                      højesterets kendelse
                         afsagt tirsdag den 31. oktober 2017
sag 156/2017
boligselskabet bsb svendborg
(advokat karoly laszlo németh)
mod
c
(selv)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af fogedretten i svendborg den 22. februar 2017 og af
østre landsrets 2. afdeling den 1. maj 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: vibeke rønne, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
kærende, boligselskabet bsb svendborg, har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse
ophæves, og at sagen hjemvises til fornyet behandling ved fogedretten i svendborg.
indkærede, c, er ikke fremkommet med bemærkninger.
sagsfremstilling
ved brev af 7. november 2016 anmodede advokatfirmaet burmeister på vegne af boligsel-
skabet bsb svendborg fogedretten i svendborg om at indkalde c til møde på fogedrettens
kontor med henblik på udsættelse af lejemålet beliggende klintemarken 9, 3. tv., 5700
svendborg. boligselskabet bsb svendborg indbetalte retsafgift på 300 kr., jf.
retsafgiftslovens § 17, stk. 1, nr. 2.
den 24. november 2016 sendte advokatfirmaet burmeister sålydende brev til alle landets fo-
gedretter:
                                                 - 2 -
      ”advokatfirmaet burmeister varetager fremadrettet alle udsættelsessager i hele landet
      for domea.dk samt for de tilknyttede lokale boligforeninger. i den forbindelse har vores
      klient et specifikt ønske til, hvordan sagerne fremmes i fogedretten.
      fogedretten bedes venligst behandle udsættelsessagerne efter nedenstående procedure:
      1) modtagelse af udsættelsesbegæring hos fogedretten fra advokatfirmaet burmei-
           ster.
      2) afholdelse af udsættelsesmøde i fogedrettens lokaler.
      3) udkørende fogedforretning på lejemålsadressen/effektiv udsættelse.
      vores klient har anmodet om ovenstående fremgangsmåde, da de som almennyttigt bo-
      ligselskab har et socialt ansvar, som private udlejere ikke på samme måde skal varetage.
      vores klient ønsker, at sagerne behandles omhyggeligt og med en imødekommende
      holdning overfor lejerne, samt at de i flere af sagerne gerne vil indgå i en dialog med le-
      jeren, inden en effektiv udsættelse foretages.
      efterhånden som udsættelsessagerne bliver færdigbehandlet ved fogedretten, vil advo-
      katfirmaet burmeister gerne fremadrettet indgå i en dialog med fogedretten med hen-
      blik på at finde en for alle parter fornuftig og effektiv fremgangsmåde/procedure, hvor-
      på udsættelsessagerne kan fremmes i fogedretten.”
ved brev af 19. januar 2017 anmodede fogedretten i svendborg rekvirenten om at indbetale
yderligere 400 kr. i tillægsafgift, jf. retsafgiftslovens § 17 a, stk. 1. af brevet fremgår:
      ”efter rpl. § 491, stk. 1, fastsætter fogedretten tid og sted for forretningen. i sager der
      ikke på forhånd skønnes at blive tvistlige eller komplekse har vi i efterhånden lang tid
      foretaget udgående lejerudsættelser som direkte udgående forretninger uden et forudgå-
      ende kontormøde. dette skyldes hensynet dels til vores ressourceudnyttelse og dels hen-
      syn til rekvirenternes normale ønske om en hurtig afvikling af sagen for at begrænse le-
      jetabet.
      deres klients modstående ønsker giver ikke anledning til at ændre denne praksis.
      efter ral. § 62. stk. 2, fastsættes derfor en frist på en uge fra dette brevs datering til at
      betale udgående retsafgift på 400 kr. hvis afgiften ikke betales inden fristens udløb
      bortfalder sagen og afgiften.”
ved mail af 26. januar 2017 fastholdt rekvirenten begæringen om, at der først skulle beram-
mes et møde på fogedrettens kontor, inden en effektiv udsættelse af lejer blev foretaget på le-
jemålets adresse. af mailen fremgår bl.a.:
                                               - 3 -
      ”advokatfirmaet burmeister kan meddele, at der i udsættelsessager allerede er opnået
      gode erfaringer med at beramme et udsættelsesmøde. det bemærkes ligeledes, at lejerne
      oftest giver møde.
      på udsættelsesmødet får lejerne mulighed for at få vejledning om sagens videre forløb,
      samt at udlejer og lejer kan indgå i en dialog om en mulig løsning i sagen. herefter har
      lejerne nogen tid til at forfølge en eventuel løsning inden en effektiv udsættelse gen-
      nemføres.
