                             højesterets dom
                        afsagt torsdag den 5. december 2013
sag 232/2011
(1. afdeling)
topdanmark forsikring a/s
(advokat line marie pedersen)
mod
natur- og miljøklagenævnet
(kammeradvokaten ved advokat britta moll bown)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 22. afdeling den 10. juni 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, thomas rørdam, jens peter
christensen, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, topdanmark forsikring a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, natur- og miljøklagenævnet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
syns- og skønsmand, civilingeniør thomas h. larsen, har afgivet supplerende skønserklæ-
ring af 23. april 2012 og 25. august 2013. det hedder i den første skønserklæring bl.a.:
       ”tema 29
       skønsmanden bedes redegøre for, hvilke yderligere undersøgelser, der kunne have væ-
       ret iværksat for at afgrænse oliepåvirkningen i det sekundære grundvandsmagasin og de
       dermed forbundne omkostninger. redegørelsen bør omfatte alle nødvendige undersø-
       gelseselementer såsom:
       •    undersøgelsesboringer – herunder antal og placeringer, dybder og filtersætning,
       •    tilstand af den tidligere drikkevandsboring på ejendommen – dybde, muligheder
            for prøvetagning og kortslutning mellem magasiner, samt forhold omkring evt.
            sløjfning såfremt en sådan var foretaget,
                                         - 2 -
•     indmåling, nivellement og kotesætning af målepunkter i filtersatte boringer,
•     pejlinger af grundvandsstand – herunder antal pejlerunder under hensyntagen til en
      sikker fastlæggelse af grundvandets strømningsretning lokalt ved ejendommen
      (også under de nye oplysninger om nedsivningsanlægget),
•     vandprøvetagning – herunder antal, prøvetagningsfrekvens og tilknyttede
      feltmålinger,
•     kemiske analyser – herunder analyseprogram omfattende såvel oliestoffer som
      redoxparametre,
•     afrapportering af undersøgelsesresultater og risikovurdering.
besvarelse
…
samlet set vurderes omkostningerne til en dokumentation af udbredelsen over en længe-
revarende periode og dermed give mulighed for at udføre en risikovurdering med en høj
grad af sikkerhed, at kunne afholdes indenfor ca. 300.000-500.000 afhængig af, hvilke
forhold der konkret vil blive mødt ved arbejdet.
tema 30
skønsmanden bedes redegøre for, hvilke relevante undersøgelser, der eventuelt kunne
have været iværksat til det primære grundvandsmagasin for at fastlægge dybden hertil,
magasinforholdene og beskaffenheden af de overlejrende dæklag i området ved ejen-
dommen esbjergvej 109 samt gradientforholdene fra det sekundære magasin til det pri-
mære magasin og evt. forureningspåvirkning på tidspunkterne for miljøklagenævnets
afgørelse - skønsmanden bedes tillige redegøre for omkostningerne til sådanne under-
søgelser.
besvarelse
den mest optimale måde ville være udførsel af en dyb boring, i forhold til den geolo-
giske beskrivelse bedst som tørrotation og sandspand. den skønsmæssige pris på borin-
gen er udregnet ud fra en boredybde på 45 m og en enhedspris på 2.500 kr./m, svarende
til en samlet pris på ca. 110.000. jeg vurderer, at boringen kan udføres på 1-2 arbejds-
dage, svarende til en tilsynspris på ca. 10.000 kr. såfremt borearbejdet skulle udføres
samtidig med korte boringer kan prisen sandsynligvis reduceres lidt. boringen ville
skulle indmåles, pejles og nivelleres. den samlede omkostning til dette arbejde skønnes
totalt set at være i omegnen af 130.000 kr. alt i alt.
tema 31
skønsmanden bedes redegøre for, hvorvidt nedsivningsanlægget for husspildevand på
ejendommen, den nærliggende vejgrøft og det kommunale forsinkelsesbassin (bassinet
er foret med ler, og vand fra bassinet afledes til holsted å) kan påvirke det sekundære
grundvandsmagasin, og hvorvidt en eventuel påvirkning med blandt andet coliforme
bakterier, nitrat og pesticider kan have betydning for benyttelse af det sekundære maga-
sin til drikkevand og til vand, der benyttes i forbindelse med fødevarefremstilling, her-
under gartneriafgrøder, og andre produkter, der stiller særlige sundhedsmæssige krav til
vandforsyningen.
besvarelse
…
                                               - 3 -
      de 300 m afstand til vandforsyningsanlæg med krav til drikkevandskvalitet fra nedsiv-
      ningsanlæg er i overensstemmelse med den praksis, der er vedrørende udstedelse af
      nedsivningstilladelser til spildevand i det åbne land, hvor dette afstandskrav stilles som
      generelt krav ved ansøgning til nedsivning. der kan dog afviges fra dette krav, hvis
      vandmængden der indvindes er lille (typisk mindre end 10 husstande) og det kan sand-
      synliggøres, at nedsivningsanlægget ikke vil have en negativ effekt.
      sammenfattende konkluderes det, at både spildevandsanlægget og vejafvandingen har
      en indflydelse på grundvandskvaliteten (både kemisk og mikrobiologisk) på og nær
      ejendommen. begge dele vil jf. normal kommunal praksis have en indflydelse på an-
      vendelsen af det sekundære magasin til forsyningsformål.
      …
      tema 34
      skønsmanden bedes endvidere redegøre for, hvorvidt det sekundære grundvandsmaga-
      sins terrænnære beliggenhed kan have betydning for benyttelsen af det af det sekundære
      grundvandsmagasin til drikkevand og til vand, der benyttes i forbindelse med fødevare-
      fremstilling, herunder gartneriafgrøder og andre produkter, der stiller særlige sund-
      hedsmæssige krav til vandforsyningen.
      besvarelse
      …
      de mange indvindingsboringer der er i området har således også typisk status som
      markvandingsboringer, hvor der ikke stilles generelle krav til kvaliteten. sammenfat-
      tende må det derfor konkluderes, at der er mange andre aktiviteter i området, der i kom-
      bination med de naturgivne forhold, gør at det sekundære magasin ikke er umiddelbart
      velegnet til forsyningsformål med høje krav til vandkvaliteten.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af lars baltzer overgaard og
skønsmand thomas h. larsen.
