                       højesterets kendelse
                         afsagt torsdag den 9. februar 2017
sag 218/2016
finanstilsynet ved advokat peter hedegaard madsen kærer vestre landsrets kendelse af 8.
juli 2016 om edition i sagen:
finansiel stabilitet a/s
(advokat lotte eskesen)
mod
poul blicher johnsen
(advokat arvid andersen)
poul sørensen
(advokat karoly nemeth)
leo christoffersen
(advokat karoly nemeth)
bdo statsautoriseret revisionsaktieselskab
(advokat søren halling-overgaard)
morten ovesen
(advokat søren halling-overgaard)
revisionsfirmaet mango nielsen aps
(advokat michael amstrup)
mango nielsen
(advokat michael amstrup)
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 14. afdeling den 8. juli 2016.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen,
henrik waaben, lars hjortnæs og anne louise bormann.
                                               - 2 -
påstande
finanstilsynet har nedlagt påstand om, at finanstilsynet pålægges at udlevere det tidligere
udleverede materiale, jf. kendelse af 5. februar 2015, i sin helhed, men med anonymisering i
form af anvendelse af generiske betegnelser for så vidt angår fortrolige oplysninger om kun-
deforhold, subsidiært at der dog ikke skal ske anonymisering af oplysninger for så vidt angår
juridiske personer, der er erklæret konkurs, tvangsopløst eller likvideret.
finansiel stabilitet a/s, bdo statsautoriseret revisionsaktieselskab og morten ovesen har
nedlagt påstand om stadfæstelse.
sagsfremstilling
ved stævning af 23. december 2010 anlagde løkken sparebank a/s (nu finansiel stabilitet)
sag mod løkken sparekasses tidligere direktør, bestyrelsesformand, bestyrelsesnæstformand
og sparekassens revisorer med påstand om betaling af 275 mio. kr. i erstatning for at have
handlet ansvarspådragende over for sparekassen i perioden fra 1. januar 2005 til sparekassens
sammenbrud i marts 2009. sagen blev af retten i hjørring henvist til behandling ved vestre
landsret, jf. retsplejelovens § 226.
finansiel stabilitet har under sagen overordnet gjort gældende, at der har været en række gra-
verende og kritisable forhold ved bestyrelsesformandskabets arbejde, direktørens ledelse og
revisorernes arbejde, herunder konkret med hensyn til bl.a. sparekassens kredithåndtering
(valg af kunder, kundetyper, branchefordeling, udlånsvilkår, kreditsagsbehandling og kredit-
vurderinger mv.). finansiel stabilitet har i den forbindelse opgjort det samlede tab ved de 20
mest tabsgivende engagementer til ca. 820 mio. kr.
under forberedelsen af sagen er løkken sparekasses bevillingspraksis og kreditsagsbehand-
ling gennemgået, og der er fremlagt konkrete eksempler på denne praksis.
de sagsøgte revisorer har overordnet gjort gældende, at de konkrete engagementer ikke gav
anledning til at reagere anderledes end sket, og det er herunder bl.a. anført, at heller ikke fi-
nanstilsynets gennemgang af engagementerne havde vist revisionsfejl.
                                                - 3 -
alle kundeoplysninger i bilag, som finansiel stabilitet har fremlagt, var oprindeligt anonymi-
seret. ved vestre landsrets kendelse af 25. maj 2011 blev finansiel stabilitet pålagt at
fremlægge de nævnte bilag uden anonymisering. af kendelsen fremgår bl.a.:
       ”de sagsøgte i sagen er løkken sparebank a/s’ tidligere bankdirektør, bestyrelses-
       formand og næstformand, samt bankens eksterne og interne revisorer. endvidere er
       løkken sparebank a/s’ tidligere bestyrelsesmedlemmer procestilvarslet i sagen.
       alle de sagsøgte og de procestilvarslede må således antages – i kraft af deres hverv i
       banken – at have haft adgang til de ekstraherede oplysninger i eksempelvis sagens bilag
       14 og 15, som nu begæres fremlagt i sagen i ikke anonymiseret form. de kunder, som
       tavshedspligten efter lov om finansiel virksomhed skal beskytte, må generelt antages at
       kunne pålægges at afgive forklaring om de relevante forhold.
