dom
afsagt den 5. november 2012 i sag nr. bs c6-2416/2010:
maren holding aps
2100 københavn ø
og
a
2100 københavn ø
mod
sydbank a/s
peberlyk 4
6200 aabenraa
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag vedrører spørgsmål om indgåelse af og efterfølgende tvangslukning af
terminsforretninger.
under sagen, der er anlagt den 29. december 2010, har maren holding aps påstået sydbank
a/s dømt til at betale 2.405.869,27 kr., subsidiært et efter rettens skøn mindre beløb, med
tillæg af sædvanlig procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
a har påstået sydbank a/s dømt til at betale 189.800 kr., subsidiært et efter rettens skøn
mindre beløb, med tillæg af sædvanlig procesrente fra sagens anlæg til betaling sker.
sydbank a/s har påstået frifindelse over for maren holding aps og frifindelse, subsidiært
frifindelse mod betaling af et mindre beløb end 189.800 kr. efter rettens nærmere skøn med
procesrente fra sagens anlæg til betaling sker, over for a.
oplysningerne i sagen
den 11. november 2005 indgik maren holding aps (herefter kaldet selskabet) og
sparekassen spartrelleborg, som siden blev overtaget af sydbank a/s (herefter kaldet
banken) en aftale om lånefinancierede investeringer, og parterne indgik i forlængelse heraf
den 31. maj 2006 en rammeaftale for terminsforretninger. selskabet indgik over en årrække et
antal terminsforretninger med schweiziske franc (chf), og efter en periode, hvor der ikke
blev indgået sådanne forretninger, blev selskabets stifter og anpartshaver a telefonisk
kontaktet af bankens valutachef, ken kürstein, som foreslog, at der på ny blev indgået
terminsforretninger med chf. banken indgik i forlængelse af samtalen 2 købsforretninger på
hver 1 mio. chf, og tvisten mellem selskabet og banken vedrører blandt andet, om as accept
angik købs- eller salgsforretninger. selskabet forlængede herefter terminsforretningerne
løbende og indgik en yderligere købsforretning på 2 mio. chf. den 13. juni 2007 lukkede
banken terminsforretningerne uden at selskabet blev anmodet om at foretage yderligere
indbetalinger til dækningen af tabet på overdækningen, og tvisten mellem selskabet og
banken vedrører tillige, om banken var berettiget hertil. sideløbende med selskabets
engagementer havde a et engagement hos banken, og han anmodede den 15. april 2008
banken om at indgå en salgsforretning med chf svarende til 1.8 mio. danske kroner. banken
meddelte den 20. april 2008, at man ikke ønskede at indgå terminsforretningen, og tvisten
mellem a og banken vedrører, om banken var berettiget hertil. samlet vedrører sagen, om
                                              - 2 -
bankens dispositioner har påført selskabet og a et erstatningsberettiget tab, og i givet fald,
hvorledes dette tab skal opgøres.
forklaringer
a har forklaret, at han er ansat på et reklamebureau, som han også er medejer af og som
primært laver reklamefilm. han stiftede i 2004 maren holding aps med det formål at
erhverve aktier i reklamebureauet. han fandt på et tidspunkt en sommerhus i sverige, og alle
talte om, at han skulle finansiere købet med valutalån. han ledte efter en bank, hvor han
kunne få en lav rente, og på venners anbefaling kontaktede han spartrelleborg. på et møde i
banken fik han at vide, at man ikke kunne tilbyde ham valutalån, men i stedet valutaterminer
med salgspositioner. det forudsatte imidlertid, at han lavede en investeringspakke, og dertil
skulle der optages et lån på 1 mio. kr. i friværdien i hans lejlighed. investeringspakken
indebar, at han kunne handle med 11 mio. kr., og "worst case" ville ifølge banken være, at han
tabte 1 mio. kr. det blev aftalt, at der skulle investeres i chf, som var den mest "rolige"
valuta, og ideen var at tjene på renteforskellen mellem danmark og schweiz. tilsvarende
kunne gøres med svenske kroner, men det krævede, at man var mere risikovillig.
