelsen og rapporterne, at målingen
sker i en forud fastlagt tid, da der samples hvert andet sekund 16 gange. det er endvidere
dokumenteret, at det sker i en ensartet retning som forudsat i patentet. det er så vidt lige-
gyldigt, om der måles i flere retninger, idet der også måles i kørselsretningen.
libelle-effekten vil sandsynligvis også blive målt, men det er den målte acceleration i kør-
selsretningen, der er udslagsgivende. i forhold til patentet er det vigtige, at man ønsker at
måle accelerationen for at sikre, at bilen har forladt p-pladsen, førend parkeringsapparatet
skifter. det er en forudsætning for at kunne opnå godkendelse ved færdselsstyrelsen. det
skal herved også sikres imod, at apparatet skifter om, hvis bilen vender tilbage til p-pladsen,
uden at den reelt har været ude at køre en strækning.
                                               - 24 -
neubauer-patentet vedrører accelerationen. man kunne opnå samme resultat ved at anvende
en chip, der målte hastigheden, men udfordringen er, at det er en anden chipkomponent, der
skal anvendes, der ikke har de samme egenskaber vedrørende effekt og strømbesparelse,
som den anvendte accelerationschip. hvis der kun blev målt på libellen og tyngdekraft, så
ville resultaterne af testene ikke kunne forklares, da apparatet på en plan plade [ikke] ville
ændre sig og dermed ikke medføre, at apparatet skiftede om. det er derfor ikke sandsynligt,
at der kun måles på tyngdekraften. det er simpelthen ikke en brugbar parameter i forhold til
parkeringsapparatet.
nærmere adspurgt forklarede han, at der ved anvendelse af vaterpasprincippet kun vil blive
målt en vinkel i forhold til tyngdekraften. der er tale om meget usikre målinger og derfor ik-
ke anvendelige data. i en parkeringsskive er det afgørende, at der ikke er mulighed for snyd,
og tilsvarende at bilisten ikke risikerer at modtage bøder på forkert grundlag. det er derfor
hans opfattelse, at målinger på libellen alene ville være ubrugelige i forhold til dette parke-
ringsapparat.
vidnet har under hovedforhandlingen supplerende forklaret blandt andet, at ansøgningen
om neubauer-patentet blev indleveret til den europæiske patentmyndighed med et bredere
kravsæt end det senere udstedte patent. patentkravet blev under ansøgningsprocessen ind-
snævret efter anmodning fra patentmyndigheden, hvilket er normal procedure i forbindelse
med patentudstedelse. patentets tilblivelseshistorie, herunder bemærkninger, som patentha-
ver er fremkommet med under ansøgningsprocessen, har ikke nogen betydning for vurde-
ringen af patentkravet. det afgørende er patentkravet, som det er udstedt.
han har gennemgået algoritmen, som jacob andersen har udlæst fra nanopark fs30. algo-
ritmen dokumenterer, at omkoblingen af displayet i parkeringsskiven sker på basis af en
”minimumsacceleration” som krævet i neubauer-patentet. ifølge algoritmen skal der være
en acceleration over en vis minimumsværdi. minimumsaccelerationen er en computerbereg-
net værdi, som kan variere. minimumsaccelerationen fastslås i algoritmen på to måder. for
det første subtraherer mikroprocessoren nye og gamle værdier, newsum og oldsum. hermed
bruges de gamle værdier som en minimumsacceleration. for det andet bliver målinger af ac-
                                                - 25 -
celerationen ifølge algoritmen afvist, hvis ikke målingerne når op på en bestemt værdi på 80
i forhold til tidligere. også i den henseende fastlægges der derfor en minimumsacceleration.
ved ”ensartet retning” menes der i neubauer-patentets forstand køretøjets bevægelsesret-
ning. denne kendetegnende del blev indføjet i patentkravet for at skabe afstand til vibrati-
onssensorer, som var det modhold, der lå tættest på opfindelsen i neubauer-patentet. tyng-
dekraftpåvirkningen spiller næppe en rolle i algoritmen under almindelige kørselsforhold.
tyngdekraften indgår både i newsum og oldsum, og når algoritmen foretager en subtraktion
af disse værdier, bliver tyngdekraftens påvirkning fjernet. parkeringsskiven vil alene kunne
måle en reel påvirkning fra tyngdekraften, hvis tyngdekraften skifter retning eller størrelse,
f.eks. hvis bilen kører voldsomt op ad bakke. selv i denne situation vil tyngdekraften dog
kun påvirke det samlede regnestykke ganske lidt. det tre-aksede accelerometer i parkerings-
skiven måler i princippet i alle tre retninger, og alle tre akser vil sandsynligvis give et bidrag,
hvis parkeringsskiven hænger skråt i forhold til tyngdekraften. algoritmen bruger dog alene
den ene retning, nemlig kørselsretningen, til at foretage omskiftning. det er uden betydning
for krænkelsesvurderingen, at mikroprocessoren efterfølgende summerer værdierne fra de
tre akser, da dette blot er en beregningsteknisk funktion. henning therkildsens demonstra-
tion med parkeringsskiven og mobiltelefonen er udtryk for en misbrugssituation, som ikke
vil indtræffe i praksis, når parkeringsskiven er monteret på forruden.
sådan som kravet i neubauer-patentet er formuleret, behøver ”en forud fastlagt tid” ikke at
være en fikseret tidsperiode, som er uafhængig af accelerationspåvirkningen. en forud fast-
lagt tid er en tid, som er beregnet af systemet i forbindelse med målingen. algoritmen i na-
nopark fs30 fungerer på den måde, at parkeringsskiven skifter hurtigere, hvis den registrer
en kraftig acceleration, og omvendt skifter langsommere, hvis den registrerer en mindre ac-
celeration. algoritmen ”tæller op” i en form for lagkage. algoritmen foretager et antal må-
linger for at fylde lagkagen op, hvilket tager noget tid. når lagkagen er fyldt op, fratrækker
algoritmen de nye signaler fra de gamle signaler, hvorved der fremkommer en difference-
værdi, som bruges til at vurdere, om der skal ske omskiftning. på grund af denne funktion,
er man nødt til at holde accelerationen i en vis tidsperiode, før parkeringsskiven skifter om.
                                               - 26 -
kaj olesen har forklaret blandt andet, at han er patentagent. han har arbejdet med patenter
de sidste 33 år. han er uddannet elektroingeniør.
han har ikke selv undersøgt algoritmen i nanopark fs30, men han har læst jacob andersens
og børge lindbergs analyser af algoritmen. nanopark fs30 falder uden for beskyttelsesom-
fanget af neubauer-patentet. parkeringsskiven indeholder en accelerationssensor, der er ud-
styret med tre akser, x, y og z. sensoren måler på hver af de tre akser, og algoritmen bereg-
ner herefter den numeriske differens af summerne af de målte data for de tre akser, hvilket
giver differenceværdien ”sum xyz”. sum xyz er ikke udtryk for den faktiske acceleration,
som et køretøj udsættes for. sum xyz er blot et parameter, som er beregnet på grundlag af de
input, som sensoren får fra hver af de tre akser. størrelsen på de 80 er heller ikke udtryk for
en minimumsacceleration, da denne størrelse sammenholdes med sum xyz, der ikke kan til-
lægges nogen betydning i accelerationsmæssig sammenhæng. neubauer-patentets krav om
en minimumsacceleration er derfor ikke opfyldt i nanopark fs30.
neubauer-patentets krav om ”en forud fastlagt tid” er heller ikke opfyldt i nanopark fs30.
algoritmen fastlægger ganske vist et tidsrum, i hvilket der måles. det er dog ikke accelerati-
onen, der måles i tidsrummet, men blot størrelsen af sum xyz.
det nye kendetegn i neubauer-patentet er, at minimumsaccelerationen fastlægges i en ”ens-
artet retning”. dette kendetegn genfindes imidlertid heller ikke i nanopark fs30. retningsin-
formationen går tabt, når algoritmen trækker sumværdierne for hver af de tre akser fra hin-
anden for at beregne sum xyz. efter summationen er det ikke muligt at sige, hvor et eventu-
elt accelerationsbidrag optrådte i x, y og z.
nanopark fs30 falder også uden for beskyttelsesomfanget af needit-patentet, da algoritmen
i parkeringsskiven ikke foretager en integration. i needit-patentet integreres de målte accele-
rationsværdier, som så sammenholdes med grænseværdierne. i nanopark integreres der ik-
ke på en værdi, som kan sammenlignes med en acceleration. sum xyz er ikke en accelerati-
onsværdi. heller ikke funktionen i register 0x0183 er udtryk for integration.