       under disse omstændigheder, og da det må antages at være af afgørende betydning i
       relation til parternes anbringender og de dertil knyttede beviser, at der ikke sker ano-
       nymisering af kundenavnene i bilagene, findes bestemmelsen i § 117, stk. 1 i lov om
       finansiel virksomhed ikke at være til hindrer for, at parternes samstemmende begæring
       om fremlæggelse af bilagene uden anonymisering tages til følge.”
vestre landsret pålagde ved kendelse af 5. februar 2015 efter anmodning fra bdo stats-
autoriseret revisionsaktieselskab og statsautoriseret revisor morten ovesen finanstilsynet at
fremlægge følgende dokumenter:
       ”a. alle henvendelser fra finanstilsynet til løkken sparekasse i anledning af spare-
       kassens lovpligtige kvartalsindberetninger i årene 2006, 2007 og 2008, herunder hen-
       vendelser i brevform samt henvendelser, der foreligger som lovpligtige notater om
       mundtlige eller telefoniske henvendelser til sparekassen, bortset fra interne notater.
       b. alle øvrige henvendelser fra finanstilsynet til løkken sparekasse i årene 2006, 2007
       og 2008, herunder henvendelser i brevform incl. bilag, til sparekassen udleverede
       notater, rapporter etc., samt henvendelser, der foreligger som lovpligtige notater om
       mundtlige eller telefoniske henvendelser til sparekassen, bortset fra interne notater.
       c. alle henvendelser fra løkken sparekasse til finanstilsynet i årene 2006, 2007 og
       2008, herunder henvendelser i brevform incl. bilag, samt henvendelser, der foreligger
       som lovpligtige notater om mundtlige eller telefoniske henvendelser til finanstilsynet,
       bortset fra interne notater.”
af kendelsen fremgår bl.a.:
       ”landsretten finder, at en fremlæggelse af de dokumenter, der er omfattet af editionsbe-
       gæringen, vil udgøre et centralt led i bevisførelsen, og at de forhold, som ønskes bevist
       ved editionsbegæringen, ikke kan belyses på anden vis.
                                              - 4 -
     under hensyn hertil og til, at sagen drejer sig om et erstatningskrav på 275.000.000 kr.,
     finder landsretten endvidere, at der foreligger sådanne ganske særlige omstændigheder,
     at oplysningerne kan kræves fremlagt under denne retssag, uanset om de er omfattet af
     den skærpede tavshedspligt i henhold til lov om finansiel virksomhed § 354, stk. 1.
     finansiel stabilitet a/s har oplyst, at løkken sparekasses praksis vedrørende opbeva-
     ring af arkivalier ikke har fungeret på et niveau, som man kunne forvente af en spare-
     kasse. det må derfor lægges til grund, at finansiel stabilitet a/s ikke med sikkerhed
     kan fremlægge den fuldstændige korrespondance mellem løkken sparekasse og finans-
     tilsynet. et editionspålæg over for finansiel stabilitet a/s vil som følge heraf ikke op-
     fylde formålet med editionsbegæringen. begæringen om edition over for finansiel
     stabilitet a/s tages derfor ikke til følge over for finansiel stabilitet.
     finanstilsynet, der er part i den korrespondance mv, som ønskes fremlagt, må derimod
     antages med sikkerhed at kunne fremlægge den fuldstændige korrespondance mv. be-
     gæringen om edition tages derfor til følge over for finanstilsynet.
     landsretten har ikke herved taget stilling til, om materiale, der måtte indeholde detal-
     jerede økonomiske oplysninger om enkeltkunders forhold, er omfattet af editions-
     begæringen.