lars baltzer overgaard har supplerende forklaret bl.a., at der lå en betonplade i græsplænen
foran huset, så der var ingen tvivl om, hvor drikkevandsboringen var. i forbindelse med, at
den blev sløjfet, blev betonkonstruktionen fjernet. en drikkevandsboring ligger typisk i et par
meters dybde, men han ved ikke konkret, hvor dyb denne var. der skal være plads til hydrofo-
rer og tekniske installationer. den blev fjernet i forbindelse med første afgravning. den var
ikke i brug. for at den ikke skulle stå åben, valgte man at sløjfe den. det var nok i 2003, at
den blev sløjfet. det var en lokal entreprenør, der udførte opgaven. betonen 2-3 meter ned er
fjernet, og selve boringen er sløjfet i henhold til bekendtgørelsen, hvilket betyder, at filter-
intervallet skal fyldes op med beton. man skal have a-bevis for at sløjfe denne type boringer.
hvis den har været filtersat fra 10-15 meter, er der sandsynligvis fyldt med beton derfra, og
                                               - 4 -
røret er herefter skåret af, så ingen uforvarende kan fylde noget i. rørføringen ind til huset er
tilsvarende sløjfet. han ved ikke, hvordan det er foregået, men det bør gøres på denne måde.
han mener, at det er dge, der på vegne oliebranchens miljøpulje, har bedt entreprenøren om
at udføre arbejdet. han er ret sikker på, at det er en boring til det øvre sekundære magasin i
10-15 meters dybde, da det er den billigste type boring, men han ved det ikke.
thomas h. larsen har om grundvand supplerende forklaret bl.a., at sondringen mellem pri-
mært og sekundært grundvandsmagasin normalt er sådan, at de terrænnære magasiner kaldes
sekundære, hvor de dybereliggende kaldes de primære. ”primær” skal normalt forstås i sam-
menhæng med et indvindingsformål og med deres regionale betydning, fx i forhold til fødning
af større vandløb eller lignende. det sekundære magasin på ejendommen ville ikke blive brugt
som drikkevand, men det kan bruges til andre indvindingsformål, som han har beskrevet i
skønsrapporten, eksempelvis markvanding, gartnerivirksomhed, dambrug mv. det nærmeste
vandværk ligger vist i holsted by, og det er vel ca. 1.000 meter fra ejendommen. vandværket
indvinder fra det primære magasin. hovedårsagen til, at restforureningen ikke udgjorde nogen
risiko i forhold til det primære grundvandsmagasin, er, at hvis man betragter trykhøjden
mellem det primære og det sekundære magasin, ser det ud til, at trykniveauet er højere i det
primære magasin end i det sekundære, hvorfor olien ikke kan bevæge sig ned ad, da det i
givet fald vil skulle bevæge sig fra et lavere tryk til et højere tryk, hvilket det ikke kan. den
anden årsag er, at såfremt der ville være en svag nedadrettet gradient, ville der være en meget
lang opholdstid mellem der, hvor forureningen er konstateret, og der, hvor det primære
magasin er beliggende, og det vil i praksis betyde, at der vil ske en omsætning og en tilbage-
holdelse, der gør, at påvirkningen vil være meget lille. han mener ikke at have set en fyrings-
olieforurening, der har givet anledning til en væsentlig forurening af det primære magasin.
det kan han i hvert fald ikke huske nu. det ville ikke være sædvanligt at tage prøver fra det
primære magasin. den tid, der ville have gået fra spildet rent faktisk var sket, og til det kunne
måles i det primære magasin, også med en nedadrettet gradient, ville sandsynligvis have væ-
ret mange år. der ville gå en forholdsvis lang tidsperiode – mange år – før man ville kunne
måle det, så det ville derfor ikke give mening at foretage målingen på samme tidspunkt, som
de øvrige målinger er foretaget. han har ikke kendskab til, at en drikkevandsboring er blevet
lukket på grund af en fyringsolieforurening. der er to væsentlige årsager til, at de lukkes. hvis
en drikkevandsboring lukkes, skyldes det for enkeltvandsindvindingerne, bakteriologi, og
ellers er det klorerede opløsningsmidler, pesticider og nitrat.
                                                - 5 -
om jagg-modellen har han forklaret bl.a., at hvis man kun anvender trin 1, skal der være
meget, meget lidt olie, før der er risiko for forurening i grundvandet. da det hele er koncen-
trationsbaseret, kan få gram i jorden være nok. der er ingen sammenhæng mellem jordforure-
ningskriteriet, afdampningskriteriet og vandkriteriet. der kan sagtens være overskridelser på
trin 1a i grundvandet, selv om jordkriteriet er overholdt.
det er muligt, at han i østre landsret estimerede udgiften til yderligere 4 boringer til ca.
50.000 kr., men det lyder meget lavt, selv om det kun angik 4 boringer. etableringen vil koste
ca. 20-25.000 kr. og med afrapportering og 3 målerunder vil prisen stige. i eksemplet skulle
der være flere målerunder, den hydrauliske ledningsevne skulle bestemmes, og der skulle
endvidere ses på strømningsretningen, og det vil koste ca. 300.000 kr. totalt set. det er en pris,
som er givet på baggrund af standardpriser og ikke i en konkurrencesituation. det er således
på baggrund af listepriser og et estimeret tidsforbrug. det ville ikke have været normalt at
gennemføre en sådan undersøgelse på denne type sag tilbage i 2003. det kunne de derimod
have lavet for en kunde som eksempelvis en region i 2003, men det ville være ualmindeligt på
en olieforureningssag.
retsgrundlaget
det hedder i lov om forurenet jord (lovbekendtgørelse nr. 1427 af 4. december 2009):
       ”kapitel 1
       formål mv.
       § 1. loven skal medvirke til at forebygge, fjerne eller begrænse jordforurening og for-
       hindre eller forebygge skadelig virkning fra jordforurening på grundvand, menneskers
       sundhed og miljøet i øvrigt.
       stk. 2. med loven tilsigtes særligt at
       1) beskytte drikkevandsressourcer,
       2) forebygge sundhedsmæssige problemer ved anvendelsen af forurenede arealer,
       3) tilvejebringe grundlag for en koordineret og målrettet offentlig indsats med henblik
       på at undgå skadelig virkning fra jordforurening,
       4) forebygge yderligere forurening af miljøet i forbindelse med anvendelse og bortskaf-
       felse af jord og
       5) fastholde forureneren som den, der først og fremmest skal foretage de nødvendige
       foranstaltninger til at afværge følgerne af en jordforurening og genoprette den hidtidige
       tilstand.