sommerhuskøbet blev derefter finansieret men lå i lang tid på kassekreditten, for
investeringerne i chf afventede, at kursen steg. da kursen var 476, et historisk højt niveau,
blev investeringerne gennemført. efter at engagementet var underskrevet, blev han
præsenteret for kjeld børgesen, som købte obligationerne og derefter løbende, som
udgangspunkt hver fredag, holdt ham orienteret om salgsterminerne. han modtog
beholdningsoversigter og bekræftelser på indgåelse af terminsforretninger, svarende til dem,
som er fremlagt som bilag a og b. han mener, at han underskrev bekræftelserne løbende,
men det var ikke noget, som kjeld børgesen lagde vægt på. det skete, at kjeld børgesen
sendte ham en stak bekræftelser, som han blev bedt om at underskrive og returnere, fordi
regnskabsafdelingen krævede det. kjeld børgesen holdt øje med markedet for chf og
vurderede, om det var godt at blive i markedet eller om man i stedet skulle "lukke før tid" for
at undgå for store tab. som regel blev terminsforretningerne lukket med gevinst, og indtægten
blev sammen med renteindtægterne på obligationerne anvendt til at nedbringe kassekreditten
og for sommerhusets vedkommende til at nedbringe gælden i det. de kaldte det aktiv
gældspleje. han har aldrig indgået en købsposition, men kjeld børgesen fortalte, at hvis man
lukkede en terminsforretning før tid, så "lå man i køb" i den sidste tid ud. efter ca. 1 år fik han
at vide, at kjeld børgesen ikke længere var hans rådgiver, og det eneste han blev orienteret
om, var, at man lukkede bankens afdeling på kgs. nytorv. souschef søren henriksen
præsenterede ham efter "et lille tomrum, hvor han ikke var inde" for bankens nye valutachef,
ken kürstein, som skulle køre investeringspakken videre. på det tidspunkt lå chf lavt, og
der skete ikke meget. han havde været vant til, at banken kontaktede ham, når det var aktuelt
at gå ind i chf, og kjeld børgesen plejede at snakke om "spotkurs", som ændrede sig fra
minut til minut. på et tidspunkt, mens han var i sommerhuset, blev han ringet op af ken
kürstein, som blandt andet fortalte, at markedet var volatilt, og at han nu skulle "ind i chf
igen", for kursen på chf var høj igen. han havde en forventning om, at
terminsforretningerne, som typisk angik beløb på ½ - 1 mio. chf, blev trukket på hele
engagementet. han kan slet ikke huske at have modtaget bilag a og b før på et senere
tidspunkt, hvor han på anmodning fik dem tilsendt. det var først da han modtog
posteringsoversigten fra peter prüsse-nielsen, som var den i banken, der sendte ham
posteringsoversigter, og så, at der stod et minus ved valutaforretninger, at han blev
opmærksom på, at det var købsforretninger, banken havde indgået. han sendte samme dag,
den 25. september 2006, en mail til peter prüsse-nielsen, som dog ikke reagerede. ordene i
mailen "det ser jo bedre ud end tidligere" refererer til obligationskurserne. da han senere fik
                                               - 3 -
kontakt med peter prüsse-nielsen over telefonen og fik bekræftet, at der var indgået
købsforretninger, forstod han ikke konsekvenserne af det, eller om det var udtryk for, at
terminsforretningerne var lukket tidligere. han prøvede derefter at få fat i ken kürstein, og da
det ikke lykkedes, tog han fat i dennes overordnede, søren henriksen, som han sendte en mail
den 19. oktober 2006. han gik lidt i panik, men regnede med at der var tale om en fejl, som
ville blive rettet. det undrede ham, at han ikke blev ringet op, da kursen på det tidspunkt
raslede ned som forventet, for ved at indgå en ny købshandel på et lavere niveau, ville han jo
kunne sænke snittet og komme tættere på den reelle kurs. det er det, han i mailen mener med
"en modgående handel". det senere køb af 2 mio. chf er en sådan modgående handel. på det
tidspunkt, hvor han skrev mailen, havde han fået forklaret, hvordan tingene hang sammen, og
han havde haft utallige samtaler med banken og fået rådgivning fra flere, som bedre forstod,
hvordan tingene hang sammen. når han ringede til banken, blev han hele tiden stillet rundt og
fik mange forskellige reaktioner. søren henriksen sagde, at han ville undersøge sagen og
vende tilbage, men han fik aldrig en melding om, at det enten var et køb, "som man var glad
for", eller at der var sket en fejl. det tætteste, han kom på en holdning til sagen, var, at ken
kürstein sagde, at der ikke var noget at gøre ved det. en bekendt, som er bankmand, fortalte,