      udsættelsesmødet opleves generelt af såvel lejerne som af rekvirenten som en positiv
      oplevelse, hvor der opnås en vis afklaring af forholdene, eventuelle indsigelser eller mu-
      lige løsningsforslag, hvilket i sidste ende kommer alle parter til gode. jeg skal igen gøre
      opmærksom på, at rekvirenten er et almennyttigt boligselskab, som har et større antal le-
      jere, som ikke er ressourcestærke, og som ved udsættelsesmødet får mulighed for at få
      vejledning/indgå i en dialog, som i modsat fald sjældent vil opnås.
      advokatfirmaet burmeister oplever i et ikke uvæsentligt antal sager, at der findes en
      løsning enten forinden udsættelsesmødet eller på mødet, hvorved sagerne tilbagekaldes
      fra fogedretten. dette er en god løsning for såvel lejer og rekvirenten.
      jeg bemærker i den forbindelse, at en medarbejder i fogedretten kan afholde flere ud-
      sættelsessager på kontoret end effektive udsættelser på lejers adresse per dag. fogedret-
      tens argument om ressourcer bør således ikke være bestemmende for, hvordan foged-
      retten berammer sagerne.
      rekvirenten er villig til at søge en løsning, som medfører, at lejer kan blive boende i sit
      hjem. lejer og evt. kommunerne har til tider brug for lidt ekstra tid, fra sagen indleveres
      til fogedretten og til datoen for den effektive udsættelse. dette vides først, når rekviren-
      ten er kommet i dialog med enten lejeren eller den respektive kommune. dialogen op-
      nås desværre i mange sager først på udsættelsesmødet.
      såfremt fogedrettens procedure anvendes, har parterne ikke den samme mulighed for at
      finde en løsning, da dialogen i så fald først vil ske på den effektive udsættelse. foged-
      rettens måde at beramme sagerne på vil herved besværliggøre processen, hvor parterne
      opnår en løsning til afværgelse af udsættelsesforretningen.
      henset til ovenstående skal rekvirenten gentage sin anmodning overfor fogedretten om,
      at beramme et udsættelsesmøde på fogedrettens kontor.”
ved kendelse af 22. februar 2017 bestemte fogedretten, at sagen var bortfaldet, da den opkræ-
vede tillægsafgift ikke var betalt. begrundelsen for kendelsen er sålydende:
      ”fogedretten har efter retsplejelovens § 491, stk. 1 – i strid med domeas ønske – truffet
      bestemmelse om, at sagen skal foretages udgående uden forudgående kontormøde. i
                                                - 4 -
       konsekvens deraf er domea afkrævet tillægsafgift efter retsafgiftslovens § 17 a, og der
       har været fastsat en frist for betalingen. denne frist er udløbet, og afgiften er ikke betalt.
       fogedretten anser efter retsafgiftslovens § 62, stk. 1 herefter begæringen for bortfaldet.
       under foreliggende omstændigheder anses hele anmodningen for bortfaldet.
       i konsekvens deraf foretages ikke yderligere i sagen.
       thi bestemmes:
       begæringen anses for bortfaldet.”
ved kendelse af 1. maj 2017 stadfæstede landsretten fogedrettens kendelse med følgende be-
grundelse:
       ”det følger af retsplejelovens § 598, stk. 2, jf. § 491, stk. 1, at fogedretten fastsætter tid
       og sted for den umiddelbare fogedforretning.
       af fogedrettens brev af 19. januar 2017 til rekvirenten fremgår, at hvis fogedretten ikke
       på forhånd skønner, at en anmodning om udsættelse af et lejemål vil blive tvistig eller
       kompleks, berammer fogedretten i svendborg som udgangspunkt straks sagen til udkø-
       rende fogedforretning. af brevet fremgår endvidere, at rekvirentens anmodning om et
       indledende møde på fogedrettens kontor ikke gav anledning til ændring af fogedrettens
       praksis, hvorfor fogedretten opkrævede yderligere retsafgift på 400 kr.
       landsretten forstår herefter fogedretskendelsen således, at fogedretten ikke fandt, at re-
       kvirenten ved breve af 7. og 24. november 2016 samt e-mail af 26. januar 2017 havde
       anført forhold, der kunne begrunde, at den umiddelbare fogedforretning blev berammet
       til et indledende møde på fogedrettens kontor.
       da afgørelsen om tid og sted for forretningen er truffet efter en konkret vurdering, fin-
       der landsretten ikke grundlag for at tilsidesætte fogedrettens afgørelse om, at sagen er
       bortfaldet som følge af manglende betaling af tillægsafgift.
       landsretten stadfæster herefter fogedrettens kendelse.”
anbringender
boligselskabet bsb svendborg har anført navnlig, at fogedretternes interne procedure, hvor-
efter sagerne berammes til direkte effektiv udsættelse uden forudgående møde i fogedretten,
selv om udlejer har anmodet om et forberedende møde, er i strid mod forarbejderne til retsple-
jelovens § 491 og § 494.