                                               - 27 -
algoritmen i nanopark fs30 anvender et vaterpasprincip. algoritmens fokus er, at der skal
ske en reaktion, når der sker en hældningsændring. hvis der sker en ændring i hældningen
af parkeringsskiven, vil tyngdekraftpåvirkningen blive målt på de forskellige akser med for-
skellige komposanter, og der vil blive modtaget g-bidrag på hver af de komposanter, hvor
der måles ændringer. han har ikke regnet på, hvor stor hældningen skal være for at få et ud-
slag. han ved ikke, om det noget sted i algoritmen tydeligt kan ses, at algoritmen kun foku-
serer på ændringer i hældningen. han vil ikke på stående fod kunne sige, hvad der sker, hvis
en nanopark fs30, der sidder monteret i en forrude, bliver udsat for en konstant jævnt sti-
gende acceleration i kørselsretningen i en periode. det lyder dog sandsynligt, at parkerings-
skiven i så fald vil omskifte.
børge lindberg har forklaret blandt andet, at han er institutleder på institut for elektroniske
systemer på aalborg universitet. han er uddannet civilingeniør med speciale i svagstrøm og
elektronik. han beskæftiger sig til daglig med digital signalbehandling.
han har undersøgt virkemåden af softwaren i nanopark fs30. hans beskrivelse af virkemå-
den i erklæringen af 9. december 2016 svarer i al væsentlighed til beskrivelsen af virkemåden
i jacob andersens erklæring af 6. september 2016.
om softwarens funktion sammenholdt med neubauer-patentet har vidnet forklaret, at sum
xyz ikke er udtryk for en minimumsacceleration. sum xyz er en numerisk differenceværdi,
som er beregnet ved at se på, om de 8 nyeste accelerationsmålinger (newsum) har ændret sig
sammenlignet med de ældste 8 målinger (oldsum). sum xyz er ikke en beregning af, om ac-
celerationen er kommet over et vist niveau. størrelsen på de 80 er heller ikke en minimums-
værdi, men er også udtryk for en differens. adspurgt af sagsøgers advokat forklarede vid-
net, at hvis bilen fra holdende position foretager en konstant acceleration på over 10/256 g i 8
sekunder, vil parkeringsskiven omskifte, hvilket er udtryk for en minimumsacceleration.
det tre-aksede accelerometer i nanopark fs30 fungerer på den måde, at accelerometret regi-
strerer påvirkninger både fra køretøjets accelerationer og fra tyngdekraften. tyngdekraften
er den mest dominerende komposant i de tre retninger. retningsinformationen går imidler-
                                               - 28 -
tid tabt, når softwaren lægger værdierne for hver af de tre akser sammen til et tal (sum xyz).
det er herefter ikke muligt at konstatere, fra hvilken retning der er sket påvirkning af accele-
rometret. adspurgt af sagsøgers advokat forklarede vidnet, at hvis bilen holder stille for der-
efter at accelerere lige ud på en plan vej, sker den største og eneste accelerationsændring i
kørselsretningen. der indtræder i en sådan situation ikke en påvirkning af betydning fra
tyngdekraften på de enkelte akser, da tyngdekraftpåvirkningen er den samme i alle 16 lag-
kagestykker i den cirkulære buffer. de tre akser er fortsat adskilt på tidspunktet for registre-
ringen af accelerationsændringen i kørselsretningen, og der er derfor i realiteten en retnings-
bestemmelse.
om softwarens funktion sammenholdt med needit-patentet har vidnet forklaret, at ifølge
needit-patentet integreres et båndpasfiltreret signal af de målte accelerationsværdier. needit
er udstyret med to filtre, som tilsammen giver båndpasfunktionen, nemlig et lavpasfilter,
som frafiltrerer høje frekvenser, og et højpasfilter, som frafiltrerer lave frekvenser. en sådan
båndpasfiltrering findes ikke i softwaren i nanopark fs30, der ikke er udstyret med to filtre.
differensen (sum xyz), der opstår ved subtraktion af summerne af de nye og gamle accelera-
tionsværdier (newsum og oldsum), er ikke en båndpasfiltrering, idet der ikke skelnes mel-
lem forskellige frekvenser i summationen. adspurgt af sagsøgers advokat forklarede vidnet,
at den midling af accelerationsmålinger, som foregår i accelerometret i nanopark fs30, fjer-
ner de højeste frekvenser, hvilket kan anses for et lavpasfilter. der sker også en filtrering i
mikroprocessoren, idet processorens beregning af oldsum og newsum kombineret med den
efterfølgende summation af oldsum og newsum tilsammen kan anses for en båndpasfiltre-
ring. softwarens beregning af oldsum og newsum kan således opfattes som to lavpasfiltre.
beregningen af differencen mellem newsum og oldsum må derimod være en højpasfiltre-
ring. hvis man forestiller sig nogle meget lave frekvenser, som går over 32 sekunder, vil de
lave frekvenser være tilsvarende til stede i newsum og oldsum og dermed blive ophævet,
når differencen mellem newsum og oldsum beregnes.
funktionen af register 0x0183 i nanopark fs30 er ikke udtryk for integration af en signalpa-
rameter. integration går ud på, at man lægger værdier sammen. register 0x0183 anvender
imidlertid ikke integrerede værdier. register 0x0183 skal beslutte fire gange, at differensen
                                                    - 29 -
mellem newsum og oldsum er over 80, før parkeringsskiven omskifter. når registret har be-
sluttet, at en differens er over 80, bliver værdierne fra denne differens ikke medtaget, når re-
gistret næste gang skal beslutte, om en differens er over 80. softwaren lægger dermed ikke
værdierne sammen, som man gør ved integration. adspurgt af sagsøgers advokat forklarede
vidnet, at hvis signalet i parkeringsskivens software er et binært signal, foretager softwaren
en sammenlægning af det binære signal og dermed integration af et binært signal, men ikke
integration af accelerationssignalet.
efter hans vurdering er virkemåden af softwaren i nanopark fs30, at der sker omskiftning
til kørende tilstand, hvis der bliver detekteret en permanent eller i hvert fald længerevarende
ændring i hældningen i vaterpas. adspurgt af sagsøgers advokat forklarede vidnet, at det
ikke fremgår direkte af algoritmen, at den lægger vægt på hældningen.
parternes synspunkter
epdpp har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 6.
februar 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
       ”…
       3.     anbringender
       3.1    formaliteten
       …
       det gøres gældende, at sagsøger er et i alle henseender sædvanligt selskab, som ganske
       vist er stiftet med henblik på at koordinere og foretage håndhævelse af de af kapitalejerne
       indehavede patentrettigheder.
       sagsøger har dokumenteret dette ved fremlæggelse af de med kapitalejerne indgåede pa-
       tentlicensaftaler i sagens bilag 5 …
       sagsøger ønsker ikke at fremlægge licensaftalerne i deres helhed, da disse indeholder
       væsentlige og for dette spørgsmål irrelevante erhvervshemmeligheder, som vil kunne
       udnyttes af de sagsøgte på en utilsigtet og utilbørlig måde.
       …
                                                  - 30 -
3.2    realiteten
3.2.1 epdpp skal alene sandsynliggøre krænkelsen, jf. retsplejelovens § 413, nr. 1
det gøres gældende, at sagsøger i medfør af retsplejelovens § 413 alene skal ’sandsynlig-
gøre’, at de sagsøgte krænker sagsøgers patentrettigheder.
det fremgår af forarbejderne til retsplejelovens § 413 (lff1988-1989.1.12, punkt 31 om
beviskravet), at:
       ”retsplejerådet finder ikke, at man bør opstille et krav om, at rekvirenten allerede under
       forbudssagen fuldt ud skal kunne godtgøre sin ret som betingelse for nedlæggelse af forbud.
       et sådan krav ville berøve forbuddet dets effektivitet som retsmiddel mod en truende rets-
       krænkelse, og i øvrigt ville det i mange sager medføre en bevisførelse, der ligger uden for fo-
       gedrettens nuværende rammer.”
at der alene skal ske en sandsynliggørelse og ikke en godtgørelse er en afgørende son-
dring, som de sagsøgte synes at overse, idet de sagsøgte i højere grad lægger op til, at der
skal ske en reel dokumentation af sagsøgers rettigheder, hvilket ikke er tilfældet i forhold
til de krav, der stilles, for at retten kan tillade nedlæggelsen af et forbud i henhold til
retsplejelovens § 413.
endvidere fremgår det af litteraturen, at retten ved sin bevisafgørelse kan indrømme re-
kvirenten en vis bevislettelse, således at kravene til at bevis for retsfaktum foreligger, gø-
res lavere end det beviskrav, der ville være stillet i en civil retssag om samme spørgsmål,
jf. clement salung pedersen m.fl., judicielle forbud/påbud og immaterialretsproces, 1.
udgave, 2015, side 163 …
3.2.2 kravet om sandsynliggørelse af krænkelse i relation til forbud, jf. retsplejelovens § 413, sva-
       rer til sandsynliggørelse af krænkelse i relation til bevissikring, jf. retsplejelovens § 653
det følger af forarbejderne til retsplejelovens § 653, retspraksis samt den juridiske littera-
tur, at kravet om sandsynliggørelse af en krænkelse, jf. retsplejelovens § 653, svarer til
kravet om sandsynliggørelse af en krænkelse, jf. retsplejelovens § 413.
af forarbejderne til retsplejelovens § 653, betænkning 1385 (bevissikring ved krænkelse af
immaterialrettigheder mv.) følger under bemærkningerne til lovudkastets § 1 …:
       ”kravet om sandsynliggørelse svarer til beviskravet ved fogedforbud, jf. retsplejelovens §
       642. der stilles ikke krav om sandsynliggørelse af, at krænkelsen eller overtrædelsen er af en
       sådan karakter, at der er grundlag for at pålægge strafansvar eller erstatningsansvar. ud-
       trykket ”har krænket en immaterialret eller begået en overtrædelse” omfatter således enhver
       krænkelse eller overtrædelse i objektiv forstand.”
…
idet fogedretten i sønderborg allerede har fastslået, at sagsøger har sandsynliggjort en
krænkelse, gør sagsøger gældende, at dette udgør en stærk formodning for, at sagsøgte
også har opfyldt betingelsen om sandsynliggørelse af en krænkelse, jf. retsplejelovens §
413, nr. 1.