       § 2. loven omfatter jord, der på grund af menneskelig påvirkning kan have skadelig
       virkning på grundvand, menneskers sundhed og miljøet i øvrigt.
       …
       kapitel 5
                                                - 6 -
       andre forureninger end miljøskader
       påbud til forurenere mv.
       § 39. kommunalbestyrelsen træffer afgørelse om påbud efter dette kapitel vedrørende
       forureninger, der stammer fra ejendomme eller anlæg i kommunen
       …
       oplysninger, udførelse af undersøgelser mv.
       § 40. miljømyndigheden, jf. § 39, kan påbyde en forurener, jf. § 41, stk. 3, nr. 1, 1. pkt.,
       og nr. 2, at give de oplysninger, som har betydning for vurderingen af afhjælpende eller
       forebyggende foranstaltninger vedrørende en eventuel forurening. forureneren kan her-
       under påbydes at
       1) foretage prøveudtagning, analyser og måling af stoffer og lignende med henblik på at
       klarlægge årsagerne til eller virkningerne af en stedfunden forurening samt forurenin-
       gens art og omfang og
       2) klarlægge, hvordan følgerne af forurening afhjælpes eller forebygges.
       …
       ejere af olietanke med et rumindhold under 6000 liter til boligopvarmning og forsik-
       ringspligt
       § 48. for olieforureninger, der konstateres efter en af miljøministeren nærmere fastsat
       dato, kan miljømyndigheden, jf. § 39, uanset hvordan forureningen er sket, meddele
       ejere af olietanke, jf. stk. 3, påbud om afgivelse af oplysninger og udførelse af undersø-
       gelser som omhandlet i § 40, stk. 1, og om at fjerne den konstaterede forurening og
       genoprette den hidtidige tilstand eller foretage tilsvarende afhjælpende foranstaltninger.
       …
       § 49. ejere af olietanke, der kan meddeles påbud efter § 48, stk. 1, jf. § 48, stk. 3, skal
       være omfattet af en forsikring, der dækker udgifterne, jf. dog stk. 2, til miljømyndighe-
       dernes krav om undersøgelser og oprydning efter bestemmelsen i § 48.”
i forarbejderne til lov om forurenet jord (folketingstidende 1998-99, tillæg a, l 183, side
4303 ff.) hedder det bl.a.:
       ”almindelige bemærkninger
       1. formålet med lovforslaget
        det foreliggende lovforslag udgør grundlaget for en sammenhængende og styrket ind-
       sats mod jordforurening for at sikre vandforsyningen og befolkningens sundhed. forsla-
       get bygger på jordforureningsudvalgets betænkning af 1. marts 1996.
       …
       indsatsen skal i forhold til grundvandet først og fremmest koncentreres om at overvåge,
       afværge og rydde op indenfor områder, som i amternes regionplaner udpeges som om-
       råder med særlige drikkevandsinteresser. der kan også ske en indsats udenfor disse om-
       råder, som f.eks. i et alment vandværks indvindingsopland. lovforslaget og den fremti-
       dige kommunale og amtskommunale administration heraf skal samtidig bidrage til op-
       fyldelsen af regeringens 10-punktsplan for beskyttelse af grundvandet og drikkevandet.
       …
       2. baggrunden for lovforslaget
                                         - 7 -
 …
betænkning om forurenet jord med tilhørende lovforslag blev sendt i høring i marts
1996. som opfølgning på betænkningen har miljøstyrelsen endvidere udført et større
analyse- og udviklingsarbejde og faglige vurderinger. disse vurderinger er kommet til
udtryk i vejledning fra miljøstyrelsen nr. 6-11, 1998, om oprydning på forurenede loka-
liteter og i vejledning fra miljøstyrelsen nr. 13, 1998, om prøvetagning og analyse af
jord.
…
3. hovedelementer i lovforslaget
…
3.3.2 spørgsmålet om en generel regulering af påbudsadgangen, der alene bygger på
offentligretlige synspunkter
…
lovforslaget
det er i overensstemmelse med flertallets anbefalinger i jordforureningsudvalget nær-
værende lovforslags udgangspunkt, at den ovennævnte vurdering bør føre til, at reglerne
udformes som offentligretlige regler.
det betyder, at det for påbudsadgangen skal være uden betydning, om de forskellige er-
statningsretlige betingelser er opfyldt.
på denne baggrund er nærværende lovforslag udformet efter det hovedprincip, at for at
kunne meddele påbud efter lovforslaget, er det alene en forudsætning, at der er hjemmel
i lovforslaget til at stille krav om undersøgelse og oprydning af en jordforurening og
/eller fare for jordforurening, at lovforslagets formålsbestemmelse inddrages i fortolk-
ningen og i fastlæggelsen af retsfølgen, og at den konkrete hjemmel anvendes i overens-
stemmelse med de forvaltningsretlige principper og grundsætninger.
de undersøgelses- og oprydningspåbud, som miljømyndighederne efter lovforslaget kan
pålægge forurenere, er således udelukkende baseret på offentligretlige, særligt miljø-
mæssige hensyn. det er således alene hensynet til miljø i form af beskyttelse af drikke-
vandsressourcer, vandløbskvalitet mv. og til sundhed i form af beskyttelse af børn og
voksne mod sundhedskadelige påvirkning fra forurenet jord, der kan begrunde et påbud
efter lovforslaget.
civile erstatningsretlige overvejelser og hensyn er derimod administrationen af lov-
forslaget uvedkommende. det er således ikke blandt de hensyn, der kan varetages efter
loven, at sikre f.eks. grundejere, der har overtaget en forurenet grund, erstatning for tab,
f.eks. i form af formindsket grundværdi, som følge af forureningen. for sådanne tab må
grundejeren søge erstatning hos forureneren efter de almindelige erstatningsretlige reg-
ler. lovforslaget indskrænker ikke grundejerens adgang hertil.
