                                       dom
afsagt den 5. juli 2013
t-04-09
                        santaris pharma a/s
                        (advokat ole damsbo)
                        mod
                        1) b
                        2) querdenker aps
                        (for sagsøgte 1-2 advokat henrik mansfeldt witt)
                        3) plougmann & vingtoft a/s
                        (advokat jacob s. ørndrup)
og
t-16-09
                        santaris pharma a/s
                        (advokat ole damsbo)
                        mod
                        mirrxtherapeutics a/s
                        (advokat jeppe brinck-jensen)
og
f-10-09
                        a
                        (advokat henrik mansfeldt witt)
                        mod
                        santaris pharma a/s
                        (advokat finn schwarz)
                                              - 2 -
indledning
t-04-09 og t 16/09 handler om, hvorvidt bs indlevering af hans patent- og/eller brugsmodel-
ansøgninger, som tilhører patentfamilier, der hævder fælles prioritet med eller udspringer af
wo 2008/061537 og wo 2008/151639, var retsstridigt over for santaris pharma a/s (herefter
santaris), og om denne handling kan medføre ansvar, herunder erstatningsansvar for b,
querdenker aps og plougmann & vingtoft a/s (herefter p&v). t 16/09 handler endvidere
om, hvorvidt mirrx therapeutics a/s (herefter mirrx) skal overdrage rettigheder til disse
ansøgninger eller give licens til udnyttelse af de bagvedliggende opfindelser til santaris.
disse sager er i medfør af retsplejelovens § 254, stk. 1 er behandlet i forbindelse med hinan-
den.
f-10-09 handler om, hvorvidt santaris’ opsigelse af a under hendes barselsorlov var i strid
med ligebehandlingsloven, og hvorvidt santaris´ efterfølgende bortvisning af a var beretti-
get på grund af illoyalitet.
sagen er anlagt ved retten i helsingør og i medfør af retsplejelovens § 254, stk.2 henvist til
sø- og handelsretten. sagen er sager er i medfør af retsplejelovens § 254, stk. 1 er behandlet i
forbindelse med t 4/09 og t 16/09.
påstande
t-04-09 og t 16/09
santaris har nedlagt følgende påstande:
overfor b:
a(i)          b tilpligtes at anerkende, at hans indlevering af patent- og/eller brugsmodelan-
søgninger – såvel offentliggjorte som endnu ikke offentliggjorte – som tilhører de patentfa-
milier, der hævder fælles prioritet med eller udspringer af wo 2008/061537 og wo
2008/151639 har været retsstridig i forhold til santaris.
                                               - 3 -
a(ii)         b tilpligtes at anerkende – in solidum med p&v – at være erstatningsansvarlig
over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som de i påstand a(i) nævnte
handlinger måtte påføre santaris.
a(iii)        b tilpligtes at anerkende – in solidum med querdenker - at være erstatningsan-
svarlig over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som de i påstand a(i)
nævnte handlinger måtte påføre santaris.
over for querdenker:
b(i)          querdenker tilpligtes at anerkende, at selskabets indlevering af wo
2008/061537 og wo 2008/151639 har været retsstridig i forhold til santaris.
b(ii)         querdenker tilpligtes at anerkende – in solidum med b - at være erstatningsan-
svarlig over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som de i påstand a(i)
nævnte handlinger måtte påføre santaris.
over for p&v:
c(i)          p&v tilpligtes at anerkende at være ansvarlig over for santaris for bs indleve-
ring af egne patent- og/eller brugsmodelansøgninger, - såvel offentliggjorte som endnu ikke
offentliggjorte – som tilhører de patentfamilier, der hævder fælles prioritet med eller ud-
springer af wo 2008/061537 og wo 2008/151639.
c(ii)         p&v tilpligtes at anerkende at være selvstændig ansvarlig for (a) ikke at have
forsøgt at udvirke, at de af b, jf. påstand a(i), indleverede patentansøgninger blev trukket
tilbage før publiceringen og (b) ikke at have orienteret santaris om ansøgningernes indleve-
ring, da man blev bekendt hermed.
c(iii)        p&v tilpligtes at anerkende – in solidum med b og querdenker – at være
erstatningsansvarlig over for santaris for ethvert erstatningsretligt værnet tab, som p&v i
henhold til påstand c(i) er ansvarlig for.
                                                - 4 -
c(iv)          p&v tilpligtes at anerkende at være erstatningsansvarlig over for santaris for
ethvert erstatningsretligt værnet tab, som p&v i henhold til påstand c(ii) er ansvarlig for.
c(v)           p&v tilpligtes at tilbagebetale til santaris – helt eller delvist, efter rettens skøn –
det honorar på i alt 295.503,00 kr., som santaris, jf. bilag 63, har betalt til p&v for rådgivning
i forbindelse med udformingen af deres heromhandlende patentansøgninger.
over for mirrx:
d(i)a          principalt: mirxx tilpligtes vederlagsfrit at overdrage samtlige rettigheder til de
patent- og/eller brugsmodelansøgninger – såvel offentliggjorte som endnu ikke offentlig-
gjorte – som tilhører de patentfamilier, der hævder fælles prioritet med, eller udspringer af
wo 2008/061537 og wo 2008/151639 til santaris.
d(i)b          subsidiært: mirxx tilpligtes at meddele santaris en tidsubegrænset, global,
eksklusiv, vederlagsfri licens til at udnytte alle opfindelse/rettigheder under de i den princi-
pale påstand anførte patentfamilier i det omfang, at opfindelserne benytter oligonukleotider
indeholdende et eller flere lna nukleotider.
d(i)c          mere subsidiært: mirxx tilpligtes at meddele santaris en tidsubegrænset, global,
ikke-eksklusiv, vederlagsfri licens til at udnytte alle opfindelser/rettigheder under de i den
principale påstand anførte patentfamilier i det omfang, at opfindelserne benytter oligo-
nukleotider indeholdende et eller flere lna nukleotider.
b og querdenker har over for samtlige påstande nedlagt påstand om frifindelse.
i forhold til påstandene a(ii), a(iii) og b(iii) påstås yderligere (a) frifindelse for tiden og, (b)
at bs og querdenkers ansvar over for santaris og p&v skal bortfalde, subsidiært nedsættes.
i forhold til p&v´s påstand påstås yderligere (a) frifindelse for tiden og, (b) at bs og quer-
denkers ansvar over for p&v skal bortfalde, subsidiært nedsættes.
                                                - 5 -
p&v har overfor samtlige af santaris´ påstande nedlagt påstand om frifindelse, samt at b,
querdenker og mirrx tilpligtes insolidum af skadesløsholde p&v for ethvert beløb, som p&v
måtte blive tilpligtet at betale til santaris på grundlag af santaris´ påstande c(i)-c(v).
mirrx har både overfor santaris og p&v nedlagt påstand om frifindelse.
t 4/09 er anlagt den 2. april 2009, og t 16/09 er anlagt den 2. november 2009.
f-10-09
a har nedlagt principal påstand om, at santaris tilpligtes at betale 1.000.000 kr. med tillæg af
procesrente af 750.000 kr. fra sagens anlæg den 8. april 2009 og af 250.000 kr. fra den 25. sep-
tember 2012, subsidiært, at santaris tilpligtes at betale et af retten fastsat mindre beløb med
tillæg af procesrente fra sagens anlæg den 8. april 2009.
santaris har nedlagt påstand om frifindelse
samt selvstændig påstand om, at a tilpligtes at tilbagelevere laboratoriebog, alt materiale,
der tilhører santaris, samt den pc, som a har fået udleveret under ansættelsesforholdet.
a har over for den af santaris selvstændigt nedlagte påstande påstået frifindelse.
a har opgjort sit krav således:
       manglende løn i opsigelsesperioden for februar 2009                          38.000 kr.
       manglende ekstra løn, jf. opsigelsesaftalen                                  38.000 kr.
       manglende betaling af outplacemant iht skrivelse af 6. nov. 2008             10.000 kr.
       godtgørelse 18 mdr. à 37.000 kr                                             666.000 kr.
       skønnet erstatning for tab af indkomst som følge af opagt ph.d              250.000 kr.
       i alt                                                                     1.000.000 kr.
oplysningerne i sagen
sagens parter:
                                                - 6 -
santaris er et medicinalfirma, der beskæftiger sig med udvikling af bioteknologiske læge-
midler inden for visse terapeutiske områder, herunder oligonukleotide lægemidler baseret
på deres patentbeskyttede teknologi – locked nucleic acid- lna. santaris anvender bl.a.
denne teknologi inden for forskning i kræft, stofskifteforstyrrelse og virussygdomme.
a er uddannet biomediciner fra syddansk universitet (herefter sdu) i 2003. hun har været
ansat forskellige steder bl.a. på panum instituttet (herefter panum) på københavns univer-
sitet (herefter ku) og derefter som erhvervs-ph.d hos santaris i perioden 1. april 2007 til 28.
februar 2009. hun arbejder med rna´er i humane celler. hun har kendt b siden 1998, hvor
hun var studerende på et af hans kurser. de er samlevende og har tre børn.
b har en ph.d i molekylær biologi. i perioden 1. marts 2005 til 31. august 2007 var b ansat hos
p&v som patentkonsulent og fra 6. november 2007 som ekstern konsulent. han er endvidere
stifter af querdenker og medstifter af mirrx.
querdenker er stiftet den 2. juli 2007, og selskabet har to binavne, x-firma aps og y-firma
aps. b er eneanpartshaver. querdenker har ifølge selskabets vedtægter til formål at drive
virksomhed med forskning og eksperimentel udvikling inden for naturvidenskab og teknik.
selskabet var indehaver af de i sagen omhandlende patentrettigheder, wo 2008/061537 og
wo 2008/151639, indtil disse blev overdraget til mirrx ved dette selskabs stiftelse den 1. juli
2099. samtlige af bs og querdenkers patentrettigheder er overdraget til selskabet mirrx.
p & v er et dansk patentbureau, der rådgiver opfindere og virksomheder bl.a. med udfærdi-
gelse af patentansøgninger. p&v var i perioden 2001- 2007 generel patentrådgiver for santa-
ris. p&v har på vegne af querdenker indleveret de i sagen omhandlende patentsansøgninger
wo 2008/061537 og wo 2008/151639.
kronologisk opstilling over de i sagen nævnte patenter:
                                                 - 7 -
1. wo2008/061537: pct-ansøgning, bilag 4, indleveret af p&v på vegne af querdenker
   den 23. november 2007 og offentliggjort den 29. maj 2008. i det oversatte sammendrag
   af ansøgningen fremgår:
         ”… den foreliggende opfindelse beskriver oligonukleotider, som binder til mrikrorna-
         målsteder i målrna´er, såsom mrna´er. oligomukleotiderne ifølge opfindelsen kan
         formidle rnase h-nedbrydning af mål-rna´et, formidle rnai af mål-rna´en eller for-
         hindre mikrorna-regulering af mål-rna´en. oligonukleotider ifølge opfindelsen er
         nyttige f.eks. som forskningsværktøjer til at studere mikrorna:mrna-interaktioner og
         til terapeutisk udvikling. den foreliggende opfindelse beskriver også fremgangsmåder til
         identifikation af mikrorna-målsteder, fremgangsmåder til validering af mikrorna-
         målsteder, fremgangsmåder til identifikation af oligonukleotider ifølge opfindelsen og
         fremgangsmåder til modulering af en mål-rna under anvendelse af oligonukleotiderne
         ifølge opfindelsen.”
   følgende prioritetsansøgninger er indgivet i relation til denne:
     -  23. november 2006: b: prioritetsansøgning pa2006/01543, bilag 13. i det oversatte
        sammendrag af ansøgningen fremgår:
         ”den foreliggende opfindelse angår oligonukleotider med betegnelsen xmir´er, der po-
         tentielt er i stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna, samt xmir´er, som faktisk er i
         stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna. den foreliggende opfindelse angår også
         fremgangsmåder til tilvejebringelse af sådanne xmir´er. et andet aspekt er en frem-
         gangsmåde til modulering af aktiviteten af en mål-rna under anvendelse af xmir´er
         ifølge opfindelsen. endnu andre aspekter angår en farmaceutisk sammensætning omfat-
         tende en xmir og xmir´en til anvendelse som medicin.”
     -  23. november 2006: b: prioritetsansøgning pa2006/01544, bilag 14. i det oversatte
        sammendrag af ansøgningen fremgår:
         ”den foreliggende opfindelse angår oligonukleotider med betegnelsen xmir´er, der po-
         tentielt er i stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna, samt xmir´er, som faktisk er i
         stand til at regulere aktiviteten af en mål-rna. den foreliggende opfindelse angår også
         fremgangsmåder til tilvejebringelse af sådanne xmir´er. et andet aspekt er en frem-
         gangsmåde til modulering af aktiviteten af en mål-rna under anvendelse af xmir´er
         ifølge opfindelsen. endnu andre aspekter angår en farmaceutisk sammensætning omfat-
         tende en xmir og xmir´en til anvendelse som medicin. opfindelsen angår også identifi-
         kationen af mikrorna-mål i mrna´er.
     -  4. februar 2007: b: prioritetsansøgning us60/888,094, bilag 15. det oversatte sam-
        mendrag er identisk med sammendraget i pa2006/01543, bilag 13.
                                           - 8 -
   -   4. februar 2007: b: prioritetsansøgning us60/888,095, bilag 16. det oversatte sam-
       mendrag er identisk med sammendraget i pa2006/01544.
    -   24. juli 2007: querdenker: prioritetsansøgning pa2007/01081, bilag 22.
    -
2.    wo2008/151639: pct-ansøgning, bilag 5, indleveret af p&v på vegne af querden-
   ker den 13. juni 2008 og offentliggjort den 18. december 2008. af denne ansøgning
   fremgår af interesse for denne sag: ”såfremt oligonukleotidet er færre end 12 eller 10
   enheder langt, kan det være opbygget af kun lna-enheder.”
   følgende prioritetsansøgninger er indleveret i relation til denne:
   -   14. juni 2007: b: prioritetsansøgning pa2007/00860, bilag 21.
   -   16. oktober 2007: querdenker: prioritetsansøgning pa2007/01493, bilag 23. af
       interesse for denne sag fremgår i afsnittet off-targets effects:
        ”sådanne modifikationer omfatter 2´-o-flour, 2´-o-methoxyethyl. ligeledes foretrækkes
        anvendelsen af lna (låst nukleinsyre)- enheder, pna (peptidnukleinsyre)- enheder eller
        ina (interkalerende nukleinsyre)-enheder. hvad angår kortere oligonukleotider fore-
        trækkes det, at en højere procentdel af affinitetsforøgende modifikationer er til stede. så-
        fremt oligonukleotidet er færre end 12 eller 10 enheder, kan det være opbygget af kun
        lna-enheder.”
   -   15. februar 2008: querdenker: prioritetsansøgning pa2007/01580, bilag 27.
3.    wo2007/112753 og wo2007/112754: pct-ansøgning, bilag 19 og 20. følgende
   prioritetsansøgninger er indgivet i relation til disse:
   -   30. oktober 2006: santaris: prioritetsansøgning pa2006/01401, bilag 12. af det
       oversatte sammendrag af opfindelsen fremgår:
   -   ”den foreliggende opfindelse angår lna-holdige antisense-oligonukleotider,
       som er i stand til at inhibere sygdomsfremkaldende mikrorna´er. de nævnte
       oligonukleotider er nukleaseresistente og resistente over for spaltning ved hjælp
       af fuldt udviklet mikrorna/risc.”
   …
   af resumé af opfindelsen fremgår:
        opfinderne af den foreliggende opfindelse har overraskende fundet, at antisense-oligo-
        nukleotider af en bestemt længde omfattende en særlig kerne-dna-sekevns og låste nu-
        kleinsyrer (lna´er) i denne kernesekvens udviser overlegne mikrorna-inhiberende
        egenskaber.
                                                     - 9 -
             følgelig angår et første aspekt af opfindelsen et oligonukleotid, som har en længde på fra
             12 til 26 nukleotider, og som har en dna-sekvens fra positioner to til syv eller fra positi-
             oner tre til otte, idet der tælles fra 3´-enden:
                   acgttt
             hvor mindst en, såsom en, fortrinsvis mindst to eller tre, dna-enheder i denne sekvens
             er blevet erstattet af deres tilsvarende lna-enhed.”
    4.    wo2009/0143353: pct ansøgning, bilag 45, indleveret af santaris, den 3. oktober
        2008 og offentliggjort den 7. april 2009. følgende prioritetsansøgninger er indgivet i
        relation til denne:
        -   11. oktober 2007: c: us60/979217, bilag 44. af det oversatte resumé af opfindelsen
            og konklusionen fremgår:
             ”den foreliggende opfindelse er baseret på den opdagelse, at anvendelse af meget korte
             oligonukleotider med en høj andel af nukleotidanalognukleobaser, såsom lna-nukleo-
             baser, som målretter mod mirna´er, er meget effektive til at lette mål-mikrorna´ernes
             undertrykkelse af mtna in vivo.
             opfindelsen tilvejebringer en farmaceutisk sammensætning omfattende en oligomer med
             en længde på mellem 6-12 nukleobaser, såsom 6, 7, 8, 9, 10, 11 eller 12 nukleobaseenhe-
             der, hvori mindst 50 % af nukleobaseenhederne af oligomeren består af nukleotidanalo-
             ger, samt et farmaceutisk acceptabelt fortyndningsmidddel, bærer, salt eller adjuvans.
             …
             konklusion:
             for at konkludere udviser 8-mer lna-antimir´en (spc4131) signifikanty forbedret
             styrke til at inhibere mir-21 in vivo sammnelignet med 15-mer lna-antimir´en
             spc4021, der er målrette mod mir-21.”
        c indgav yderligere to patentansøgninger, henholdsvis den 12. februar 2008 -
        us61/028061 og den 17. juli 2008 - epo8104780.
t 4/09 og t 16/09 – b –sagerne
bs arbejdsmæssige baggrund inden ansættelsen hos p&v:
b begyndte i 1995 i kenn gerdes gruppe på odense universitet, der havde fokus på ”cis-
acting” antisense rna regulation i bakterier. han arbejdede også med andre aspekter af
                                             - 10 -
rna biologi. i 1997 påbegyndte b sine ph.d -studier omhandlende rna i bakterier, fx spot
42rna, der fungerer ved antisense binding til mrnaer og dermed som en ”steric block”. i
sin ph.d-afhandling i 2002 skrev b et afsnit om mikrorna, der findes i højere organismer.
det viste sig senere, at mikrornaer kan anses for at være en pendant til srnaer i bakterier.
de binder til targets med begrænset komplementaritet og kan derved regulere mange tar-
gets. imens han skrev sin ph.d, var han i ca. 1 år ansat hos nuevolution, hvor han arbejdede
med oligonukleotider og rna. herefter færdiggjorde han sin ph.d.
               i januar 2003 stiftede han hyscite discovery a/s på baggrund af en af ham
opfundet teknologi. teknologien vedrørte biblioteker af kemiske stoffer, der er mærket med
et oligonukleotid og fremavling af oligonukleotider i et sekundært bibliotek, der identificere
de bedste stoffer i det oprindelige bibliotek. det centrale i teknologien er antisense genken-
delse mellem stoffer i det oprindelige og det sekundære bibliotek. på grund af kapitalmangel
lukkede selskabet i 2005.
               til belysning af bs kendskab til antisense-teknologien er der fremlagt en række
artikler og patentansøgninger, som b er forfatter/medforfatter til, bilag au-aæ.
bs ansættelse hos p&v:
b blev ansat hos p&v den 1. marts 2005 som patentkonsulent. det fremgår af ansættelses-
kontrakten, at en medarbejder uden p&vs samtykke ikke må have andet lønnet arbejde, og
der henvises for bierhverv til funktionærlovens § 15. det fremgår endvidere, at medarbejde-
ren har tavshedspligt vedrørende alt, hvad der erfares i forbindelse med udførelsen af arbej-
det, og at tavshedspligten også gælder efter fratræden.
               den 29. og 30. september 2006 deltog b for p&v i en videnskabelig konference i
lund med titlen ”rna meets chemistry”. på konferencen var der foredrag om sirna og
mikrorna, hvor professor markus stoffel, zürich universitet, præsenterede de første in
vivo data på mikrorna inhibitorer, og der blev endvidere orienteret om de seneste resulta-
ter og problemstillinger inden for sirna, mikrorna og andre emner relaterende til oligo-
nukleotid området.
       samarbejdet mellem santaris og p&v blev forestået af patentkonsulenterne henrik
skjødt og kim wagner. b arbejde for santaris bestod del i bistand til patentkonsulenterne i
forbindelse med en indsigelsessag for epo samt få andre sager, herunder opdateringen af en
                                                   - 11 -
patentansøgning, pa 2006/01410, bilag 12. den 26. oktober 2006 bad santaris p&v om at ind-
sætte en række eksempler til opdatering af patentansøgningen. eksemplerne blev sendt fra
joacim elmén hos santaris til henrik skjødt. b indsatte eksemplerne som anvist og lavede på
eget initiativ nogle tilføjelser i beskrivelsen af ansøgningen. parterne er enige om, hvilke ek-
sempler og tilføjelser der er indsat af b i den pågældende ansøgning. b tidsregistrerede i alt
4,25 timer for dette arbejde. fra september 2006 til 15. december 2006 arbejdede han endvi-
dere på en indsigelsessag ved epo for santaris.
    den 7. februar 2007 meddelte b til direktør kim hesche hos p&v, at han havde indgivet
patentansøgninger i eget navn. dette udløste en skriftlig advarsel. af advarslen, underskre-
vet af kim hesche, fremgår bl.a.
