dom
afsagt den 5. april 2016 i sag nr. bs 6-1047/2015:
rokkevænget middelfart aps
sjællandsgade 67
7100 vejle
mod
elly mortensen
rokkevænget 22
5500 middelfart
og
aage mortensen
rokkevænget 22
5500 middelfart
sagens baggrund og parternes påstande
sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt en kombinationsklausul, hvor trappeleje og
nettoprisindeksering sker for forskellige perioder, og et vilkår, om at renovationsudgift skal
betales ud over huslejen, er ugyldige, i en ejendom, der er omfattet af boligreguleringslovens
§ 15 a.
sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
i. de sagsøgte tilpligtes at anerkende, at aftalen om pristalsregulering med ikrafttræden den 1.
januar 2014 er gyldig.
ii. de sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger er berettiget til at opkræve særskilt betaling
for renovation.
sagsøgte har påstået frifindelse.
sagsøgte har nedlagt en selvstændig påstand opgjort til 14.297,57 kr., idet der efter
påstandsdokumentet er betalt yderligere 150 kr.
sagsøger har påstået frifindelse overfor den selvstændige påstand.
sagsøger er enig i den talmæssige opgørelse.
oplysningerne i sagen
ved lejekontrakt underskrevet af lejerne den 14. april 2011 lejede elly og aage mortensen
rækkehuset beliggende rokkevænget 22, 5500 middelfart. det var anført, at lejeforholdet
begyndte den 15. maj 2011. den årlige leje var aftalt til 90.000 kr. under § 11, særlige vilkår,
er det blandt andet anført:
      "det er aftalt, at udlejer efter årsopgørelse er modtaget vedrørende vandafledning og
      renovation fra middelfart kommune afregner lejers andel heraf direkte med lejer.
      ...
                                                 - 2 -
       særlige vilkår gældende for dette lejemål er anført i vedhæftede tillæg til § 11, der skal
       betragtes som en integreret del af lejekontrakten, og som derfor skal underskrives
       sammen med denne."
i et bilag § 11, særlige vilkår - tillæg, der er underskrevet samme dag og vedhæftet
lejekontrakten hedder blandt andet:
       "...
                                                     2.
                                lejen om den fremtidige lejeregulering
       der er aftalt følgende årlige leje for lejemålet og huslejen opkræves som nedenfor
       illustreret:
dato                                               aftalt årlig leje
       15.05.2011               kr.                      90.000,00
       01.07.2012               kr.                      96.000,00
       01.07.2013               kr.                      102.000,00
       lejligheden er beliggende i en ejendom taget i brug efter 31.12.1991. lejemålet er
       dermed omfattet af boligreguleringslovens (brl) § 15a, stk. 1. reglerne i brl §§ 5-14
       er hermed fraveget for nærværende lejeaftale. tilsvarende er reglerne i lov om leje (ll)
       §§ 47-49 fraveget i lejeaftalen, jf. ll § 2 og § 53, stk. 3. udlejer kan således ikke
       forlange lejen forhøjet under hensyn til det lejedes værdi, ligesom lejer ikke kan
       forlange lejen nedsat.
       den til enhver tid gældende leje reguleres hvert år med virkning fra den 1/1, første gang
       1. januar 2014 med den procentvise stivning i nettoprisindekset fra oktober måned i det
       foregående år til oktober måned året forud. pristalsreguleringen sker af den umiddelbart
       før reguleringstidspunktet gældende leje. den årlige regulering gennemføres alene ved
       udlejers skriftlige meddelelse til lejer.
       lejen nedsættes ikke ved fald i nettoprisindekset.
       ..."
huslejenævnet har i skrivelse af 24. juni 2015 anført:
       "sagsadresse: rokkevænget 22, 5500 middelfart
       lejere: elly og aage mortensen
       udlejer rokkevænget aps v / saxo advokater - ref 20-289
       elly og aage mortensen har ved skrivelse af 26. januar 2015 indbragt sag for
       huslejenævnet.
       nævnet har tidligere truffet afgørelse i forhold til dele af sagen, nemlig spørgsmål om
       mangler ved lejemålet og spørgsmål om betaling for hæk.
       denne afgørelse vedrører således spørgsmålet om lejens størrelse.