                                              - 31 -
3.2.3 sagsøgers patenter er gyldige og kan håndhæves
sagsøger gør både neubauer- og needit-patentet gældende til støtte for sine påstande.
det gøres gældende, at sø- og handelsretten skal lægge neubauer- og needit-patentet til
grund som værende gyldige, idet det er prøvet og udstedt af de relevante myndigheder.
det forhold, at domstolene skal lægge prøvet og udstedte patenter til grund som væren-
de gyldige i forbudssager er senest bekræftet i sø- og handelsrettens dom sh2016.a-28-
15 (quetiapin ii-dommen). …
…
i relation til neubauer patentet henviser sagsøgte til en tysk brugsmodel (kossack) som
modhold … og anfører, at denne brugsmodel medfører, at neubauer-patentet ikke op-
fylder nyhedskravet, og derfor ikke er [gyldigt]. sagsøger afviser, at dette skulle medfø-
rer, at neubauer-patentet ikke opfylder nyhedskravet, herunder at den tyske brugsmodel
skulle indeholde sagsøgers teknik. som sagsøger skriver, indgik denne i ansøgningspro-
ceduren. af denne årsag har myndighederne allerede taget stilling til denne brugsmodel.
i relation til needit-patentet gør sagsøgte også gældende, at needit-patentet ikke adskil-
ler sig fra kendt teknik som følge af et påstået kombinationsmodhold i form af de indle-
dende krav fra siega-patentet (ep 0 522 350 a2) og de kendetegnende krav fra battista-
patentet (us 2007/0057779 a1).
spørgsmålet om patentets gyldighed skal afgøres efter patentlovens § 2, som fortolkes i
overensstemmelse med epc-konventionens regler og, mere specifikt, konventionens art.
56:
…
for at et kombinationsmodhold skal være relevant, fremgår det af guidelines, at … krav
skal være opfyldt:
…
det fremgår således, at det skal være åbenlyst for en fagmand, at kombinere disse to
skrifter. dette har det ikke været.
det gøres i den forbindelse gældende, at det er afgørende for anvendelse af kombinati-
onsmodhold, at en fagmand ikke bare ’kunne men ville’ have forsøgt at kombinere de to
skrifter. der skal således foreligge en tilskyndelse til at foretage kombinationen. en sådan
tilskyndelse foreligger ikke i de to patenter, der omhandler vidt forskellige tekniske og
praktiske problemer.
det er de sagsøgte, som har bevisbyrden for, at det er nærliggende for en fagmand at
kombinere de to modhold, og det gøres gældende, at de sagsøgte ikke har løftet deres
bevisbyrde ved de fremlagte udtalelser. det kan på baggrund af overstående ikke fast-
slås, at sagsøgers patenter skulle være ugyldige.
selv hvis sagsøgte rent faktisk skulle anfægte sagsøgers patenters gyldighed, skulle sag-
søgte anlægge sag med påstand herom mod patenthaverne, jf. patentlovens § 61.
                                             - 32 -
sagsøgte gør endvidere gældende, at sagsøgers patenter har et meget begrænset beskyt-
telsesomfang. sagsøgte har ikke løftet sin bevisbyrde og bevist, at sagsøgers patent skulle
have et mindre beskyttelsesomfang.
sagsøgte anfører både i forhold til neubauer- og needit-patentet, at disse skulle have et
yderst begrænset beskyttelsesomfang under henvisning til, at patentkravene er blevet
præciseret. det forhold, at yderligere præciseringer er foretaget i forbindelse med be-
handlingen af neubauer-patentet for patent- og varemærkestyrelsen og ankenævnet
skal ikke tillægges betydning for afgørelse af en forbudssag.
hverken sø- og handelsretten eller vestre landsret har da heller i de tidligere afgørelser
vedrørende det omtvistede patent taget hensyn til disse anbringender. i den forbindelse
henvises til, at de har været gjort gældende af sagsøgtes advokat på vegne en anden part,
hvilket fremgår af de som bilag 20 og 21 fremlagte påstandsdokumenter …
3.2.4 sagsøger har i det mindste sandsynliggjort, at der foreligger en krænkelse
til støtte for sagsøgtes krænkelse af sagsøgers rettigheder, gøres det gældende, at den
udarbejdede tekniske erklæring fra ipu … sandsynliggør, at den omtvistede parkerings-
skive udnytter den patenterede teknologi, og således krænker sagsøgers rettigheder.
det er således ipu’s vurdering, at de gennemførte målinger sandsynliggør, at den omtvi-
stede p-skive foretager en omskiftning, når de målte accelerationsdata ligger over en vis
tærskel, i samme retning i forud fastsat tidsrum.
ipu’s testrapport vil blive nærmere gennemgået i forbindelse med hovedsagen, men det
fremgår blandt andet meget klart af de gengivne udskrifter, at den omtvistede p-skive
omskifter fra parkeret til kørende efter en ganske konstant tidsperiode, efter at p-skiven
har været udsat for en accelerationspåvirkning af en vis størrelse, mens at den ikke om-
skifter ved påvirkninger i henholdsvis sidevers retning eller ved tryk på kofanger, som
ellers indebærer en ændring af p-skivens vinkel i forhold til vandret.
konklusionen i ipu-erklæringerne understøttes endvidere af de af aleksandra instituttet
udarbejdede erklæringer i sagens bilag 10 og 15 … den første erklæring omtaler dels de
indledende træk i sagsøgtes p-skive. den seneste erklæring er udarbejdet på grundlag af
en faktisk udlæsning af den af sagsøgte anvendte programkode i den omtvistede p-skive.
denne erklæring viser, hvorledes den omtvistede p-skive fungerer. på grundlag af denne
erklæring har patentingeniør henrik pedersen udtalt sig i det fremlagte bilag 16 og 18-19
…
sagsøger kan konstatere, at sagsøgtes sagkyndige repræsentant børge lindberg i den
fremlagte erklæring dateret 9. december 2016 på side 4 … konkluderer, at han er enig
med alexandra instituttet i, hvordan nanopark-parkeringsskiven virker, når der ta-
ges hensyn til den udprintede kildekode.
det kan således lægges til grund, at alexandra instituttets forståelse af, hvorledes na-
nopark parkeringsskiven virker, kan lægges til grund.
børge lindberg argumenterer herefter på side 5 i sin erklæring for, at denne virkemåde
ikke skulle ligge indenfor beskyttelsesområdet for nogle af de af sagsøger administrerede
                                             - 33 -
patenter. denne erklæring forsøges støttet af patentgruppen i deres erklæring dateret 30.
november 2016 …, på side 7.
det kan konstateres, at for begge erklæringers vedkommende er argumentationen i rela-
tion til spørgsmålet om krænkelse af neubauer-patentet særdeles tynd.
det gøres således fortsat gældende fra sagsøgers side, at den fremfundne virkemåde
åbenbart falder indenfor neubauer-patentets beskyttelsesområde.
til støtte herfor fremlægges kravsmatrix udarbejdet af patentagent henrik pedersen fra
patrade a/s … af denne matrix fremgår, at den konstaterede virkemåde falder indenfor
krav 1 af neubauer patentet.
det er af sagsøgte i øvrigt gjort gældende, at nanopark-skiven ikke viser aktuel tid
under kørsel, og at den således ikke opfylder alle krav anført i den første del af krav 1 i
neubauer patentet. hertil bemærkes, at denne ’funktion’ er aldeles uden betydning for
den patenterede fremgangsmåde, som alene forholder sig til, under hvilke betingelser en
parkeringsskive omskifter fra parkeret til kørende. allerede af den grund gøres det gæl-
dende, at denne del af kravet er irrelevant og derfor ikke kan have indflydelse på
spørgsmålet om krænkelse. subsidiært gøres det gældende, at nanopark parkerings-
skivens anvendte fremgangsmåde krænker patentet som følge af ækvivalens.
sagsøger gør tillige gældende, at det forhold, at de omtvistede parkeringsskiver er ud-
formet med henblik på at løse samme tekniske problem som sagsøgers patenter er tænkt
til at løse, skaber en formodning for, at de omtvistede parkeringsskiver krænker sagsø-
gers patenter.
sagsøger gør tillige gældende, at de sagsøgte ikke ved fremlæggelse af diverse erklærin-
ger har formået at skabe reel tvivl om holdbarheden af de beviser, sagsøger har fremlagt.
3.3     sagsøgers mulighed for at opnå sin ret vil forspildes, jf. retsplejelovens § 413, nr.
        3
sagsøgte gør gældende, at formålet ikke vil forspildes ved at afvente rettens stillingtagen
til hovedsagen. sagsøgte anfører, at det forhold, at hovedsagen er anlagt, bevirker, at sag-
søgers ret ikke vil forspildes.
sagsøger afviser dette argument fuldstændigt, idet der ved sagsøgtes markedsføring og
salg sker krænkelser, som er tabsgivende for sagsøger. sagsøger henviser i den forbindel-
se til ”judicielle forbud/påbud og immaterialretsproces” af clement salung petersen, pe-
ter møgelvang-hansen, thomas riis, 1. udgave, karnov group denmark a/s, 2015, s.
177-178 …
…
3.4     sikkerhedsstillelse
det gøres gældende, at eftersom sagsøger allerede har godtgjort sagsøgtes krænkelse af
sagsøgers patentrettigheder, skal der ikke stilles nogen sikkerhed. …
…
                                                           - 34 -
     sagsøgte har gjort gældende, at der som betingelse for nedlæggelse af forbud skal kræves
     en sikkerhed på minimum kr. 2.000.000. dette baserer sagsøgte på de oplysninger, der
     fremgår af den fremlagte ’samarbejdsaftale’ …
     indledningsvis bemærkes, at det er sagsøgte, der har bevisbyrden for, at sagsøgte vil lide
     et tab, såfremt der nedlægges et forbud. det bemærkes herefter, at den fremlagte aftale
     ikke er underskrevet, hvorfor det bestrides at den har nogen værdi for vurderingen af
     størrelsen af en sikkerhedsstillelse. hirschholm group er en personligt ejet virksomhed
     tilhørende elsebeth bach larsen, som har til huse belle colle parken 5.
     endvidere gøres det gældende, at det er stærkt tvivlsomt, om der vil kunne sælges et så
     stort antal p-skiver, som påstået af sagsøgte.