…
7. lovforslagets miljømæssige konsekvenser
…
7.2 beskrivelse af miljø- og sundhedsproblemer
                                        - 8 -
hovedproblemstillingerne kan karakteriseres som følger:
grundvand.
jordforurening kan udgøre en trussel for grundvandet ved nedsivning eller udvaskning
af forurenende stoffer til grundvandet. dette kan i værste fald ske i et sådant omfang, at
grundvandspåvirkningen vil kunne føre til påvirkning af mennesker, hvis der er tale om
en drikkevandsressource.
arealanvendelse
jordforurening kan udgøre en trussel for mennesker og planter ved overfladenær anven-
delse, hvor der kan være tale om direkte indtag via støv m.v. eller optagelse i planter via
rødderne. optagelse i planter kan føre til øget påvirkning af mennesker i det omfang,
der er tale om spiselige afgrøder. desuden kan jordforurening medføre indeklimapro-
blemer.
…
7.3 beskrivelse af konsekvenserne
konsekvenserne for grundvandet
forslaget indebærer en målrettet indsats i forhold til de grundvandsressourcer, som ud-
peges til at dække den fremtidige drikkevandsforsyning. der skal først og fremmest
sættes ind imod de grundvandstruende forureninger, som ligger indenfor områderne
med særlige drikkevandsinteresser og - udenfor områder med særlige drikkevandsinte-
resser - i eksisterende vandværkers indvindingsoplande.
…
bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
til kapitel 1
…
hensynet til beskyttelsen af fremtidige drikkevandsressourcer vejer tungt og et overord-
net mål er derfor, at alt grundvand, som anvendes til drikkevandsformål, skal være så
rent, at det kan anvendes uden avanceret behandling. derfor foreslås det, at loven skal
sikre en særlig beskyttelse af drikkevandsressourcerne, herunder i forbindelse med den
offentlige indsats.
hensynet til sundheden for de mennesker, som anvender arealerne, er også et bærende
hensyn. målet er, at der gennem et samspil mellem de krav, der stilles til de nuværende
ejere og brugere af forurenede arealer, til de kommende bygherrer og til den offentlige
indsats, sikres en sundhedsmæssig acceptabel anvendelse af arealerne og en begræns-
ning af eksponeringen.
…
til § 1
formålsbestemmelsen angiver, at jordforurening skal fjernes eller afværges i nødven-
digt omfang, ligesom skadelige virkninger fra jordforurening skal elimineres eller be-
grænses mest muligt.
ved jordforurening forstås en menneskeskabt handling eller aktivitet, hvor jorden tilfø-
res stof eller stofblanding, som på grund af dets egenskaber og mængde over tid kan
være til fare for mennesker og miljø, begrænse anvendelsen af miljøet eller føre til, at
det naturlige baggrundsniveau øges.
                                         - 9 -
…
hensigten er endvidere, at lovforslaget skal forebygge sundhedsmæssige problemer som
følge af jordforurening på arealer, hvor arealanvendelsen kan give anledning til sund-
hedsrisici. ved arealanvendelse forstås her den direkte anvendelse af de mennesker,
som bor og færdes på arealet, herunder havedyrkning.
…
ligesom hensynet til sundheden hos dem, der skal anvende forurenede arealer, vejer
hensynet til beskyttelsen af de fremtidige drikkevandsressourcer tungt. de i medfør af
regionplanlægningen udpegede områder med særlige drikkevandsinteresser og arealer,
hvor der er en aktuel arealanvendelseskonflikt, danner grundlaget for prioriteringen af
den offentlige indsats. forureninger udenfor områder med særlige drikkevandsinteresser
kan også indgå i prioriteringsgrundlaget, hvis de truer eksisterende indvindingsoplande.
i målsætningen er endelig gentaget forureneren betaler-princippet, som det kendes fra
miljøbeskyttelsesloven. den offentlige indsats bliver dermed sekundær i forhold til at
kræve, at forureneren afværger de skader på miljøet, som vedkommende har forvoldt og
genopretter den hidtidige tilstand.
…
til § 40
udover påbud om afgivelse af oplysninger, der umiddelbart er i forurenerens besid-
delse, hjemler bestemmelsen påbud om, at forureneren for egen regning skal foretage
nærmere undersøgelser m.v. hermed kan oplysninger om forureningens omfang og ka-
rakter, grundvandsforhold o. lign. blive belyst med henblik på stillingtagen til omfanget
af den nødvendige oprydning eller andre afværgeforanstaltninger.
…
den, der har fået undersøgelsespåbudet, skal afholde udgifterne hertil. det forhold, at
opfyldelsen af påbudet sker for adressatens egen regning, er præciseret i § 40 for her-
med at slå fast, at dette også gælder i de tilfælde, hvor der viser sig ikke at være nogen
forurening.
selv om det måtte vise sig, at der ikke er en forurening, skal myndigheden ikke refun-
dere udgiften til undersøgelsen. i denne forbindelse skal det dog bemærkes, at det som
nævnt ovenfor er en forudsætning, at myndigheden havde en begrundet mistanke om, at
der var en forurening. endvidere skal det bemærkes, at myndigheden ud fra det forvalt-
ningsretlige proportionalitetsprincip har pligt til at undgå, at undersøgelsespåbud bliver
uforholdsmæssigt dyre i forhold til omfanget og arten af den mulige forurening, som
forureneren antages at have givet anledning til. under henvisning til for eksempel disse
forudsætninger vil en påbudsadressat under en klagesag henholdsvis en retssag kunne
anfægte gyldigheden af et påbud, og i den forbindelse gøre eventuelt erstatningskrav
gældende. i relation til de forvaltningsretlige principper skal det bemærkes, at myndig-
heden bør overveje om, der er baggrund for at meddele undersøgelsespåbud i flere faser,
hvor første undersøgelse har til formål at slå fast, om der er en forurening. et sådant
indledende undersøgelsespåbud koster ca. 25.000 kr. udsving i prisniveauet kan fore-
komme, afhængig af grundens størrelse. ud fra resultatet af denne indledende undersø-
gelse kan myndigheden vurdere, om der er grundlag for at meddele et nyt undersøgel-
sespåbud, som skal have til formål at afgrænse forureningen mere præcist og således
danne grundlag for at vurdere omkostningerne for et efterfølgende oprydningspåbud.