                                         - 3 -
huslejenævnet har behandlet sagen i medfør af boligreguleringslovens § 15a stk. 5 jf.
stk. 1 og truffet følgende
                                       afgørelse
nævnet godkender den aftalte månedlige leje på kr. 8.500,- jf.
boligreguleringslovens § 15 a stk. 1
nævnet tilsidesætter aftalen om pristalsregulering med ikrafttræden fra 1. janaur
2014 jf. boligreguleringslovens § 15a stk. 4.
udlejer kan ikke opkræve særskilt betaling for renovation. lejerne har krav på
tilbagebetaling af opkrævede beløb til renovation kr. 150,- pr. måned, begrænset af
forældelsesloven dvs. fra 1. februar 2012 til dato.
udlejer tilbagebetaler opkrævede beløb til renovation inden 1. august 2015.
                                    begrundelse:
lejens størrelse:
af tillæg til lejekontrakten, særlige vilkår § 11 fremgår blandt andet, at lejemålet er
beliggende i en ejendom taget i brug efter 31. december 1991 og at lejemålet er omfattet
af boligreguleringslovens § 15a stk. 1.
seneste lejeregulering har fundet sted pr. 1. juli 2013, hvor lejen er optrappet til kr.
102.000 årligt, svarende til kr. 1.008,40 pr. m2 pr. år.
på baggrund af besigtigelsen og sagens dokumenter har nævnet fundet, at lejen er
rimelig, jf. boligreguleringslovens § 15a stk. 5.
reguleringsklausul:
af tillæg til lejekontrakten, særlige vilkår § 11 fremgår blandt andet, at der er aftalt
trapperegulering frem til 1. juli 2013, hvorefter lejen overgår til pristalsregulering.
nævnets flertal finder, at den indgåede aftale er i strid med forbuddet mod kombination
af reguleringsklausuler, jf. boligreguleringslovens § 15a stk. 5.
nævnets mindretal finder at den konkrete aftale ikke er uforenelig med
boligreguleringslovens § 15 a stk. 4, da der er tale om to adskilte reguleringsforløb uden
overlap.
der træffes afgørelse i overensstemmelse med flertallet.
renovation:
opkrævning af særskilt betaling for ydelser ved siden af lejen kræver særskilt hjemmel,
jf. blandt andet højesterets afgørelse, trykt i u2009.2497h.
                                               - 4 -
       sådan en hjemmel findes ikke i forhold til renovation. renovation forudsættes
       indeholdet i den almindelige lejebetaling. lejer har derfor krav på tilbagebetaling af
       erlagte beløb, begrænset af den almindelige 3 årige forældelse fra sagens indbringelse.
       ..."
forklaringer i sagen
jesper aagaard har forklaret, at han er uddannet civilingeniør og beskæftiger sig med byggeri
af ejendomme. de pågældende huse, hvoraf sagsøgte lejer et, blev oprindeligt opført med
vejle invest som hovedentreprenør og som ejer af ejendommen. vejle invest kom under
konkursbehandling. sagsøgeren købte grunden og overtog projektet. i perioden 2011 - 2012
blev der opført 4 dobbelthuse. han har sidenhen færdiggjort flere, så der nu er opført 11
dobbelthuse. de 16 af boligerne er udlejet, da han ikke kunne sælge husene. dan ejendomme
administrerer de udlejede huse. de fleste lejere betaler 9.000 kr. om måneden. der er anvendt
fuldstændig enslydende kontrakter. man anvendte trappelejemodellen, da den indebar en
startrabat med henblik på, at boligerne blev udlejet hurtigt. han tror, at de sagsøgte var det 5.
eller 6. par, der lejede bolig. han har ikke foretaget nettoprisindeksregulering, idet han finder,
at den opnåede leje fortsat er den korrekte. alle lejerne betaler alt forbrug udover lejen.
betaling for spildevand og renovation sker fra et selvstændigt selskab. det var kun de første 5
- 6 lejere, der fik forkøbsret på husene. det er dan ejendomme, der har udarbejdet
lejekontrakten. home vurderede huslejeniveauet forud for den første udlejning.
elly mortensen forklarede, at de kom i kontakt med boligerne via ejendomsmæglerne "et
godt hjem", der er tilknyttet middelfart sparekasse. de så et af nabohusene og sagde ja, da
de øvrige huse var på projektstadiet. de blev skrevet op. de fik først oplyst huslejens
størrelse, da de fik præsenteret lejekontrakten. ejendomsmægleren forklarede, at der blev
indgået en trappelejeaftale, hvorefter huslejestigningen stoppede efter 3 år. lejekontrakten
blev ikke gennemgået, før de underskrev. de skrev under to steder, men mægleren forklarede
dem ikke hvorfor. der var tre andre lejere i bebyggelsen, da de sagsøgte flyttede ind. hun har
ikke set de øvrige lejeres lejekontrakt, men hun har forstået, at den ligner deres. det blev
aftalt, at de skulle betale forbrug udover lejen. renovation blev ikke nævnt. hun tror, at de
har betalt for renovation siden medio 2012. da hun spurgte, hvorfor de skulle betale for
renovationen, fik de oplyst, at den skulle betales a conto, da nogle lejere ikke havde råd til at
betale det hele på en gang. hun har snakket med de andre lejere over hækken, hovedsagelig
om lejens størrelse.