     3.5     sagsomkostninger
     sagsøger anmoder om at få tillagt sagsomkostninger på ikke under kr. [300.000] fra de
     sagsøgte.
     det bør ved afgørelse af sagens omkostninger tages hensyn til, at sagen har været sat til 3
     dage. sagsøger vil desuden under sagens hovedforhandling fremlægge oversigt over de
     omkostninger, sagsøger har haft ved sagens førelse i fogedretten og for sø- og handels-
     retten.
     …”
therkildsen development har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstands-
dokumentet af 10. februar 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
     ”…
     2.      beskyttelsesomfanget af stridspatenterne
     både neubauer-patentet og needit-patentet (samlet herefter ”stridspatenterne”) blev
     først udstedt efter, at der var blevet tilføjet begrænsende og kendetegnende træk i paten-
     terne, jf. nedenfor. uden disse begrænsende træk, adskilte patenterne sig ikke fra allerede
     kendt teknik. disse træk er derfor helt afgørende ved vurderingen af beskyttelsesomfan-
     get i stridspatenterne.
     2.1     neubauer patentet
     neubauer patentets krav 1 har følgende ordlyd:
       træk     neubauer-patentets krav 1
       a        parkeringsskive til montering på et køretøj,
       b        hvor parkeringsskiven er anbragt synligt udefra,
       c        hvor parkeringsskiven indeholder midler til mindst udvendigt at angive et tidspunkt for parkerin-
                gens begyndelse,
       d        hvor midler til angivelse af tidspunktet består af et elektronisk display, som under normal kørsel
                er tilkoblet et elektronisk ur,
       e        hvor displayet under normal kørsel viser aktuelt tidspunkt, og
       f        hvor en standsning af køretøjet medfører en omkobling af displayet,
       g        hvor displayet under parkering konstant viser et tidspunkt, som indikerer parkeringens begyndel-
                                                     - 35 -
          se, og
  h       hvor displayet ved genoptagelse af kørsel omkobles til visning af aktuel tidspunkt,
  i       hvor omkobling af displayet ved genoptagelse af kørsel sker på basis af et elektrisk signal fra
          mindst en detektor, som fastlægger en faktisk relativ bevægelse af køretøjet,
  j       hvor omkoblingen af displayet sker efter fastlæggelse af en minimumsværdi for køretøjets bevæ-
          gelse,
  k       hvor omkoblingen af displayet sker på basis af
  l       en detektors detektering af en minimumsacceleration
  m       under bevægelse af køretøjet,
          kendetegnet ved, at
  n       omkoblingen af displayet sker på basis af
          1) en minimumsacceleration,
          2) der fastlægges i en ensartet retning
          3) i en forudfastlagt tid.
det fremgår af den oprindelige ansøgning om neubauer-patentet … samt af ansøgerens
patentrådgivers korrespondance med det europæiske patentkontor …, at neubauer-
patentet blev først udstedt efter, at det blev tilføjet og præciseret, at omkoblingen af dis-
playet sker på basis af træk n).
desuden fremgår følgende af ankenævnet for patenter og varemærkers kendelse af 24.
august 2012 …:
       ”efter en samlet vurdering af sagen, herunder blandt andet patentkravet om at nulstilling
       af p-skiven sker ved en minimumsacceleration, der er fastlagt i en ensartet retning i en fast-
       lagt tid, finder ankenævnet, at opfindelsen både har tilstrækkelig nyhed og udviser væsent-
       lig adskillelse i forhold til de fremlagte modhold, der alle benytter en anden teknologi
       og/eller anviser andre løsninger til nulstilling af p-skiven. patentet opretholdes derfor i
       uændret form.” (vores fremhævning)
nødvendiggjort af den allerede kendte teknik på tidspunktet for ansøgningens indleve-
ring blev neubauer-patentets beskyttelsesomfang således afgrænset til ovenstående ken-
detegnende træk. beskyttelsesomfanget af neubauer-patentet er derfor stærkt begrænset
og beskytter alene den teknik, som er indeholdt i de kendetegnende træk.
det er afgørende for, at neubauer-patentet opfylder nyhedskravet, at der er tale om en
acceleration i en ensartet retning, hvilket derfor ligeledes er afgørende for vurdering af,
hvorvidt therkildsens parkeringsskive krænker neubauer-patentet.
i forbindelse med neubauer-ansøgningens behandling blev fremlagt en tysk brugsmodel
(kossack) som modhold … i kossack-brugsmodellen anvendes der et accelerometer til
måling af vibrationerne, som måler på en x, y og z-akse. begrebet ”ensartet retning” i
neubauer-patentet kan derfor ikke forstås således, at målinger af accelerationer i tre for-
skellige retninger, x, y, z, kan sidestilles med målinger i en ”ensartet retning”, idet neu-
bauer-patentet da ikke opfylder nyhedskravet.
en indskrænkende fortolkning af beskyttelsesomfanget er ligeledes støttet af epdpp’s li-
censgivers tilkendegivelser i forbindelse med den administrative omprøvning. som bilag
g … fremlægges brev fra patrade til patent- og varemærkestyrelsen af 30. august 2011,
hvoraf det om begrebet ensartet retning fremgår:
       ”argumentationen for manglende klarhed i hovedkravets kendetegnende del afvises, fordi
       enhver person, der beskæftiger sig med fysik og har lidt kendskab til almindelig drift af køre-
                                                        - 36 -
       tøjer, ved, hvad en acceleration i en bestemt retning vil sige for et køretøj. det vil således
       være klart for de fleste, at der vil være tale om, at køretøjet kører enten forlæns eller baglæns
       startende fra en holdende position og opnår en eller anden minimumshastighed, idet der
       gennemføres en acceleration. denne acceleration vil under alle omstændigheder være i køre-
       tøjets køreretning, selvom køretøjet eventuelt svinger vil der stadigvæk være køreretning,
       som er den altafgørende retning.” (min understregning)
af samme bilag g, side 2 …, fremgår:
       ”det udstedte patent dk/ep 1 639 559 adskiller sig ved på ingen måde at benytte både po-
       sitive og negative accelerationer til vurdering af om et køretøj er i bevægelse. til gengæld
       måles konstant acceleration i en konstant retning, før man accepterer at køretøjet er i bevæ-
       gelse.” (min understegning)
therkildsen gør gældende, at epdpp i det hele er bundet af de udtalelser, som fremgår af
bilag g … udtalelser, som er fremsat af patenthaver i forbindelse med en ugyldighedssag
eller en sag om administrativ omprøvning, er bindende for patenthaveren i forbindelse
med fastlæggelse af patentets beskyttelsesomfang, jf. u 2014.488 h … og jf. juridisk litte-
ratur …
efter epdpp’s patentrådgivers eget udsagn skal den kendetegnende del i neubauer pa-
tentet forstås således, at et køretøj ”kører enten forlæns eller baglæns startende fra hol-
dende position og opnår en eller anden minimumshastighed, idet der gennemføres en ac-
celeration.” desuden udtaler epdpp’s patentrådgiver, at neubauer-patentet alene be-
skytter en omskiftning, som sker ved en konstant acceleration i en konstant retning – og
dette angiver patenthaver selv er i modsætning til at benytte både positive og negative
accelerationer til at vurdere, om køretøjet er i bevægelse.
2.2    needit patentet
needit patentets krav 1 har følgende ordlyd:
 træk      needit-patentets krav 1
 a         automatisk parkeringsskive
 b         med en forside til betragtning fra ydersiden af et landfartøj og en bagside til betragtning fra indersi-
           den af det nævnte landfartøj,
 c         hvilken automatiske parkeringsskive omfatter:
 d         en processor,
 e         et accelerometer, som er forbundet med processoren for tilvejebringelse af et signal,
 f         et kronometer til tilvejebringelse af en referencetid til processoren, og
 g         en autonom effektforsyningskilde til at forsyne den automatiske parkeringsskive med elektrisk ef-
           fekt,
 h         hvor processoren er konfigureret til at bestemme ændringer imellem tilstandene for et landfartøj fra
           parkeret til kørende og fra kørende til parkeret,
 i         eksemplering af signalet, som tilvejebringes af accelerometret,
 j         idet signalet har en signalparameter, som repræsenterer kørebevægelserne for landfartøjet,
 k         idet accelerometret er et flerakseaccelerometer, som måler hastighedsændringer i adskillige retnin-
           ger samtidigt,
           kendetegnet ved, at
 l         processoren er konfigureret til:
 m         filtrering af det eksemplerede signal for at undertrykke signalet uden for et frekvensvindue,
 n         integrering af det filtrerede signal over et tidsinterval, med henblik på at tilvejebringe en integreret
           signalparameter, og
 o         bestemmelse af en ændring fra parkeret til kørende, hvis den nuværende tilstand er parkeret og hvis
           den integrerede signalparameter er større end en øvre tærskel,
                                                    - 37 -
           eller alternativt
  p        bestemmelse af en ændring fra kørende til parkeret, hvis den nuværende tilstand er kørende og hvis
           den integrerede signalparameter er mindre end en nedre tærskel.
therkildsen gør gældende, at needit-patentet er ugyldigt, idet krav 1 i needit patentet
beskriver en teknik, der ikke adskiller sig væsentligt fra den teknik, der allerede var
kendt ved needit patentets prioritetsdato den 12. maj 2009.
den opfindelse, der beskrives i needit-patentets krav 1, adskiller sig ikke væsentligt i pa-
tentlovens § 2’s forstand, idet det vil være nærliggende for en fagmand at komme frem til
needit-patentet ved en kombination af det indhold, der kan udledes af europæisk pa-
tentansøgning nr. 0522350 (carlo siega) … og us patentansøgning nr. 2007/0057779 (bat-
tista) …
therkildsen gør således gældende, at needit-patentet ikke har fornøden opfindelseshøj-
de, og at needit patentet derfor er ugyldigt.
såfremt retten måtte finde, at needit-patentet ikke er ugyldigt, gør therkildsen gælden-
de, at needit-patentet har et stærkt begrænset beskyttelsesomfang. det fremgår af den
oprindelige ansøgning om needit-patentet … samt af ansøgerens patentrådgivers korre-
spondance med det europæiske patentkontor …, at needit-patentet først blev udstedt ef-
ter, at de kendetegnende træk l)-p) blev præciseret.