at telefonsamtaler om blandt andet terminsforretninger blev optaget, og han bad både
mundtligt og skriftligt om at få en udskrift af samtalen med ken kürstein. på det tidspunkt
begyndte han at anlægge den holdning, at terminsforretningerne var bankens og ikke hans, for
ingen sagde klart, at forretningerne var indgået på hans anmodning. søren henriksen
bekræftede, at samtalen med ken kürstein var optaget. senere fik han at vide, at det ikke var
tilfældet, fordi ken kürstein havde ringet ham op via bankens omstillingsanlæg, og senere
igen fik han at vide, at samtalen var blevet optaget men efterfølgende slettet. hvis
terminsforretningerne var blevet lukket på det tidspunkt, ville tabet alene have været på
80.000 kr., men han sagde til peter prüsse-nielsen, at terminerne skulle forlænges, indtil han
havde fået den samtale. han underskrev ingen bilag, for han opfattede det ikke som hans
handel. han og peter prüsse-nielsen talte sammen hver gang der var skæringsdag for en
terminsforretning, og i starten blev terminsforretningerne forlænget med 1 måned, for han
tænkte, at der måtte ligge en udskrift af samtalen inden da. i december 2006 blev der indgået
nye købspositioner, og det var først derefter, vist nok i begyndelsen af af 2007, at han havde
et møde med banken. på det tidspunkt havde han stadig ikke fået svar på, om banken havde
samtalen eller ej, og de advokater, som han talte med, forklarede, at han havde en
tabsbegrænsningspligt så længe der var en tvist med banken. det var i det lys, at han foretog
købsforretningen på de 2 mio. chf, for han fik at vide, at bunden var nået og ville ved købet
sænke snittet på sine positioner. på det tidspunkt rådførte han sig med andre, herunder en
bekendt, som var bankmand. ved handlen kom han "halvvejs i mål", og derved tættere på at
kunne lukke terminsforretningerne ned til omkring 0. peter prüsse-nielsen syntes, at det var
en god ide, og han foreslog banken, at de fandt ud af, om begge parter var interesseret i at
lukke engagementet. på det efterfølgende mødet, hvor ken kürstein, bent daugaard og søren
henriksen deltog, fik han at vide, at hans samtale med ken kürstein fandtes på en optagelse,
men det var også på det møde, at ken kürstein sagde, at der ikke var noget at komme efter.
han har løbende sagt, at han ikke havde bedt om, at der blev indgået de to købsforretninger,
og han har løbende, men forgæves, bedt de implicerede forklare, hvorfor han dog skulle indgå
købsforretninger. han fik ikke noget varsel, da terminsforretningerne blev lukket ned den 13.
juni 2007. faktisk var det noget han hørte fra sin svigerfar, som havde fået det at vide i anden
sammenhæng. peter prüsse-nielsen sendte ham en posteringsoversigt pr. e-mail den 11. juni
2007, dvs. 2 dage før han blev lukket ned. han fik jo løbende tilsendt posteringsoversigter og
så ikke, at det fremgik af oversigten, at han var i "gult lys". han havde på det tidspunkt fået at
vide, at optagelsen af samtalen med ken kürstein fandtes, og havde jo sagt, at positionerne
skulle forlænges, indtil han fik samtalen. han opfattede grundlæggende ikke handlerne som
                                               - 4 -
hans, så længe det var uafklaret, hvad han og ken kürstein havde aftalt. han skrev en mail til
søren henriksen den 14. juni 2007. der var herefter løbende telefonsamtaler mellem ham og
banken for at finde en løsning. han spurgte til optagelsen af telefonsamtalen hver gang han
lavede en aftale med peter prüsse-nielsen om forlængelse af terminsforretningerne. i
mellemtiden skete der ikke noget med det private engagement, og da kursen på chf faldt,
ville han gerne ind i chf, for at få så lav en rente som mulig på lånet i sommerhuset. han bad
derfor den 15. april 2008 banken om at indgå en salgsforretning med chf, men fik ingen
reaktion før den 20. april 2008, hvor søren henriksen svarede ham, at banken ikke ønskede at
fortsætte terminsforretningerne. han gik faktisk glip af en masse derved, også fordi hans lån
derefter blev konverteret til en højrente kassekredit med et månedligt rentetab på 6.000 kr. i
dag ligger alle hans engagementer stadig i sydbank, for ingen andre banker vil røre ham med
en ildtang. sydbank har lukket for hans netbankadgang, så han kan ikke følge udviklingen i
engagementerne på anden måde end gennem de opgørelser, som han løbende får tilsendt.