       ”… på mødet den 7. februar 2007 oplyste du uopfordret at du på egen hånd har udarbejdet og
       indleveret to patentansøgninger på opfindelser som du angiveligt selv har opfundet. denne ak-
       tivitet fandt sted i november 2006 uden at du informerede plougmann & vingtoft om at du
       havde indleveret disse patentansøgninger.
       det er ikke i overensstemmelse med plougmann & vingtofts firmapolitik – en politik som du er
       bekendt med – at medarbejderne laver egne opfindelser og patentbeskytter disse, og vi finder
       derfor din aktivitet stærkt kritisabel.
       vi kan og må som uvildige patentrådgivere under ingen omstændigheder have egne aktiviteter
       eller interesser som kan komme i konflikt med vores kunders interesser.
       på mødet den 7. februar 2007 pålagde vi dig at bringe din aktivitet i relation til de indleverede
       patentansøgninger til øjeblikkeligt ophør hvilket skal være sket senest mandag den 5. marts
       2007. som meddelt dig kan du set med vores øjne ”ophøre med din aktivitet” ved enten at
       trække de indleverede ansøgninger tilbage eller at overdrage rettighederne til en tredjepart. en
       overdragelse af rettighederne skal ske på en sådan måde som gør at du fremover intet har eller
       kan få med disse ansøgninger at gøre.
       endvidere skal vi indskærpe at du som privatperson fremover ikke må beskæftige dig med tek-
       nologier – hverken indirekte eller direkte – der er beskrevet i de to patentansøgninger.
       hvis du ikke efterkommer ovennævnte påbud, vil plougmann & vingtoft betragte sig berettiget
       til at bringe dit ansættelsesforhold til ophør uden varsel.”
santaris blev ikke orienteret om dette. b tilbagekaldte hverken ansøgninger eller overdrog
rettighederne til en tredjepart.
                                                 - 12 -
      den 27. april 2007 opsagde b sin stilling hos p&v til fratræden den 31. august 2007.
efter denne dato havde b ikke adgang til p&vs systemer eller databaser. den 6. november
2007 blev han ansat som ekstern konsulent hos p&v på en kontrakt, hvor ingen af parterne
var forpligtet til at fakturere et vist antal timer. der har siden denne sags opstart ikke været
noget samarbejde mellem b og p&v.
      ultimo december 2007 opstartede b et virtuelt firma, x-firma.
      i forbindelse med as opsigelse og efterfølgende bortvisning tog santaris, som beskre-
vet nedenfor, kontakt til både b og p&v. der er i den forbindelse en del korrespondance
mellem parterne, og der afholdtes også et møde mellem b og santaris den 19. februar 2009.
      den 25. februar 2008 skrev advkat ole damsbo i en mail til advokat henrik mansfeldt-
witt om et muligt løsningsforslag, der skulle være acceptyeret senest den 25. februar 2009,
hvorefter der meddelæes santaris licens, at b og qerdenker betaler omkosninger til santaris,
at sagen vedrørende a også løses, samt der ikke indgives patentansøgninger, der krænker
santaris’ rettigheder.
      den 20. marts 2009 opsagde santaris samarbejdet med p&v.
a-sagen:
as ansættelse på panum
a blev ansat på panum i august 2006 i sakari kauppinens microrna-gruppe, hvor tillige jan
stenvang var ansat. hun arbejdede der på et milna projekt, hvorunder der også drøftedes
lna-modifecerede microrna mimics.
               a har fremlagt en række mails for perioden september 2006 til og marts 2007
fra hende til bl.a. sakari kauppinen, jan stenvang, professor jesper wengel fra syddansk
universitet. af de fremlagte mails fremgår: den 30. september 2006 til sakari kauppinen: at
”thorleif, min kæreste” deltog i konferencen i lund, og at han ville kontakte jesper wengel
vedrørende hendes projekt; den 9. oktober 2006 til sakari kauppinen og jan stenvang, at hun
havde set på oligo design og talt med b om patent samt, at hun gerne vil have fat i jesper
wengel [professor på sdu], så hun kunne komme videre med sit projekt, og at det ikke er
sendt til joacim elmén hos santaris, da hun var usikker på hemmeligholdelse og patentering;
den 1. november 2006 til jan stenvang, hvori hun omtaler data for mir-21 i forbindelse med
hjerteceller; den 8. november 2006 fra jan stenvang, at der skulle holdes møde med joacim
                                                   - 13 -
elmén; den 9. februar 2007 til sakari kauppinen, hvor der er vedhæftet ”projektbeskrivelse
til ehvervs ph.d på santaris:” her er en revideret udgave af projektbeskrivelse, rettet efter jans
[stenvang] kommentarer – de var få, generelt synes han at projektet er godt, men ville måske gerne
have at det lyder mere kommercielt. throleif synes det lyder superkommercielt, jeg synes det er midt
imellem, hvad synes du?” af flere mails i perioden, at der blev udvekslet oplysninger mellem
a og ansatte hos santaris. i en mail af 7. november 2006 kommenterer professor jesper
wengel, syddansk universitet (herefter sdu) as projekt.
hendes ansættelse hos santaris:
a blev med virkning fra den 1. april 2007 i samarbejde med københavns universitet ansat i
santaris i deres microrna-gruppe som erhvervs-ph.d. sakari kauppinen var chef for grup-
pen. ansættelsesaftalen mellem a og santaris, der var tidsbegrænset, indeholder bl.a. føl-
gende vilkår:
       ”…
       1.0   tiltræden, arbejdets indhiold m.v.
       1.1   tiltræden og ansvarsområde
       1.1.1 medarbejderen skal i øvrigt følge de almindelige og specielle retningslinier, som selskabet
             til enhver tid måtte udarbejde.
       …
       1.3   tilbagelevering af materiale
              når medarbejderen fratræder sin stilling – uanset af hvilken årsag, og uanset om dette
              sker før udløbet af det aftalte opsigelsesvarsel – skal alt materiale, som tilhører selskabet,
              og som er i medarbejderens besiddelse, afleveres til selskabet. medarbejderen kan ikke
              udøve tilbageholdsret i noget materiale, som tilhører selskabet.
              …
       2.0   løn, pension, forsikring, ferie og barselsordning
       2.1   løn
              medarbejderen aflønnes med kr. 420.000,00 for de kommende 12 måneder. herefter re-
              guleres lønnen i henhold til de i punkt 7 i ansøgningsskema til erhvervsphd-uddannel-
              sen af 15. februar 2007 og som godkendt af forsknings- og innovationsstyrelsen den 23.
              marts 2007.
              lønnen udbetales månedsvis bagud med 1/12 hver den 25. i måneden.
              …
       2.4   barselsordning
              medarbejderen har ret til fravær i forbindelse med barsel i overensstemmelse med funk-
              tionær- og ligebehandlingslovens til enhver tid gældende regler og er i den forbindelse
                                                  - 14 -
             underlagt de i disse love fastsatte regler om varsling af fravær på grund af barsel og/eller
             adoption.
             …
      4.0   tavshedspligt, erhvervshemmeligheder og immaterielle rettigheder
             medarbejderen har tavshedspligt såvel under ansættelsen som efter fratræden (uanset
             grunden hertil – herunder i tilfælde af medarbejderens eventuelle ophævelse som følge af
             selskabets misligholdelse). tavshedspligten gælder alt, hvad medarbejderen erfarer i for-
             bindelse med udførelsen af sit arbejde for selskabet, medmindre der er tale om forhold,
             som efter sagens natur skal bringes til tredjemands kundskab.
             medarbejderen er uberettiget til at viderebringe eller benytte selskabets erhvervshemme-
             ligheder, herunder oplysninger om selskabets kunder, bortset fra i selskabets tjeneste.
             alle immaterielle rettigheder frembragt af medarbejderen i selskabets tjeneste tilhører
             selskabet, jf. dog punkt 5.2. nedenfor om opfindelse, og medarbejderen er uberettiget til
             at anvende de pågældende frembringelser bortset fra i selskabets tjeneste.
             overtrædelse af tavshedspligten betragtes som væsentlig misligholdelse med deraf føl-
             gende konsekvenser for ansættelsesforholdet og kan imødegås ved fogedforbud, ligesom
             medarbejderen er pligtig at svare skadeserstatning for hver overtrædelse.
             …
      5.0 know-how, ophavsret, opfindelser & elektronisk kommunikation
             …
      5.3    korrespondance og anden kommunikation, der afvikles gennem selskabets elektroniske
             kommunikations- og postsystemer, betragtes som skreven korrespondance, der tilhører
             selskabet, og som selskabet derfor kan gøre sig bekendt med og disponere over som an-
             den korrespondance til og fra selskabet. i det omfang medarbejderen måtte ønske at an-
             vende virksomheden it-system til privat kommunikation (under forudsætning af at dette
             ikke overskrider dansk lov), bør medarbejderen udtrykkelig markere dette i det medde-
             lelsesfelt, der anvendes ved afsendelse og lagring m.v. sådan kommunikation har.”
as erhvervs-ph.d:
a, sakari kauppinen og jan stenvang stod for beskrivelsen af as ph.d-projekt. sakari kaup-
pinen var hovedvejleder, og jan stenvang var medvejleder på projektet. hun skulle arbejde
med microrna-mimics og var tilknyttet microrna-gruppen, som udover sakari kauppi-
nen og jan stenvang også bestod af bl.a. markus heidenblad, joacim elmén og c. c blev an-
sat den 1. juni 2007 og arbejdede på at finde nye designs for oligoer, som inhiberer
microrna med fokus på mir21.
                                                    - 15 -
       i microrna-gruppen delte man alt viden. alle vidste, hvad alle arbejdede med, og
man delte også forsøgsresultater samt nyheder fra nationale og internationale publikationer
og arttikler. al ekstern kommunikation i form af præsentationer og artikler og lignende
skulle godkendes af ip-direktør maja bojko. i relation til ekstern vidensdeling med samar-
bejdspartnere var der er en skillelinje mellem akademiske og kommercielle samarbejdspart-
nere. så snart der var tale om en potentiel kommerciel samarbejdspartner var rammerne for
vidensdeling snævrere.
       ved mail af 15. maj 2007 indkaldte a jan stenvang, sakari kauppinen og joacim elmén
til ph.d-projekt møde den 21. maj 2007. af mailen fremgår:
       ”…hej i tre
       hermed indkaldelse til phd-projekt møde efter mirna-mødet på santaris mandag d. 21. maj,
       ca kl. 1400
       1.       nye oligoer
       2.       ny metode
       3.       kloning af validere targets til assay
       4.       resultater fra sidste luciferace asssay.”
parterne er uenige om, hvorvidt bs opfindelser blev drøftet på dette møde.
                i maj 2007 bestilte a oligoer hos ribotask. dette selskab er startet af jesper
wengel og dennes hustru suzy lena.
       den 21. maj 2007 indkaldte a sine vejledere på ph.d-projektmøde til et møde, men der
er uenighed om, hvorvidt a gennemgik bs metode på dette møde.
       den 11. juni 2007 sendte a en mail under emnet: ”ja, så er det ude” til jan stenvang og
sakari kauppinen, som begge var på keystone-konference, vedhæftet en canadisk videnska-
belig artikel, der beskriver bs idé. jan stenvang svarede, at han på keystone-konferencen
netop havde overværet en præsentation om brugen af ”morpholino oligoer i zebrafisk til at
blokere for microrna binding til target sites”, samt at han håbede, at ”t var først med pa-
tent”.
       den 18. juni 2007 spurgte jan stenvang i en mail til a: ”har du og b set på design til
blokerede oligoer?”
       i september 2007 gjorde c en opfindelse med tinymicrorna med længder ned til 8.
       den 8. november 2007 sendte a en mail til thorleig møller om, at hun var blevet bedt
om at udvide sin præsentation og lave en rapport, og at hun skulle præsentere det på næste
                                                  - 16 -
review-møde den 29. november 2007, samt at hun havde fået lov til at være kontakt for
thomas thum-gruppen, würzburg.
       på et review-møde den 29. november 2007 præsenterede a sine foreløbige resultater
vedrørende micromimics for hele ledelsen og microrna-gruppen. der er uenighed om,
hvorvidt talen også faldt på bs opfindelser.
       primo december 2007 mødte b troels koch fra santaris på en konference i berlin. der
er uenighed om, hvorvidt de talte om bs patenter eller blot generelle teknologier, men de
aftalte en form for opfølgning, når de kom hjem.
       bs opstart af det virtuelle firma, x-firma aps, fandt både sakari kauppinen og markus
heidenblad var et problem, idet de mente, at der var tale om en konkurrent til santaris.
       i januar 2008 bestilte a ad to omgange oligoer hos ribotask. parterne er ikke enig om,
hvad disse oligoer skulle bruges til, og om indkøbet var godkendt af sakari kauppinen.
       i perioden 25.- 30. marts 2008 deltog a og andre fra microrna-gruppen i en keystone-
konference. b var også med og var sammen med gruppen fra santaris. der er uenighed om,
hvor meget og hvor dybdegående der blev talt om bs opfindelser på denne tur.
barselsorlov, opsigelsen og bortvisningen:
den 8. maj 2008 blev a sygemeldt i forbindelse med sin graviditet.
       den 6. november 2008 blev alle medarbejdere på santaris indkaldt til møde, og de var
klar over, at der ville ske opsigelser. a var én af de opsagte. af opsigelsesbrevet fremgår:
       ”kære christina
       de sidste måneders negative udvikling på det finansielle marked har skabt usikkerhed om den
       fremtidige finansiering af selskabets planlagte vækst, og santaris pharma a/s er af strategiske
       årsager/økonomiske årsager nød til at reducere virksomhedens udgiftsniveau betydeligt. i den
       forbindelse er virksomheden nødsaget til at gennemføre en reduktion af medarbejderstaben.
       det er med stor beklagelse, at vi på denne baggrund ser os nødsaget til at opsige dig med det i
       din ansættelsesaftale nævnte opsigelsesvarsel på 3 måneder dvs. til fratræden den 28. februar
       2009.
       …
       efter forhandling med medarbejderrepræsentanterne, er det blevet besluttet, at alle medarbej-
       dere, der opsiges som følge af virksomhedens forhold, tilbydes en ekstra måneds løn i fratræ-
       delsesgodtgørelse. denne fratrædelsesgodtgørelse udbetales på fratrædelsestidspunktet.
       herudover tilbyder virksomheden at afholde udgifter til outplacement bistand, kursusdelta-
       gelse eller lignende med op til 25 % af din månedsløn, dog minimum 10.000 kr. du kan også
       vælge i stedet at få dette beløb udbetalt som almindelig løn.
                                                   - 17 -
      du er meget velkommen til at fortsætte i dit job under opsigelsesperioden, men virksomheden
      er også indstillet på at give dig mulighed for at blive fritstillet i opsigelsesperioden (uden mod-
      regningsadgang), såfremt du foretrækker dette, og i givet fald efter en efter virksomhedens op-
      fattelse tilfredsstillende afleveringsforretning. dette skal i givet fald aftales med din nærmeste
      chef, og hr skal orienteres herom. fritstilling skal ske senest 1. december 2008, medmindre
      virksomheden indgår særskilt aftale med dig om fortsat beskæftigelse mod betaling af kompen-
      sation.
      du er forpligtet til at afholde restferie/feriefridage optjent i 2007 (herunder evt. overført fe-
      rie/feriefridage) i opsigelsesperioden. dog vil 1 uges ferie optjent i 2007 blive indsat til ferie-
      konto. ferie optjent i 2008 og 2009 vil blive indbetalt til feriekonto på fratrædelsestidspunktet.
      den overfor nævnte fratrædelsesgodtgørelse er ikke feriepengeberettiget.
      i det hele henvises til den vedlagte aftale, der dags dato er indgået med medarbejderrepræsen-
      tanterne. de heri aftalte vilkår er gældende for alle medarbejdere, der opsiges på grund af virk-
      somhedens forhold.