parternes synspunkter
sagsøgeren har i sit påstandsdokument til støtte for den nedlagte påstand gjort gældende:
til støtte for påstandene gøres det overordnet gældende, at der er aftalefrihed mellem
rokkevænget middelfart aps og de sagsøgte, og at de mellem parterne indgåede aftaler
derfor alene kan tilsidesættes, såfremt aftalerne er i strid med præceptive bestemmelser i
lejeloven eller boligreguleringsloven.
1. renovation
for så vidt angår lejekontraktens vilkår om betaling for renovation (bilag 3, side 6, syvende
afsnit), fremgår det direkte af lejekontrakten, at de sagsøgte - på tidspunktet for udlejerens
modtagelse af årsopgørelsen - skal betale udgifterne til renovation.
                                               - 5 -
denne aftale er som udgangspunkt i strid med de præceptive regler i lejelovens §§ 50 og 51,
jf. herved § 53, stk. 1 og 2, og eksempelvis ufr 2009.2497h vedrørende særskilt betaling for
vandforbrug. huslejenævnet i middelfart kommune har truffet afgørelse i overensstemmelse
med dette udgangspunkt.
bestemmelserne i lejelovens §§ 50 og 51 er imidlertid ikke præceptive i relation til
beboelseslejligheder, der er opført efter den 1. januar 1992, jf. herved lejelovens § 53, stk. 3.
rokkevænget middelfart aps og de sagsøgte er enige om, at lejemålet - grundet sin opførelse
i 2011 - er omfattet af bestemmelserne om fri lejefastsættelse, jf. herved
boligreguleringslovens § 15a, stk. 1, og lejelovens § 53, stk. 3.
det er en konsekvens af dette forhold, at boligreguleringslovens kapitel ii, herunder
boligreguleringslovens §§ 8 og 9, ikke finder anvendelse i nærværende sag. det er endvidere
en konsekvens af dette forhold, at lejelovens §§ 50 - 51 ikke finder anvendelse i nærværende
sag.
på denne baggrund er sagsøger berettiget til at opkræve særskilt betaling for renovation,
hvorfor der skal ske domfældelse i henhold til sagsøgers påstand ii, ligesom der skal ske
frifindelse i forhold til de sagsøgtes selvstændige påstand.
såfremt rokkevænget middelfart aps er berettiget til at kræve betaling af
renovationsudgifterne gør de sagsøgte gældende, at den månedlige leje på kr. 8.500,00 skal
nedsættes med et tilsvarende beløb. de sagsøgte har ikke hjemmel til at kræve en sådan
nedsættelse af den månedlige lejebetaling, ligesom de sagsøgte ikke har indbragt
huslejenævnets afgørelse af 24. juni 2015 for boligretten.
2. regulering af lejens størrelse
de sagsøgte gør gældende, at lejekontraktens sidste to sider om "særlige vilkår", hvortil der er
henvist på lejekontraktens side 7 (bilag 3), er ugyldige som følge af det forhold, at disse to
sider skal anses for en "ikke-autoriseret standardblanket", jf. lejelovens § 5, stk. 2.
det bestrides, at denne del af lejekontrakten er ugyldig, idet der i relation til lejekontraktens §
11 som udgangspunkt hverken gælder et krav om fremhævelse i henhold til lejelovens § 5,
stk. 1 eller et krav om autorisation i henhold til lejelovens § 5, stk. 2, jf. herved ufr
2015.3294/2h.
for så vidt angår lejekontraktens bestemmelser om regulering af lejens størrelse (først
trappeleje og senere nettoprisindeksering), skal det fremhæves, at lejemålet er omfattet af
bestemmelserne om fri lejefastsættelse, da lejemålet er taget i brug efter den 31. december
1991, jf. herved boligreguleringslovens § 15a, stk. 1, og lejelovens § 53, stk. 3.
det indebærer, at det er muligt at indgå den pågældende aftale, medmindre aftalen anses for
stridende mod boligreguleringslovens § 15a, stk. 4.
selvom der er aftalt både trappeleje og nettoprisindeksering, er klausulen ikke ugyldig, hvis
udlejer ikke har anvendt sin mulighed for at regulere lejen efter nettoprisindekset, jf. derved
ufr 2010.2183h. denne dom vedrører en situation, hvor der var aftalt både trappeleje med
forbehold for regulering efter nettoprisindekset, hvis dette medførte en højere regulering, og
hvor udlejer dog ikke havde anvendt mulighed for at foretage nettoprisindeksering.