     …
     bdo statsautoriseret revisionsselskab (sagsøgte 4) og statsautoriseret revisor morten
     ovesen (sagsøgte 5) skal friholde finanstilsynet for omkostningerne herved.”
af vestre landsrets retsbog af 22. juli 2015 fremgår bl.a.:
     ”på baggrund af landsrettens kendelse af 5. februar 2015 om edition har finanstilsynet
     ved brev af 30. marts 2015 fremsendt en række dokumenter til advokat søren halling-
     overgaard. finanstilsynet har samtidig gjort opmærksom på, at kundeoplysninger, der
     er undergivet tilsynets skærpede tavshedspligt, er udeladt. der er herved henvist til af-
     tale med vestre landsret. det fremgår desuden, at man i enkelte tilfælde har valgt at
     undlade at medsende materiale, som i så væsentlig grad består af kundeoplysninger, at
     materialet ikke vil give mening i anonymiseret form. det materiale, som man som følge
     heraf har undladt at fremsende, omfatter efter det oplyste bl.a. ”engagementer medsendt
     i forbindelse med undersøgelsen i 2006 i henhold til indkaldelsesbrev af 2. marts 2006”
     og ”engagementer indsendt i forbindelse med undersøgelsen i 2008 (pkt. a 15.1 og a
     15.2 i indkaldelsesbrevet af 26. marts 2008.”
     advokat søren halling-overgaard har i brevet af 21. maj 2015 anført, at det er hans
     opfattelse, at landsrettens kendelse af 5. februar 2015 tillige omfatter dokumenter ved-
     rørende de pågældende engagementsgennemgange foretaget af finanstilsynet. han har
     derfor anmodet om landsrettens tilkendegivelse vedrørende omfanget og rækkevidden
     af landsrettens editionskendelse af 5. februar 2015.
     landsretten bemærkede, at det af kendelsen af 5. februar 2015 fremgår, at de dokumen-
     ter, der er omfattet af begæringen om edition, kan kræves udleveret, uanset om oplys-
                                                - 5 -
       ninger heri er omfattet af den skærpede tavshedspligt i henhold til lov om finansiel virk-
       somhed § 354, stk. 1. det fremgår endvidere af kendelsen, at landsretten ikke herved har
       taget stilling til, om materiale, der måtte indeholde detaljerede oplysninger om enkelt-
       kunders forhold, er omfattet af editionsbegæringen.
       landsretten kan henholde sig til det, der er anført i kendelsen af 5. februar 2015, idet det
       bemærkes, at kundeoplysninger, der er undergivet tilsynets skærpede tavshedspligt, ikke
       er undtaget fra pligten til edition, men at oplysningerne herom kan gives i anonymiseret
       form. finanstilsynet må desuden foretage en konkret vurdering af, om dokumenter, der
       måtte indeholde detaljerede økonomiske oplysninger om enkeltkunders forhold, er om-
       fattet af editionsbegæringen. landsretten har telefonisk oplyst over for finanstilsynet, at
       tilsynet bør gøre opmærksom på, at der i så fald er dokumenter, der ikke medsendes.”
finanstilsynet udleverede herefter 11 ringbind med det materiale, der var omfattet af editions-
kendelsen, i anonymiseret form. parterne i sagen og landsretten har på et forberedende rets-
møde den 3. februar 2016 gennemgået eksempler på det udleverede materiale.
bdo statsautoriseret revisionsaktieselskab og statsautoriseret revisor morten ovesen anmo-
dede herefter om, at dokumenterne blev udleveret i ikke anonymiseret form, medmindre fi-
nanstilsynet i relation til enkelte konkrete dokumenter anmodede landsretten om at bestemme,
at dokumenterne skulle forblive anonymiseret.
vestre landsret afsagde kendelse om spørgsmålet den 7. juni 2016. af kendelsen fremgår
bl.a.:
       ”landsretten finder det godtgjort, at det materiale, som finanstilsynet har udleveret i
       henhold til landsrettens pålæg om edition, ikke er anvendeligt i den foreliggende ano-
       nymiserede form. landsretten finder det endvidere godtgjort, at adgangen til materialet i
       ikke-anonymiseret form vil være uomgængelig nødvendig for, at sagens problemstillin-
       ger kan belyses tilstrækkeligt. under hensyn hertil og til størrelsen af det beløb, som sa-
       gen drejser sig om, bestemmer landsretten derfor, at finanstilsynet skal udlevere materi-
       alet i ikke anonymiseret form, medmindre finanstilsynet i relation til enkelte konkrete
       dokumenter anmoder landsretten om at bestemme, at dokumenterne skal forblive ano-
       nymiseret.”