      …
      for god ordens skyld skal vi gøre opmærksom på, at den hidtil for dig gældende tavshedspligt
      vedrørende alle forhold i relation til santaris pharma a/s fortsat er gældende såvel i opsigelses-
      perioden/fritstillingsperioden som efterfølgende.”
den 19. november 2008 skrev a til sakari kauppinen og bad om en samtale om fritstilling
samt om muligheden for at flytte sin ph.d til ku. efter en mailkorrespondance frem til 6.
november, hvor sakari kauppinen lovede at vende tilbage, lykkedes det ikke at få aftalt et
møde.
      a kontaktede endvidere dm, dansk magisterforening, der den 12. november 2008
sendte et brev til santaris om, at de gerne ville mødes for at drøfte mulighederne for en fort-
sættelse af as ansættelsesforhold. de gjorde endvidere opmærksom på, at der gælder særlige
regler, når en virksomhed afskediger en medarbejder på barsel. der pågik herefter forhand-
linger mellem hr-ansvarlig hos santaris bolette wildt og advokat jacob plenaa hos dm om-
kring, hvilke data og andet materiale a kunne tage med sig fra santaris. efter et møde mel-
lem parterne sendte jacob plenaa den 11. december 2008 en mail til bolette wildt som op-
følgning på mødet. af mailen fremgår:
      ”… kære bolette
      tak for et fint møde. jeg imødeser udkast til forligstekst. det som a skal have med er:
      1) oligoer indkøbt fra ribotask til hendes projekt
      2) kloninger/plasmider som hun selv har fremstillet til projektet
      3) rna-oprensninger og aktive celleekstrakter hun selv har fremstillet til projektet
                                                    - 18 -
       4) data ifm. projektet, som ligger på hendes laptop, laptoppen samt hendes lab-protokol.”
a er af den opfattelse, at mailen er et udtryk for, hvad de på mødet havde aftalt, og hvad
hun skulle have med. dette er santaris ikke enig i. der var herefter en del korrespondance
mellem bolette wildt og jacob plenaa med henblik på at få en afklaring af, hvad a kunne
tage med sig.
                 a rettede herefter henvendelse til advokat thomas torré-christiansen, der den
27. januar 2009 sendte et brev til bolette wildt med overskriften ”a – afskedigelse på grund
af graviditet”. i brevet anfører han, at det er as opfattelse, at hendes barselsorlov har været
en medvirkende årsag til, at hun blev afskediget, og at det er i strid med ligebehandlingslo-
vens § 9. han påtaler i øvrigt, at santaris uden nærmere begrundelse har tilbageholdt as løn
for januar 2009 og beder om en begrundelse herfor. bolette wildt svarede ved mail af 20.
januar 2009 bl.a.:
       ”…opsigelsen af avar – på daværende tidspunkt – alene begrundet i virksomhedens forhold,
       der generelt resulterede i opsigelse af 40 % af medarbejderne og konkret i opsigelse af a, idet
       hendes projekt ud fra en samlet vurdering af virksomhedens økonomiske situation bedst kunne
       undværes.
       vi har for få dage siden fundet en række mails fra a til sin mand b der går langt udover den an-
       sættelsesretlige loyalitetspligt, og umiddelbart synes at være en overtrædelse af markedsfø-
       ringslovens § 19 om forbud mod videregivelse af drifts- og forretningshemmeligheder.
       der vedhæftes en rækkes mails, som anskueliggør overtrædelsen. dette er baggrunden for for-
       sinkelsen af as løn, idet vi overvejer en bortvisning på grund af det nu konstaterede – det er en
       selvfølge, at de nu konstaterede mails samlet set kunne have begrundet en opsigelse af a, uan-
       set hendes barselsorlov, hvorfor den ovenfor anførte problemstilling om opsigelsens beretti-
       gelse tillige skal ses på baggrund af de nu forekomne oplysninger.
       vi har dog ikke fundet det rigtigt at skride til bortvisning uden at have hørt as forklaring, hvil-
       ket var grunden til at vi bad om et møde i denne uge. dette møde finder nu først sted mandag,
       fordi vi ikke kunne medvirke før.
       jeg forventer ved mødet på mandag at modtage en redegørelse for baggrunden for hver enkelt
       mail, og jeg forbeholder mig på virksomheden vegne ethvert retsskridt – herunder bortvisning.
       vi er indstillet på at udbetale løn til a for januar måned mod at forbeholde os denne ret til bort-
       visning efter mødet mandag.”
santaris udbetalte samme dag, den 30. januar 2009, løn til a for januar måned.
                                                  - 19 -
mailen fra bolette wildt var vedhæftet 18 mails i perioden 12. november 2007 til 3. april 2008:
der var bl.a. tale om følgende mails:
af mail af 12. november 2007 14:48, fra a til b fremgår bl.a.:
     ”hej b!!
     jeg tror du skal kontakte santaris nu, sakari er så åndsforvirret at han har fået bildt sig selv ind
     at det nu er exicon der sidder på target blocker-patenterne og at det er nogle gamle nogen som
     vi bare kan få rettighederne til og så står vi jo skide godt med hensyn til at bruge
     dem……………….han må have fået en hjerneblødning. du skal i hvert fald ikke kontakte ham,
     men ørum eller kock eller kieth.”
af mail af 25. januar 2008 13:26, fra a til b fremgår bl.a.:
     ”jeg sidder og ærgrer mig rigtig meget over at jeg ikke kan få nogen særlig god effekt af de der
     antimirer mod premiren – og så tjekkede jeg sekvensen og finder ud af at begge dem der virker
     bare lidt har jeg lavet fejl i designet – sådan går det når man skal være sneaky og gå bag ryggen
     på sin chef og bestille oligoer – jeg må have haft en hjerneblødning da jeg designede dem. nu er
     jeg helt sikker på at de kan virke – den er der (tro det eller lad være) 3 fejl i ud af 7 baser – no
     wonder it doesn´t work that well. jeg prøver lige at bestille nogle ny med det samme.”
af mail af 25. januar 2008 13:50, fra a til b fremgår bl.a.:
     ”… nej det var faktisk kun 2 ud af syv men så manglede der jo en fordi den skulle have været 8
     lang – den virke ganske lidt. grunden til at jeg lavede forkert var at jeg kiggede på den mature
     mir21 sekvens og skrev af efter den…..det jeg bare lige glemte at observere var at der var to uer
     som var baseparret til g´er og dem oversatte jeg med lna t´er………. og de parrer jo ikke. i
     den der virkede bedst (dog stadig kun lidt) har jeg simpelthen sprunget en base over – igen
     fordi jeg kiggede på den mature og ikke observerede at der var en uparret base i passenger
     strengen……….ja jeg må vist lige stramme ballerne lidt. men det gode er at nu er ja sgu sikker
     på at de virker hvis jeg designer dem rigtigt. jeg bestiller dem uden thioleringer denne gang, så
     koster de kun en brøkdel af hvad de kostede sidst. desuden bestiller jeg sirna mod den ko-
     dende sekvens på renilla, så kan jeg bruge dem til at tjekke om qpcr kittet virker, for et sirna
     midt i den kodende sekvens (i øvrigt inden for samme område som qpccr primerne ligger) det
     skal sgu virke.”
af mail af 19. februar 2008 11:52, fra b til a fremgår bl.a.:
     ”…måske skulle vi bare skynde os at kontakte regulus for at få historien ud af verdenen. er det
     dét de gerne vil have? det kan da hurtigt blive enden af det.
     jeg kan simpelthen ikke begribe at det fylder så meget i deres små hoveder – get af life.
                                                 - 20 -
     men lad da ham markus tænke hvad han vil. hvis alle var som ham var der godt nok ikke me-
     get dynamik og vel kun en virksomhed inden for hvert felt. for man kan da ikke starte noget
     nyt.
     vi taler om det når du kommer hjem.”
af mail af 25. februar 2008 11:07, fra a til b fremgår:
     ”… hvor var det lige du havde opsnappet fra at eric n. olsson har lavet et firma, og hvad hed-
     der firmaet?”
b spurgte i mail umiddelbart efter om, hvem der havde spurgt.
af mail af 27. februar 2008 10:32 fra a til b fremgår bl.a.:
     ”det gør jeg. jeg snakkede med c om olsson, hun mente at vi skulle forsøge at starte noget
     samarbejde med jam og det mente jeg så måske ikke var den bedste ide pga af det med firma.”
af mail af 12. marts 2008 15:15, fra a til b fremgår bl.a.:
     ”…de er da rimeligt hooked de små seed-capitalister, hvar? jeg synes godt nok lige du skal
     holde dem hen en stund imens sofinnova finder ud af hvad de vil. nå men vi må hellere kom-
     munikere på en anden linie – echelon is listening you know.”
af mail af 3. april 2008 13:38 fra a til b fremgår:
     ”… få så de penge og få mig ud herfra.
     jeg tror godt du kan regne med at de forsøger at bruge din metode og at patentere uden om dig
     eller hvad vi nu skal kalde det. jeg gider ikke den her maskerade længere, sakari er en kæmpe
     idiot, han lader nærmest som om at jeg og mit projekt ikke eksisterer. jeg giver nærmere detal-
     jer når jeg kommer hjem. jeg vil meget gerne væk herfra og i gang med x-firma i stedet. nu har
     jeg også endelig fattet hvad en bd laver – og fundet den korrekte titel til mig selv og jeg har en
     plan. vi kan stadig nå at overhale dem inden om.”
som svar herpå skrev b umiddelbart efter en mail til a med følgende indhold:
     ”har du tid til at tale i telefon?”
baggrunden for de ovenfor anførte fundne mails er efter santaris´ opfattelse, at santaris i
begyndelsen af 2008 blev opmærksom på bs patenter og undrede sig over indholdet. de
overvejede, om der kunne være lækkert fortrolige oplysninger fra santaris og tænkte i første
omgang på microrna-gruppen. en mindre gruppe af medarbejdere, maja bojko, niels
abrahamsen, henrik tidebøl, mark turner, forskningsdirektør henrik ørum, troels koch
og bolette wildt, underskrev en fortrolighedserklæring, og der blev igangsat en søgning på
                                               - 21 -
nærmere bestemte søgeord i gruppens mailkonti. efterhånden blev søgning indskrænket til
as mailkonto.
    den 2. februar 2009 var a og advokat thomas torré-christiansen til møde hos santaris,
hvor bolette wildt, maja bojko og advokat finn schwarz deltog for santaris. på mødet gen-
nemgik man de fremsendte mails, og a blev endvidere konfronteret med yderligere fundne
mails. i de øvrige mails mellem a og b omtales bla. følgende emner:
    •   hendes kontakt for thomas thum-gruppen
    •   hendes bestilling af oligoer hos suzy lena, ribotask
    •   accepten af sakari kauppinens artikel om primater til nature biotech
    •   den danske professor henrik ditzel og
    •   bartel patentet.
i den mail af 30. april 2008, hvori bartel patentet nævnes skriver a til b bl.a.:
      ”jeg har kigget nærmer på bartel patentet og de beskriver helt entydigt din opfindelse i para-
      graf 130.1 …
       … de beskriver desudedn blandinger af oligoer og de har lange lister med target sekvenser
      hvortil disse oligoer kan binde. de beskriver dem som dækkende seed matchet i mrna altså 6-
      9 lange men også længere …
      …så vidt jeg kan se har de heller ingen eksperimenter, men, hvad det har du jo heller ikke så
      end ikke der står du stærkere den dem. …”
der er ikke på nogen af de fremlagte mails i meddelelsesfeltet anført ”privat”, som anvist i
ansættelsesvilkårene.
      som opfølgning af mødet sendte advokat finn schwarz telefax af 4. februar 2009 til
advokat thomas torré-christiansen, hvori han giver udtryk for, at der efter hans opfattelse
er grundlag for at bortvise a, men at santaris er indstillet på at løse både hendes og sagen
vedrørende b i mindelighed. advokat thomas torré-chri-stiansen fastholdt i faxbrev af 6.
februar 2009, at der ikke er grundlag for at bortvise a, og at opsigelsen er i strid med ligebe-
handlingslovens § 9. han fremsatte samtidig et forligsforslag. herefter er der korrespon-
dance om forligsmuligheder omfattende både a og b.
               advokat finn schwarz meddelte ved faxbrev af 20. februar 2009, at santaris
ikke på nuværende tidspunkt ville bortvise a, men at hendes løn for februar og fratrædel-
sesgodtgørelse ville blive tilbageholdt med henblik på modregning i santaris´ erstatnings-
krav.
                                                 - 22 -
                den 25. februar 2009 sendte advokat finn schwarz en fax til advokat thomas
torré-christiansen samt et memo af 24. februar 2009, udarbejdet af maja bojko. notatet om-
handler bl.a. santaris´ opfattelse af sammenhængen mellem specifikke, fortrolige oplysnin-
ger og disses opdukken i bs efterfølgende indleverede patentansøgninger.
                a bortvistes ved faxbrev af 27. februar 2009 fra advokat finn schwarz. af
bortvisningsskrivelsen fremgår bl.a.:
      ”…i forlængelse af telefonisk drøftelse skal jeg hermed, som aftalt, fremsende bortvisningsskri-
      velse til dem vedrørende a, således at dette brev udgør en bortvisning af deres klient a.
      bortvisningen er begrundet i, at deres klient har videregivet specifikke – fortrolige - informati-
      oner fra santaris pharma a/s til b, hvilket bl.a. konkret har medført, at b har foretaget ændrin-
      ger af sine patentansøgninger i konkurrence med min klients arbejde indenfor samme område.
      jeg skal understrege, at videregivelse af disse specifikke, fortrolige informationer er en væsent-
      lig misligholdelse af deres klients ansættelsesforhold – uanset om de fortrolige oplysninger rent
      faktisk er blevet udnyttet af b.
      bortvisningen har retsvirkning fra den 2. februar 2009, hvilket medfører, at deres klient ikke får
      udbetalt løn for februar 2009 samt den aftalte fratrædelsesgodtgørelse.
      …
      jeg skal anmode om, at deres klient tilbageleverer alt materiale herunder bærbar pcer, labora-
      toriebøger mv. straks.”
syn og skøn:
der har i alle sagerne været afholdt syn og skøn og et supplerende syn og skøn. som skøns-
mænd har været udpeget professor, ph.d., dr. scient peter e. nielsen og european patent
attorney, læge. susanne høiberg, der den 29. august 2012 har afgivet skønserklæring og den
7. januar 2013 supplerende skønserklæring.
af skønserklæringen fremgår:
”…sagsøgers skønsspørgsmål - santaris pharma a/s mod b m.fl.
1.      på grundlag af en gennemgang af santaris pharmas patentansøgninger dk pa 2006 01401
        (bilag 12), wo 2007/112753 (bilag 19), wo 2007/112754 (bilag 20) og wo 2009/043353 (nyt bi-
        lag 45), bedes skønsmændene bekræfte, at det væsentlige i santaris pharma-ansøgningerne
        med rimelighed kan beskrives således:
                                          - 23 -
a) det overordnede formål med opfindelserne er at tilvejebringe terapeutisk aktive stoffer
   der effektivt kan hæmme interaktionen imellem mrna og mikrorna? (se f.eks. bilag
   12, side 1, linie 4-11, og side 51, linie 40 – side 52, linie 2).
   1 a) nej det kan ikke bekræftes, idet det designerede formål med opfindelserne er at tilvejebringe
   terapeutisk aktive stoffer der effektivt kan hæmme mikrorna, svarende til at aktiviteten af mi-
   krorna nedsættes, se for eksempel bilag 12, side 1.
b) dette mål opnås ved at anvende lna oligonukleotider, der hæmmer interaktionen
   imellem et mikrorna og dets mrna target.
   1 b) svaret forudsætter, at ”mål” i spørgsmål 1b) skal læses som identisk med ”formål” i
   spørgsmål 1a).
   med henvisning til svaret under 1a vurderer skønsmændene, at dette mål søges opnået
   vha.oligonukleotider indeholdende lna, der kan hæmme bindingen mellem et mikrorna og
   mrna. dog noterer skønsmændende, at ingen af ansøgningerne indeholder data fra mennesker,
   og det er derfor strengt taget ikke muligt at vurdere den terapeutiske effekt af oligonukleotiderne,
   men da alle tre pct ansøgninger indeholder data fra forsøg med mus og ud fra disse vil det være
   sandsynligt, at lignende effekter vil kunne opnås i mennesker, hvorved det er sandsynligt, at der
   kan opnås en terapeutisk effekt af oligonukleotiderne indeholdende lna.
c) de anvendte lna oligonukleotider er designet således, at de er kortere end fuldlængde
   mikrorna, og at de hæmmer interaktionen mellem seed-regionen i mikrorna'et og
   den komplementær region i mrna'et (se f.eks. bilag 12, side 19, linie 42 - side 20, linie
   11 samt bilag 12, side 13, linie 28 – side 18, linie 14).
    1 c) bekræfter, at de er kortere end fuldlængde mikrorna
   der er ingen data som specifikt viser, at de hæmmer interaktionen mellem seed-regionen i mikro-
   rnaet og den komplementære region i mrnaet, men på grund af sekvenskomplementariteten
   er dette dog sandsynligt. evt kombineret med viden fra eks. 10 i bilag 12, som viser, at rna op-
   reguleres.
d) effekten af de beskrevne lna oligonukleotider er, at de forårsager en hæmning af mi-
   krorna’ets virkning på dets target mrna ved sterisk hæmning af interaktionen mel-
   lem mikrorna'et og dets mrna target (se f.eks. bilag 12, side 50 - eksempel 14 og 15
   og bilag 12, side 51, linie 40 – side 52, linie 2).
   1 d) der er ingen data som direkte viser, at de hæmmer interaktionen mellem mikro-rnaet og
   den komplementære region i mrnaet ved sterisk hæmning, men på grund af sekvenskomple-
   mentariteten er dette dog sandsynligt.
                                                   - 24 -
2. skønsmændene bedes gennemgå b/querdenkers ansøgninger wo 2008/061537 (bilag 4) og wo
   2008/151639 (bilag 5), og på baggrund heraf udtale sig om, hvorvidt disse ansøgninger sigter
   mod – helt eller delvist – at løse samme tekniske problemer/problemstillinger/problemkredse,
   som sp's ansøgninger (bilag 12, 19, 20 og 45). specielt bedes skønsmændene udtale sig om,
   hvorvidt:
   a) et formål med teknologien beskrevet i bilag 4 og 5 er at tilvejebringe terapeutisk aktive stof-
      fer, der effektivt kan hæmme interaktionen imellem mrna og mikrorna (se f.eks. bilag 4:
      sammendraget; side 7, linie 5-6, og side 59, linie 14 – side 60, linie 9; eksempel 1).
            2 a) nej, det kan ikke bekræftes, idet det designerede formål med opfindelserne er at tilvejebringe
            stoffer der kan regulere aktiviteten af mrna ved at binde til positioner på mrna som er target
            for mikrorna.
   b) dette mål blandt andet opnås ved at anvende lna oligonukleotider, der hæmmer
      interaktionen imellem et mikrorna og dets mrna target (se f.eks. bilag 4: side 42, linie 30 -
      side 43, linie 23 samt side 64, linie 15-17).
            2 b) svaret forudsætter, at ”mål” i spørgsmål 2b) skal læses som identisk med ”formål” i
            spørgsmål 2a). dette opnås ved at anvende kemisk modificerede oligonukleotider, herunder ina,
            pna og lna modificerede oligonukleotider, som blokerer target for mikrorna og dermed
            hæmmer dens binding til dette target på mrna.
   c) de anvendte lna oligonukleotider er designet således, at de er kortere end fuldlængde mi
      krorna, og at de hæmmer interaktionen mellem seed-regionen i mikrorna'et og den
      komplementær region i mrna'et (se f.eks. bilag 4: side 7, linie 13 – 17, samt side 19, linie 1 –
      9, og side 45, linie 22-31 samt krav 22).
            2 c) nej, det kan ikke bekræftes, idet der ikke er anvendt lna nukleotider i bilag 4 eller bilag 5,
            men alene teoretisk beskrevet lna nukleotider parallelt med andre kemiske modifikationer. nu-
            kleotiderne er beskrevet til at kunne have mange forskellige længder, både større og mindre end
            mikrorna, der typisk er omkring 20 basepar.
            der er ingen data som specifikt viser, at de hæmmer interaktionen mellem seed-regionen i mikro-
            rnaet og den komplementære region i mrnaet, men på grund af sekvenskomplementariteten
            vil dette dog være sandsynligt.
   d) en effekt af de beskrevne lna oligonukleotider er, at de forårsager en hæmning af mi-
      krorna’ets effekt på dets target mrna (se f.eks. bilag 4, side 41, linie 26-29).
            2 d) skønsmændene kan bekræfte, at de beskrevne oligonukleotider (ikke kun lna) skal binde til
            mrna og forventes at forhindre mrnas evne til at binde for eksempel mikro-rna og dermed
            hindre mikrornas funktion på mrna.
                                                 - 25 -
3.  såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, spørges, blandt andet med henvisning til de i bilag
    55 anførte referencer, hvorvidt de tekniske og funktionelle løsninger, f. ex. som listet under
    "egenskab ved oligonukleotid" – helt eller delvist – er sammenfaldende med løsningerne i sp's
    ansøgninger?