2.3     bemærkning i forhold til tidligere afsagte kendelser om parkeringsskiver
therkildsen bestrider, at sø- og handelsretten skal lægge de udstedte patenter til grund
som værende gyldige. en kendelse i bevissikringssagen mellem epdpp og selskaberne
norgo m.fl. … har ikke retskraft under denne sag, og sø- og handelsretten er ikke bun-
det af landsrettens bevisvurderinger i disse sager.
ligeledes gøres det gældende, at sø- og handelsretten ikke er bundet af kendelserne af-
sagt af sø- og handelsretten i sagerne a-28-32/15, hvor therkildsen for det første ikke var
involveret i sagen, og for det andet idet sagen var konkret begrundet og således baseret
på en afvejning af de i den pågældende sag konkrete fremlagte erklæringer om de om-
handlede parkeringsskivers virkemåde.
therkildsen bestrider ligeledes, at kendelsen … skal tillægges særligt vægt af den grund,
at vestre landsret er kæreinstans i relation til denne sag.
uanset det ovenfor anførte, bemærker therkildsen, at retten hverken for så vidt angår
needit eller neubauer-patentet udtaler sig om gyldigheden og/eller beskyttelsesomfan-
get af stridspatenterne i forhold til den allerede kendte teknik i kendelsen … for needit-
patentet fremgår det endda direkte af den pågældende kendelse, at landsretten ikke fin-
der anledning til at tage stilling til spørgsmålet om patentets gyldighed, idet epdpp ikke
har sandsynliggjort en krænkelse.
derimod udtalte sø- og handelsretten sig generelt om beskyttelsesomfanget af stridspa-
tenterne i forhold til tidligere kendt teknik i afgørelserne a-29-15 og a-31-15, hvor
epdpp ligeledes var sagsøger, og hvor sagerne tillige omhandlede krænkelse af stridspa-
tenterne …
                                                    - 38 -
for så vidt angår neubauer-patentet udtaler retten følgende …:
       ”efter det foreliggende kan det lægges til grund, at minimumsaccelerationen var kendt tek-
       nik, allerede da neubauer-patentet blev indgivet, og at det væsentlige og nye i patentet der-
       imod er sætningen tilføjet efter ordet minimumsaccelerationen: ”der fastlægges i en ensar-
       tet retning i en forud fastlagt tid”, jf. patentkrav 1, linje 17.”
for så vidt angår needit-patentet udtaler retten følgende …:
       ”det kan endvidere lægges til grund, at netop integrering af accelerationssignalet udgør en
       væsentlig del af needit-patentet.”
therkildsen gør gældende, at retten skal lægge vægt på ovenstående indskrænkende for-
tolkning af patenterne.
3.     nanoparks virkemåde
nanopark fungerer overordnet set efter et vaterpas princip, som måler tyngdekraftens
retning. hældninger og ujævnheder på vejen påvirker tyngdekraftens retning, når bilen
kører. ved parkering er tyngdekraftens retning stabil, og efter et bestemt tidsinterval om-
skifter displayet som følge heraf til parkeret.
teknologien bag nanopark er, at omskiftning sker ved hjælp af en tre-aksede tyngde-
kraftssensor, som måler signalerne (g-kraften) fra hver af tyngdesensorretningerne, x, y
og z. gennemsnittet af disse målinger af g-kraften i 3 forskellige retninger, sammenlignes
med gennemsnittet af en række tidligere målinger. hvis der er en forskel mellem de to
gennemsnit – altså en forskel mellem gennemsnittet af de tidligere målinger og gennem-
snittet af de nye målinger – så skifter parkeringsskiven til omskiftet tilstand. holder bilen
derimod stille, vil gennemsnittet af de tidligere målinger og gennemsnittet af de nye må-
linger være ens, og parkeringsskiven skifter til parkeret tilstand.
det afgørende for omskiftning er altså, om der er en differens mellem de to gennem-
snitsmålinger.
med denne virkemåde, kan man sige, at nanopark fungerer som et slags vaterpas, da
enhver vinkeldrejning vil udløse en differens mellem de gamle og de nye målinger.
3.1    rapport fra børge lindberg …
i rapporten fra børge lindberg … er nanoparks virkemåde beskrevet ud fra softwaren i
parkeringsskiven.
det fremgår, at der foretages en dataopsamling fra parkeringsskivens tyngdekraftssensor
hvert andet sekund. målingerne sker i alle tre retninger, x, y og z.
de opsamlede data fra målingerne fra de tre retninger lagres og anvendes til at bestemme
om parkeringsskiven skal skifte fra parkeret til omskiftet tilstand (eller vice versa).
for hver retning anvendes de 16 seneste opsamlede dataværdier til at foretage en bereg-
ning. denne beregning sker hvert andet sekund.
                                              - 39 -
i alt er der tale om et tidsforløb på 32 sekunder, da dataopsamlingen sker hvert andet se-
kund, og der skal indsamles 16.
for hver retning vil der blive dannet en sum af de opsamlede værdier for dels de nyeste 8
værdier og dels de ældste 8 værdier. i rapporten er disse betegnet henholdsvis x_newest
og x_oldest for x-akse værdierne og tilsvarende for y- og z-aksen.
disse sumværdier, eksempelvis x_newest og x_oldest, er summen af de opsamlede data-
værdier i hver af de to perioder, dvs. den ”ældste” periode på 16 sekunder og den ”nye-
ste” periode på 16 sekunder (de to sumværdier kan også ses som et mål for den gennem-
snitlige værdi af de opsamlede data for hver af de to perioder).
differensen mellem de to nævnte sumværdier, eksempelvis (x_oldest - x_newest), er et mål
for den ændring, der er sket inden for det betragtede tidsforløb mellem den første (”æld-
ste”) periode på 16 sekunder og den anden (”nyeste”) periode på 16 sekunder.
ved softwaren beregnes den numeriske værdi af denne differens, dvs. abs(x_oldest -
x_newest). tilsvarende beregnes den numeriske værdi af de tilsvarende differenser for de
to andre retninger (y og z), og disse tre numeriske værdier (x,y,z) summeres til dannelse
af summen sum_xyz. ved summering af dataværdierne går alt information om retningen
af målingerne tabt, og der skelnes derfor ikke mellem i hvilken retning ændringerne sker
…
denne sum sum_xyz anvendes ifølge softwaren til at bestemme parkeringsskivens til-
stand, idet der for hver beregning (som sker hvert andet sekund) bestemmes, om en tæl-
ler skal tælle op eller ned. tælleren tæller op, hvis sum_xyz er over en forudbestemt vær-
di (hvis ikke, tæller tælleren ned). når tælleren er nået op på et forudbestemt niveau
(taeller_max (4)), vil parkeringsskiven være i køre-tilstand. sum sum_xyz skal være
over det forudbestemte niveau i 8 sekunder, før der sker omskiftning.
sum_xyz, der er bestemmende for, om tælleren tæller op eller ned, er udtryk for, hvilke
ændringer der er sket i de g-signaler, der opsamles fra parkeringsskivens g-sensor. hvis
ikke der er sket ændringer, vil værdien være nul. hvis der er sket ændringer, vil værdien
altid være positiv og værdien vil være uafhængig af, om der for en akse sker en redukti-
on i dataværdierne eller en forøgelse, idet der bruges den numeriske værdi.
4.      betingelserne for midlertidigt forbud – ad ”parten har den ret, der søges beskyt-
        tet ved forbuddet”
som anført ovenfor gøres det gældende, at needit-patentet er ugyldigt, og at epdpp så-
ledes ikke har sandsynliggjort at have en gyldig ret som forudsat i retsplejelovens § 413.
uanset spørgsmålet om gyldigheden af needit-patentet, gør therkildsen gældende, at
epdpp ikke har påtaleretten til stridspatenterne. de fremlagte licensaftaler … er ekstra-
heret og ulæselige i en sådan grad, at det ikke er muligt for therkildsen at vurdere, om
aftalerne har et reelt indhold. hertil bemærkes særligt, at størrelsen af royaltyforpligtel-
sen er ekstraheret.
det skal tillægges processuel skadesvirkning, at epdpp ikke har efterkommet therkild-
sens opfordringer til at fremlægge licensaftalerne i deres helhed.