ved brev af 16. juni 2016 anmodede finanstilsynet landsretten om at bestemme, at alle fortro-
lige kundeoplysninger i de omhandlede dokumenter skulle forblive fuldstændigt anonymise-
rede, da det udleverede materiale efter finanstilsynets opfattelse i sin helhed indeholdt kunde-
oplysninger, som finanstilsynet var i besiddelse af som følge af sin tilsynsvirksomhed, og
                                                - 6 -
som dermed var undergivet tilsynets skærpede tavshedspligt efter lov om finansiel virksom-
hed § 354, stk. 1.
vestre landsret traf afgørelse herom ved kendelse af 8. juli 2016. af kendelsen fremgår bl.a.
følgende:
       ”landsretten har som anført i kendelsen af 7. juni 2016 fundet det godtgjort, at adgan-
       gen til materialet i ikke anonymiseret form, er uomgængelig nødvendig, for at sagens
       problemstillinger kan belyses tilstrækkeligt.
       det, som finanstilsynet har anført i brevet af 16. juni 2016 om fortsat anonymisering,
       kan ikke føre til, at dokumenterne ikke skal udleveres i ikke anonymiseret form.
       landsretten pålægger derfor finanstilsynet at udlevere det tidligere udleverede mate-
       riale i sin helhed i ikke anonymiseret form, jf. herved retsplejelovens § 299, stk. 1, jf. §
       169, stk. 2.”
det er denne kendelse, der er blevet indbragt for højesteret med procesbevillingsnævnets
tilladelse. landsretten har ved retsbog af 19. september 2016 tillagt kæremålet opsættende
virkning.
anbringender
finanstilsynet har anført bl.a., at tilsynet anerkender, at spørgsmålet om, hvorvidt betingel-
serne for edition i forhold til finanstilsynet er opfyldt, er endeligt afklaret. kæremålet
vedrører således alene spørgsmålet om, hvorvidt landsretten ved kendelse af 8. juli 2016
korrekt har pålagt finanstilsynet at fremlægge alle oplysninger i dokumenterne omfattet af
editionsbegæringen uden nogen form for anonymisering.
landsrettens kendelse indebærer en uproportional og for vidtrækkende videregivelse af
fortrolige kundeoplysninger, og landsretten har ikke foretaget den nødvendige afvejning og
vurdering af, hvorvidt hensynet til sagens oplysning konkret kan begrunde, at alle fortrolige
oplysninger om kundeforhold skal videregives uden nogen form for anonymisering. kendel-
sen strider imod den beskyttelse, som lovgiver har pålagt finanstilsynet at yde kunder i finan-
sielle virksomheder, jf. lov om finansiel virksomhed § 354.
en så generel og kategorisk ophævelse af tavshedspligten flugter ikke med de forpligtelser,
der følger af den bagvedliggende og harmoniserende eu-regulering. tidligere kunder i løk-
                                               - 7 -
ken sparekasse, der i forbindelse med finanstilsynets fremlæggelse af materiale måtte få of-
fentliggjort fortrolige oplysninger om deres virksomheds finansielle forhold, vil således med
rette kunne gøre gældende, at de ikke har opnået den samme grad af beskyttelse som andre
virksomheder i eu, og at landsrettens ophævelse af tavshedspligten ikke er eu-konform.
løkken sparekasse er ikke undergivet konkursbehandling, og muligheden for at fremlægge
oplysninger om virksomheden i en efterfølgende civil retssag i medfør af lov om finansiel
virksomhed § 354, stk. 5, finder således ikke anvendelse. finansiel stabilitet fik i marts 2009
overdraget samtlige aktiver og visse passiver i løkken sparekasse – bortset fra garantikapital.