    3. skønsmændene vurderer, at der forventeligt er et betragteligt overordnet sammenfald mellem de tek-
    niske løsninger beskrevet i patentansøningerne bilag 4 og 5 og 12, 19 og 20 mht. oligonukleotidernes
    egenskaber (enzymatisk stabilitet,manglende enzym (e.g., rnaseh, risc), aktivering, længde, mv.)
    idet fagmanden på baggrund af tilgængelig literatur information ville indbygge disse egenskaber. det
    bemærkes endvidere, at medens løsningerne beskrevet i bilag 12, 19 og 20 stort set udelukkende fokuse-
    rer på lna-holdige oligonukleotider, beskrives den kemiske komposition af oligonukleotiderne i bilag 4
    og 5 bredt, idet lna er inkluderet parallelt med de mest gængse modifikationer.
4.  (udgået).
5.  kan skønsmændene bekræfte, at opfindelserne i henhold til bs ansøgninger (bilag 4, bilag 13
    og bilag 14) og santaris pharma's ansøgninger (bilag 12, bilag 19 og bilag 20) grundlæggende
    vedrører løsning af samme problem, nemlig hæmning af bindingen mellem mrna og mikro-
    rna, og at de tekniske løsninger i de to ansøgninger overordnet adskiller sig fra hinanden
    ved, at santaris pharma anviser at hæmme bindingssteder i mikro-rna, mens b anviser at
    hæmme de komplementære bindingssteder i mrna?
    5. ja, det kan bekræftes ud fra en snæver nukleinsyrebetragtning, og har den forudsætning at mikrorna
    kun skulle have den effekt at binde det pågældende mrna, og at det pågældende target på mrna kun
    har den funktion at binde pågældende mikrorna, hvilket indlysende ikke er biologisk korrekt. det må
    forventes, at når de to lægemiddelløsninger sammenlignes vil de have signifikante forskelle i aktivitet og
    bivirkninger, idet modificering af mrna medfører en virkning på genet som sådan, hvorimod hæmning
    af mikrorna, er en hæmning af virkningen af mikrorna, hvilket kan være på en række gener.
6.  har man to molekyler, der binder til hinanden ved baseparring, og ved man, at man kan
    hæmme baseparring ved at hæmme bindingsstederne på det ene molekyle, måtte man så for-
    vente, at man kan opnå en tilsvarende hæmmende effekt ved at hæmme de komplementære
    bindingssteder på det andet molekyle?
    6. ja, man kan forvente at opnå en tilsvarende hæmmende effekt af bindingen, men ikke nødvendigvis
    samme biologiske virkning.
6a. kan det bekræftes, at bilag 12 i eksempel 3 beskriver et 16 nukleotider langt lna-modificeret
    oligonukleotid "spc3372" med sekvensen ccattgtcacactcca, som er komplementært til mir-
    122a, herunder til seed-regionen i mir-122a, og at bilag 12 i eksemplerne 14-19 beskriver, at
    spc3372 binder stabilt til mir-122a in vivo og hæmmer baseparring af mir-122a til dets target
    mrna?
                                                  - 26 -
    6a. ja, det kan bekræftes, at eksempel 3 beskriver et 16 nukleotid langt lna-modificeret oligonukleotid
    spc3372, og at eksemplerne 14-19 er konsistente med, at det binder stabilt in vivo, og at det hæmmer
    bindingen af mir-122a til target mrna.
6b. ville skønsmændene i oktober-november måned 2006 have forventet, at man - såfremt man
    kan hæmme baseparring mellem to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre et molekyle, som er
    komplementært til en del af den ene af de to nukleotidsekvenser - tilsvarende vil kunne
    hæmme baseparring mellem de samme to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre et strukturelt
    tilsvarende molekyle, som er komplementært til en tilsvarende del af den anden af de to nu-
    kleotidsekvenser?
    6b. ja, det ville skønsmændene have forventet, når de to rna-oligonukleotider forefindes som isolerede
    molekyler
6c. måtte man, i lyset af skønsmændenes svar på spørgsmål 6 og med kendskab til indholdet af
    eksemplerne 14-19 i bilag 12, i efteråret 2006 forvente, at man kan hæmme baseparring mellem
    et mikro-rna og dets specifikke target-mrna enten ved at tilføre et 16 nukleotider langt
    lna-modificeret oligonukleotid, som er komplementært til mikro-rna'et, herunder dets
    seed-region, hvorved bindingssteder i mikro-rna'et hæmmes, eller ved at tilføre et 16 nu-
    kleotider langt lna-modificeret oligonukleotid, som er komplementært til den del at target-
    mrna'et, som binder til mikro-rna’et, herunder seed-match regionen, hvorved bindingsste-
    der i mrna'et hæmmes, idet man for at opnå hæmning af baseparring vil betragte det som
    underordnet, om bindingsstederne hæmmes på mrna'et eller på mikro-rna'et?
    6c. ja, det ville skønsmændene have forventet, når de to rna-oligonukleotider forefindes som isolerede
    molekyler
7.  skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt det må antages, at en fagmand – under
    forudsætning af at han ikke var bekendt med eksperimentel evidens for at et lna-modificeret
    oligonukleotid, som er kortere end fuldlængde mikro-rna – f.eks. bestående af så få som 16
    nukleotider – og som omfatter en region, der er komplementær til seed-regionen i et mi-
    krorna, er i stand til at påvirke interaktionen mellem dette mikrorna og dets target mrna
    in vivo (dvs. med terapeutisk effekt) - ved læsning af sp's ansøgninger i efteråret 2006 – alt an-
    det lige – ville blive ledt hurtigere i retning af de løsninger, der fremgår af b-ansøgningerne,
    end han ville være blevet uden kendskab til sp's ansøgninger?
    7. b ansøgningerne angår oligonukleotider, der blandt andet men ikke udelukkende indeholder lna, og
    som både kan være længere og kortere end den sædvanlige størrelse for mikrorna, og da seed-regioner
    var kendt af fagmanden inden efteråret 2006, er det ikke skønsmændenes vurdering, at fagmanden ville
    blive ledt hurtigere til de løsninger som fremgår af b-ansøgningerne end han ville være blevet uden
    kendskab til sp’s ansøgninger.
8.  skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt det for en professionel patentrådgiver inden for
    det heromhandlede tekniske område måtte betragtes som en naturlig del af rådgivningen af
    santaris pharma i forbindelse med udformningen af deres patentansøgning(er) om blokering
                                                       - 27 -
         af mikro-rna at foreslå beskyttelsesområdet udformet således, at det kom til at dække også
         de i b's ansøgninger (pa200601543 bilag 13 og pa200601544 bilag 14) anvendte løsningsmo-
         deller/varianter (blokering af mrna), såfremt patentrådgiveren var opmærksom på denne
         mulighed?
         8. det kunne i retrospekt have været naturligt at foreslå hæmning af den komplementære sekvens, så-
         fremt patentrådgiveren var opmærksom på denne mulighed, idet dette har været tilfældet i nogle analoge
         tilfælde , ( f.eks bilag 3æ og bilag 3al, som udover antimirs ligeledes omtaler competitorer , som i prin-
         cippet er ”blockmirs”), medens det for andre (f.eks. bilag q, r og s) ikke ikke er tilfældet.
         dog ville det have været lige så naturligt, at opfinderne til bilag 12 selv udtænkte og foreslog dette.
9.       skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt det efter deres opfattelse vil være sædvanligt, at
         en patentkonsulent, der fra sit arbejde hos santaris pharma's patentagenter er bekendt dels
         med santaris pharmas arbejde indenfor antisense terapi med oligonukleotider rettet mod
         mrna og dels med santaris pharmas patentansøgning(er) vedrørende oligonukleotider rettet
         mod mikro-rna i forlængelse heraf selv indgiver patentansøgning(er) i eget navn vedrørende
         oligonukleotider rettet mod mrna (bilag 13 og bilag 14)?
         9. det er ikke sædvanligt, at patentagenter indgiver patentansøgninger i eget navn, og dermed heller
         ikke sædvanligt i den pågældende situation.
mirrx' skønsspørgsmål
santaris pharmas patentansøgninger
a1. kan skønsmændene bekræfte, at santaris pharmas patentansøgninger wo2007/112753 (bilag 19
og tilhørende prioritetsansøgninger bilag 7-12), wo2007/112754 (bilag 20 og tilhørende prioritetsan-
søgninger bilag 7-12) og wo2009/043353 (bilag 45 og tilhørende prioritetsansøgning bilag 44) om-
handler oligonukleotider, der har mikrorna som target (”antimirs”) og er altså er komplementære
til mikrorna?
a1. ja, det kan skønsmændene bekræfte.
a2. kan skønsmændene bekræfte, at oligonukleotiderne beskrevet i bilag 19, 20 og 45 har til formål at
binde til mikrorna for derved at hindre mikrornaet i at interagere med alle sine target mrnaer
(”antimir mekanisme”), dvs. hæmme alle (fx 100) mikrorna-mrna interaktioner for det pågæl-
dende mikrorna?
a2: ja, skønsmændene er enige i, at oligonukleotiderne har til formål at binde til mikrorna for derved at hindre
at mikrornaet interagerer med target mrna.
a3. kan skønsmændene bekræfte, at antimirs og antimir mekanismen beskrevet ovenfor var kendt
før prioritetsdatoen for bilag 19 og bilag 20, jf. baggrundssektionen i bilag 19 og 20, bilag q (fx s2, l9;
                                                        - 28 -
s3, l14-l16; s3, l30-l32), bilag r (fx s3, l16; s9, l10), bilag s (fx s42, l14-24; s13, l24-25), bilag t (fx s2, tabel
1), bilag u, bilag v (fx s3, l3-8 i supporting material), bilag w (fx s6029 nederst), bilag a og bilag k?
a3: ja, skønsmændene kan bekræfte, at antimir mekanismen generelt var kendt, og at antimirer generelt var
kendt.
a4. kan skønsmændene bekræfte, at antimirs indeholdende lna og antimirs kortere end mi-
krorna var beskrevet i litteraturen ved prioritetsdatoen for bilag 19 og bilag 20, og at antimirs inde-
holdende lna beskrevet i bilag 19 og 20 derfor må være beskrevet med yderligere begrænsende fea-
tures, fx specifikke lna designs, for at kunne begrunde patenterbarhed?
a4: skønsmændene kan bekræfte at antimirs indeholdende lna var beskrevet i litteraturen ved prioritetsdatoen
for bilag 19 og bilag 20,; men skønsmændene har ikke kunnet finde antimirs signifikant kortere end mikrorna
beskrevet i litteraturen ved prioritetsdatoen for bilag 19 og bilag 20. således bedømmer skønsmændene at defini-
tion af antimirs udover indehold af lna ville være påkrævet for patenterbarhed i relation til bilag 19 og 20.
bs patentansøgninger
b1. kan skønsmændene bekræfte at bs patentansøgninger wo2008/061537 (bilag 4 og tilhørende prio-
ritetsansøgninger bilag 13-16 og 22) og wo2008/151639 (bilag 5 og tilhørende prioritetsansøgninger
bilag 21 og 23-27) omhandler oligonukleotider, der ikke har mikrorna som target, men derimod har
mikrorna bindingssites på mrna som target, og altså er komplementære til mikrorna bindingssi-
tes?
b1: skønsmændene kan bekræfte, at patentansøgningerne (bilag 4 og 5 og tilhørende prioritetsansøgninger) an-
går oligonukleotider, der ikke har mikrorna som target, men derimod har mikrorna bindingssites på mrna
som target, og som er sekvenskomplementære til target.
b2. kan skønsmændene bekræfte, at oligonukleotiderne beskrevet i bilag 4 og 5 i en foretrukken ud-
førselsform (”blockmirs”) har til formål at blokere et specifikt mikrorna bindingssite for derved at
hindre et givet mikrorna i at interagere med det specifikke bindingssite (”blockmir mekanisme”),
hvorved én (1) genspecifik mikrorna-mrna interaktion hæmmes, uden at resten (fx 100 minus 1) af
selvsamme mikrornas mrna interaktioner hæmmes?
b2: skønsmændene kan bekræfte, at oligonukleotiderne i en foretrukken udførelsesform som blockmirer har til
formål at blokere et specifikt mikrorna bindingssite for derved at hindre et mikrorna i at interagere med det
specifikke bindingssite, hvorved én genspecifik mikro-rna-mrna interaktion hæmmes, uden at resten af selv-
samme mikrornas mrna interaktioner hæmmes. men skønsmændene vil forvente, at der i den virkelige ver-
den også vil hæmmes andre interaktioner end den der er formålet.
blockmirs vs antimirs
                                                       - 29 -
c1. kan skønsmændene bekræfte, at der i den kendte teknik i forhold til bilag 19 og 20 findes en om-
fattende beskrivelse af antimirs, uden at blockmirs beskrives jf. bilag a, b, c, d, f, g, k, q, r, s, t, u,
v, w, x, y, z, aj, ak, al, am, an, ao og ap?
c1: ordet blockmir har skønsmændene ikke kunnet genfinde i nogen af de nævnte bilag, men funktionen af
blockmirs beskrives i bilag c, d, a,; ao og ap, der dog alle kronologisk er senere end priorotetsdatoen for bilag
19 og bilag 20.
c2. kan skønsmændene bekræfte at, opfindelsen beskrevet i bilag x og y konkret beskriver bindings-
sites for mikrorna-122 i hepatitis c rna og foreslår at anvende en antimir til behandling af hcv,
men ikke foreslår at anvende en blockmir til behandling af hepatitis c (”hcv”)?
c2: skønsmændene kan bekræfte at bilag x og y beskriver bindingssites for mikrorna 122 i hepatitis c rna og
foreslår at anvende en antimir til behandling af hcv, men ikke foreslår at anvende en blockmir til behandlings
af hcv.
c3. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 19, 20, og 45 og tilhørende prioritetsansøgninger ikke be-
skriver eller dækker blockmirs eller anvendelser deraf?
c3: skønsmændene kan bekræfte, at bilag 19, 20 og 45 og tilhørende prioritetsansøgninger ikke beskriver block-
mirs aller anvendelser deraf. da patentkravene er rettet mod specifikke sekvenser kan det ikke vurderes, hvorvidt
én eller flere af disse sekvenser kunne dække en blockmir.
c4. kan skønsmændene bekræfte, at det må formodes at anvendelse af en antimir til behandling af
hcv infektion som foreslået i bilag 19 og 20 vil indebære inhibering eller inaktivering af mikrorna-
122 og dermed inhibering eller inaktivering af dette mikrornas funktion som tumor suppressor samt
regulation af blodets kolesterol niveau jf. bilag x, y, z, æ, ø, å, aa, ab, ac, ad, ae, af, ag, ah og
ai?
c4: skønsmændene kan bekræfte, at inhibering eller inaktivering af mikrorna-122 sandsynligvis også vil på-
virke mikrorna-122’s andre biologiske funktioner, herunder funktion som tumor suppressor og involvering i
kolesterolregulering.
c5. kan skønsmændene bekræfte, at det må formodes at anvendelse af en blockmir til behandling af
hcv infektion som foreslået i bilag 5 ikke vil indebære inhibering eller inaktivering af mikrorna-122
og dermed heller ikke inhibering eller inaktivering af dette mikrornas funktion som tumor suppres-
sor samt regulation af blodets kolesterol niveau?
c5:skønsmændene kan bekræfte, at anvendelse af en blockmir til behandling af hcv infektion som foreslået i
bilag 5 ikke vil indebære inhibering eller inaktivering af mikrorna-122, men skønsmændene kan ikke bekræfte,
at anvendelse af en blockmir til behandling af hcv infektion som foreslået i bilag 5 ikke vil indebære inhibering
eller inaktivering af dette mikrorna’s funktion som tumor suppressor samt regulation af blodets kolesterolni-
veau, da dette forudsætter at blockmiren ikke binder til de korresponderende mrna targets, hvilket skønsmæn-
dene ikke har nogen viden om.
                                                        - 30 -
c6. kan skønsmændene bekræfte, at blockmirs anvender en anden mekanisme end antimirs og har
en anden teknisk effekt end antimirs?
c6: skønsmændene kan bekræfte, at blockmir anvender en anden mekanisme end antimirs, og skønsmændene
formoder, at de kunne have lignende terapeutisk effekt, men forskellig terapeutisk profil.
betydningen af santaris antimir teknologi som grundlag for blockmir opfindelse
d1. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 19 og 20 og tilhørende prioritetsansøgninger beskriver for-
udsagte (predicted) target mrna for mikrorna, men ikke beskriver konkrete mikrorna bindings-
sites i target mrna, der kan anvendes som target for blockmirs?
d1: skønsmændene kan bekræfte, at bilag 19 og 20 beskriver forudsagte target mrna for mikrorna, men ikke
beskriver konkrete sekvensbindingssites i target mrna, der kan anvendes som target for blockmirs.
d2. kan skønsmændene bekræfte, at en fagmand ikke ud fra informationen i bilag 19 og 20, specielt
informationen vedrørende anvendelse af en antimir til at nedsætte blodets kolesterol niveau, vil
kunne anvise en blockmir, der tilsvarende kan nedsætte blodets kolesterolniveau?
d2: skønsmændene kan bekræfte, at da sekvenstarget for mikrorna ikke er angivet i bilag 19 eller bilag 20, har
disse bilag i sig selv ikke tilstrækkelig information til at kunne anvise en blockmir, der tilsvarende kan nedsætte
blodets kolesterolniveau; men den nødvendige information ville have været tilgængelig i den videnskabelige litte-
ratur på det pågældende tidspunkt.
d3. kan skønsmændene bekræfte at, opfindelserne omhandlende blokering af mikrorna bindings-
sites beskrevet i hhv. bilag am, an, ao, ap og e (og de tilhørende publikationer i bilag c, d og e)
tilsyneladende er gjort uden kendskab til bilag 19, 20 eller 45 (grundet disses offentliggørelsestids-
punkter)?
d3: skønsmændene kan bekræfte, at opfindelsen i bilag am tilsyneladende er gjort uden kendskab til bilag 19,
20 eller 45, idet bilag am er indleveret inden offentliggørelse af bilag 19 (publ. 11. oktober 2007), 20 (publ. 11.
oktober 2007) og 45 (publ. 9. april 2009). for de øvrige bilag an, ao, ao og e kan det ikke bekræftes, idet de er
indleveret efter publikation af bilag 19 og 20 med en prioritet som er før publikationen af bilag 19 og 20, men
indholdet af prioritetsansøgningerne kendes ikke.
d4. kan skønsmændene bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20 og de tilhørende prioritetsansøgninger
ikke er nødvendigt i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4 og 5? i benægtende fald bedes
skønsmændene nøje redegøre for, hvorfor dette skulle være tilfældet, og herunder nøje udpege den
nødvendige information.
d4: skønsmændene kan bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20 og de tilhørende prioritetsansøgninger ikke er nød-
vendigt i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4 og 5.