                                               - 40 -
5.     betingelserne for midlertidigt forbud – ad ”formålet forspildes ved almindelig
       rettergang”
therkildsen gør gældende, at formålet ikke vil forspildes ved at afvente rettens stilling-
tagen til hovedsagen. det bemærkes i den forbindelse, at hovedsagen allerede er anlagt,
og at therkildsen indleverede svarskrift i sagen den 20. december 2016.
det må derfor forventes, at en afgørelse i hovedsagen vil kunne foreligge inden for nær-
meste fremtid, og det gøres gældende, at adgangen til at få en afgørelse om midlertidigt
forbud ikke er til stede som følge af sagens manglende hastende karakter.
6.     betingelserne for midlertidigt forbud – ad ”sandsynliggørelse af krænkelse”
det følger af retsplejelovens § 413, nr. 1, at sagsøgeren skal godtgøre eller sandsynliggøre,
at sagsøgeren har den ret, der søges beskyttet ved forbuddet eller påbuddet, og at der fo-
religger en aktuel eller potentiel krænkelse af den påberåbte immaterielrettighed.
det skal således ikke alene være sandsynliggjort, at sagsøgte har foretaget de handlinger,
som påberåbes af sagsøgeren, men også at disse handlinger udgør en krænkelse af sagsø-
gerens rettigheder.
det fremgår af betænkning nr. 1530/2012 om midlertidige afgørelser om forbud og på-
bud, at de gældende betingelser for at nedlægge forbud i retsplejelovens § 642 – med en-
kelte sproglige ændringer – videreføres …
ifølge lovbemærkningerne til 1989-reformen er kravet om godtgørelse eller sandsynliggø-
relse omtalt som et ”beviskrav”, jf. betænkning nr. 1530/2012 … dette indebærer at retten
kan indrømme sagsøgeren en bevislettelse i den forstand, at beviset for, at retsfaktum fo-
religger, er lavere end ved en ordinær retssag om det samme spørgsmål. det er sagsøge-
ren, der har bevisbyrden for at sandsynliggøre krænkelse, og der kan ikke indrømmes en
større bevislettelse, end at det fortsat skal være mere sandsynligt at betingelserne i rets-
plejelovens § 413 er opfyldt end det modsatte …
6.1    epdpp’s erklæring indhentet hos ipu …
sagsøger har til støtte for sin påstand om krænkelsen fremlagt en ensidigt udarbejdet er-
klæring fra ipu … (”ipu erklæringen”), uanset at erklæringen ikke direkte sammenlig-
ner teknologien i nanopark med stridspatenterne, men alene har foretaget en måling af,
hvordan nanopark reagerer og på den baggrund foretaget en vurdering.
6.1.1 generelle kommentarer til ipu erklæringen
therkildsen henviser i det følgende til sagens bilag m …, som er en erklæring fra patent-
gruppen vedrørende ipu erklæringen.
i forhold til det anvendte måleudstyr ved testene bemærkes, at den anvendte gps også af
ipu antages at have en høj måleusikkerhed. desuden var parkeringsskiven ved testkørs-
len placeret udvendigt på bagruden i stedet for indvendigt på forruden som parkerings-
skiver normalt er ved almindeligt brug. herved er hældningen af parkeringsskiven an-
derledes, idet en placering i bagruden gør, at parkeringsskiven hælder fremover, i for-
hold til i en forude, hvor placeringen af parkeringsskiven gør, at den hælder bagover.
                                                  - 41 -
endvidere har placeringen indvendigt i stedet for udvendigt den betydning, at sædvanli-
ge påvirkninger fra vind og turbulens ikke medtages, hvilket ligeledes kan have betyd-
ning.
i tillæg til ovenstående har ipu fravalgt at registrere accelerationer sideværts og i vertikal
retning. dermed er der ikke observeret en sammenhæng mellem disse acceleratio-
ner/vibrationer og parkeringsskivens opførsel.
det er uklart, hvad ipu mener med, at parkeringsskiven har tre niveauer; lav, mellem og
høj. så vidt det kan ses, har parkeringsskiven alene to niveauer; lav, hvor parkeringsski-
ven er i ”parkeret mode”, og ”høj”, hvor parkeringsskiven har registreret kørsel.
endvidere er der indikationer for, at der eventuelt er fejl i måleudstyret, idet der i test 13
ved skub sideværts på bilen tilsyneladende sker en max. acceleration i køreretningen,
som er konstant i et længere tidsrum, og som er af ikke ubetydelig størrelse. dette må be-
ro på en fejl ved måleudstyret.
samlet betyder ovenstående, at de af ipu foretagne test giver så usikre målinger, at ther-
kildsen gør gældende, at de ikke kan danne grundlag for konklusioner. da testmaterialet
desuden ikke oplyser om de ruter, som har været anvendt ved testkørslerne, er en efter-
prøvning af resultaterne ikke mulig.
therkildsen gør gældende, at retten skal se bort fra ipu erklæringen, idet testene er
mangelfulde og ikke opfylder sædvanlige krav til sådanne tests.
6.1.2 needit-patentet
for så vidt angår needit-patentet bemærkes det, at det i indledningen af ipu erklærin-
gen, under afsnittet ”baggrund” fremgår, at knud h. finken og klaus schütt hansen er
blevet anmodet om at vurdere nanopark i forhold til både needit-patentet og neubauer-
patentet. det er med dette formål, at erklæringerne er blevet lavet. under afsnittet ”pa-
tenternes beskyttelsesomfang” nævnes ligeledes de kendetegnende krav for needit pa-
tentet.
imidlertid konkluderer knud h. finken og klaus schütt hansen slet ikke på de foretagne
tests i forhold til needit-patentet, men kun i forhold til neubauer-patentet.
det kan alene forstås således, at ipu ikke mener, at therkildsens parkeringsskive kræn-
ker needit-patentet.
6.1.3 neubauer-patentet
ipu har set bort fra kravet om, at alle tre betingelser i) en minimumsacceleration, ii) der fast-
lægges i en ensartet retning, iii) i en forud fastlagt tid skal indgå i parkeringsskivens teknolo-
gi. dette er afgørende, og må ikke sidestilles med, at der muligvis af andre grunde sker
omskiftning ved en overskridelse af en bestemt tærskelværdi.
derudover sidestiller ipu kriteriet ”i en forud fastlagt tid” i neubauer patentet med ter-
men ”i et vist tidsrum”. begrebet ”i et vist tidsrum” er mere uklart og indeholder ikke
umiddelbart kravet om, at tidsrummet er fastlagt på forhånd, hvilket netop er et af de
kendetegnende træk i neubauer-patentet.
                                                 - 42 -
der er i de 14 test registreret mindst et omskifte i alle test med undtagelse af test 12, 13,
og 14, hvor bilen holder stille. af patentgruppens erklæring fremgår i afsnit 6 ”en fortolk-
ning af disse resultater kunne således være, at p-skiven omskifter ved enhver test, hvor testbilen
blot ruller hen ad eksempelvis en vejbane” …
imidlertid har ipu ikke foretaget tests som afprøver, hvorvidt dette er tilfældet.
desuden tyder ipu’s tests på, at ipu på forhånd har lagt sig fast på, at det er acceleratio-
nen, som bevirker omskiftning, hvilket bl.a. fremgår af, at ipu antager, at der for at par-
keringsskiven kan måle accelerationer, er indbygget et accelerometer i parkeringsskiven.
ipu erklæringen angiver hverken hvilken tærskel for accelerationen, eller hvilken tærskel
for et ”vist tidsrum” der skal overskrides, for at der sker omskiftning.
i forhold til test 5 og 6 bemærker ipu, at omskiftning i disse test skyldes ”sandsynligvis at
den periode, hvor accelerationen skal være over et vist niveau er forholdsvis kort før der omskiftes
fra parkeret til kørende.” i så fald burde der været sket tidligere omskifte i test 7, test 8 og
test 11, hvor der er konstateret samme accelerationsniveauer som i test 5 og 6. ipu’s hy-
potese til forklaring af omskiftene er ikke underbygget ved de foretagne tests.
det påvises eller sandsynliggøres således ikke ved testkørslerne, at den patenterede tek-
nologi rent faktisk benyttes, hvilket også understøttes af, at det ikke er testet, hvorvidt
den teknologi, der allerede var kendt på tidspunktet for stridspatenternes udstedelse,
ville have givet samme handlemønster i de pågældende tests.
uanset dette konkluderes der i ipu erklæringen, at nanopark ”med stor sikkerhed skifter
mellem ’parkeret’ og ’omskiftet’ netop når de målte accelerationsdata ligger over en vis tærskel, i
samme retning, i samme tidsrum” – og at dette af ipu tolkes som sammenfaldende med det
kendetegnende krav i neubauer patentet.
det gøres gældende, at epdpp med de pågældende tests fra ipu alene har vist et typisk
handlemønster for elektroniske parkeringsskiver. dette handlemønster er nødvendigt
for, at parkeringsskiverne opfylder de krav i lovgivningen, der er til elektroniske parke-
ringsskiver.
6.2     epdpp’s erklæringer indhentet hos alexandra instituttet
epdpp har til støtte for sin påstand om krænkelsen fremlagt ensidigt udarbejdet erklæ-
ringer fra alexandra instituttet, jf. bilag 10 … og bilag 15 … (”alexandra erklæringerne”).
6.2.1 den tekniske vurdering – bilag 10 …
af patentgruppens erklæring jf. bilag n …, fremgår, hvilke træk, som alexandra institut-
tet tilsyneladende har konstateret ved deres tekniske vurdering af nanopark. det frem-
går heraf, at i forhold til needit-patentet, så har alexandra instituttet ikke konstateret, at
træk j), l), m), n), o) og p) er til stede. det bemærkes, at træk l) – p) er de kendetegnende
træk i needit-patentet.