den finansielle virksomhed i løkken sparekasse er videreført i regi af finansiel stabilitet og
er ikke undergivet konkursbehandling. det er alene den tomme juridiske skal, dvs. selskabet
bag løkken sparekasse, der ikke har videreført finansiel virksomhed, der er erklæret konkurs.
under alle omstændigheder kan en eventuel videregivelse ikke indeholde oplysninger om
kundeforhold.
til støtte for den principale påstand har finanstilsynet endvidere navnlig anført, at en anony-
misering, der indebærer anvendelsen af generiske betegnelser til at beskrive bankens tidligere
kunder, vil kunne sikre en vis beskyttelse af de fortrolige kundeoplysninger, idet det ikke vil
være muligt for offentligheden at koble de generiske betegnelser til de tidligere kunder i ban-
ken.
landsretten har ved den påkærede kendelse afskåret finanstilsynet fra at gøre brug af den
mulighed for tilsynet til at kunne undlade at fremlægge fortrolige oplysninger om kundefor-
hold beskyttet af lov om finansiel virksomhed § 354, stk. 1, som i første omgang blev aner-
kendt og opretholdt af landsretten ved kendelse af 7. juni 2016. landsretten har herved ganske
set bort fra den adgang til at foretage anonymisering, som landsretten ellers oprindeligt havde
indrømmet finanstilsynet. landsretten har med kendelsen således afskåret finanstilsynet fra
at undtage konkrete oplysninger fra at blive fremlagt i sagen, herunder oplysninger, der er
uden relevans for sagen, og oplysninger, der vedrører kunder, der fortsat eksisterer.
lov om finansiel virksomhed garanterer – i overensstemmelse med det bagvedliggende bank-
direktiv – en særlig beskyttelse af fortrolige kundeoplysninger, hvilket støttes af bestemmel-
                                                - 8 -
serne i § 354, stk. 5, og § 352 a, der sikrer en beskyttelse også i forbindelse med finansielle
virksomheder, der afvikles af finansiel stabilitet.
en anonymisering, der anvender generiske betegnelser for henholdsvis kunder og deres re-
spektive engagementer, sikkerheder mv., vil sikre en proportional og afbalanceret varetagelse
af både hensynet til sagens oplysning på den ene side og hensynet til beskyttelsen af oplysnin-
gernes fortrolige karakter på den anden side. samtidig indebærer anonymiseringen, at kunde-
oplysninger, som ikke har direkte relevans for retssagen, ikke videregives til sagens parter.
dermed vil anonymiseringen tilvejebringe den fornødne beskyttelse af bankens tidligere
kunder. en sådan anonymisering vil i øvrigt gøre det muligt at anvende materialet til bevis-
førelse og som grundlag for syn og skøn samt afhøring af parter og vidner.
til støtte for den subsidiære påstand har finanstilsynet herudover navnlig anført, at der som
minimum må kunne ske en anonymisering, der sikrer, at fortrolige oplysninger om kundefor-
hold vedrørende tidligere kunder, der fortsat eksisterer, ikke videregives af finanstilsynet.
finansiel stabilitet har navnlig anført, at hensynet til kundernes interesse i hemmeligholdelse
af deres økonomiske forhold allerede er blevet afvejet over for hensynet til sagens oplysning.
det er sket ved landsrettens kendelse af 25. maj 2011, hvormed landsretten bestemte, at fi-
nansiel stabilitet skulle fremlægge et omfangsrigt materiale angående sparekassens økonomi
og udlån, herunder detaljeret materiale angående en række store, konkrete udlånsengagemen-
ter i ikke anonymiseret form.
de for sagen relevante kundeforhold er erhvervsengagementer af en vis størrelse inden for
ejendomssektoren. disse erhvervsengagementer er enten ophørt ved kundernes konkurs eller
– i ganske få tilfælde – ved overflytning af engagementet til andet pengeinstitut inden for få år
efter sparekassens kollaps. der er således alene tale om historiske oplysninger vedrørende
perioden 2006-2008 angående ophørte kundeforhold, hvilket begrænser den reelle interesse i
fortsat hemmeligholdelse af oplysningerne.
finansiel stabilitet har ikke selv nogen interesse i at hemmeligholde materialet, der skal an-
vendes til oplysning af en retssag om 275 mio. kr. anlagt af finansiel stabilitet imod blandt
andre løkken sparekasses tidligere revisorer.