                                                - 6 -
når en sådan klausul ikke var gyldig, er der ej heller grundlag for at tilsidesætte en klausul,
hvorefter lejen først reguleres efter trappeleje og senere efter nettoprisindekset. det skyldes, at
der ikke er et tidsmæssigt overlap mellem de to bestemmelser, og at bestemmelserne derfor
finder anvendelse på hver sin periode. det skal i denne sammenhæng fremhæves, at sagsøger
endnu ikke har foretaget regulering i henhold til nettoprisindekset.
på denne baggrund gøres det gældende, at de sagsøgte ikke har dokumenteret, at
lejekontraktens bestemmelser om lejefastsættelse er ugyldig som stridende mod
boligreguleringslovens § 15a, stk. 4.
sagsøgte har i sit påstandsdokument til støtte for den nedlagte påstand gjort gældende:
til støtte for den nedlagte påstand gøres overordnet gældende:
at det omhandlede lejemål er omfattet af boligreguleringslovens ufra-
   vigelige regler i kap. ii om huslejeregulering og omkostningsbestemt
   leje, jf. brl § 4a, stk. 2, udvidet ejendomsbegreb
at at lejemålet er taget i brug efter den 31. december 1991, hvorfor be-
   stemmelsen i brl § 15a, stk. 1, giver mulighed for at aftale en hus-
   leje, der overstiger den omkostningsbestemte leje, jf. brl § 5. brl §
   15a, stk. 4, giver mulighed for lejeregulering ved trappelejeregulering
   eller nettoprisindeksering.
ad sagsøgers påstand i:
regulering af lejens størrelse ved kombinationsklausul oplyst i særligt tillæg:
lejekontraktens er udformet på den dagældende autoriserede blanket for boliglejekontrakter
typeformular a, 8. udgave. i lejekontrakens § 11 skal de aftalte fravigelser og tilføjelser i
forhold til lejelovgivningens almindelige regler og standardkontraktens § 1-10 anføres.
sådanne aftaler vil kunne medføre, at lejer opnår færre rettigheder eller pålægges større
forpligtelser end efter de alminde bestemmelser i lejeloven, hvilket er anført i indledningen til
§ 11.
de bestemmelser, der i nærværende sag er anført i § 11 på lejekontraktens side 6 og 7 (bilag
3) opfylder, jf. retspraksis, både blanket- og fremhævelseskravet i ll § 5, og sagsøgte
anerkender, at de er gyldigt vedtaget mellem parterne, så længe de ikke strider mod
præceptive regler i lejelovgivningen.
der er ikke under § 11 i den autoriserede lejekontrakt (bilag 3 side 6 og 7) nævnt nogen
bestemmelse om lejeregulering.
udlejer har udarbejdet et dokument benævnt "§ 11. særlige vilkår - tillæg" (bilag 3
side 15 og 16). i dette dokument er der bestemmerlser om lejeregulering - først trappeleje og
senere nettoprisindeksering (kombinationsklausul), tillige med mulighed også for
lejeregulering ved eventuelle stigninger i skatter og afgifter, jf. ll § 50-51 samt en
bestemmelse om, at lejen ikke kan nedsættes ved fald i nettoprisindekset.
sagsøgte gør principalt gældende, at dette "tillæg" må anses som en af udlejer udarbejdet
standard blanket, der ikke er autoriseret, hvorfor hele "tillægget" er ugyldigt, jf. ll § 5, stk. 2.