                                                        - 31 -
d5. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 19, 20 og de tilhørende prioritetsansøgninger ikke er mere
relevante i forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4 og 5 end andre dokumenter beskri-
vende antimirs, fx bilag a, k, q, r, s, t, u, w, x, y og z? i benægtende fald bedes skønsmændene
nøje redegøre for, hvorfor dette skulle være tilfældet, og herunder nøje udpege den mere relevante
information.
d5: skønsmændene kan bekræfte, at bilag 19, 20 og de tilhørende prioritetsansøgninger ikke er mere relevante i
forhold til at gøre opfindelserne beskrevet i bilag 4 og 5 end andre dokumenter beskrivende antimirs.
santaris eventuelle erhvervshemmeligheder i bilag 4 og 5
e1. kan skønsmændene bekræfte, at der i bilag 4, 5 og tilhørende prioritetsansøgninger ikke findes
eksperimentelle data?
e1: skønsmændene kan bekræfte, at der hverken i bilag 4 eller bilag 5 og tilhørende prioritetsansøgninger findes
eksperimentelle data.
e2. kan skønsmændene bekræfte, at der i bilag 19, 20, 45 og tilhørende prioritetsansøgninger ikke
findes eksperimentelle data, der demonstrerer eller underbygger blockmir mekanismen, herunder
ikke findes eksperimentel evidens for at korte fuldt lna modificerede oligonukleotider kan anvendes
som blockmirs?
e2: skønsmændene kan bekræfte, at der hverken i bilag 19, 20 eller 45 og tilhørende prioritetsansøgninger findes
eksperimentelle data, der demonstrerer eller underbygger blockmir mekanismen, samt at der heri ikke findes
eksperimentel evidens for at korte fuldt lna modificerede oligonukleotider kan anvendes som blockmirs.
e3. kan skønsmændene bekræfte, at de første publicerede data, der underbygger blockmir mekanis-
men, publiceres i maj 2007 jf. bilag c?
e3: ja, efter skønsmændenes bedste overbevisning er bilag c de første publicerede data, der underbygger block-
mir mekanismen; men skønsmændene bemærker også at blockmir teknikken i princippet tidligere er beskrevet
f.eks. i bilag 3æ (publiceret 17/2 2005) og i bilag 3al (publiceret 23/12 2005).
e4. kan skønsmændene bekræfte, at litteraturen forud for indlevering af bilag 19, 20, 45 og tilhørende
prioritetsansøgninger beskriver korte fuldt lna modificerede oligonukleotider og deres anvendelse i
antisense teknologi, herunder anvendelse med non-coding rna som target, in vivo anvendelse base-
ret på sterisk hindring af rna-rna interaktion i forbindelse med rna splejsning og endvidere be-
skriver eller foreslår korte fuldt lna modificerede oligonukleotider i forbindelse med mikrorna
som target for antisense teknologi jf. bilag k, aq, ar, as og at?
e4: skønsmændene kan bekræfte, at forud for indlevering af bilag 19, 20 og 45 og tilhørende prioritetsansøgnin-
ger beskriver litteraturen i form af bilag k, aq, ar, as og at korte fuldt lna modificerede oligonukleotider og
deres anvendelse i antisense teknologi, herunder in vivo anvendelse og intereferens med rna-rna interaktion i
forbindelse med rna splejsning.
                                                      - 32 -
e5. kan skønsmændene bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20, 45 og tilhørende prioritetsansøgninger
eller den teknologi, eksperimentel evidens og resultater der beskrives deri, ikke kan anses for værende
nødvendigt for at kunne hhv. beskrive eller foreslå korte fuldt lna modificerede oligonukleotiders
anvendelse i antisense teknologi, herunder som hhv. antimirs og blockmirs?
e5: skønsmændene kan bekræfte, at kendskab til bilag 19, 20 og 45 og tilhørende prioritetsansøgninger eller den
teknologi, eksperimentel evidens og resultater, der beskrives deri, ikke kan anses for værende nødvendig for at
kunne hhv. beskrive eller foreslå korte fuldt lna modificerede oligonukleotiders anvendelse i antisense teknologi,
herunder som antimirs og blockmirs.
bs viden
f1. kan skønsmændene bekræfte, at b allerede inden sin ansættelse hos plougmann & vingtoft den
1.marts 2005 må have haft kendskab til og interesse i non-coding rna herunder mikrorna og srna,
lna oligonukleotider, korte fuldt lna modificerede oligonukleotider, sterisk hindring, facilitering
og hæmning af rna-rna interaktion, antisense interaktion og tilvejebringelse af nye terapeutiske
stoffer jf. bilag au, av, aw, ax (se specielt s56), ay, az og aæ?
f1: skønsmændene kan bekræfte, at b allerede inden sin ansættelse hos plougmann & vingtoft den 1. marts
2005 formodes at måtte have haft kendskab til i non-coding rna herunder mikrorna og srna, lna oligo-
nukleotider, korte fuldt lna modificerede oligonukleotider, sterisk hindring, facilitering og hæmning rna-
rna interaktion, antisense interaktion og tilvejebringelse af nye terapeutiske stoffer.
f2. kan skønsmændene bekræfte, at b i bilag ax og bilag 13-14 har foreslået at hæmme interaktionen
mellem henholdsvist mrna og reverse transriptase og mellem mrna og mikrorna ved at anvende
oligonukleotider, der binder til mrnaet og derved udgør en sterisk hindring ; at der i bilag ax fore-
slås anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider til at hæmme interaktion mellem
mrna og reverse transcriptase, at der er i bilag 13 og 14 bl.a. foreslås anvendelse af korte og lange
lna oligonukleotider til at hæmme interaktion mellem mrna og mikrorna; og at det derfor ligele-
des kan antages at have været nærliggende for b at foreslå at hæmme interaktion mellem mikrorna
og mrna ved anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider der binder til mrna?
f2: skønsmændene kan bekræfte, at bilag ax angår hæmning af interaktionen mellem henholdsvist mrna og
reverse transriptase og mellem mrna og mikrorna ved at anvende oligonukleotider, der binder til mrnaet og
derved udgør en sterisk hindring ; og at der i bilag ax foreslås anvendelse af korte fuldt lna modificerede oli-
gonukleotider til at hæmme interaktion mellem mrna og reverse transcriptase; men skønsmændene kan ikke
bekræfte, hvorvidt b har haft kendskab hertil, idet bilag ax ikke angiver, hvorvidt b har været involveret, og
selvom den efterfølgende pct ansøgning (bilag ay) har tre opfindere, hvoraf b er den ene, vides det dog ikke,
om b har bidraget med forslag vedr. interaktioner mellem mrna og andet.
såfremt b havde foreslået hæmning af interaktionen mellem henholdsvist mrna og reverse transriptase og
mellem mrna og mikrorna ved at anvende oligonukleotider, der binder til mrnaet og derved udgør en ste-
risk hindring ; og anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider til at hæmme interaktion mellem
mrna og reverse transcriptase i bilag ax, så kunne det have været nærliggende for b at foreslå at hæmme in-
                                                      - 33 -
teraktionen mellem mikrorna og mrna ved anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider der
binder til mrna.
f3. kan skønsmændene bekræfte, at b i bilag 13 og 14 udviser specifik interesse i korte oligonukleoti-
ders anvendelse som blockmirs (fx bilag 13, s18, l26-28 og side 22, l17), at han har haft viden omkring,
hvordan man kan opnå tilstrækkelig affinitet for korte oligonukleotider (fx bilag 13, s22, l9-12 og l20-
24), samt at han har eksemplificeret anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider
med længder på 8 og 11 nukleotider som blockmirs (fx bilag 13, s29)?
f3:skønsmændene kan bekræfte, at bilag 13 og 14 fokuserer på korte oligonukleotiders anvendelse som blockmi-
rer, samt at b har haft viden om, hvordan der kan opnås høj affinitet for oligonukleotider med længder på 8 og 11
nukleotider som blockmirer, der blandt andet kan være syntetiseret med lna monomerer, jævnfør svar f1.
sagsøgte 3’s skønsspørgsmål
eventuel særlig knowhow i santaris pharmas patentansøgninger
1          på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have den 3. april 2006, anmo-
           des skønsmændene om at gennemgå patentansøgningen i bilag 12 og herefter vurdere, om
           der er beskrevet særlig knowhow i bilag 12.
           skønsmændene vil indledningsvist bemærke, hvad der i det mindste er kendt fra litteraturen 3. april
           2006:
           det var kendt at hæmme mikrorna og foreslå hæmning af mikrorna ved behandling af sygdomme,
           blandt andet fra bilag 3æ, der beskriver hæmning af mikrorna generelt til medicinsk behandling, og
           som også nævner to af de fire specifikke mikrorna i bilag 12, nemlig mir-19b og mir-122a.
           det var også kendt at hæmning kan foretages med et oligonukleotid, hvor en eller flere baser er modifi-
           cerede baser, såsom lna, fra bilag 3æ, samt at oligonukleotidet kan være en hvilken som helst længde
           mellem 15 og 40 nucleobaser.
           fra blandt andet bilag a og v var det kendt at hæmme mikrorna med oligonukleotider, der indehol-
           der lna, og i bilag a er oligonukleotidet 23 baser.
           fra bilag 3am var det kendt, at seed-sekvensen er position 2-7 i mikrorna.
           på denne baggrund vurderes, at særligt knowhow i bilag 12 er:
           position af lna modificeringer:
           oligonukleotider mellem 12 og 26 nukleotider som i position 2-7 eller 3-8 indeholder én af fire speci-
           fikke sekvenser, hvor mindst én base i den specifikke sekvens er lna modificeret, og som har hæm-
           mende effekt på mikrorna. de valgte specifikke sekvenser er komplementære til seed sekvensen i hen-
           holdsvis mikrorna 19b, 122a, 155 og 375.
                                                - 34 -
   mønstre for lna modificeringer, inklusive specifikke forslag til sekvenser med lna modificeringer.
   længde af oligonukleotid:
   længder på 12, 13 og 14 nucleobaser.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
2 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i bilag
  12 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den pågældende særlige
  knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig knowhow.
   position af lna modificeringer beskrives på side 4 og side 19.
   mønstre for lna modificeringer, inklusive specifikke forslag til sekvenser med lna modificeringer,
   beskrives side 20.
   der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende oligonukleotider med
   en sekvens indeholdende en af 4 specificerede sekvenser og med lna modifikation i de specificerede
   mønstre ikke var kendt, og derfor heller ikke kendt i medicinsk behandling.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
3 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den
  pågældende særlige knowhow den 3. april 2006 opfyldte de patentretlige krav om nyhed og
  opfindelseshøjde.
  skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og opfindelseshøjde i
  forhold til de referencer, som er blevet udleveret også i lyset af fagmandens generelle viden – idet fag-
  manden ikke kunne vide, om de korte (12-14 nucleobaser) lna modificerede oligonukleotider var ak-
  tive.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
4 hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om det
  ved besvarelsen af spørgsmål 1 gør nogen forskel, såfremt vurderingen i stedet blev foretaget
  på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have på et andet tidspunkt i
  perioden efter den 3. april 2006 til og med den 30. oktober 2006. skønsmændenes vurdering
  bedes begrundet.
  skønsmændene vurderer, at det ikke gør nogen forskel, hvorvidt vurderingen foretages 3. april 2006
  eller i perioden fra 3. april 2006 til 30. oktober 2006. dette skyldes, at skønsmændene ikke har identifi-
  ceret, blandt det fremsendte materiale, referencer publiceret i denne periode som kunne være relevante
  i forhold til den særlige knowhow.
                                              - 35 -
5 på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have den 3. april 2006, anmo-
  des skønsmændene om at gennemgå patentansøgningen i bilag 19 og herefter vurdere, om
  der er beskrevet særlig knowhow i bilag 19.
  skønsmændene vurderer, at bilag 19 indeholder samme særlige knowhow som beskrevet for bilag 12
  udbygget med mere eksperimentelt arbejde. derudover indeholder bilag 19 også, som særligt know-
  how:
  yderligere forslag til generelle mønstre for lna modificering
  generelle mønstre for andre typer nukleotid modificering
  yderligere forslag til længder for oligonukleotidet, idet bilag 19 foreslår længder fra 10 nucleobaser.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
6 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i bilag
  19 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den pågældende særlige
  knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig knowhow.
  yderligere forslag til generelle mønstre for lna modificering beskrives side 44-50 i bilag 19, og de
  specifikke sekvenser beskrives side 47-50.
  yderligere forslag til længder, i bilag 19 foreslås længder fra 10 nucleobaser, hvilket fremgår af side
  43.
   der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende oligonukleotider med
   de anførte mønstre for modificering, og små længder ikke var kendt, og derfor heller ikke kendt i medi-
   cinsk behandling.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
7 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den pågældende
  særlige knowhow den 3. april 2006 opfyldte de patentretlige krav om nyhed og opfindelseshøjde.
  skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og opfindelseshøjde i
  forhold til de referencer, som er blevet udleveret også i lyset af fagmandens generelle viden – idet fag-
  manden ikke kunne vide, om de korte (10-14 nucleobaser) modificerede, især lna, oligonukleotider
  var aktive.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                                - 36 -
8 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive, om den i
  spørgsmål 6 angivne særlige knowhow fremgår af de patentansøgninger, som patentansøg-
  ningen i bilag 19 påberåber sig prioritet fra, dvs. bilag 7-12.
  bilag 7 og bilag 8
  disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
  -på side 11-13 beskrivelse af generelle mønstre for lna modificering svarende til beskrivelse side 41,
  linie 1 til side 43, linie 8 i bilag 19.
  - på side 13-14 beskrivelse af længder for oligonukleotider, der er indeholdt i afsnit side 43 i bilag 19.
  bilag 9 og bilag 10
  disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
  -    på side 4-5 4 forskellige specifikke core sekvenser svarende til dem side 34, linie 31, side 36, linie
       3, side 37, linie 9 og side 38, linie 12 i bilag 19.
  -    på side 13-17 beskrives 3 forskellige længder af de 4 specifikke sekvenser
       svarende til sekvenserne vist side 34 til side 37 i bilag 19.
  bilag 11
  heri genfindes:
  -    på side 10-12 og 13-15 generelle mønstre for lna modificering af oligonukleotider svarende til de
       generelle mønstre 41-43 og 44-45 i bilag 19.
  -    på side 12-13 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit side 43 i bilag
       19.
  bilag 12:
  heri genfindes
  - på side 20 afsnit vedr. specifikke sekvenser for oligonukletiderne svarende til afsnit for side 50 i bilag
   19.
  -på side 19 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit side 43 i bilag 19.
  sammenfattende kan det konkluderes, at bilag 7-12 tilsammen indeholder det meste af den informa-
  tion der udgør særlig knowhow i bilag 19, men at bilag 19 derudover også indeholder særlig know-
  how, som ikke fremgår af prioritetsansøgningerne 7-12.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
9 hvis spørgsmål 8 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i bilag
  7-12 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den i spørgsmål 6 angivne
  særlige knowhow kan genfindes. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
  skønsmændene henviser til svar på spørgsmål 8 i relation til hvor i bilag 7-12 den særlige knowhow
  genfindes.
  det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                                 - 37 -
10 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om det
   ved besvarelsen af spørgsmål 5 gør nogen forskel, såfremt vurderingen i stedet blev foretaget
   på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have på et andet tidspunkt i
   perioden efter den 3. april 2006 til og med den 30. oktober 2006. skønsmændenes vurdering
   bedes begrundet.
   skønsmændene vurderer, at det ikke gør nogen forskel, hvorvidt vurderingen foretages 3. april 2006
   eller i perioden fra 3. april 2006 til 30. oktober 2006. dette skyldes, at skønsmændene ikke har identifi-
   ceret, blandt det fremsendte materiale, referencer publiceret i denne periode som kunne være relevante
   i forhold til den særlige knowhow.
11 skønsmændene anmodes om at angive, om patentansøgningen i bilag 19 er blevet indleveret
   af p&v til patentmyndigheden.
   skønsmændene bemærker, at det fra forsiden af pct ansøgningen fremgår, at patentbureauet inspicos
   a/s er registreret som agent, og derfor må formodes at have indleveret pct ansøgningen. p&v for-
   modes derfor ikke at have indleveret bilag 19.
12 på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have den 3. april 2006, anmo-
   des skønsmændene om at gennemgå patentansøgningen i bilag 20 og herefter vurdere, om
   der er beskrevet særlig knowhow i bilag 20.
   skønsmændene vurderer, at bilag 20 indeholder følgende særlige knowhow.
       a. generelle mønstre for modificering af olikonukleotider med lna og andre analoger
       b. specifikke mønstre for modificering med lna i oligomerer der kan anvendes som antagonister
            mod alle humane mikrorna sekvenser
       c. oligonukleotidlængde fra 8 og til 14 baser
13 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i bilag
   20 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den pågældende særlige
   knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig knowhow.
       a. generelle mønstre for modificering af oligonukleotider med lna og andre analoger beskrives
            side 23-27,37-39, 41-43 og 50
       b. specifikke mønstre for modificering med lna af antagonister til alle humane mikrorna beskri-
            ves side 48-49 og side 94-105
       c. oligonukleotidlængde fra 8 og til 14 baser beskrives side 40
                                                 - 38 -
   der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende oligonukleotider med
   de anførte mønstre for modificering, og korte længder ikke var kendt, og derfor heller ikke kendt i medi-
   cinsk behandling.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
14 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den
   pågældende særlige knowhow den 3. april 2006 opfyldte de patentretlige krav om nyhed og
   opfindelseshøjde.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og opfindelseshøjde i
   forhold til de referencer, som er blevet udleveret også i lyset af fagmandens generelle viden – idet fag-
   manden ikke kunne vide, om de korte (8-14 nucleobaser) modificerede, især lna, oligonukleotider var
   aktive.
    det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
15 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive, om den i
   spørgsmål 13 angivne særlige knowhow kan genfindes i de patentansøgninger, som patent-
   ansøgningen i bilag 20 påberåber sig prioritet fra, dvs. bilag 7-12.
    bilag 7 og bilag 8
    disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
    -på side 11-13 beskrivelse af generelle mønstre for lna modificering svarende til beskrivelse side 37,
    linie 29 til side 40, linie 1 i bilag 20.
    - på side 13-14 beskrivelse af længder for oligonukleotider, der er indeholdt i afsnit side 15 i bilag 20.
    bilag 9 og bilag 10
    disse to bilag er indholdsmæssigt identiske, og i begge genfindes:
    -    på side 4-5 4 forskellige specifikke core sekvenser som er indeholdt i tabellen side 94-105 i bilag
         20.
    bilag 11
    heri genfindes:
    -    på side 10-12 og 13-15 generelle mønstre for lna modificering af oligonukleotider svarende til de
         generelle mønstre 37, linie 29 til side 40, linie 1 og og side 37-39 i bilag 20.
    -    på side 12-13 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit side 40 i bilag
         20.
    -    på side 43-54 specifikke mønstre for lna modificering for oligonukleotider som antagonister
         imod alle humane mikrorna svarende til side 94-105 i bilag 20.
    bilag 12:
                                                 - 39 -
    heri genfindes
    -på side 19 afsnit vedr. længder for oligonukletiderne, der er indeholdt i afsnit side 40 i bilag 20.
    sammenfattende kan det konkluderes, at bilag 7-12 tilsammen indeholder det meste af den informa-
    tion der udgør særlig knowhow i bilag 20, men at bilag 20 derudover også indeholder særlig know-
    how, som ikke fremgår af prioritetsansøgningerne 7-12.
    det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
16 hvis spørgsmål 15 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i bilag
   7-12 (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r)) den i spørgsmål 13 angivne
   særlige knowhow kan genfindes. skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
    skønsmændene henviser til svar på spørgsmål 8 i relation til hvor i bilag 7-12 den særlige knowhow
    genfindes.