                                       - 10 -
…
omkostningsniveauet ved undersøgelsespåbud vil normalt være meget lavere end ved
påbud om afværge/oprydninger. hertil kommer, at udstedelse af undersøgelsespåbud
vanskeliggøres, såfremt miljømyndighederne inden udstedelse af undersøgelsespåbud
skal tidsfæste de mulige jordforureninger. undersøgelser skal netop anvendes i en tidlig
fase af en forureningssag og skal oplyse sagen og danne grundlag for en vurdering af
forureningens omfang og karakter, herunder årsagerne til, tidspunktet for og virknin-
gerne af en stedfunden forurening.
…
til § 41
…
genopretning skal ses i forhold til den forurenede grunds tilstand, før forureningshæn-
delsen indtraf. intentionen er således, at forureningen fjernes svarende til situationen,
før forureningshændelsen indtraf. det betyder, at oprydningen kan have større omfang
end den offentlige oprydning efter lovforslagets kapitel 3, hvor oprydningen sker i for-
hold til den aktuelle arealanvendelse og hvor en forurening, som ikke p.t. udgør en ri-
siko, kan efterlades.
adgangen til at udstede påbud efter § 41 skal administreres i overensstemmelse med de
almindelige forvaltningsretlige principper og grundsætninger, herunder proportionali-
tetsprincippet. myndigheden skal således f.eks. være opmærksom på, at der er propor-
tionalitet mellem omfanget og udgiften til den påbudte oprydning og omfanget og arten
af den forurening og den forureningsfare, der konkret tilsigtes fjernet. hvis afværgen af
miljøproblemet eller risikoen kan foretages lige godt ved flere metoder, skal den billig-
ste vælges.
for at der kan gives et påbud om oprydning, skal der være en miljø- eller sundheds-
mæssig begrundelse for foranstaltningen. ved en forurening, som ikke er særlig mobil,
og som ligger dybt nede i jorden, må det vurderes, hvorvidt forureningen nu eller i
fremtiden vil kunne udgøre noget problem.
et påbud kan for eksempel gå ud på at fjerne forureningen ved at grave den forurenede
jord op og rense, deponere eller genanvende denne andetsteds, eller at foretage en rens-
ning på stedet. et påbud kan ligeledes omfatte krav om at foretage afværgepumpninger
af hensyn til grundvandet, etablere særlig udluftning af bygninger eller lignende.
…
til § 48
med bestemmelsen i stk. 1 gives miljømyndighederne mulighed for at meddele den, der
på tidspunktet for udstedelsen af et påbud efter § 48 ejer den olietank, hvorfra forure-
ningen antages at stamme fra, påbud om undersøgelser og foranstaltninger efter en jord-
forurening, forårsaget af en utæthed i eller spild i forbindelse med en olietank under
6000 liter, hvor 50 % af det areal, der opvarmes af olie fra den pågældende olietank, an-
vendes til beboelse.
der kan meddeles påbud om afgivelse af oplysninger og foretagelse af undersøgelser i
samme omfang som i medfør af § 40. ligeledes fastlægges det, hvilke afhjælpende for-
anstaltninger et påbud kan indeholde. dette kan såvel være fjernelse af den olieforure-
                                              - 11 -
     nede jord, genopretning af den hidtidige tilstand som afhjælpende foranstaltninger, som
     f.eks. afværgepumpning, jf. bemærkningerne til § 41. med hensyn til oprydningsomfan-
     get henvises ligeledes til bemærkningerne til § 41, hvor bl.a. det forvaltningsretlige pro-
     portionalitetsprincip er omtalt. herefter skal afværgeforanstaltningers omfang og om-
     kostninger være i rimeligt forhold til det miljøproblem, der søges løst ved påbudet.”
det hedder i drikkevandsudvalgets betænkning fra 1998 (betænkning fra miljøstyrelsen nr. 1
1998) bl.a.:
     ”2. sammendrag af udvalgets anbefalinger
     2.1 principper for grundvandsbeskyttelse, jf. kapitel 5
     …
     udgangspunktet for dansk grundvandspolitik er derfor, at der arbejdes for et generelt
     højt beskyttelsesniveau for alt grundvand.
     …
     udvalget ønsker at understrege, at den ekstra indsats inden for områder med særlige
     drikkevandsinteresser og indvindingsområder, som er beskrevet ovenfor, ikke må gå ud
     over niveauet i den generelle indsats for at beskytte alt grundvand mod forurening.”
det hedder i vejledning fra miljøstyrelsen nr. 6 1998 ”oprydning på forurenede lokaliteter -
hovedbind” bl.a.:
     ”2.3.4 risikovurdering
     risikovurderinger er vurderinger af de miljø- og sundhedsmæssige konsekvenser af en
     forurening, og formålet med risikovurderingerne er at afklare behovet for afværgeforan-
     staltninger.
     risikovurderinger tager udgangspunkt i konkrete situationer og bygger på oplysninger
     om de forurenende stoffer, de sprednings- og eksponeringsveje og den målgruppe, der
     er aktuel i den givne situation. risikoen i relation til anvendelsen af jorden, risikoen i
     relation til afdampningen og risikoen i relation til grundvandet vurderes hver for sig.
     …
     en risikovurdering i forhold til grundvandet skal anvendes til at vurdere, om en forure-
     ning i jord eller sekundært grundvand giver at uacceptabelt forureningsbidrag til grund-
     vandsressourcen. til brug for risikovurderingen er der fastsat en række grundvandskva-
     litetskriterier. risikovurderingen tager udgangspunkt i, at grundvandskvalitetskriteri-
     erne skal være opfyldt overalt i grundvandsressourcen. risikovurderingen kan foretages
     trinvis, således at der først udføres en simpel vurdering. er denne vurdering ikke til-
     strækkelig til at vise at der ikke er nogen risiko, udføres der mere komplicerede bereg-
     ninger. i de komplicerede beregninger kan der indgå sorption, dispersion og nedbryd-
     ning af forureningskomponenter. vurderingen af påvirkningen af grundvandet anvendes
     desuden til at foretage en risikovurdering i relation til recipienter.