                                                - 43 -
i forhold til neubauer-patentet har alexandra instituttet ikke konstateret, at træk e), f),
g), h), j), k), l) og m) og n) er til stede, hvoraf træk n) er det kendetegnende træk i
neubauer-patentet.
i den tekniske erklæring er det således alene visse træk i henholdsvis neubauer- og nee-
dit-patentets patentkrav, der konstateres af alexandra instituttet. for at der er tale om en
krænkelse, skal samtlige træk i et krav være at genfinde i nanopark.
for så vidt angår needit-patentet konstateres det yderligere af jacob andersen i afsnit 3.3
i bilag 10 …, at ”en videre analyse af signalbehandlingen vil kræve inspektion af den software,
der afvikles på p-skivens mikrocontroller”, hvilket ikke er sket, men på trods heraf konklude-
rer jakob andersen, at det er særdeles sandsynligt, at nanoparks software er opbygget
efter algoritmen i patentet.
6.2.2 software analysen – bilag 15 …
den algoritme som alexandra instituttet har beskrevet, og som efter alexandra institut-
tets undersøgelse indgår i den undersøgte nanopark fs30 p-skive, omfatter ikke en vir-
kemåde svarende til træk j), l), m), n), o) og p) fra needit-patentet og træk e), f), g), h),
j), k), l) og m) og n) neubauer-patentet. følgelig kan p-skiven nanopark fs30 ikke
medføre en krænkelse af disse to patenter.
særligt i forhold til needit-patentet bemærkes, at der ved algoritmen ikke dannes en in-
tegreret signalparameter, der sammenlignes med en tærskel, men at der i stedet for ved
algoritmen dannes to sumværdier for hver akse, hvor forskellen mellem disse to sum-
værdier bestemmes og den numeriske værdi dannes. den numeriske værdi for hver af de
tre akser lægges sammen og værdien anvendes ved bestemmelse af, om der skal ændres i
det nævnte register, der er bestemmende for p-skivens tilstand.
særligt i forhold til neubauer-patentet bemærkes, at der ved algoritmen ikke foretages
nogen bestemmelse af, at en minimumsacceleration er involveret, men at samtlige sam-
plede g-signaler (indenfor den nævnte periode på 16 samples) indgår i bestemmelsen af
de to sumværdier, der trækkes fra hinanden. endvidere anvendes der ved algoritmen
heller ikke et kriterium rettet mod en ensartet retning. de samplede g-signaler fra alle tre
akser anvendes på lige fod, og tillige sker der til sidst en sammenlægning af de numeri-
ske delta-værdier, således at retningerne er uden indflydelse på p-skivens funktion.
der henvises desuden i det hele til bilag n …, erklæring fra patentgruppen vedrørende
alexandra erklæringerne.
6.3    nanoparks virkemåde – sagens bilag 18 …
henrik pedersen fra patrade a/s kommenterer i bilag 18 … på visse led i patentkrav 1 i
neubauer-patentet. therkildsen har udvidet bilag 18 med en kolonne som sammenligner
med prior art og en kolonne med patentgruppens kommentarer. den udvidede kravs
matrice fremgår af sagens bilag q …
henrik pedersen anfører i sin første kommentarboks på side 3 i bilag 18… ”tyngde accele-
rationen indgår i alle tre udtryk med både positiv og negativt fortegn, ved summation forsvinder
tyngde accelerations bidrag fra formlen, og kun den faktiske acceleration for et køretøj måles. til-
bage er den acceleration som et køretøj gennemfører”.
                                                   - 44 -
beskyttelsesomfanget af neubauer-patentets krav 1 kan ikke fortolkes til at omfatte både
positive og negative accelerationer i tre retninger, jf. herved citatet under afsnit 0 ovenfor
fra side 2 i bilag g …, hvorefter neubauer efter patenthavers eget udsagn på ingen måde
benytter både positive og negative accelerationer til at vurdere, om køretøjet er i bevæ-
gelse.
desuden henviser vi til patentgruppens bemærkninger til henrik pedersens kommentar,
hvoraf det fremgår ”det er således ikke korrekt, at der i formlen kun sker bidrag fra den faktiske
acceleration, som køretøjet udsættes for.” jf. bilag q, side 7 …
6.4    påstået krænkelse af stridspatenterne
samlet gør therkildsen gældende, at epdpp hverken har godtgjort eller sandsynliggjort,
at der foreligger en krænkelse i forhold til needit-patentet eller neubauer-patentet.
beskyttelsesomfanget bestemmes af patentkravene, jf. patentlovens § 39, og idet flere
træk i stridspatenterne er fraværende, gøres det gældende, at nanopark parkeringsski-
ven ikke udgør en krænkelse af stridspatenterne.
det bestrides endvidere, at der skulle være sandsynliggjort krænkelse ved ækvivalens,
herunder at betingelserne herfor er opfyldt.
6.4.1 needit-patentet
det gøres gældende, at needit-patentet er ugyldigt, og at epdpp således ikke har sand-
synliggjort at have en gyldig ret som forudsat i retsplejelovens § 413.
såfremt retten måtte finde, at needit-patentet ikke er ugyldigt, gøres det gældende, at
needit-patentet har et stærkt begrænset beskyttelsesomfang … det kendetegnende ved
needit-patentet er, at der sker en integrering af det filtrerede signal med henblik på at
tilvejebringe et signalparameter. dette adskiller sig fra nanoparks algoritme, hvor det af-
gørende er, om der er en differens mellem gennemsnittet af henholdsvis de ældre og de
nye målinger.
epdpp har ikke har fremlagt dokumentation som sandsynliggør, at nanopark krænker
needit patentet. hertil bemærkes det særligt, at det tillige følger af ipu erklæringen,
fremlagt af epdpp, at therkildsens parkeringsskive ikke krænker needit patentet.
ligeledes fremgår det af patentgruppens erklæring om alexandra erklæringerne, at na-
nopark ikke indeholder alle trækkene i needit-patentet, herunder de kendetegnende
træk.
6.4.2 neubauer patentet
samlet gøres det gældende, at neubauer-patentet har et stærkt begrænset beskyttelses-
omfang som følge af den allerede kendte teknik på tidspunktet for patentets udstedelse
… neubauer-patentets beskyttelsesomfang er således afgrænset til det kendetegnende
træk; at omskiftning sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en ensar-
tet retning, i en forudfastlagt tid.
                                                  - 45 -
therkildsen gør gældende, at de tre led i det kendetegnede træk er kumulative betingel-
ser, idet en omskiftning på grund af en acceleration alene ikke i sig selv opfylder nyheds-
kravet.
det er derfor helt afgørende for neubauer-patentet, at der er tale om omskiftning på
grund af en minimumsacceleration i en ensartet retning i en forudfastlagt tid.
det afgørende for omskiftning i nanopark er, om der er en differens mellem gennemsnit-
tet af henholdsvis de ældre og de nye målinger. der er således ikke en minimumaccelerati-
on, der skal overskrides, før der sker omskiftning. ligeledes har retningen ikke betydning
i nanopark. for det første foretages der dataopsamling i 3 retninger – og altså ikke i en
ensartet retning – og for det andet går enhver information om retningen tabt, når sum-
men af de enkelte opsamlede dataværdier beregnes. dette står i modsætning til et krav
om, at der skal være en acceleration i en ensartet retning.
for nanopark er der ikke tale om, at omskiftning sker på basis af en minimumsaccelera-
tion i en ensartet retning. omskiftning i nanopark sker på grund af en sumværdi af må-
linger af g-kraften, som foretages i tre forskellige retninger. gennemsnittet af disse må-
linger af g-kraften i tre forskellige retninger, sammenlignes med gennemsnittet af en
række tidligere målinger. hvis der er en forskel mellem de to gennemsnit – altså en for-
skel mellem gennemsnittet af de tidligere målinger og gennemsnittet af de nye målinger –
så skifter parkeringsskiven til omskiftet tilstand.
therkildsen gør gældende, at patentkravene skal fortolkes ud fra en naturlig sproglig
forståelse … i forlængelse heraf gør therkildsen gældende, at sum_xyz ikke kan forstås
som en minimumsacceleration og henviser her til patentgruppens bemærkning jf. bilag
q, side 8 …: ”som anført ovenfor er sum_xyz ikke udtryk for den faktiske acceleration, som et kø-
retøj udsættes for, men er et udtryk for, i hvor høj grad, der er sket ændringer i de summerede mål-
te data for de tre akser af g-sensoren (heri inkluderet ændringer i tyngdepåvirkninger for de re-
spektive akser).”
selv såfremt retten måtte finde, at sumværdien i nanopark skal sidestilles med en mini-
mumsacceleration, gør therkildsen gældende, at dét at en minimumsacceleration har be-
tydning for omskiftet, allerede er kendt teknik. dette følger af rettens udtalelser om
neubauer-patentet i a-29-15 og a-31-15, bilag p, … samt af sammenligningen med prior
art i bilag q, side 8, kolonne 5 … som en konsekvens heraf, gør therkildsen gældende, at
neubauer-patentet alene opfylder nyhedskravet, idet minimumsaccelerationen er fastlagt
i en ensartet retning og i en forud fastlagt tid.
kravet om ensartet retning er ikke opfyldt, idet:
1) der sker målinger i tre forskellige retninger, hvilket er i modsætning til en ensartet
     retning, og
2) ved summeringen af de enkelte målinger til sumværdien er enhver information om
     retning tabt.
therkildsen gør desuden gældende, at testene foretaget af ipu er stærkt kritisable og
mangelfulde, og at ipu testene ikke påviser, eller sandsynliggør, en krænkelse af neu-
bauer-patentet. testene illustrerer og afprøver ikke forskellene mellem teknologien i
                                                  - 46 -
      neubauer-patentet og teknologien i nanopark. ipu erklæringen viser i bedste fald et
      handlemønster, som er nødvendigt, for at parkeringsskiver kan blive godkendt.
      endvidere fremgår det af alexandra erklæringerne, at nanopark ikke indeholder alle
      trækkene i neubauer-patentet, herunder det kendetegnende træk. følgelig krænker na-
      nopark ikke stridspatenterne.