ken kürstein har forklaret, at han kom til spartrelleborg efter 10 år i bikubens
investeringsafdeling, og at han i banktrelleborg var ansat som investerings- og
finansieringsdirektør. han har medvirket til at indgå de to terminsforretninger, som bekræftes
ved de som bilag a og b fremlagte skrivelser til maren holding aps. banken havde et
engagement med as svigerfar, b, som opfordrede ham til at tage kontakt til a. han kan huske
de konkrete handler med selskabet, for han fik senere at vide, at a mente, at de havde aftalt, at
det var salgs- og ikke købsforretninger, der skulle indgås. det var ham, som ringede a op, og
efter at have talt lidt om markedet fortalte han, at det var rentabelt at gå fra danske kroner og
lave terminsforretninger i chf, og at trenden var til køb. banken havde indgået købshandler
for b, og han husker tydeligt, at b sagde, at vidnet skulle huske at ringe til a også. efter
samtalen med a blev handlerne indgået af peter prüsse-nielsen, som havde ansvaret herfor.
vidnet var kun handelsansvarlig. proceduren var, at back office fik besked om indgåede
handler og var ansvarlig for at bekræfte handlerne over for kunden. posteringsoversigterne,
som var bankens rapportering om status på kundens engagement, blev sendt ud ugentligt, og
hyppigere, hvis engagementet var i "rødt eller gult lys". de rammeaftaler, man laver med en
kunde, er til såvel køb som salg. det er først på handelstidspunktet, at det bliver afgjort, om
der skal købes eller sælges. der findes ikke i banken nedskrevne strategier herom. han har
ikke kendskab til den mail, som a sendte til søren henriksen den 19. oktober 2006. han
opfatter vendingen "en modgående handel" således, at hvis kunden har solgt 2 mio., køber
kunden 2 mio., altså gør det modsatte. han deltog i et møde sidst på efteråret i 2006, hvor den
fremtidige strategi med hensyn til blandt andet hyppigheden af handler, blev drøftet. han
husker ikke nærmere, hvad der blev snakket om, og kan ikke huske, om der blev snakket om
de 2 købshandler. det er hans opfattelse, at selskabet ved det efterfølgende køb af 2 mio. chf
har fordoblet enten gevinsten eller tabet. han var ikke involveret i nedlukningen af selskabets
engagementet, for det kørte i en anden afdeling. det er korrekt, at a flere gange bad om en
udskrift af den telefonsamtale, hvori købsforretningerne blev aftalt. banken havde indkøbt
optageudstyr for at kunne dokumentere handler, og han bad martin holm, som havde stået for
indkøb, opsætning og testning af udstyret, undersøge, om samtalen var blevet optaget. martin
holm vendte tilbage efter en uge og fortalte, at udstyret ikke optog samtaler, som var blevet
viderestillet fra en telefon til en anden, hvilket netop var, hvad han havde gjort. martin holm
fortalte samtidig, at han havde været i kontakt med tdc og andre, for at undersøge, om
samtalen kunne findes, men uden held. såvel købs- som salgsforretninger er spekulation i
renteforskellen mellem i dette tilfælde danske kroner og chf, og det altafgørende for, om
man lider et tab eller får en gevinst er, hvor meget spotkursen flytter sig. der er en vending i
branchen, som fint illustrerer at "forbedre snittet": "if you are in trouble then double, if you
are in shit then quit." han rådgav ikke a om den senere købsforretning på 2 mio. chf.
                                                - 5 -
parternes synspunkter
maren holding aps har til støtte for sin påstand gjort gældende, at a i en telefonsamtale med
ken kürstein gav sit samtykke til at "gå ind i chf", og at han havde en berettiget forventning
om at have indgået salgsforretninger med chf, hvilket støttes af, at selskabet aldrig tidligere
har indgået købsforretninger med chf hos banken. indgåelse af købsforretninger var en
fuldstændig ændring af den hidtidige investeringsstrategi, og a modtog ingen rådgivning
herom. den efterfølgende korrespondance med banken vidner da også om, at a ikke forstod,
hvad det indebar at indgå sådanne købsforretninger. a reagerer straks det går op for ham, at
der var sket en fejl, og der er således reklameret behørigt. banken har som følge af de
fejlagtige terminsforretninger påført selskabet et erstatningsberettiget tab. såfremt det findes
godtgjort, at banken med rette udførte købsforretninger med chf for selskabet, burde banken
som følge af tvisten vedrørende karakteren af terminsforretningerne have lukket disse ned for
at minimere et eventuelt tab. det kan ikke bebrejdes selskabet, at man forlængede de
eksisterende terminsforretninger og indgik en yderligere købsforretning, idet dispositionerne
blev foretaget for at begrænse tabet mest muligt, og fordi banken forholdt sig passiv. ved
efterfølgende i strid med investeringsaftalen at lukke selskabets terminsforretninger ned uden
at varsle selskabet med den virkning, at selskabet blev frataget muligheden for at foretage
yderlige indbetalinger, er tabet blevet væsentlig forøget.