     …
                                                - 12 -
      5.4 grundvand
      5.4.1 generelt om risikovurdering i forhold til grundvandet
      en risikovurdering skal anvendes til at vurdere, hvorvidt en given forurening i jord eller
      i sekundært grundvand giver et forureningsbidrag til det primære grundvand, således at
      grundvandskriteriet for det pågældende stof overskrides.
      udførelsen af risikovurderingen samt eventuelle efterfølgende afværgeforanstaltninger
      skal sikre, at grundvandsressourcen bevares ren, svarende til at grundvandskvalitetskri-
      teriet er overholdt. det tilstræbes således, at indvindingsboringer kan placeres uden be-
      grænsninger og indvinde rent grundvand dette vil også sikre, at afstrømmende grund-
      vand til recipienter er rent.
      grundvandskriterierne er fastsat, så de sikrer, at grundvandet kan anvendes til drikke-
      vand efter en almindelig, traditionel vandbehandling.
      …
      6.5 kvalitetskriterier for grundvand
      i tabel 6.4 er opstillet kvalitetskriterier for grundvand.
      …
      kvalitetskravene for grundvandet er fastsat ud fra en samlet vurdering af vandets vej til
      forbrugeren. grundvand, der kan bruges til drikkevand skal være af en sådan kvalitet, at
      grundvandet, efter summen af påvirkninger før vandet når forbrugeren, opfylder de fast-
      satte drikkevandskrav.
      de fysisk-kemiske forhold og grundvandsmagasinernes sårbarhed bestemmer sprednin-
      gen fra kilden og til grundvandsmagasinerne og har dermed indflydelse på kvalitetskra-
      vene.
      kvalitetskravene skal være opfyldt i de primære grundvandsmagasiner. kvalitetskra-
      vene skal ligeledes være opfyldt i det øverstliggende grundvandsmagasin, der kan forår-
      sage en betydende forureningsspredning eller som kan være anvendeligt til vandforsy-
      ningsformål.
      et vigtigt led ved risikovurderingen (kap. 5.4) er derfor at opstille et acceptabelt niveau
      for restforureningen på grunden i relation til en grundvandspåvirkning.”
det hedder i vejledning fra miljøstyrelsen nr. 2 2009 ”undersøgelse og oprensning af forure-
ning fra villaolietanke” bl.a.:
      ”7.3.2 risikovurdering
      det følger af det almindelige forvaltningsretlige proportionalitetsprincip, at der skal
      gennemføres en risikovurdering med henblik på at fastlægge det nødvendige oprens-
      ningsomfang. en forurening vil ikke kunne kræves fjernet, hvis der er en høj grad af
      sikkerhed for, at forureningen hverken nu eller i fremtiden vil kunne udgøre en risiko
      for mennesker eller miljø. der henvises til afsnittet nedenfor om proportionalitetsprin-
      cippet (afsnit 8.1.1).
                                       - 13 -
vurderingen af risikoen ved at efterlade en given forurening skal være baseret på kon-
krete data og beregninger ud fra en detaljeret og fyldestgørende forureningsundersø-
gelse. den skal omfatte nuværende og mulige fremtidige risici for indeklima, arealan-
vendelse (kontakt med forureningen), grundvand og overfladevand samt eventuelt andre
muligheder for påvirkning af sundhed eller miljø. risikovurderingen skal tage højde for
alle ændringer, som vil kunne indtræffe i den tid forureningen består, og som ikke vur-
deres usandsynlige.
ved vurderingen af, om der foreligger en risiko ved forureningen for miljø eller sund-
hed, som må føre til et påbud om genopretning, kan der tages udgangspunkt i de risiko-
beregningsmodeller, der er indeholdt i vejledning nr. 6/1998 om oprydning af forure-
nede lokaliteter.
dette gælder, selvom vejledningen efter sit indhold tager sigte på offentlige oprydninger
og ikke direkte kan anvendes i påbudssituationen. det er her vigtigt at være opmærksom
på, at risikovurderingerne ved påbudssager, herunder villaolietanksager, adskiller sig fra
risikovurderinger ved den offentlige afværgeindsats. det skyldes, at påbudssager hviler
på princippet om genopretning, hvilket indebærer, at også potentielle fremtidige æn-
drede forhold (fx etablering af vandindvindingsboringer eller ændring af fx en lade til
følsom arealanvendelse i form af bolig) skal tages i betragtning.
en forurening antages ifølge vejledningen at udgøre en risiko, såfremt forureningen ef-
ter risikoberegningerne må vurderes at kunne overskride de i vejledningens kapitel 6
fastlagte kvalitetskriterier.
risikovurderingerne bør som udgangspunkt udføres som konservative beregninger, ek-
sempelvis med miljøstyrelsens jagg-model. jo mere avancerede beregninger, der fo-
retages med jagg-modellen, des større er kravene til data. hvis der eksempelvis reg-
nes med biologisk nedbrydning af forureningen forudsætter det, at der foreligger kon-
krete målinger, som dokumenterer, at bionedbrydningen rent faktisk foregår med den
forudsatte hastighed. i praksis har dette vist sig vanskeligt at dokumentere, men miljø-
styrelsen planlægger at sætte projekter for udvikling af praktisk gennemførlige metoder
til dokumentation af bionedbrydning i gang. i første omgang vil dette alene omfatte
bionedbrydning i umættet zone.
hvor det er hensigtsmæssigt kan der efter omstændighederne anvendes mere komplice-
rede risikovurderingsværktøjer. en forudsætning for at anvende komplicerede risiko-
vurderingsværktøjer er, at datagrundlaget er tilstrækkeligt godt, og at der er tale om en
almindeligt anerkendt og veldokumenteret beregningsmodel.
i forhold til grundvandet skal grundvandskriterierne som udgangspunkt være opfyldt
umiddelbart under forureningskilden. risikoen ved restforureningen skal derfor som
udgangspunkt kun beregnes ved brug af jagg-modellens trin 1, når denne model an-
vendes. konkrete målinger i grundvandet kan i nogle tilfælde erstatte beregninger efter
jagg-modellens trin 1, hvis man har en høj grad af sikkerhed for, at forureningen un-
der de foreliggende forhold burde have spredt sig til grundvandet og nået et stabilt ni-
veau.
jagg-modellens trin 2 og 3 for grundvand giver mulighed for at kalkulere med forure-
ning af grundvand op til 100 m nedstrøms eller et år fra forureningskilden. trin 2 og 3
er udarbejdet særligt med henblik på prioritering af den offentlige oprydningsindsats.