17 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om det
   ved besvarelsen af spørgsmål 12 gør nogen forskel, såfremt vurderingen i stedet blev foreta-
   get på baggrund af den viden, som en fagmand måtte antages at have på et andet tidspunkt
   i perioden efter den 3. april 2006 til og med den 30. oktober 2006. skønsmændenes vurdering
   bedes begrundet.
   skønsmændene vurderer, at det ikke gør nogen forskel, hvorvidt vurderingen foretages 3. april 2006
   eller i perioden fra 3. april 2006 til 30. oktober 2006. dette skyldes, at skønsmændene ikke har identifi-
   ceret, blandt det fremsendte materiale, referencer publiceret i denne periode som kunne være relevante
   i forhold til den særlige knowhow.
    det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
18 skønsmændene anmodes om at angive, om patentansøgningen i bilag 20 er blevet indleveret
   af p&v til patentmyndigheden.
   skønsmændene bemærker, at det fra forsiden af pct ansøgningen fremgår, at patentbureauet inspicos
   a/s er registreret som agent, og derfor må formodes at have indleveret pct ansøgningen. p&v for-
   modes derfor ikke at have indleveret bilag 20.
19 skønsmændene anmodes om at gennemgå den i sagsøgers skønstema nævnte patentansøg-
   ning wo 2009/043353 og herefter vurdere, om der er beskrevet særlig knowhow heri samt
   angive den gyldige prioritetsdato for den pågældende særlige knowhow. skønsmændene
   anmodes om at begrunde deres vurdering.
                                               - 40 -
   skønsmændene vurderer, at wo 2009/043353 (bilag 45) beskriver følgende særlige knowhow:
    -    oligomerer med en længde på 7 nukleotider, hvoraf mindst 70 % af nukleotiderne skal være lna
         modificerede eller 2’ substituerede analoger, og som har en hæmmende effekt på mikrorna
    -    specifikke sekvenser for lna modificerede oligomerer
   skønsmændene har kun kunnet identificere prioritetsdokument nr. 2 for bilag 45, nemlig bilag 44, og
   kan derfor ikke besvare anden halvdel af spørgsmålet fuldt ud. men det kan bemærkes, at bilag 44 be-
   skriver oligomerer med en længde på 7 nukleotider, hvoraf mindst 70 % af nukleotiderne skal være
   lna modificerede eller 2’ substituerede analoger, og som har en hæmmende effekt på mikrorna, samt
   at bilag 44 beskriver de specifikke sekvenser for lna modificerede oligomerer. derfor vil en gyldig pri-
   oritetsdato i hvert fald være 11. oktober 2007.
   der er tale om særligt knowhow ifølge definitionen, idet mikrorna hæmmende oligonukleotider med
   de anførte mønstre for modificering og små længder ikke var kendt, og derfor heller ikke kendt i medi-
   cinsk behandling.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
20 hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at angive hvor i den
   pågældende patentansøgning (dvs. på hvilken side, i hvilket afsnit og på hvilke(n) linje(r))
   den pågældende særlige knowhow er beskrevet samt angive hvorfor der er tale om særlig
   knowhow.
   skønsmændene mener, at den særlige knowhow beskrives
    -    oligomerer med en længde på 7 nukleotider, hvoraf mindst 70 % af nukleotiderne skal være lna
         modificerede eller 2’ substituerede analoger, og som har en hæmmende effekt på mikrorna be-
         skrives side 2, 10-11,
    -    specifikke sekvenser for lna modificerede oligomerer beskrives side 48-4, 53, 70, og 90-107.
   se svar på spørgsmål 19 vedr. begrundelse for, hvorfor der er tale om særlig knowhow.
    det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
21 hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den
   pågældende særlige knowhow på den gyldige prioritetsdag for den pågældende særlige
   knowhow opfyldte de patentretlige krav om nyhed og opfindelseshøjde.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow opfylder kravene til nyhed og opfindelseshøjde –
   idet fagmanden ikke kunne vide, om de korte modificerede oligonukleotider kunne anvendes som mi-
   krorna hæmmere.
    det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                                     - 41 -
22      skønsmændene anmodes om at angive, om den i spørgsmål 19 nævnte patentansøgning eller
        patentansøgninger, som ansøgningen påberåber sig prioritet fra, er blevet indleveret af p&v
        til patentmyndigheden.
        skønsmændene bemærker, at det fra forsiden af pct ansøgningen fremgår, at der ikke er registreret
        nogen agent, og at santaris derfor formodes selv at have indleveret pct ansøgningen. p&v formodes
        derfor ikke at have indleveret bilag 45.
        skønsmændene har ikke kendskab til prioritetsdokumenterne og har derfor ingen viden om, hvem der
        har indleveret dem.
eventuel særlig knowhow i santaris pharmas patentansøgninger sammenholdt med bs patentan-
søgninger
23      hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den i
        spørgsmål 2 angivne særlige knowhow fremgår af bs patentansøgninger i bilag 13-16. skøns-
        mændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
        bilag 13 og bilag 15 er indholdsmæssigt identiske og angår en metode til at frembringe en xmir der
        eventuelt kan hæmme aktiviteten af en target mrna, hvor xmir har en sekvens der indeholder mindst
        6 baser som er komplementære til target sekvensen
        bilag 14 og bilag 16 er indholdsmæssigt identiske og angår identifikation af mrna antisense sekven-
        ser, som i et eksempel (s. 5, linie 15-20) kan være rettet mod bindingsstedet for mikrorna.
        bilag 13-16 angår ikke sekvenser, som er udvalgt til at være komplementære til mikrorna. alle se-
        kvenser identificeret som seq id no: 1-471 er på side 24 (bilag 14) anført som mikrorna sekvenser
        og er ca. 20-25 baser lange.
        derudover kan skønsmændene heller ikke genfinde sekvenserne i bilag 12, hexamere, heptamere og oc-
        tamere, blandt seq id no: 1-471 i bilag 14, eller genfinde de generelle eller specifikke mønstre til
        modifikation med lna i bestemte positioner.
        skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 12 ikke kan genfindes i bilag 13-16.
        det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
24      hvis spørgsmål 1 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om bs
        patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i spørgsmål 2 angivne
        særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at b forinden ansøgningernes indgivelse har
        haft adgang til den pågældende særlige knowhow. skønsmændene anmodes om at be-
        grunde deres vurdering.
        skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og mrna var al-
        ment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor b indleverede bilag 13-16, og at bilag 12 ikke bidrog
        yderligere. da der heller ikke kan genfindes den særlige knowhow fra bilag 12 i bilag 13-16, så vurde-
                                               - 42 -
   rer skønsmændene, at bs patentansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på den særlige
   knowhow i bilag 12.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
25 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den i
   spørgsmål 6 angivne særlige knowhow fremgår af bs patentansøgninger i bilag 13-16.
   skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   sekvenserne i bilag 19, hexamere, heptamere og octamere, genfindes ikke specifikt blandt seq id no:
   1-471.
   derudover genfindes heller ikke i bilag 13-16 forslag til modifikation med lna i de bestemte positio-
   ner, som er anført i bilag 19.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 19 ikke kan genfindes i bilag 13-16.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
26 hvis spørgsmål 5 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om bs
   patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i spørgsmål 6 angivne
   særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at b forinden ansøgningernes indgivelse har
   haft adgang til den pågældende særlige knowhow. skønsmændene anmodes om at be-
   grunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og mrna var al-
   ment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor b indleverede bilag 13-16. det bemærkes i øvrigt, at
   bilag 19 er indleveret adskillige måneder efter indlevering af bilag 13-16.
   selv hvis man lægger til grund, at indholdet af bilag 19 var kendt af b, så bidrog bilag 19 ikke yderli-
   gere. da der heller ikke i bilag 13-16 kan genfindes den særlige knowhow fra bilag 19, som beskrevet i
   svar til spørgsmål 6, så vurderer skønsmændene, at bs patentansøgninger ikke nødvendigvis må
   være baseret på den særlige knowhow i bilag 19.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
27 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den i
   spørgsmål 13 angivne særlige knowhow fremgår af bs patentansøgninger i bilag 13-16.
   skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   de generelle mønstre for modificering af olikonukleotider med lna og andre analoger som mikrorna
   hæmmende oligomere genfindes ikke i bilag 13-16, og det gør de specifikke mønstre for modificering
   med lna af antagonister imod alle humane mikrorna sekvenser heller ikke
   derudover kan der heller ikke genfindes oligonukleotidlængder fra 8 og til 14 baser for disse hæm-
   mende oligomerer.
                                               - 43 -
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 20 ikke kan genfindes i bilag 13-16.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
28 hvis spørgsmål 12 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om bs
   patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i spørgsmål 13 angivne
   særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at b forinden ansøgningernes indgivelse har
   haft adgang til den pågældende særlige knowhow. skønsmændene anmodes om at be-
   grunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og mrna var al-
   ment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor b indleverede bilag 13-16. det bemærkes i øvrigt, at
   bilag 20 er indleveret adskillige måneder efter indlevering af bilag 13-16.
   selv hvis man lægger til grund, at indholdet af bilag 20 var kendt af b, så bidrog bilag 20 ikke yderli-
   gere. da der heller ikke i bilag 13-16 kan genfindes den særlige knowhow fra bilag 20, som beskrevet i
   svar til spørgsmål 13, så vurderer skønsmændene, at bs patentansøgninger ikke nødvendigvis må
   være baseret på den særlige knowhow i bilag 20.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
29 hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om den i
   spørgsmål 20 angivne særlige knowhow fremgår af bs patentansøgninger i bilag 13-16.
   skønsmændene anmodes om at begrunde deres vurdering.
   sekvenser med en specifik længde på 8-17 nukleotider genfindes ikke specifikt i bilag 13-16, i stedet vi-
   ses sekvenser som er 19-24 nukleotider.
   skønsmændene vurderer, at den særlige knowhow i bilag 45 ikke kan genfindes i bilag 13-16.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
30 hvis spørgsmål 19 besvares bekræftende, anmodes skønsmændene om at vurdere, om bs
   patentansøgninger nødvendigvis må anses for at være baseret på den i spørgsmål 20 angivne
   særlige knowhow, såfremt det lægges til grund, at b forinden ansøgningernes indgivelse har
   haft adgang til den pågældende særlige knowhow. skønsmændene anmodes om at be-
   grunde deres vurdering.
   skønsmændene vurderer, at de grundliggende principper vedrørende mikrorna og mrna var al-
   ment kendt fra litteraturen på det tidspunkt hvor b indleverede bilag 13-16. det bemærkes, at bilag 45
   er indleveret mange måneder efter indlevering af bilag 13-16.
   selv hvis man lægger til grund, at indholdet af bilag 45 var kendt af b, så bidrog bilag 45 ikke yderli-
   gere. da der heller ikke kan genfindes den særlige knowhow fra bilag 45 i bilag 13-16, så vurderer
   skønsmændene, at bs patentansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på den særlige know-
   how i bilag 45.
   det gør ingen forskel om den ene eller anden definition af fagmand anvendes.
                                                        - 44 -
sagsøgtes skønsspørgsmål
i sag sø- og handelsretten nr. f-10-09
a mod santaris pharma a/s
i disse spørgsmål er bilagenes benævnelse ikke ifølge den generelle bilagsliste, men følgende forkla-
ring er blevet oplyst på skønsmødet, jævnfør referat:
                 bilag l = 5
                 bilag m = 21
                 bilag n = 23
                 bilag o = 44
1.     skønsmændene bedes bekræfte, at bs/querdenkers internationale patentansøgning med
       publikationsnummeret wo 2008/151639 (bilag l) som sin tidligste prioritet påberåber sig dk
       pa 2007 00860 (bilag m), som blev indleveret 14. juni 2007, og som sin prioritet nr. 2, dk pa
       2007 01493 (bilag n), som blev indleveret 16. oktober 2007.
       skønsmændene bekræfter, at bs/querdenkers internationale patentansøgning med publikationsnummeret
       wo 2008/151639 (bilag l) som sin tidligste prioritet påberåber sig dk pa 2007 00860 (bilag m), som
       blev indleveret 14. juni 2007, og som sin prioritet nr. 2, dk pa 2007 01493 (bilag n), som blev indleve-
       ret 16. oktober 2007.
2.     skønsmændene bedes bekræfte, at bilag m, bilag n og bilag l alle omhandler anvendelse af
       oligonukleotider (omtalt i bilagene som "blockmirs" eller "xmirs") til at hæmme interaktionen
       mellem mikrorna og mrna.
       skønsmændene bekræfter, at bilag m, bilag n og bilag l alle omhandler anvendelse af oligonukleotider
       (omtalt i bilagene som "blockmirs" eller "xmirs") til at hæmme interaktionen mellem mikrorna og
       mrna.
3.     skønsmændene bedes bekræfte, at såvel bilag n som bilag l udtrykkeligt, jf. bilag n, side 15,
       linie 9-10 samt bilag l, side 17, linie 5-6, specifikt beskriver, at såfremt et oligonukleotid er kor-
       tere end 10 eller 12 enheder, kan det bestå udelukkende af lna.
       skønsmændene bekræfter, at
         -    bilag n, side 15, linie 9-10 beskriver, at oligonukleotider, når de er mindre end 12 eller 10 enheder
              lange, kan bestå udelukkende af lna enheder.
         -     bilag l, side 17, linie 5-6 beskriver, at oligonukleotider, når de er mindre end 12 eller 10 enheder
              lange, kan bestå udelukkende af lna enheder.
4.     såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, spørges, hvorvidt bilag n eller bilag l indeholder
       nogen form for eksperimentel evidens for brugbarheden af sådanne korte lna-oligonukleoti-
       der.
                                                  - 45 -
   skønsmænden bekræfter, at bilag l indeholder på side 30 et eksempel og på side 31 to eksempler på block-
   mirs på ≤ 12 enheder, men disse indeholder ingen lna enheder. der er ingen eksperimenter beskrevet
   som understøtter brugbarheden af disse to blockmirs.
5. skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt bilag m nogetsteds indeholder en udtrykkelig
   angivelse af, at et oligonukleotid kan bestå udelukkende af lna, i det specielle tilfælde, hvor
   oligonukleotidet er kortere end 10 eller 12 enheder?
   skønsmændene udtaler, at bilag m på side 29, linie 34 henviser til ovenstående oligonukleotider, der er
   kortere end 10 eller 12 enheder, og beskriver at de kan syntetiseres ud fra lna monomerer.
6. såfremt spørgsmål 5 besvares benægtende, bedes skønsmændene endvidere udtale sig om,
   hvorvidt de er enige i, at informationen i bilag n, side 15, linie 9-10, og bilag l, side 17, linie 5-6,
   må betragtes som en tilføjelse i forhold til det, der er beskrevet i bilag m?
   spørgsmål 5 er ikke besvaret benægtende, men det kan alligevel præciseres, at da bilag m også beskriver
   oligonukleotider kortere end 10 eller 12 enheder, som kan være fuldt modificerede, så kan det ikke opfattes
   som en tilføjelse i bilag l og bilag n, men alene som en specifikation af informationen tilgængelig i bilag
   m.
7. idet der blandt andet henvises til bilag o side 4, linie 3-7, side 8, line 10, side 11, linie 15, side 14,
   linie 11-12, side 21, linie 18-22, side 23, linie 27-29 samt side 28, linie 16-21 og 31-32 bedes
   skønsmændene bekræfte, at santaris pharmas amerikanske provisoriske patentansøgning nr.
   us 60/979,217 (bilag o), som blev indleveret 11. oktober 2007, omhandler korte oligonukleotider
   med længder på 6-12 eller 6-10 enheder og angiver, at disse kan bestå udelukkende af lna.
   skønsmændene bedes endvidere bekræfte, at bilag o omhandler terapeutisk anvendelse af så-
   danne korte oligonukleotider til at hæmme interaktionen mellem mikrorna og mrna, og at
   denne anvendelse af 100% lna-oligonukleotider er eksperimentelt underbygget ved forsøg
   med levende celler (jf. bilag o, tabel 2 , side 51 samt eksemplerne 4-7).
   skønsmændene kan bekræfte, at patentkrav og –beskrivelse omhandler korte oligonukleotider med læng-
   der på 6-12 eller 6-10. det kan også bekræftes, at alle nukleotidenheder kan være lna.
   derudover bekræftes, at eksemplerne er udført med oligonukleotider med længder på 8, og som er fuldt
   modificeret med lna, og anvendt i forsøg med levende celler.
   den terapeutiske anvendelse er ikke eksperimentelt underbygget men alene beskrevet og anført i patent-
   tekst og – krav.
8. på baggrund af svarene på spørgsmål 6 og 7 bedes skønsmændene bekræfte, at bilag n og l, i
   modsætning til bilag m, udtrykkeligt beskriver anvendelse af den type 100% lna-oligo-
   nukleotider på specifikt mindre end 10 eller 12 enheder, som er genstand for patentansøgnin-
   gen i bilag o, med henblik på at hæmme interaktionen mellem mikrorna og mrna, og at
   denne beskrivelse i bilag n og bilag l, er tilføjet, efter santaris pharma havde demonstreret
   eksperimentelt, at korte, 100% lna-olignonukleotider virker effektivt som hæmmere af inter-
                                                   - 46 -
    aktioner mellem mikrorna og mrna i levende celler jf. bilag o, tabel 2, side 51 samt eksem-
    plerne 4-7.
    det kan bekræftes, at bilag l og bilag n eksplicit beskriver ”oligonuleotider er mindre end 12 eller 10
    enheder lang, og som kan være opbygget udelukkende af lna enheder”, hvorimod denne information kun
    er implicit tilgængelig i bilag m, jævnfør svar 6, samt at den eksplicitte information i bilag l og bilag n
    er indleveret som patentansøgning efter demonstration af eksperimentelt arbejde hos santaris pharma be-
    skrevet i bilag o.
9.  skønsmændene bedes vurdere, hvorvidt det af noget enkeltstående, i sagen fremlagt bilag
    offentliggjort før den 16. oktober 2007, klart fremgår, at et oligonukleotid, som består af udeluk-
    kende 6-10 eller 6-12 lna-nukleotider, og som omfatter en region, der er komplementær til
    seed-regionen i et mikrorna, er i stand til at hæmme interaktionen mellem dette mikrorna og
    dets target mrna i levende celler?
    skønsmændene har ikke identificeret noget enkeltstående, i sagen fremlagt bilag offentliggjort før den 16.
    oktober 2007, hvoraf det klart fremgår, at et oligonukleotid, som består af udelukkende 6-10 eller 6-12
    lna-nukleotider, og som omfatter en region, der er komplementær til seed-regionen i et mikrorna, er i
    stand til at hæmme interaktionen mellem dette mikrorna og dets target mrna i levende celler. det er
    skønsmændenes vurdering at sådan information tidligst fremgår af bilag 44 (filed 3. okt., 2008 med prio-
    ritetsdato 11. okt., 2007), som demonstrerer cellulær hæmning af mirna aktivitet af en 8-mer lna. det
    bør dog bemærkes, at det i bilag 3ac refereres (til childs et al. 2002, pnas 99, 11091), at en 8-mer lna
    (fuldt modificeret) kan hæmme rna funktion.
10. ville skønsmændene i oktober måned 2007 have forventet, at man – såfremt man kan hæmme
    baseparring mellem to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre et molekyle, som er komple-
    mentært til en del af den ene af de to nukleotidsekvenser – tilsvarende vil kunne hæmme base-
    parring mellem de samme to rna-nukleotidsekvenser ved at tilføre et strukturelt tilsvarende
    molekyle, der er komplementært til en tilsvarende del af den anden af de to nukleotidsekven-
    ser?
     ja, det ville skønsmændene have forventet, når de to rna-oligonukleotider forefindes som isolerede
     molekyler
11. på baggrund af svarene på spørgsmål 1-6, bedes skønsmændene udtale sig om
      1) hvorvidt det efter skønsmændenes opfattelse er mere eller mindre sandsynligt, at det i bi-
           lag n, side 15, linie 9-10 samt bilag l, side 17, linie 5-6, af tm beskrevne er tilvejebragt
           uden kendskab til resultaterne af faktisk gennemførte eksperimenter, eller om det be-
           skrevne lige så godt kan være resultatet af en abstrakt analyse uden eksperimentelt
           grundlag – særligt, når der henses til, at de i bilag n og l beskrevne opfindelser blandt
           andet vedrører terapeutisk anvendelse af de i bilag n, side 15, linie 9-10 og bilag l, side
           17, linie 5-6 omtalte korte lna-oligonukleotider?