                                                 - 7 -
hvis retten ikke anser tillægget som ugyldigt, gøres det subsidiært gældende, at brl § 15a,
stk. 4 hjemler parterne adgang til at aftale lejeregulering enten som trappelejeregulering eller
som nettoprisindeksering, men ikke som en kombination af begge reguleringsmåder i et
lejeforhold, jf. u.2010.2183h. dette heller ikke selv om der ikke er tidsmæssig overlap
mellem de to bestemmelser, hvorfor lejereguleringsaftalen i sin helhed må anses som ugyldig.
mere subsidiært gøres gældende, at lejeforholdet kun kan reguleres efter den først nævnte og
også benyttede trappelejeregulering. pristalsregulering med ikrafttræden den 1. januar 2014 er
ugyldig.
ad sagsøgers påstand ii:
særskilt opkrævning af renovationsudgifter ud over lejebetalingen:
reglerne i brl §§ 5-14 (kap. ii) finder anvendelse på nærværende lejeforhold, jf. brl § 4,
stk. 1, men kan fraviges i lejeaftalen jf. brl § 15a, stk. 1.
lejens sammensætning fremgår af brl § 5. lejen skal, jf. brl § 5 dække ejendommens
nødvendige driftsudgifter, jf. § 8, og afkastning af ejendommens værdi, jf. § 9.
når lejemålet som i nærværende tilfælde er taget i brug efter den 31. december 1991 giver
bestemmelsen i brl § 15a, stk. 1, mulighed for at aftale en husleje, der overstiger de
nødvendige driftsudgifter og afkastet, jf. brl § 5. det gøres gældende, at bestemmelsen ikke
hjemler adgang til at fravige lejens sammensætning og bestemmelsen om, at lejen skal dække
ejendommens nødvendige driftsudgifter og afkastningen af ejedommen, jf. §§ 8 og 9.
renovationsbidrag, som kommunen har opkrævet hos udlejer, er en ejendomsafgift, der anses
som en nødvendig driftsudgift for ejendommen, jf. brl § 8 og ll § 51, det vil sige en del af
lejen.
ud af den af udlejer opkrævede leje skal udlejer benytte en del til at dække udlejers udgifter
til renovationsafgiften. der ses ikke at være hjemmel til at udskille renovationsafgiften og
kræve denne refunderet af lejer ud over lejebetalingen, hvilket findes for udgifter til eks.
varme og vand, herunder vandafledningsafgift. det bemærkes i øvrigt, at alle disse er
udgifter, hvis størrelsen afhænger af lejers forbrug. det er ikke tilfældet for
renoveringsafgiften.
det af udlejer udarbejdede "tillæg" til lejekontraktens (bilag 3, side 15 og 16) støtter også en
formodning om, at udlejer selv er af den opfattelse, at renovationsbidrag/afgift er en del af
huslejen, idet der på "tillæggets" sidste side er indsast en bestemmsel om, at lejen kan
reguleres i tilfælde af evt. stigninger i skatter og afgifter, jf. ll § 50 - 51. som nævnt
ovenover omfatter § 51 renovationsudgifter.
det gøres gældende, at den i lejekontrakten indgåede aftale om lejers refundering af udlejers
renovationsudgifter for den lejede lejlighed (bilag 3, side 6, syvende afsnit) er i strid med de
præceptive regler i lejeloven om fastsættelse af og regulering af lejen, og sagsøger er ikke
berettiget til særskilt at udskille og opkræve betaling for renovation ud over lejen.
det gøres herunder gældende, at de betalinger for renovationsudgifter, som udlejer har
opkrævet hos lejer, herunder både de månedlige aconto betalinger på kr. 150,00 samt
                                                - 8 -
efterbetalinger tilbage fra 1. februar 2012, skal tilbagebetales til lejer med procesrenter fra den
1. august 2015 og til betaling sker.
det gøres derudover gældende, at i tilfælde af at retten finder, at udlejer er berettiget til at
kræve renovationsudgifterne refunderet af lejer, er dette ensbetydende med, at den aftalte
huslejebetalingen er forøget med det betalte renovationsbeløb, hvilket er ensbetydende med at
den månedlige husleje bliver større end kr. 8.500,00.
huslejenævnet har i sin afgørelse af 24. juni 2015 (bilag 1) der ligger til grund for
nærværende sag, godkendt den aftalte månedlige leje på kr. 8.500,00, jf.
boligreguleringslovens § 15a, stk. 1. denne afgørelse har udlejer ikke indbragt for boligretten,
og udlejer kan således ikke afkræve en højere lejebetaling end den af huslejenævnet
godkendte. i tilfælde af at udlejer får medhold i at renovationsudgiften kan udskilles til
særskilt betaling betyder det samtidig, at lejebetaling skal nedsættes med et tilsvarende
beløb."
rettens begrundelse og resultat
ad pristalsregulering:
efter lejekontrakten har parterne indgået en aftale om pristalsregulering, således at lejen pr.