                                               - 5 -
da reglerne om udgående fogedforretninger og politifremstillinger blev indført i retsplejelo-
ven, blev det antaget, at sådanne skridt forudsætter en begæring fra fordringshaver, jf. retsud-
valgets betænkning af 6. maj 1976. baggrunden herfor var, at udgående fogedforretninger og
politifremstillinger er mere byrdefulde end et møde på fogedrettens kontor. af denne grund
blev der indført en regel om betaling af tillægsafgift for at forhindre unødvendige udgående
fogedforretninger og politifremstillinger. det beror således på fordringshavens beslutning, om
denne ønsker at afholde en ekstraudgift til en udgående fogedforretning. fogedretten kan der-
for ikke kræve, at rekvirenten skal betale tillægsafgift for en udgående fogedforretning, når re-
kvirenten har anmodet om et indledende møde på fogedrettens kontor.
de påkærede kendelser er endvidere i strid med hidtidig landsretspraksis, jf. ufr 1985.481 ø,
ufr 1991.740 ø og ufr 2001.2396 v, og den almindelige antagelse i den juridiske litteratur.
hvis man berammer udsættelsessager til direkte udgående foretagelse, kan det resultere i, at
der sker unødige udsættelser af lejere, hvilket kan have meget betydelige personlige konse-
kvenser for lejerne og store økonomiske udgifter for samfundet, da det ofte er det offentlige,
som skal betale for lejernes genhusning.
retsgrundlag
retsplejelovens § 491, stk. 1, er sålydende:
       ”fogedretten fastsætter tid og sted for forretningen og giver meddelelse herom til den,
       der har fremsat anmodningen om fuldbyrdelse. har den pågældende ikke pligt til at give
       møde, jf. § 492, stk. 2, gives sådan meddelelse dog kun, hvis han har anmodet herom.”
bestemmelsen blev affattet ved lov nr. 258 af 26. maj 1976. i lovforslagets almindelige be-
mærkninger hedder det bl.a. (folketingstidende 1975-76, tillæg a, lovforslag nr. l 15, sp.
249-250):
       ”udvalget har set det som en væsentlig opgave at forenkle fremgangsmåden for inddrivelse
       af pengekrav…
       et andet hovedformål med udkastet er at gennemføre en mere human retsforfølgning. der
       bør ikke opstå et misforhold mellem betydningen af den interesse, som varetages ved fuld-
       byrdelsen, og de ulemper og økonomiske skader, som påføres skyldneren.”
                                                 - 6 -
i lovforslagets bemærkninger til den foreslåede § 491 (folketingstidende 1975-76, tillæg a,
lovforslag nr. l 15, sp. 263) er anført, at bestemmelsen svarer til udkastet i betænkning nr.
634/1971 om udlæg og udpantning, som lå til grund for lovforslaget. i betænkningens lovud-
kast fandtes bestemmelsen som § 490. her hedder det i bemærkningerne til bestemmelsen
bl.a., jf. betænkningens s. 49:
       ”til § 490
       …
        2. efter gældende ret sondres mellem stedet for forretningens begyndelse, og for dens fore-
       tagelse. § 516 bestemmer, at forretningen, hvis rekvirenten ønsker det, og fogeden ikke un-
       der hensyn til domfældtes tarv finder noget derimod at indvende, skal begynde på fogedens
       kontor. ellers begyndes forretningen enten på skyldnerens bopæl eller på det sted, som fo-
       geden finder mest hensigtsmæssigt…
       udvalget finder, at fogedretten bør bestemme stedet for forretningen, altså navnlig om
       skyldneren skal tilsiges til fogedkontoret, eventuelt med politifremstilling, hvis han ikke
       møder frivilligt, eller om forretningen skal foretages på skyldnerens bopæl eller andet sted,
       f.eks. hans forretningskontor, med deraf følgende større omkostninger, som i første omgang
       skal bæres af fordringshaveren, men til slut af skyldneren.”
i folketingets retsudvalgs betænkning af 6. maj 1976 hedder det bl.a. (folketingstidende
1975-76, tillæg b, sp. 1123, punkt 2 om politifremstilling af skyldnere):
       ”flertallet (udvalget med undtagelse af fremskridtspartiets, socialistisk folkepartis og
       danmarks kommunistiske partis medlemmer af udvalget) ønsker imidlertid at under-
       strege, at selv om fogedretten således kan nægte at afsige fremstillingskendelse på
       grund af gældens størrelse, er kreditor ikke dermed afskåret fra at få foretaget udgående
       fogedforretning.
       flertallet er enig med justitsministeren, der i bemærkningerne til lovforslaget anfører, at
       udgående fogedforretning i disse tilfælde bør foretages, såfremt fordringshaveren frem-
       sætter ønske herom.”