                                                        - 47 -
          det er skønsmændenes opfattelse, at det lige så godt kan være resultatet af en abstrakt analyse uden
          eksperimentelt grundlag, idet analog hæmning af mrna med korte fuldt lna-modificerede antisense
          oligonukleotider var kendt.
          2)      såfremt skønsmændene anser det for mere sandsynligt, at det i bilag n, side 15, linie 9-
                  10, samt bilag l, side 17, linie 5-6, beskrevne hidrører fra eller baserer sig på eksperi-
                  menter, end at det ikke er tilfældet, spørges, om den i bilag o, eksempel 4-7 angivne
                  eksperimentelle evidens – såfremt b har haft kendskab hertil forud for indleveringen af
                  sin ansøgning af 16. oktober – kan være kilden til det i bilag n, side 15, linie 9-10, samt
                  bilag l, side 17, linie 5-6, beskrevne?
            da skønsmændene ikke anser det for mere sandsynligt, at det i bilag n, side 15, linie 9-10, samt bilag
            l, side 17, linie 5-6, beskrevne hidrører fra eller baserer sig på eksperimenter, har skønsmændene intet
            grundlag for at antage at kilden til dette skulle være eksperimentel evidens fra bilag o.
københavn, 29. august 2012”
af den supplerende skønserklæring fremgår:
”… sagsøgers supplerende skønsspørgsmål –
 santaris pharma a/s mod b m.fl.
spørgsmål 10
skønsmændene bedes på baggrund af svaret på sagsøgers spørgsmål 1a) og 2a) udtale sig om, hvor-
vidt teknologierne i santaris pharmas patentansøgninger (bilag 12, 19, 20 og 45) og bs/querdenkers
patentansøgninger (bilag 4, 5 og 13-16) begge retter sig mod at hæmme bindingen af mikrorna til
mrna.
10) skønsmændene udtaler, at formålet med teknologien beskrevet i santaris pharmas patent ansøgninger (bilag
12,19, 20 og 45) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der er rettet mod at hæmme mikrornas funktion
ved at binde specifikt til dette, medens formålet med teknologien beskrevet i bmøller/querdenkers ansøgninger
(bilag 4, 5 og 13-16) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der kan blokere mikrorna bindingssite på
mrna, og dermed hindre mikrornas effekt på mrna.
disse to teknologier vil sandsynligvis mange tilfælde (men ikke alle) give ækvivalent biologisk effekt og dermed
opfattes som en hæmning af interaktionen mellem mirna og mrna.
spørgsmål 11
skønsmændene bedes på baggrund af svaret på sagsøgers spørgsmål 1a)-1d)oplyse, om de er enige i,
at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo) underbygger en hypotese om, at det er muligt at
hæmme binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at anvende lna-modificerede oligo-
nukleotider, som er væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, som er indgivet i en simpel salt-
vandsopløsning (som ”nøgne” lna-modificerede oligonukleotider), og som er komplementære til
                                                       - 48 -
”seed-regionen” i mikrorna, og at eksperimenterne således underbygger en hypotese om, at de an-
vendte nøgne lna-modificerede oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler og dér være til
stede i tilstrækkelig mængde og i en tilstand, der tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna
og mikrorna.
11) skønsmændene er enige om, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo) underbygger en hypotese om,
at det er muligt at hæmme binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at anvende lna-modificerede
oligonukleotider, som er væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, som er indgivet i en simpel saltvandsop-
løsning (som ”nøgne” lna-modificerede oligonukleotider), og som er komplementære til ”seed-regionen” i mi-
krorna, og at eksperimenterne således underbygger en hypotese om, at de anvendte nøgne lna-modificerede
oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler og dér være til stede i tilstrækkelig mængde og i en tilstand,
der tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna.
spørgsmål 12
skønsmændene bedes oplyse, om de er enige i, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo) un-
derbygger en hypotese om, at hæmning af binding mellem mikrorna og mrna in vivo kan opnås i
praksis ved at blokere binding mellem mrna og seed-regionen i mikrorna uden at blokere mulig-
hederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde.
12) skønsmændene er enige i, at bilag 12, 19, 20 og 45 eksperimentelt (in vivo) underbygger en hypotese om, at
hæmning af binding mellem mikrorna og mrna in vivo kan opnås i praksis ved at blokere binding mellem
mrna og seed-regionen i mikrorna.
og at der er stadig mulighed for interaktion mellem mrna og mikrorna, når seed-regionen er blokeret, men
med (stærkt) begrænset affinitet og specificitet.
spørgsmål 13
skønsmændene bedes oplyse, om de er enige i, at de i sagen fremlagte bilag, som var offentligt til-
gængelige før indleveringsdatoerne for bilag 13-16, ikke indeholder nogen eksperimentel underbyg-
gelse af, at der i praksis kan opnås hæmning in vivo af binding mellem mrna og mikrorna ved
anvendelse af lna-modificerede oligonukleotider, som a) binder til mikrorna, som b) er væsentligt
kortere end fuldlængde mikrorna, og som c) indeholder en region, som er komplementær til seed-
regionen i mikrorna, og at man således heller ikke på det tidspunkt vidste, at sådanne nøgne, lna-
modificerede oligonukleotider in vivo kan trænge ind i celler, og dér være til stede i tilstrækkelig
mængde og i en tilstand, der tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna.
13) skønsmændene bemærker, at det er vist i bilag bj, som var offentligt tilgængelig før indleveringsdatoerne for
bilag 13-16, at lna-modificerede oligonukleotider in vivo kan trænge ind i celler og være virksomt ved at omdi-
rigere splejsning af mrna.
                                                     - 49 -
skønsmændene bekræfter, at det ikke er vist i de fremlagte bilag, at sådanne lna-modificerede oligonukleotider
kan være til stede i tilstrækkelig mængde og i en tilstand, der tillader, at de kan hæmme binding mellem mrna
og mikrorna.
spørgsmål 14
skønsmændene bedes oplyse, om de er enige i, at det ikke før indleveringsdatoerne for bilag 13-16,
eksperimentelt var vist, at der i praksis kan opnås hæmning af binding mellem mrna og mikrorna
in vivo ved at blokere muligheden for binding mellem mrna og seed-regionen i mikrorna uden at
blokere mulighederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde.
14) skønsmændene er enige i, at det ikke før indleveringsdatoerne for bilag 13-16 eksperimentelt var vist, at der i
praksis kan opnås hæmning af binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at blokere muligheden for bin-
ding mellem mrna og seed-regionen i mikrorna uden at blokere mulighederne for binding mellem mrna og
mikrorna i hele mikrorna's længde.
spørgsmål 15
på baggrund af svarene på spørgsmål 10-14 bedes skønsmændene oplyse, om de er enige i, (i) at man
ved en gennemgang af eksemplerne i bilag 12 kan konstatere, at det er eksperimentelt underbygget in
vivo, at man ved indgivelse af korte (så som 16-mer), nøgne lna-modificerede oligonukleotider i
praksis kan hæmme binding mellem mrna og mikrorna in vivo, og at det endvidere er eksperi-
mentelt (in vivo) underbygget, at der i praksis kan opnås hæmning af binding mellem mrna og mi-
krorna in vivo ved at blokere binding mellem mrna og seed-regionen i mikrorna uden at blokere
mulighederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde, og ii) at man ikke
havde adgang til en viden om sådanne eksperimentelle data fra nogen af de i sagen fremlagte bilag,
som var publiceret før indleveringsdatoen for bilag 13 og 14.
15) skønsmændene kan bekræfte, i) at eksemplerne i bilag 12 eksperimentelt underbygger in vivo, at man ved
indgivelse af korte (så som 16-mer), nøgne lna-modificerede oligonukleotider i praksis kan hæmme binding
mellem mrna og mikrorna in vivo, og at det endvidere er eksperimentelt (in vivo) underbygget, at der i prak-
sis kan opnås hæmning af binding mellem mrna og mikrorna in vivo ved at blokere seed-regionen i mi-
krorna uden fuldstændig at blokere mulighederne for binding mellem mrna og mikrorna i hele mikror-
na's længde, og ii) at man ikke havde adgang til en viden om sådanne eksperimentelle data fra nogen af de i
sagen fremlagte bilag, som var publiceret før indleveringsdatoen for bilag 13 og 14.
spørgsmål 16
er skønsmændene enige i, at kendskab til in vivo eksperimentelle data, der underbygger, at nøgne,
lna-modificerede oligonukleotider, som blokerer seed-regionen i mikrorna, kan trænge ind i celler
og hæmme binding mellem mrna og mikrorna – alt andet lige - giver større sandsynlighed for,
                                                      - 50 -
og/eller tiltro til, at sådanne lna-modificerede oligonukleotider vil kunne bruges som lægemidler,
end der ville være i en situation, hvor man ikke har viden om sådanne eksperimentelle data, og er
skønsmændene endvidere enige i, at sådanne eksperimentelle data også – alt andet lige - giver større
sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at lna-modificerede oligonukleotider, som i øvrigt har samme
kemiske sammensætning, men i stedet blokerer anti-seed-regionen i mrna, kan anvendes som læ-
gemidler?
16) skønsmændene er enige i, at kendskab til in vivo eksperimentelle data, der underbygger, at nøgne, lna-
modificerede oligonukleotider, som blokerer seed-regionen i mikrorna, kan trænge ind i celler og hæmme bin-
ding mellem mrna og mikrorna – alt andet lige - giver større sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at sådanne
lna-modificerede oligonukleotider vil kunne bruges som lægemidler, end der ville være i en situation, hvor man
ikke har viden om sådanne eksperimentelle data, og skønsmændene er endvidere enige i, at sådanne eksperimen-
telle data også – alt andet lige - giver større sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at lna-modificerede oligo-
nukleotider, der i stedet blokerer anti-seed-regionen i mrna, kan anvendes som lægemidler.
spørgsmål 17
er skønsmændene på baggrund af svarene på sagsøgers supplerende spørgsmål 15 og 16 enige i, at
man med viden om de eksperimentelle data i bilag 12 har en øget sandsynlighed for, og/eller tiltro til,
at det i praksis vil kunne lade sig gøre at realisere de i bilag 13-16, 4 og 5 foreslåede anvendelser som
lægemidler af lna-modificerede oligonukleotider, som er væsentligt kortere end fuldlængde mi-
krorna, i forhold til den situation, hvor man ikke har viden om de eksperimentelle data fra bilag 12?
17) skønsmændene er på baggrund af svarene på sagsøgers supplerende spørgsmål 15 og 16 enige i, at man med
viden om de eksperimentelle data i bilag 12 har en øget sandsynlighed for, og/eller tiltro til, at det i praksis vil
kunne lade sig gøre at realisere de i bilag 13-16, 4 og 5 foreslåede anvendelser som lægemidler af lna-modifice-
rede oligonukleotider, som er væsentligt kortere end fuldlængde mikrorna, i forhold til den situation, hvor man
ikke har viden om de eksperimentelle data fra bilag 12.
spørgsmål 18
skønsmændene bedes på baggrund af svarene på sagsøgers spørgsmål 2a)-2d) oplyse, om de er enige
i det i bilag 13-16 samt 4 og 5 som én blandt flere muligheder foreslås at hæmme binding mellem
mrna og mikrorna ved anvendelse af lna-modificerede oligonukleotider, som er kortere end
fuldlængde mikrorna (så som 16-mer), som i det væsentlige svarer til seed-regionen i mikrorna og
binder til mrna (xmirs eller blockmirs) og at det foreslås at benytte denne hæmning terapeutisk.
18) skønsmændene oplyser,at de er enige i, at bilag 13-16 samt 4 og 5 som én blandt flere muligheder foreslår at
hæmme binding mellem mrna og mikrorna ved anvendelse af lna-modificerede oligonukleotider, som er
kortere end fuldlængde mikrorna (så som 16-mer), som i det væsentlige svarer til seed-regionen i mikrorna
og binder til mrna (xmirs eller blockmirs) og at det foreslås at benytte denne hæmning terapeutisk.
spørgsmål 19
                                                      - 51 -
er skønsmændene enige i, at en del af de lna-modificerede oligonukleotider, som foreslås benyttet i
bilag 13-16, 4 og 5 - når der ses bort fra deres specifikke sekvenser – har samme kemiske sammensæt-
ning med hensyn til indholdet af deoxyribonukleotider og lna-enheder samt molekylstørrelse, som
de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19, 20 og 45?
19) skønsmændene bemærker, at de lna-modificerede oligonukleotider, som foreslås benyttet i bilag 13-16, 4 og
5 og de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19, 20 og 45, ikke har
samme kemiske sammensætning, idet de højst er komplementære til hinanden.
i bilag 13-16, 4 og 5 er der ikke specifikt nævnt lna-modificerede oligonukleotider med samme dna/lna en-
heder og længder, men skønsmændene kan bekræfte, at lna-modificerede oligonukleotider analogt til dem, der
er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19, 20 og 45, vil være indeholdt i bilag 13-16, 4 og 5, idet det dog præ-
ciseres at sekvenserne vil være forskellige.
spørgsmål 20
er skønsmændene enige i, at de lna-modificerede oligonukleotider beskrevet i bilag 13-16, 4 og 5
samt i bilag 12, 19, 20 og 45 foreslås som lægemidler, og at de skal kunne trænge ind i celler og
hæmme binding mellem mrna og mikrorna, hvis de skal kunne anvendes på den tiltænkte måde
som lægemidler?
20) skønsmændene er enige i, at de lna-modificerede oligonukleotider beskrevet i bilag 13-16, 4 og 5 samt i
bilag 12, 19, 20 og 45 foreslås som lægemidler, og at de skal kunne trænge ind i celler og hæmme binding mellem
mrna og mikrorna, hvis de skal kunne anvendes på den tiltænkte måde som lægemidler.
spørgsmål 21
med henvisning til svaret på sagsøgers spørgsmål 5 bedes skønsmændene oplyse, om de er enige i, at
både santaris pharma (i bilag 12, 19, 20 og 45) og b (i bilag 4, 5 samt 13-16) blandt andet foreslår at
anvende korte, lna-modificerede oligonukleotider som lægemidler, og at disse korte, lna-modifice-
rede oligonukleotider er designet, så de forhindrer binding mellem mrna og mikrorna, og de speci-
fikt forhindrer bindingen mellem seed-regionen i mikrorna og seed match-regionen i mrna, og at
de i det væsentlige ikke forhindrer binding mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde.
21) skønsmændene oplyser, at de er enige i, at både santaris pharma (i bilag 12, 19, 20 og 45) og b (i bilag 4, 5
samt 13-16) blandt andet foreslår at anvende korte, lna-modificerede oligonukleotider som lægemidler, og at
disse korte, lna-modificerede oligonukleotider er designet, så de forhindrer binding mellem mrna og mi-
krorna, og de specifikt forhindrer bindingen mellem seed-regionen i mikrorna og seed match-regionen i
mrna.
derimod bemærker skønsmændene, at der er stadig mulighed for interaktion mellem mrna og mikrorna, når
seed-regionen er blokeret, men med begrænset affinitet, og skønsmændene er således ikke enige i sætningen: ”..at
de i det væsentlige ikke forhindrer binding mellem mrna og mikrorna i hele mikrorna's længde.”
                                                        - 52 -
spørgsmål 22
med henvisning til skønsmændenes svar på sagsøgers spørgsmål 7 bedes skønsmændene redegøre
for, hvilken konkret viden om betydningen af mikrorna seed-regionen, skønsmændene mener, fag-
manden havde inden indleveringsdatoen for bilag 13 og 14 (23. november 2006), og hvoraf den rele-
vante konkrete viden efter skønsmændenes opfattelse kan udledes.
22) skønsmændene mener, at fagmanden før d. 23. november 2006 konkret vidste, at seed regionen (som typisk
udgør 8 nukleobaser) er den del af en mikrorna, som er hovedansvalig for den sekvensspecifikke genkendelse af
target mrna, idet den typisk er fuldt sekvenskomplæmentær til en region på target mrna, mendes dette ikke
er tilfældet for den resterende del af mikrornaen denne information fremgår tydeligst af bilag bd, bg og bh.
spørgsmål 23
uanset skønsmændenes svar på sagsøgers spørgsmål 7, bedes skønsmændene udtale sig om, hvorvidt
de er enige i, at de in vivo eksperimentelle data fra bilag 12 med korte, lna-modificerede oligo-
nukleotider, der binder til mikrorna tillige er relevante for/siger noget om samme type molekylers –
jf. sagsøgers supplerende spørgsmål 19 - anvendelighed in vivo som antisense-molekyler, der blokerer
bindingen mellem mrna og mikrorna ved at binde til mrna.
23) skønsmændene er enige i, at de in vivo eksperimentelle data fra bilag 12 med korte, lna-modificerede oligo-
nukleotider, der binder til mikrorna tillige er relevante for/siger noget om samme type molekylers – jf. sagsø-
gers supplerende spørgsmål 19 - anvendelighed in vivo som antisense-molekyler, der blokerer bindingen mellem
mrna og mikrorna ved at binde til mrna.
spørgsmål 24
skønsmændene bedes bekræfte, at santaris pharmas internationale patentansøgninger wo
2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) begge omhandler brug af lna-modificerede
oligonukleotider som antisensemolekyler, der er designet, så de binder specifikt til mrna og hæm-
mer ekspressionen af dette mrna.
24) skønsmændene bekræfter, at santaris pharmas internationale patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag
56) og wo 2004/069990 (bilag 57) begge omhandler brug af lna-modificerede oligonukleotider som antisense-
molekyler, der er designet, så de binder specifikt til mrna og hæmmer ekspressionen af dette mrna.
spørgsmål 25
skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag
58) omhandler antisense-molekyler, der ved binding til f.eks.et mrna-molekyle kan aktivere rnase
h-kløvning af mrna-molekylet.
                                                      - 53 -
25) skønsmændene udtaler, at isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag 58) omhandler anti-
sense-molekyler, der ved binding til f.eks.et mrna-molekyle kan aktivere rnase h-kløvning af mrna-moleky-
let, se for eksempel afsnit [0040] i patentet.
spørgsmål 26
skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt en patentrådgiver, som har bistået santaris pharma i
sagsbehandlingen af de internationale patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag 56) og wo
2004/069990 (bilag 57) og endvidere har bistået santaris pharma i en indsigelsessag mod isis pharma-
ceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag 58) må anses at være vidende om, at santaris pharmas
forretningsområde blandt andet omfatter lna-modificerede oligonukleotider, som skal fungere som
antisense-molekyler, der binder til mrna.
26) skønsmændene er enige i, at en patentrådgiver, som har bistået santaris pharma i sagsbehandlingen af de
internationale patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) og endvidere har
bistået santaris pharma i en indsigelsessag mod isis pharmaceuticals europæiske patent 0 618 925 (bilag 58) må
anses at være vidende om, at santaris pharmas forretningsområde blandt andet omfatter lna-modificerede
oligonukleotider, som skal fungere som antisense-molekyler, der binder til mrna.
spørgsmål 27
er skønsmændene enige i, at et lna-modificeret oligonukleotid ifølge santaris pharmas wo
2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57), kan være identisk med en xmir beskrevet i bilag
13 og 14, i fald de i bilag 56 og bilag 57 omtalte oligonukleotider er komplementære til, og binder til,
seed match-regioner i deres target mrna'er?