                                         - 14 -
under hensyn til lovens målsætning om genopretning bør jagg trin 2 og 3 som ud-
gangspunkt derfor ikke benyttes.
der bør således ikke kalkuleres med en forurening af grundvandet nedstrøms for foru-
reningskilden, fordi der herved kan gives afkald på en potentiel grundvandsressource i
en længere årrække. det vil navnlig være tilfældet, hvis der er tale om grundvand, der
vil kunne anvendes til drikkevandsforsyning, uanset i hvilket område, drikkevandsres-
sourcen er beliggende. tilsvarende gælder, hvis forureningen af et sekundært grund-
vandsmagasin indeholder en latent risiko for forurening af et primært grundvandsmaga-
sin.
der kan være tilfælde, hvor omkostningerne til fjernelse af forureningen viser sig at
være uproportional med værdien af den grundvandsressource, der ønskes beskyttet, jf.
nedenfor afsnit 8.1.1 om kommunens afvejning af omkostningerne til oprensning over-
for den miljø- eller sundhedsmæssige gevinst. i sådanne tilfælde kan det være nødven-
digt at acceptere forurening af en begrænset del af en grundvandsressource, og i den
forbindelse kan det være relevant at benytte eksempelvis jagg trin 2 og eventuelt 3 til
at fastslå risikoen forbundet hermed. dette bør være under forudsætning af, at risiko-
vurderingen kan anses for konservativ og baseret på målinger af eksempelvis nedbryd-
ningskonstanten, så der er en stor grad af sikkerhed for, at forureningen ikke vil sprede
sig ud over det, der er antaget i risikovurderingen.
i vurderingen skal ud over kvalitetskriterierne også indgå risikoen for udvaskning til
nærliggende recipienter, om området er udpeget som indeholdende særlige drikke-
vandsinteresser samt om der er aktuelle planer om lokale indvindinger.
alternativt kan risikovurderingen, i ovennævnte tilfælde, hvor omkostningerne til fjer-
nelse af forureningen viser sig at være uproportional med risikoen for den grundvands-
ressource, der ønskes beskyttet, baseres på konkrete data fra monitering af forurenings-
fanen over en periode af typisk 2-3 år, i kombination med erfaringerne om typiske
spredningsmønstre for forureningsfaner fra villaolietanke. hvis moniteringen viser, at
forureningsfanen er stabil i udbredelse og koncentrationer, og forholdene i øvrigt svarer
til lignende sager i erfaringsopsamlingen, herunder at forureningen allerede har givet
anledning til en forureningsfane i grundvandet, kan dette give en høj grad af sikkerhed
for, at forureningen ikke spreder sig yderligere på længere sigt.
særlig for en forurening beliggende under en bygning eller lignende, gælder, at hvis
ikke restforureningen med stor sikkerhed kan antages at være reduceret til et ubetydeligt
niveau (i forhold til påvirkning af grundvandet) i løbet af bygningens restlevetid, bør
der foretages en supplerende risikovurdering baseret på de potentielle forhold, der vil
fremkomme hvis bygningen fjernes og forureningen blotlægges. det bør i den forbin-
delse indgå, om der er nedløb eller faskiner fra tag, der kan øge infiltration af nedbør fra
ubefæstede arealer ind under og gennem jorden under et hus. i øvrigt bemærkes, at in-
filtrerende nedbør i mange tilfælde i større eller mindre omfang kan trænge ind under og
sive gennem jorden under et hus, selvom huset ikke er fjernet. dette forhold bør ligele-
des indgå i risikovurderingen.
i forhold til arealanvendelse gælder, at risikoen skal vurderes både i forhold til den ak-
tuelle anvendelse og en fremtidig anvendelse. som udgangspunkt gælder, at hvis foru-
reningen kun træffes under 3 meters dybde, vil forureningen under normal anvendelse
(havebrug o.l.) ikke udgøre en risiko for menneskers sundhed.
                                             - 15 -
      det skal dog i den forbindelse også tages stilling til risikoen ved ombygninger eller ned-
      rivning af bygninger, etablering af kælderanlæg mv. der kan ikke uden videre lægges til
      grund, at en forurening under bygninger eller bygningsanlæg vil være afskærmet i ube-
      grænset tid. ved vurderingen af risikoen i forbindelse med forureninger under alminde-
      lige beboelsesejendomme har miljøklagenævnet fastsat et udgangspunkt, hvorefter at
      det ikke uden videre kan forudsættes, at huse består uændrede i mere end 20-30 år frem.
      garager, udhuse og udestuer bør efter nævnets opfattelse - ligeledes som udgangspunkt
      - anses som midlertidige. tilsvarende bør belægninger anses som midlertidige.
      dette indebærer ifølge miljøklagenævnet, at der som udgangspunkt ikke bør efterlades
      en større mængde forurening under en beboelsesbygning, end der efter en konkret be-
      regning kan antages at ville blive nedbrudt ved naturlige processer i jordmiljøet i løbet
      af den periode, hvor bygningen - i overensstemmelse med det af nævnet forudsatte - må
      forventes at bestå i sin nuværende skikkelse.”
højesterets begrundelse og resultat
topdanmark forsikring a/s har nedlagt påstand om, at natur- og miljøklagenævnet skal an-
erkende, at nævnets påbud af 25. juli 2008 om at udarbejde et projekt for oprensning af foru-
reningen på ejendommen, der ligger ved holsted, er ugyldigt, og at nævnets påbud af 18. no-
vember 2009 om oprensning på ejendommen er ugyldigt. topdanmark har endvidere nedlagt
påstand om erstatning.
begge påbud er efterlevet af topdanmark, og ugyldighed vil i den foreliggende sag alene in-
debære en konstatering af, at påbuddene savnede det fornødne retlige grundlag. topdanmarks
mulighed for genopretning som følge af retlige mangler ved påbuddene knytter sig således
alene til selskabets påstand om erstatning.
ved en stillingtagen til erstatningspåstanden vil højesteret skulle vurdere, om natur- og mil-
jøklagenævnets to afgørelser om påbud blev truffet på et forsvarligt oplysningsgrundlag, såle-
des som dette grundlag forelå på tidspunktet for afgørelserne.