                                                 - 9 -
hemmeligholdelsespligten i lov om finansiel virksomhed § 354 indebærer ikke, at edition er
udelukket. selv hvis hemmeligholdelsespligten blev anset for at være pålagt finanstilsynet i
”det offentliges interesse”, som finanstilsynet har argumenteret for, ville det ikke føre til en
absolut fritagelse fra edition, men alene til en pligt efter retsplejelovens § 169, stk. 2, jf. § 299,
stk. 1, til at høre vedkommende offentlige myndighed, inden retten træffer endelig afgørelse.
landsretten har netop fulgt denne fremgangsmåde. absolut fritaget fra edition er alene oplys-
ninger, der holdes hemmelige på grund af hensynet til statens sikkerhed, til dens forhold til
fremmede magter eller på grund af hensynet til tredjemands liv eller helbred, jf. retsplejelo-
vens § 299, stk. 1, jf. § 169, stk. 2, sidste pkt.
den eu-retlige regulering, som lov om finansiel virksomhed § 354 delvist er baseret på, in-
debærer heller ikke, at finanstilsynet er udelukket fra at udlevere fortrolige oplysninger, her-
under kundeoplysninger, til brug for parterne i en civil retssag.
landsretten har ved sin afgørelse efter retsplejelovens § 299, stk. 1, jf. § 169, stk. 2, foretaget
en konkret afvejning af hensynet til hemmeligholdelse af oplysninger om mere end otte år
gamle erhvervskundeforhold til en ophørt sparekasse overfor behovet for oplysning af en ak-
tuel sag af væsentlig økonomisk betydning for de involverede parter og af betydelig offentlig
interesse. der er ikke grundlag for at kritisere denne afvejning.
der er under sagen allerede fremlagt en række kundeoplysninger i ikke anonymiseret form.
således er der fremlagt dokumentation for bevillingsindstillinger og behandling heraf i besty-
relsen. nyt materiale, der fremlægges anonymiseret, vil ikke kunne sættes i relation til alle-
rede fremlagt materiale og vil derfor ikke i ønsket omfang kunne bidrage til sagens oplysning.
den juridiske enhed, der overdrog løkken sparekasses aktiviteter, bortset fra ansvarlig kapi-
tal og efterstillet gæld til et datterselskab under finansiel stabilitet, er ikke taget under kon-
kursbehandling. aktiviteterne i løkken sparekasse blev den 25. marts 2009 endeligt over-
draget til løkken sparebank a/s, som var et nystiftet datterselskab under finansiel stabilitet.
løkken sparekasse skiftede derefter navn til den selvejende institution ls løkken. løkken
sparekasse mistede i forlængelse heraf sin tilladelse til at drive pengeinstitutvirksomhed,
herunder retten til at betegne sig som et pengeinstitut. der findes imidlertid fortsat en juridisk
                                               - 10 -
enhed med navnet løkken sparekasse i erhvervsstyrelsens register. efter finansiel stabilitets
opfattelse afspejler registreringen ikke en reel juridisk enhed, idet denne er uden aktivitet og
uden ledelse.
bdo statsautoriseret revisionsaktieselskab og morten ovesen har navnlig anført, at lands-
rettens kendelse af 7. juni 2016, hvormed landsretten bestemte, at parterne skulle have adgang
til materialet i ikke anonymiseret form, ikke er genstand for dette kæremål. kæremålets gen-
stand er alene, i hvilket omfang højesteret kan tiltræde landsrettens vurdering, hvorefter
landsretten – på baggrund af finanstilsynets anmodning af 16. juni 2016 – ikke fandt, at der
var grundlag for at undtage konkrete dokumenter fra kravet om fremlæggelse af finanstil-
synets materiale i sin helhed i ikke-anonymiseret form i henhold til landsrettens kendelse af 7.