det bemærkes, at det i forarbejderne til retsafgiftslovens § 17 a, som angår tillægsafgift for
indsættelses- og udsættelsesforretninger uden sædvanligt eksekutionsgrundlag, der foretages
helt eller delvis uden for rettens kontor, er anført bl.a. (folketingstidende 1975-76, tillæg a,
lovforslag nr. l 170, sp. 3917-3918):
                                                - 7 -
      ”såfremt det ovenfor nævnte forslag til lov om ændring af retsplejeloven m.v. gennem-
      føres, vil rekvirenten ikke længere kunne forlange, at en fogedforretning skal begynde
      som udgående, idet stedet for forretningen altid skal fastsættes af fogedretten (lovfor-
      slagets § 491, stk. 1). indførelsen af en tillægsafgift for udgående forretninger og poli-
      tifremstillinger vil dog betyde, at forretningen i praksis altid påbegyndes på rettens kon-
      tor, medmindre rekvirenten straks begærer udgående forretning.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om fogedretten i svendborg med rette har truffet afgørelse om, at en begæring
om udsættelse af et lejemål er bortfaldet, fordi rekvirenten ikke har betalt den opkrævede til-
lægsafgift på 400 kr., jf. retsafgiftslovens § 17 a, stk. 1, med henblik på berammelse af en fo-
gedforretning på lejemålets adresse.
rekvirenten havde forinden fremsat begæring om, at der i første omgang berammes et møde
på fogedrettens kontor, og havde forinden betalt retsafgift i overensstemmelse hermed, jf.
retsafgiftslovens § 17, stk. 1, nr. 1.
ved brev af 7. november 2016 anmodede advokatfirmaet burmeister på vegne af boligselska-
bet bsb svendborg fogedretten i svendborg om at indkalde c til møde på fogedrettens
kontor med henblik på udsættelse af hans lejemål.
inden fogedretten traf afgørelse i sagen, sendte rekvirentens advokat et brev af 24. november
2016 til alle landets fogedretter om, at rekvirenten og de øvrige almene boligselskaber i do-
mea.dk ønsker, at første møde i deres sager om udsættelse af lejemål berammes på fogedret-
tens kontor. det anføres i brevet, at rekvirenten og de øvrige almene boligselskaber i do-
mea.dk har et socialt ansvar, som private udlejere ikke skal varetage på samme måde, og at
boligselskaberne i flere af sagerne gerne vil indgå i en dialog med lejeren, inden en effektiv
udsættelse foretages.
ved mail af 26. januar 2017 til fogedretten anførte rekvirenten yderligere bl.a., at rekvirenten
har gode erfaringer med berammelse af møde på fogedrettens kontor i sager om udsættelse af
lejemål, og at lejerne oftest giver møde. på møderne opnås en vis afklaring af forholdene, og
                                                - 8 -
det sker i et ikke uvæsentligt antal sager, at der findes en løsning enten inden fogedmødet eller
på fogedmødet, hvilket er til gavn for både udlejer og lejer.
det fremgår af retsplejelovens § 491, stk. 1, 1. pkt., at fogedretten fastsætter tid og sted for en
udsættelsesforretning. det fremgår af bestemmelsens forarbejder bl.a., at der ikke bør opstå et
misforhold mellem betydningen af den interesse, som varetages ved fuldbyrdelsen, og de ulemper
og økonomiske skader, som påføres skyldneren.
boligselskabet bsb svendborg har ved fremsendelsen af udsættelsesbegæringen anmodet om
indkaldelse af lejer på fogedrettens kontor, og boligselskabet har efterfølgende begrundet den-
ne anmodning nærmere.
højesteret finder, at det efter det foreliggende må lægges til grund, at fogedretten ikke har haft
fornøden konkret begrundelse for at opkræve tillægsafgift med henblik på berammelse af en
fogedforretning på lejemålets adresse. der var derfor ikke grundlag for at bestemme, at udsæt-
telsesbegæringen var bortfaldet som følge af manglende betaling af tillægsafgift, jf. retsaf-
giftslovens § 62, stk. 1.
på den anførte baggrund ophæver højesteret landsrettens kendelse og hjemviser sagen til fo-
gedretten i svendborg med henblik på berammelse af retsmøde på fogedrettens kontor.
efter sagens karakter og udfald skal ingen part betale sagsomkostninger til den anden part.
kæreafgiften tilbagebetales til boligselskabet bsb svendborg, jf. retsafgiftslovens § 57.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ophæves, og sagen hjemvises til fogedretten i svendborg med henblik
på berammelse af retsmøde på fogedrettens kontor.
ingen part skal betale sagsomkostninger til den anden part.