jordforureningslovens § 48 angår olieforureninger fra olietanke med et rumindhold under
6.000 liter til boligopvarmning. når en sådan olieforurening konstateres, kan miljømyndighe-
derne give ejeren af olietanken påbud bl.a. om at afgive oplysninger og foretage undersøgelser
med henblik på at klarlægge en olieforurenings virkninger, art og omfang, samt påbud om at
fjerne en konstateret olieforurening og genoprette den hidtidige tilstand eller foretage tilsva-
rende afhjælpende foranstaltninger. sådanne påbud kan gives, hvis der er risiko for, at den
                                                 - 16 -
forurenede jord kan have skadelig virkning på grundvand, menneskers sundhed og miljøet i
øvrigt, jf. herved lovens § 2.
det fremgår af lovens forarbejder, at påbudshjemlen i § 48 skal administreres under hensyn til
det almindelige forvaltningsretlige proportionalitetsprincip. det indebærer bl.a., at lovens ud-
gangspunkt om, at al forurening skal fjernes og den hidtidige tilstand genoprettes, kan fravi-
ges, hvis udgifterne hertil ikke vil stå i et rimeligt forhold til den fare for miljø eller sundhed,
som ligger til grund for påbuddet.
når miljømyndighederne skal træffe afgørelse om oprensningspåbud efter lovens § 48, skal
sagen være tilstrækkeligt oplyst, og der kan således – begrænset af proportionalitetsprincippet
– være behov for at påbyde ejeren af olietanken at tilvejebringe flere oplysninger om den kon-
staterede forurening. er der et forsvarligt grundlag for at træffe afgørelse, skal der foretages
en risikovurdering og en proportionalitetsvurdering. højesteret har ved dom af 30. juni 2005
(ufr 2005.2923) fastslået, at uafhængigt af omkostningernes størrelse kan en restforurening
med olie som udgangspunkt ikke påbydes fjernet, hvis der foreligger en høj grad af sikkerhed
for, at den hverken aktuelt eller i fremtiden indebærer en miljø- eller sundhedsmæssig risiko.
topdanmark har anført, at en olieforurening i det sekundære grundvandsmagasin ikke som
antaget af natur- og miljøklagenævnet kan udgøre en relevant risiko i jordforureningslovens
forstand, medmindre forureningen i det sekundære grundvandsmagasin udgør en risiko i for-
hold til en beskyttet drikkevandsressource, hvilket ikke var tilfældet i denne sag.
når imidlertid henses til ordlyden af lovens § 1, stk. 1, og § 2 sammenholdt med § 1, stk. 2,
og baggrunden herfor, finder højesteret, at enhver risiko for skadelig påvirkning af grundvan-
det efter en konkret vurdering vil kunne begrunde et oprensningspåbud efter lovens § 48, uan-
set om det pågældende grundvand anvendes eller er egnet til at kunne anvendes som drikke-
vandsressource.
topdanmark har endvidere anført, at natur- og miljøklagenævnet ikke er berettiget til ved
risikovurderingen efter § 48 at lægge vægt på beregninger af en grundvandsforurenings ud-
bredelse efter jagg-modellens trin 1 uden også at inddrage beregninger efter modellens trin
2 og 3. efter topdanmarks opfattelse har nævnet ikke i denne sag godtgjort, at man ikke har
lagt vægt på beregninger efter trin 1.
                                              - 17 -
det fremgår af natur- og miljøklagenævnets praksis, at nævnet ved afgørelser om oprens-
ningspåbud efter lovens § 48 efter behov kan inddrage teoretiske beregninger af en grund-
vandsforurening efter jagg-modellens trin 1 uden også at inddrage trin 2 og 3, hvilket efter
nævnets opfattelse er bedst stemmende med lovens forarbejder, idet der i modsat fald i strid
med lovens formål generelt måtte ses bort fra hensynet til beskyttelse af grundvandet inden
for den afstand fra forureningskilden, som afgrænser trin 1 fra trin 2. højesteret tiltræder
denne forståelse af loven og finder derfor, at den nævnte praksis er lovlig. det bemærkes, at
der i den foreliggende sag ikke var anledning for natur- og miljøklagenævnet til at lægge
vægt på teoretiske beregninger efter jagg-modellen, idet der forelå konkrete målinger, der
viste betydelig olieforurening af grundvandet i det område under huset, som er omfattet af trin
1, en forurening, som i øvrigt ikke var afgrænset.
topdanmark har yderligere anført, at natur- og miljøklagenævnet ikke er berettiget til ved
risikovurderingen i forbindelse med arealanvendelse at lægge til grund, at en ejendom kun
kan forventes at bestå uændret i 20-30 år, idet en sådan tidsgrænse er ubegrundet, og myndig-
hedernes skøn herved sættes under regel.
det fremgår af natur- og miljøklagenævnets praksis, at nævnet anser 20-30 år som det tids-
rum, inden for hvis grænser det ved afgørelser om påbud kan forsvares beregningsmæssigt at
lægge til grund, at bygningerne vil bestå uændret, når det samtidig forudsættes, at der skal
foreligge en høj grad af sikkerhed for, at forureningen heller ikke i fremtiden vil indebære en
sundheds- eller miljømæssig risiko. det fremgår endvidere, at det nævnte tidsrum kun er et
udgangspunkt for risikovurderingen, idet konkrete forhold kan begrunde en anden vurdering.
højesteret tiltræder denne forståelse af loven og finder derfor, at den nævnte praksis er lovlig.
nævnets afgørelser i den foreliggende sag er i overensstemmelse med denne praksis.
på baggrund af det ovenfor anførte om betydningen af forureningen af det sekundære grund-
vandsmagasin, anvendelse af jagg-modellen og antagelsen om, hvor længe ejendommen
kunne forventes at bestå uændret, samt i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten, til-
træder højesteret, at der ikke foreligger sådanne mangler ved natur- og miljøklagenævnets to
påbud af 25. juli 2008 og 18. november 2009, at de er ugyldige, og at der ikke er grundlag for
at imødekomme topdanmarks erstatningspåstand. det bemærkes herved, at det, der er
                                              - 18 -
fremkommet for højesteret i forbindelse med det afholdte syn og skøn, ikke kan føre til et
andet resultat.
højesteret stadfæster derfor dommen.
topdanmark skal i sagsomkostninger for højesteret betale 200.000 kr. til natur- og miljøkla-
genævnet. beløbet er til dækning af udgifter til advokatbistand, og der er ved fastsættelsen
taget hensyn til sagens omfang og betydning for parterne.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal topdanmark forsikring a/s betale 200.000 kr. til na-
tur- og miljøklagenævnet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