juni 2016. vestre landsrets kendelse af 7. juni 2016 er således endelig og har dermed rets-
kraft i forhold til finanstilsynet og sagens parter.
som landsretten fastslog i kendelsen af 7. juni 2016, er adgangen til materialet i en ikke
anonymiseret form ”uomgængelig nødvendig for, at sagens problemstillinger kan belyses
tilstrækkeligt”. det bemærkes i den forbindelse, at finanstilsynets udøvelse af tilsyn i egen-
skab af tilsynsmyndighed må antages at indgå med en ikke ubetydelig vægt ved landsrettens
stillingtagen til den påståede erstatningspådragende adfærd fra de sagsøgtes side. finanstil-
synets vurdering – og dermed grundlaget herfor – er af afgørende betydning for sagens op-
lysning, hvorfor de fra finanstilsynet fremsendte dokumenter bør fremlægges i ikke anony-
miseret form.
det, der er anført af finanstilsynet under kæremålet, vedrører i al væsentlighed forhold, som
ikke har været genstand for den påkærede kendelse. landsretten har således ved kendelsen
alene forholdt sig til indholdet af finanstilsynets brev af 16. juni 2016. den påkærede kendel-
se indebærer ikke, at finanstilsynet fremadrettet er afskåret fra at gøre brug af den mulighed
for tilsynet til at kunne undlade at fremlægge fortrolige oplysninger om kundeforhold, der
følger af landsrettens kendelse af 7. juni 2016. der er således intet, der forhindrer finanstilsy-
net i på nuværende tidspunkt at anmode om landsrettens stillingtagen til, hvorvidt nye oplys-
ninger fra finanstilsynet skal medføre, at anonymisering i forhold til et eller flere konkrete
dokumenter skal opretholdes.
                                                - 11 -
for så vidt angår finanstilsynets subsidiære påstand om fremlæggelse af ikke anonymiserede
oplysninger vedrørende juridiske personer, der er erklæret konkurs, tvangsopløst eller likvide-
ret, er der tale om forhold, som landsretten ved den påkærede kendelse ikke har haft lejlighed
til at tage stilling til.
sagens samlede materiale bør foreligge i ikke anonymiseret form, medmindre helt særlige
forhold måtte gøre sig gældende i forhold til enkelte dokumenter, jf. herved kendelsen af 7.
juni 2016.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om finanstilsynet kan pålægges at fremlægge det materiale, som tilsynet har
fremlagt i henhold til landsrettens editionskendelse af 5. februar 2015, i ikke anonymiseret
form.
efter retsplejelovens § 299, stk. 1, kan retten efter begæring af en part pålægge tredjemand at
forevise eller udlevere dokumenter, der er undergivet hans rådighed, og som har betydning for
sagen, medmindre der derved vil fremkomme oplysning om forhold, som han ville være ude-
lukket fra eller fritaget for at afgive forklaring om som vidne, jf. bl.a. retsplejelovens § 169.
efter § 169, stk. 2, kan retten pålægge en person, der handler i offentligt eller dermed lige-
stillet hverv, at afgive forklaring om forhold, hvor den pågældende i det offentliges interesse
er pålagt tavshedspligt, hvis forklaringen må antages at være af afgørende betydning for sa-
gens oplysning.
spørgsmålet er, i hvilket omfang hensynet til hemmeligholdelse, jf. lov om finansiel virksom-
hed § 354, bør vige for hensynet til sagens oplysning, jf. retsplejelovens § 299, jf. § 169, stk.