a har til støtte for sin påstand gjort gældende, at han den 15. april 2008 bad banken om at
indgå en salgsforretning med chf svarende til 1.8 mio. kr. til kurs 471 i henhold til parternes
rammeaftale for terminsforretninger, og at banken har påført ham et erstatningsberettiget tab
ved ikke at indgå forretningen og efterfølgende uberettiget lukke hans terminsforretninger ned
og flytte engagementet til en højrente kassekredit.
sydbank har til støtte for sin påstand i forhold til maren holding aps gjort gældende, at det
med ken kürsteins forklaring og det efterfølgende forløb med forlængelse af de pågældende
købsforretninger og indgåelse af en yderligere købsforretning er godtgjort, at banken med
rette indgik købsforretninger med chf. måtte retten finde, at købsforretningerne blev indgået
med urette, kan tabet ikke overstige tabet pr. 25. september 2006, hvor selskabet modtog en
beholdningsoversigt med angivelse af valutaforretningerne og en angivelse af tabets størrelse,
subsidiært pr. 19. oktober 2006, hvor a rettede henvendelse til banken. et eventuelt tab kan
dog ikke medføre et erstatningsansvar for banken, idet selskabet valgte at forlænge
terminsforretningerne trods bankens anbefaling om at træde ud af disse, ligesom selskabet
fordoblede sin risiko ved at købe yderligere 2 mio. chf. banken var fuldt berettiget til at
lukke selskabets terminsforretninger uden forudgående varsel og uden at anmode om
yderligere sikkerhedsstillelse, idet engagementet var i "rødt lys". skulle retten finde, at
banken ikke var berettiget hertil, påhviler der ikke banken et erstatningsansvar, idet selskabet
blot ville have lidt et yderligere tab, hvis nedlukningen var sket med enten 5 dages bankvarsel
eller til terminsforretningernes udløb.
sydbank har til støtte for sin påstand i forhold til a gjort gældende, at denne ikke har
godtgjort at have lidt et tab, at der fra bankens side ikke er handlet ansvarspådragende,
ligesom der hverken er årsagsforbindelse eller adækvans mellem bankens handlinger og det
påståede tab.
rettens begrundelse og afgørelse
                                                - 6 -
retten finder, at det med ken kürsteins forklaring er godtgjort, at a gav sin accept til, at
banken i juli 2006 indgik 2 købsforretninger med chf for selskabet, hvilket bestyrkes af, at
banken efterfølgende sendte ordrebekræftelser herpå uden at modtage nogen reaktion fra
selskabet i den forbindelse. da selskabet i tiden herefter forlængede terminsforretningerne og
tillige indgik en yderligere købsforretning med chf, kan det ikke bebrejdes banken, at man
ikke lukkede terminsforretningerne ned, da man blev bekendt med, at selskabet var af den
opfattelse, at banken havde begået fejl. spørgsmålet er herefter, om banken var berettiget til at
lukke terminsforretningerne og investeringslånet uden forudgående varsel og uden at rette
henvendelse til selskabet med anmodning om yderligere sikkerhedsstillelse. selskabet modtog
2 dage før nedlukningen en beholdningsoversigt, hvoraf det af den beløbsmæssige opgørelse
fremgik, tabet af overdækningen oversteg 60%, uagtet at oversigten angav, at engagementet
var i "gult lys". da engagementet de facto var i "rødt lys", og da tabet af overdækningen
beløbsmæssigt androg en sådan størrelse, at banken med sit kendskab til selskabets økonomi
var berettiget til at vurdere, at selskabet ikke kunne stille tilstrækkelig sikkerhed tilstrækkeligt
hurtigt, har banken ikke pådraget sig et erstatningsansvar som følge af nedlukningen.
herefter, og da a ikke har godtgjort, at han ved bankens nægtelse af at indgå den ønskede
salgsforretning med chf svarende til 1.8 mio. kroner, har lidt et tab, tages bankens
frifindelsespåstande til følge.
sagsomkostningerne, som dækker udgiften til advokatbistand, kan passende fastsættes til
120.000 kr. inkl. moms, hvilket beløb efter de nedlagte påstande fordeles således, at maren
holding aps skal betale 100.000 kr. og a 20.000 kr.
thi kendes for ret:
sagsøgte, sydbank a/s, frifindes.
i sagsomkostninger skal sagsøgerne, maren holding aps og a, til sydbank a/s betale i alt
120.000 kr. af beløbet betaler maren holding aps 100.000 kr. og a 20.000 kr.
sagsomkostningerne, som forrentes efter rentelovens § 8 a, skal betales inden 14 dage.