15. august 2011, 1 .juli 2012 og 1. juli 2013 hæves til forud fastsatte beløb. det er anført i
aftalen, og i øvrigt ubestridt, at lejemålet er omfattet af boligreguleringslovens § 15a, stk. 1.
det fremgår endvidere af tillægget, at lejen med virkning 1. januar, første gang 1. januar 2014
reguleres med den procentvise stigning i nettoprisindekset. i medfør af boligreguleringslovens
§ 15a, stk. 4, kan lejeforhøjelse for de af stk. 1 - 3 omfattede ejendomme kræves på grundlag
af en aftale om regulering af lejen med bestemte beløb til bestemte tidspunkter, eller efter
nettoprisindekset.
i præmisserne i højesterets dom af 20. maj 2010 (u.2010.2183h) hedder det: "... efter
ordlyden af og forarbejderne til boligreguleringslovens § 15 a, stk. 4, finder højesteret, at
bestemmelsen må forstås således, at der alene kan indgås aftale om forhøjelse af lejen enten
med bestemte beløb til bestemte tidspunkter (trappeleje) eller efter nettoprisindeks, men ikke
aftale om anvendelse af begge reguleringsmåder i et lejeforhold. ..."
i overensstemmelse med højesterets præmisser finder boligretten, at der alene i et lejeforhold
kan indgås aftale efter et af de nævnte principper, men ikke kombination af disse heller ikke
selv om der ikke er tidsmæssige overlapning.
som følge heraf vil sagsøgte være at frifinde for sagsøgerens første påstand.
retten har ikke fundet anledning til at tage stilling til om vilkåret af andre grunde kunne
tilsidesættes.
ad særskilt betaling for renovation
højesteret har i en dom af 30. juni 2009 (u.2009.2497h) i præmisserne udtalt:
"lejelovningen indeholder for leje af lejligheder til beboelse ufravigelige regler om
fastsættelse og regulering af lejen, der ikke åbner adgang til som tillæg til lejebetalingen at
lade lejeren dække udlejerens driftsudgifter ved refusion, jf. herved lejelovens kapital viii
                                                 - 9 -
med bestemmelsenom ufravigelighed i § 53, stk. 1 og 2, samt boligreguleringslovens kapitel
ii om omkostningsbestemt leje. en adgang for udlejeren til at udskille dele af lejen til særskilt
betaling ved refusion kræver derfor lovhjemmel, som f.eks. lejelovens kapitel vii om
varmebetaling mv., hvorefter udlejerens udgifter til varmeforsyning dækkes ved en refusion
som tillæg til lejebetalingen".
vestre landsret har i en dom af 27. februar 2015 i præmisserne udtalt følgende:
"lejelovegivningen indeholder ufravigelige regler om fastsættelse og regulering af lejen for
leje af lejligheder til beboelse, og disse regler giver ikke udlejeren adgang til at lade lejerne
dække udlejerens driftsudgifter ved refusion ved siden af lejebetalingen. en adgang for
udlejeren til at udskille dele af lejen til særskilt refusion kræver således lovhjemmel.
udgifterne til renovation er omfattet af udlejerens pligt til renholdelse af ejendommen, og der
er ikke påvist særskilt hjemmel for udlejeren til at kræve udgifterne til renovation refunderet
ved siden af lejebetalingen. det kan ikke føre til et andet resultat, at lejelovens § 53, stk. 3, må
anses for at gælde for de pågældende lejemål."
idet boligretten kan tilslutte sig højesterets og vestre landsret's præmisser og idet
sagsøgeren ikke har godtgjort en særlig lovhjemmel for at kræve særskilt refusion for
renovationsudgifter frifindes sagsøgte tillige for sagsøgerens anden påstand. som følge heraf,
og da sagsøgtes selvstændige påstand størrelsesmæssigt er ubestridt, tages sagsøgtes
selvstændige påstand til følge.
som følge af sagens resultat skal sagsøgeren betale sagens omkostninger til de sagsøgte.
sagsomkostningerne fastsættes som følge af sagens værdi og efter landsretspræsidenternes
takster til 16.000 kr.
thi kendes for ret:
elly og aage mortensen frifindes for de af rokkevænget middelfart aps nedlagte påstande.
rokkevænget middelfart aps skal inden 14 dage til elly og aage mortensen betale kr.
14.297.57 med procesrente fra 2. oktober 2015.
sagsøgeren skal inden samme frist til de sagsøgte betale sagens omkostninger med 16.000 kr.