2.
højesteret har ved kendelse af 2. december 2016 i sag 204/2016, der angik finanstilsynets
tavshedspligt vedrørende kundeoplysninger i roskilde bank, fastslået, at der ved afgørelsen
efter § 169, stk. 2, må ske en afvejning af de hensyn, der ligger bag tavshedspligten, over for
hensynet til sagens oplysning. som anført i kendelsen følger det af forarbejderne til § 354 i
lov om finansiel virksomhed, at formålet med tavshedspligten er at beskytte pengeinstitutterne
                                               - 12 -
og deres kunder mod udlevering af fortrolige oplysninger og samtidig give finanstilsynet mu-
lighed for effektivt at udøve den lovpligtige tilsynsvirksomhed.
sagen mod løkken sparekasses tidligere ledelse og revisorer vedrører et erstatningskrav på
275 mio. kr. for utilstrækkelighed i ledelsen og revisionen i årene op til sparekassens sam-
menbrud. der er endvidere tale om en sag af principiel karakter og større samfundsmæssig
betydning.
de sagsøgte revisorer har som begrundelse for editionsbegæringen bl.a. henvist til, at doku-
menterne skal bevise, at løkken sparekasses lovpligtige kvartalsindberetninger samt kor-
respondancen i øvrigt mellem finanstilsynet og sparekassen ikke gav finanstilsynet anledning
til at reagere, eller at reaktionerne ikke kan betragtes som værende af alvorlig karakter. af
landsrettens kendelse af 5. februar 2015 fremgår, at finansiel stabilitet som følge af mangler
ved løkken sparekasses opbevaring af arkivalier ikke med sikkerhed kan fremlægge den
fuldstændige korrespondance mellem sparekassen og finanstilsynet.
i kendelse af 7. juni 2016 har landsretten efter at have modtaget eksempler på det anonymi-
serede materiale vurderet, at materialet ikke er anvendeligt i den foreliggende anonymiserede
form. højesteret finder, at en eventuel anonymisering med anvendelse af generiske betegnel-
ser for kunder og låneforhold ikke vil ændre herved, bl.a. fordi det fortsat ikke vil være muligt
at relatere oplysningerne i materialet til sagens øvrige ikke anonymiserede materiale, og idet
en anonymisering vil gøre det vanskeligt at afhøre vidner om indholdet af materialet.
højesteret tiltræder på den anførte baggrund, at det er af afgørende betydning for sagen, at
materialet fremlægges i ikke anonymiseret form.
løkken sparekasse driver ikke længere virksomhed som pengeinstitut. det selskab, som over-
tog sparekassens aktiviteter, og som nu indgår i finansiel stabilitet, overtog aktiviteterne med
henblik på afvikling. de sagsøgte i sagen er løkken sparekasses tidligere direktør, bestyrel-
sesformand og næstformand, samt sparekassens eksterne og interne revisorer. endvidere er
sparekassens tidligere bestyrelsesmedlemmer procestilvarslet. de sagsøgte og procestilvarsle-
de må således antages i kraft af deres hverv i sparekassen at have haft adgang til det materiale,
                                               - 13 -
som er fremlagt fra finanstilsynet. oplysninger om kunders økonomiske forhold indgår end-
videre i forvejen i betydeligt omfang i sagen i ikke anonymiseret form.
finansiel stabilitet har oplyst, at de for sagen relevante kundeforhold er erhvervsengagemen-
ter af en vis størrelse inden for ejendomssektoren. disse engagementer er enten ophørt ved
kundernes konkurs eller – i ganske få tilfælde – ved overflytning af engagementet til andet
pengeinstitut inden for få år efter sparekassens kollaps. der er således efter det oplyste tale
om oplysninger vedrørende perioden 2006-2008 angående ophørte kundeforhold.
på denne baggrund tiltræder højesteret, at hensynene bag tavshedspligten i § 354 i lov om
finansiel virksomhed må vige for hensynet til sagens oplysning, således at der ikke som på-
stået af finanstilsynet generelt skal ske anonymisering af samtlige fortrolige oplysninger om
kundeforhold eller af sådanne oplysninger på nær oplysninger om juridiske personer, der er
erklæret konkurs, tvangsopløst eller likvideret.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
finanstilsynet skal i sagsomkostninger for højesteret inden 14 dage fra denne højesteretsken-
delses afsigelse betale 4.000 kr. til bdo statsautoriseret revisionsaktieselskab, 4.000 kr. til
morten ovesen og 10.000 kr. til finansiel stabilitet a/s. sagsomkostningsbeløbene forrentes
efter rentelovens § 8 a.