      7.     sikkerhedsstillelse
      såfremt retten mod forventning måtte imødekomme anmodningen om forbud og påbud
      gøres det gældende, at dette alene kan ske mod sikkerhedsstillelse.
      det bemærkes i den forbindelse særligt, at epdpp er et til formålet oprettet selskab i ja-
      nuar 2015, hvor der ikke må forventes at være aktiver udover eventuelle royaltybetalin-
      ger i forbindelse med forvaltning af stridspatenterne i sagen, og sikkerhedsstillelsen må
      derfor forventes at udgøre therkildsens eneste mulighed for at søge sig fyldestgjort for et
      erstatningskrav.
      therkildsens kontrakt med hirschholm group om salg af nanopark parkeringsskiven
      tildeler hirschholm group en eksklusiv salgsrettighed … hirschholm groups omsæt-
      ningskrav i kontrakten er, at de som minimum skal sælge 30.000 stk. parkeringsskiver i
      hvert kalenderår, som aftalen løber. for de første 70.000 stk. parkeringsskiver skal
      hirschholm group betale 36,30 kr. pr. stk. til therkildsen. herefter er prisen 29,30 kr. pr.
      stk. det gøres gældende, at en passede sikkerhedsstillelse som minimum skal svare til
      værdien af et år af kontrakten. det gøres gældende, at salgstallene i fakturaerne, jf. bilag
      r, … understøtter de omsætningstal, der fremgår af samhandelsaftalen i bilag a …
      der er tale om en sag af betydelig kompleksitet, der kræver vurderinger, undersøgelser
      og analyser fra en række forskellige rådgivere. herudover har epdpp’s anmodning om
      forbud og påbud, såfremt den tages til følge, som konsekvens, at hovedparten af ther-
      kildsens virksomhed forbydes indtil hovedforhandling i hovedsagen, hvormed væsentlig
      omsætning vil være tabt, ligesom der vil ske en ikke ubetydelig markedsforstyrrelse. så-
      fremt anmodningen tages til følge på denne brede og indgribende måde, gøres det gæl-
      dende, at sikkerhedsstillelsen skal være ikke under kr. 2.000.000.
      …”
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
betingelserne for nedlæggelse af midlertidigt forbud, påbud og beslaglæggelse
påtaleret
indledningsvis bemærkes, at epdpp ved at fremlægge uddrag af de med de stiftende selska-
ber indgåede licensaftaler, som indeholder bestemmelser vedrørende brugen og håndhævel-
                                               - 47 -
sen af rettighederne til neubauer- og needit-patentet, har dokumenteret at have påtaleretten
til de omhandlede patenter.
neubauer-patentet
epdpp har som grundlag for anmodningen om nedlæggelse af midlertidigt forbud og påbud
samt påstanden om beslaglæggelse principalt henvist til, at therkildsen developments par-
keringsskive, nanopark fs30, krænker neubauer-patentet.
det afgørende spørgsmål i relation til neubauer-patentet er, om de kendetegnende træk i pa-
tentets krav 1, hvorefter omskiftning skal ske på basis af en ”minimumsacceleration, der fast-
lægges i en ensartet retning i en forudfastlagt tid”, også genfindes i nanopark fs30.
der er efter det foreliggende ikke tilvejebragt tilstrækkelig sandsynlighed for, at nanopark
fs30 krænker neubauer-patentet, idet det ikke er sandsynliggjort, at patentets krav om, at
omskiftning sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en ensartet retning,
er opfyldt i nanopark fs30. retten finder, at algoritmen i nanopark fs30 ved at summere de
numeriske værdier af differenserne for accelerometrets tre akser (x, y og z) opnår et signal i
form af en sumværdi (sum xyz), som ikke længere indeholder retningsinformation. som det
fremgår af flere af de under sagen afgivne forklaringer, er det efter summationen ikke muligt
at bestemme, fra hvilken retning der er sket påvirkning af accelerometret. også resultaterne
fra ipu’s testkørsler 5 og 6 tyder på, at patentkravets træk vedrørende ”en ensartet retning”
ikke genfindes i nanopark fs30.
neubauer-patentets krav om, at omskiftning sker på basis af en minimumsacceleration, der
fastlægges i en ensartet retning, er derfor ikke opfyldt, og allerede af denne grund frifindes
therkildsen development for epdpp’s principale påstand.
                                                 - 48 -
needit-patentet
epdpp har som grundlag for anmodningen om nedlæggelse af midlertidigt forbud og påbud
samt påstanden om beslaglæggelse subsidiært henvist til needit-patentet.
therkildsen development har rejst indvending mod gyldigheden af needit-patentet, idet det
gøres gældende, at patentet ikke har den fornødne opfindelseshøjde. therkildsen develop-
ment har til støtte herfor henvist til en kombination af patentskrift ep 0 522 350 a2 (siega) og
patentskrift us 2007/0057779 a1 (battista). de to modhold omhandler forskellige problem-
stillinger og forskellige tekniske løsninger, og retten finder, at den rejste gyldighedsindven-
ding ikke giver grundlag for at tilsidesætte den gyldighedsformodning, som følger af myn-
dighedsprøvningen af patentet. retten finder herefter ikke grundlag for at fastslå, at needit-
patentet er ugyldigt. retten finder heller ikke, som anført af therkildsen development,
grundlag for at fastslå, at needit-patentet skulle have et særligt begrænset beskyttelsesom-
fang.
efter det foreliggende er det sandsynliggjort, at de indledende træk i needit-patentets krav 1
genfindes i nanopark fs30. spørgsmålet er herefter, om de kendetegnende træk i patentkra-
vet også genfindes i nanopark fs30.
det første af de kendetegnende træk i needit-patentet er, at processoren er konfigureret til at
foretage en ”filtrering af det eksemplerede signal for at undertrykke signalet uden for et fre-
kvensvindue”. efter bevisførelsen, herunder forklaringerne fra jacob andersen og børge
lindberg, finder retten det sandsynliggjort, at den cirkulære buffer i mikroprocessoren i na-
nopark fs30 fungerer som et båndpasfilter, idet beregningen af oldsum og newsum medfø-
rer bortfiltrering af høje frekvenser, hvilket fungerer som et lavpasfilter, mens beregningen af
differencen mellem oldsum og newsum medfører bortfiltrering af lave frekvenser, hvilket
fungerer som et højpasfilter. retten finder det herefter sandsynliggjort, at der i mikroproces-
soren i nanopark fs30 sker en filtrering af det samplede (eksemplerede) signal for at under-
trykke frekvenser uden for et frekvensvindue, og at denne kendetegnende del af needit-
patentet således anvendes i nanopark fs30.
                                                - 49 -
det andet kendetegnende træk i needit-patentet er, at processoren er konfigureret til at fore-
tage en ”integrering af det filtrerede signal over et tidsinterval med henblik på at tilvejebrin-
ge en integreret signalparameter”. efter bevisførelsen, herunder erklæringerne og forklarin-
gerne fra jacob andersen og børge lindberg, lægger retten til grund, at register 0x0183 i mi-
kroprocessoren fungerer således, at registret inden for intervallet 0-4 tæller en op eller en ned
afhængig af påvirkningen fra det filtrede signal og opsummerer disse parametre. denne
funktion kan ikke anses for en integration af et filtreret signal over et tidsinterval med hen-
blik på at tilvejebringe en integreret signalparameter. det er derfor ikke sandsynliggjort, at
den anden kendetegnende del af needit-patentet anvendes i nanopark fs30. det findes
endvidere, således som sagen er forelagt, heller ikke sandsynliggjort, at krænkelse kan statu-
eres ud fra en ækvivalensbetragtning.
på denne baggrund finder retten det ikke sandsynliggjort, at therkildsen developments na-
nopark fs30 krænker needit-patentet, jf. retsplejelovens § 413, nr. 1. betingelserne for at tage
epdpp’s subsidiære påstand til følge er derfor ikke opfyldt.
sagsomkostninger
epdpp skal efter sagens udfald betale sagsomkostninger til therkildsen development. efter
sagens karakter, værdi, omfang og forløb, herunder med hovedforhandling på tre dage, fast-
sættes sagsomkostningerne til i alt 200.000 kr., idet der er taget hensyn til therkildsen deve-
lopments udgifter til advokat og udgifter til teknisk og patentsagkyndig bistand. særligt
vedrørende udgifterne til teknisk og patentsagkyndig bistand bemærkes, at de afholdte og
estimerede udgifter til patentgruppen og børge lindberg er opgjort til i alt 89.930 kr.
                                        thi bestemmes:
therkildsen development aps frifindes.
                                             - 50 -
epdpp aps skal i sagsomkostninger inden 14 dage betale i alt 200.000 kr. til therkildsen de-
velopment aps. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
   peter indahl jensen               b. vollmond                 hans henrik bjørstrup
                                           (sign.)
                                        ___ ___ ___
                             udskriftens rigtighed bekræftes
                                 sø- og handelsretten, den