27) skønsmændene er ikke enige i, at et lna-modificeret oligonukleotid ifølge santaris pharmas wo
2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57), kan være identisk med en xmir beskrevet i bilag 13 og
14, i fald de i bilag 56 og bilag 57 omtalte oligonukleotider er komplementære til, og binder til, seed match-regio-
ner i deres target mrna'er, idet formålet med ansøgningerne og de eksplicit beskrevne lna-modificerede oligo-
nukleotider ifølge santaris pharmas wo 2004/069992 (bilag 56) og wo 2004/069990 (bilag 57) er designet til
at aktivere rnaseh og dermed ødelægge rna, hvorimod formålet med og de foretrukne xmir i bilag 13 og 14
(for eksempel bilag 14, side 19, linie 30) er designet til at blokere mikrorna bindings-site på mrna uden at
aktivere rnaseh, og dermed uden at ødelægge rna.
spørgsmål 28
såfremt, der svares bekræftende på supplerende spørgsmål 27, bedes skønsmændene bekræfte, at en
patentrådgiver, som kender til teknologierne i bilag 56 og 57 samt teknologierne i bilag 13 og 14, efter
deres opfattelse vil være klar over, at teknologierne beskrevet i bilag 13 og 14 ville kunne benyttes som
supplement til teknologierne beskrevet i bilag 56 og 57, og at teknologierne beskrevet i bilag 13 og 14
generelt kan bruges som supplement, når der søges udviklet antisense-molekyler mod et mrna.
28) skønsmændene har ikke svaret spørgsmål 27 bekræftende.
                                                       - 54 -
spørgsmål 29
skønsmændene bedes udtale sig om, hvorvidt b i bilag 59 [netartikel fra rnai news, 10. januar 2008]
giver udtryk for, at han anser mir-122 som et nærliggende valg som mål for blockmir-teknologien i et
hepatitis c-lægemiddeludviklingsprogram, og om hvorvidt mir-122 også omtales som et mål for et
hepatitis c-lægemiddeludviklingsprogram hos santaris pharma.
29) skønsmændene udtaler, at b i bilag 59 [netartikel fra rnai news, 10. januar 2008] citeres for, at han anser
mir-122 som et nærliggende valg som mål for blockmir-teknologien i et hepatitis c-lægemiddeludviklingspro-
gram.
derudover nævner artiklen, at mir-122 også er et mål for et hepatitis c-lægemiddeludviklingsprogram hos
mindst to andre virksomheder, nemlig regulus therapeutics og santaris pharma, men dette gøres, uden at b
citeres herfor.
spørgsmål 30
skønsmændene bedes, på baggrund af omtalen i bilag 59 af abstractet fra bs patentansøgning, udtale
sig om, hvorvidt den deri omtalte teknologi omfatter anvendelse af sådanne antisense-virkningsme-
kanismer, som er omtalt i santaris pharmas gapmer-ansøgninger, dvs. anvendelse af lna-oligoer,
som binder til mrna, og som kan rekruttere rnaseh.
30) skønsmændene udtaler, at artiklen henviser til, at et abstract modtaget fra b vedrørende hans patentansøg-
ning, beskriver at blockmirs kunne (”may”) aktivere rnaseh eller rnai. abstractet citeres ikke for anvendelse
af lna-oligoer, men alene for anvendelse af oligonukleotider uden angivelse af deres opbygning. abstractet
citeres således for en antisense-virksningsmekanisme, hvor oligonukleotider binder til mrna og kan mediere
rnase h nedbrydning af mål-rna, hvor santaris pharmas gapmer-ansøgninger mere specifikt anvender lna-
oligoer, der binder til mrna og kan mediere rnase h nedbrydning af mål-rna.
mirrx' supplerende skønsspørgsmål
tillægsspørgsmål til spørgsmål 10-23
eksperimentelle data
g1. er det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense oligonukleoti-
der beskriver eller foreslår terapeutisk anvendelse, også selvom der ikke foreligger humane eksperi-
mentelle data, der underbygger den terapeutiske anvendelse, men fx bare eksperimenter data fra mus
eller celle linjer eller måske slet ingen data?
g1) skønsmændene bekræfter, at det er normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende anti-
sense oligonukleotider beskriver eller foreslår terapeutisk anvendelse, også selvom der ikke foreligger humane
eksperimentelle data, der underbygger den terapeutiske anvendelse, men fx bare eksperimentelle data fra mus
eller celle linjer eller måske slet ingen data.
                                                      - 55 -
g2. er det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense oligonukleoti-
der beskriver forskellige længder af antisense oligonukleotiderne, også selvom man ikke har genereret
eksperimentelle data, der underbygger disse forskellige længder?
g2) skønsmændene bekræfter, at det er normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende anti-
sense oligonukleotider beskriver forskellige længder af antisense oligonukleotiderne, også selvom man ikke har
genereret eksperimentelle data, der underbygger disse forskellige længder.
g3. er det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense oligonukleoti-
der beskriver forskellige kemiers anvendelse, fx lna, i antisense oligonukleotiderne, også selvom
man ikke har genereret eksperimentelle data, der underbygger sådanne forskellige kemier?
g3) skønsmændene bekræfter, at det normalt eller sædvanligt, at man i patentansøgninger vedrørende antisense
oligonukleotider beskriver forskellige kemiers anvendelse, fx lna, i antisense oligonukleotiderne, også selvom
man ikke har genereret eksperimentelle data, der underbygger sådanne forskellige kemier.
lna-modificerede oligonukleotider kortere end microrna
h1. kan skønmændene bekræfte, at bilag bj (publiceret 18.07.2006), bk (publiceret 28.05.2005), og
bilag 56+57 (begge publiceret 19.08.2004) eksperimentelt viser, at lna-modificerede oligonukleotider
bestående af lna og dna (med hhv. mixmer og gapmer design), og som er kortere end microrna
(16 mer) - og altså har samme kemiske sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribo-
nukleotider samt molekylestørrelse som de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og
eksemplificeret i bilag 12, 19 og 20 - har aktivitet in-vivo og dermed også viser eller indikerer, at disse
nøgne lna modificerede oligonukleotider in-vivo kan trænge ind i celler i en mængde, der tillader
binding til rna?
h1) skønmændene bekræfter, at bilag bj (publiceret 18.07.2006), bk (publiceret 28.05.2005), og bilag 56+57
(begge publiceret 19.08.2004) eksperimentelt viser, at lna-modificerede oligonukleotider bestående af lna og
dna (med hhv. mixmer og gapmer design), og som er kortere end microrna (16 mer) - og altså har samme
sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribonukleotider samt molekylestørrelse som de lna-modifice-
rede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19 og 20 - har aktivitet in-vivo og dermed
også viser eller indikerer, at disse nøgne lna modificerede oligonukleotider in-vivo kan trænge ind i celler i en
mængde, der tillader binding til rna.
h2. vil det ud fra eksperimenterne i bilag bj og bk være nærliggende eller naturligt at antage, at an-
dre lna oligonukleotider med samme kemiske sammensætning, men anden sekvens, ligeledes vil
kunne have aktivitet in-vivo og kunne trænge ind i celler i en mængde, der tillader binding til rna?
h2) skønsmændene mener, at det ud fra eksperimenterne i bilag bj og bk vil være nærliggende eller naturligt at
antage, at andre lna oligonukleotider med samme sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribo-
nukleotider samt molekylestørrelse, men anden sekvens, ligeledes vil kunne have aktivitet in-vivo og kunne
trænge ind i celler i en mængde, der tillader binding til rna.
                                                     - 56 -
h3. kan skønsmændene bekræfte, at bilag bl (publiceret 20.12.2005) eksperimentelt undersøger
sammenhængen mellem længder af lna-modificerede dna oligonukleotider bestående af lna og
dna - og altså har samme kemiske sammensætning med hensyn til indholdet af deoxyribonukleoti-
der som de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12, 19 og
20 - og evnen til at binde til microrna (se fx figur 1) og konkluderer, at lna-modificerede dna-
oligonukleotider kortere end microrna og helt ned til 12-mer kan binde microrna?
h3) ja, skønsmændene kan bekræfte, at bilag bl (publiceret 20.12.2005) eksperimentelt undersøger sammen-
hængen mellem længder af lna-modificerede dna oligonukleotider bestående af lna og dna med hensyn til
binding til microrna og konkluderer, at lna-modificerede dna-oligonukleotider kortere end microrna og
helt ned til 12-mer kan binde microrna.
derimod kan skønsmændene ikke identificere indholdet af dna og lna i de nævnte oligonukleotider, og kan
således ikke bekræfte indholdet af lna.
h4. er det ud fra bilag bl nærliggende eller naturligt at antage, at lna-modificerede dna oligo-
nukleotider komplementære til og kortere end microrna vil kunne binde til microrna i celler?
h4) skønsmændene er enige i, at det ud fra bilag bl er nærliggende eller naturligt at antage, at lna-modifice-
rede dna oligonukleotider komplementære til og kortere end microrna vil kunne binde til microrna i celler.
h5. er det ud fra fx bilag bj og bl nærliggende eller naturligt at antage, at nøgne lna-modificerede
dna oligonukleotider komplementære til og kortere end microrna ville kunne trænge ind i celler og
der binde til microrna?
h5) skønsmændene bekræfter, at det ud fra fx bilag bj og bl er nærliggende eller naturligt at antage, at nøgne
lna-modificerede dna oligonukleotider komplementære til og kortere end microrna ville kunne trænge ind i
celler i væv og der binde til microrna.
antimirs kortere end microrna, lna og terapeutisk anvendelse
i1. kan skønsmændene bekræfte at:
     •    wo03/029459 (bilag q) publiceret 10. april 2003 og med tidligste prioritet 28. september 2001
          beskriver microrna og oligonukleotider der er komplementære til microrna (s2, l9), læng-
          der på fx 18-80 nukleotider (side 3, linje 14-16), at oligonukleotiderne kan indeholde lna
          (side 3, linje 30-32), samt foreslår terapeutisk anvendelse fx på side 5 og i krav 15.
     •    wo05/054494 (bilag r) publiceret 16. juni 2005 og med tidligste prioritet fra 26. november
          2003 beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna (benævnt risc inactivators),
          at disse kan indeholde lna (fx s3, l16), at foretrukne længder fx er mellem 10 og 40 nukleoti-
          der (s9, l10), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx på side 53).
     •    wo05/013901 (bilag s) publiceret 17. februar 2005 og med tidligste prioritet 31. juli 2003
          beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna, at disse kan indeholde lna (s42,
                                                      - 57 -
          l14-24) nævner længder på fx 8-80 nukleotider og 12-50 nukleotider (s13, l24-25), samt foreslår
          terapeutisk anvendelse (fx i abstract).
     •    wo/2007/021896 (bilag bi) publiceret 22. februar 2007 med tidligste prioritet fra 10. august
          2005 beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna, viser at disse oligonukleoti-
          der kan inhibere microrna-122 in vivo (i mus) og altså inhibere microrna-mrna interak-
          tion in vivo, at oligonukleotiderne kan være modificeret fx med lna og at oligonukleotiderne
          kan være fx 5-100 nukleotider lange (s47, formel 2 + s52, l8) og 12 – 30 nukleotider lange (s22,
          l28-30), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx s.62)?
          i1) skønsmændene bekræfter,
                 -   at wo03/029459 (bilag q) beskriver microrna og oligonukleotider der er komplementære
                     til microrna (s2, l9), længder på fx 18-80 nukleotider (side 3, linje 14-16), at oligonukleo-
                     tiderne kan indeholde lna (side 3, linje 30-32), samt foreslår terapeutisk anvendelse,
                 -   at wo05/054494 (bilag r) beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna (be-
                     nævnt risc inactivators), at disse kan indeholde lna (fx s3, l16), at foretrukne længder fx
                     er mellem 10 og 40 nukleotider (s9, l10), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx på side
                     53),
                 -   at wo05/013901 (bilag s) beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna, at
                     disse kan indeholde lna (s42, l14-24) nævner længder på fx 8-80 nukleotider og 12-50 nu-
                     kleotider (s13, l24-25), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx i abstract), og
                 -   at wo/2007/021896 (bilag bi) beskriver antisense oligonukleotider rettet mod microrna,
                     viser at disse oligonukleotider kan inhibere microrna-122 in vivo (i mus) og altså inhibere
                     microrna-mrna interaktion in vivo, at oligonukleotiderne kan være modificeret fx med
                     lna og at oligonukleotiderne kan være fx 5-100 nukleotider lange (s47, formel 2 + s52, l8)
                     og 12 – 30 nukleotider lange (s22, l28-30), samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx s.62).
i2. kan skønsmændene bekræfte, at det tilsyneladende i forbindelse med antisense oligonukleotider
som er komplementære til microrna (antimirs) forud for både 23.11.2006 og 03.04.2006 var naturligt
at foreslå terapeutisk anvendelse, anvendelse af oligonukleotider der er både kortere og længere end
microrna, samt at foreslå anvendelse af oligonukleotider der indeholder lna, også uden at have
genereret eksperimentelle data for sådanne oligonukleotider og anvendelser?
i2) skønsmændene oplyser, at det i forbindelse med antisense oligonukleotider som er komplementære til
microrna (antimirs) forud for både 23.11.2006 og 03.04.2006 var naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse,
anvendelse af oligonukleotider der er både kortere og længere end microrna, samt at foreslå anvendelse af oli-
gonukleotider der indeholder lna, også uden at have genereret eksperimentelle terapeutiske data for sådanne
oligonukleotider og anvendelser, men bemærker også, at der i de i spørgsmål i2 nævnte bilag var beskrevet gene-
rering af eksperimentelle data, dog ikke vedrørende det terapeutiske aspekt.
blokering af seed regionen med antimirs
j1. kan skønsmændene fx ved gennemgang af bilag aå-bh bekræfte, at det forud for både 23.11.2006
og 03.04.2006 var kendt, at micrornaets seed sekvens har afgørende indflydelse på, hvilke mrna
                                                    - 58 -
targets der reguleres af et givent microrna, at micrornaets seed sekvens typisk binder til en kom-
plementær sekvens (her også benævnt ”antiseed” sekvens) i target rna, samt at sekvensen uden for
seed sekvensen ofte kun har begrænset komplementaritet til target rna?
j1) skønsmændene kan bekræfte, at det forud for både 23.11.2006 og 03.04.2006 var kendt, at micrornaets seed
sekvens har afgørende indflydelse på, hvilke mrna targets der reguleres af et givent microrna, at micror-
naets seed sekvens typisk binder til en komplementær sekvens (her også benævnt ”antiseed” sekvens) i target
rna, samt at sekvensen uden for seed sekvensen ofte kun har begrænset komplementaritet til target rna.
j2. indeholder antimirs typisk en antiseed sekvens, der er komplementær til seed sekvensen i et
microrna, og modulerer antimirs således typisk seed interaktion og altså blokerer binding mellem
seed-regionen i microrna og alle target mrna for det givne microrna?
j2) skønsmændene bekræfter, at antimirs typisk indeholder en antiseed sekvens, der er komplementær til seed
sekvensen i et microrna, og antimirs modulerer således typisk seed interaktion og altså blokerer binding mellem
seed-regionen i microrna og alle target mrna for det givne microrna.
blockmirs kortere end microrna, lna og terapeutisk anvendelse
k1. kan skønsmændene bekræfte, at:
     •   wo2008/074328 (bilag an) med tidligste prioritet fra 21.12.2006 (bilag am) beskriver oligo-
         nukleotider til blokering af microrna binding sites ("microrna target site blocking oligos"
         svarende til blockmirs), at disse fx kan have længder mellem 5 og 30 nukleotider (bilag an,
         s10, l11-12), kan indeholde høj-affinitets nukleotid analoger som fx lna i mængder op til 80
         % (bilag an, s10, l14-16), at det er foretrukket at blokere nukleotider svarende til seed regio-
         nen (bilag an, s10, 21-23), samt at terapeutisk anvendelse foreslås i bilag an på side 40?
     •   bilag c publiceret i maj 2007 beskriver oligonukleotider til blokering af microrna binding si-
         tes (”microrna masking antisense” svarende til blockmirs) og eksperimentelt anvender lna
         i deres microrna masking antisense?
     •   us2009/0082297 (bilag ap med tidligste prioritet fra 27.06.2007) beskriver oligonukleotider til
         blokering af microrna binding sites (svarende til blockmirs) og eksperimentelt anvender
         lna oligonukleotider, at foretrukne længder er mellem 15 og 30 nukleotider (s25, krav 11),
         samt foreslår terapeutisk anvendelse (fx s1, paragraf 15)?
k1) skønsmændene kan bekræfte,
                -   at wo2008/074328 (bilag an) beskriver oligonukleotider til blokering af microrna bin-
                    ding sites ("microrna target site blocking oligos" svarende til blockmirs), at disse fx kan
                    have længder mellem 5 og 30 nukleotider (bilag an, s10, l11-12), kan indeholde høj-affini-
                    tets nukleotid analoger som fx lna i mængder op til 80 % (bilag an, s10, l14-16), at det er
                    foretrukket at blokere nukleotider svarende til seed regionen (bilag an, s10, 21-23), samt at
                    terapeutisk anvendelse foreslås i bilag an på side 40.
                -   at us2009/0082297 (bilag ap) beskriver oligonukleotider til blokering af microrna bin-
                    ding sites (svarende til blockmirs) og eksperimentelt anvender lna oligonukleotider, at fo-
                                                        - 59 -
                      retrukne længder er mellem 15 og 30 nukleotider (s25, krav 11), samt foreslår terapeutisk
                      anvendelse (fx s1, paragraf 15).
derimod kan skønsmændene ikke bekræfte, at bilag c beskriver oligonukleotider til blokering af microrna bin-
ding sites (”microrna masking antisense” svarende til blockmirs) og eksperimentelt anvender lna i deres
microrna masking antisense., idet anvendelsen vedrørende lna ikke er klart beskrevet i artiklen.
k2. kan skønsmændene bekræfte, at det inden publiceringen af bilag 12, 19, 20 og 45 tilsyneladende i
forbindelse med blockmirs var naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse, anvendelse af oligonukleo-
tider der var både kortere og længere end microrna, samt at foreslå anvendelse af oligonukleotider
der indeholder lna, evt. også uden eksperimentelle data for sådanne oligonukleotider og anvendel-
ser?
k2) skønsmændene bekræfter, at det inden publiceringen af bilag 12, 19, 20 og 45 i forbindelse med blockmirs
var naturligt at foreslå terapeutisk anvendelse, anvendelse af oligonukleotider der var både kortere og længere
end microrna, samt at foreslå anvendelse af oligonukleotider der indeholder lna,. også uden eksperimentelle
terapeutiske data for sådanne oligonukleotider og deres anvendelser.
blokering af seed regionen med blockmirs
l1. vil et microrna bindingssite typisk indeholde en antiseed sekvens, der er komplementær til seed
sekvensen for det givne microrna, og vil det ud fra et ønske om at blokere et microrna bindingssite
være naturligt, at man vil søge at blokere antiseed sekvensen, og følger det deraf, at det er naturligt, at
blockmirs indeholder en sekvens, der kan binde til samme sekvens som en seed sekvens, og at block-
mirs modulerer seed interaktion?
l1) skønsmændene bekræfter, at et microrna bindingssite typisk indeholder en antiseed sekvens, der er kom-
plementær til seed sekvensen for det givne microrna, og at det ud fra et ønske om at blokere et microrna bin-
dingssite vil være naturligt, at man vil søge at blokere antiseed sekvensen, og det følger deraf, at det er naturligt,
at blockmirs indeholder en sekvens, der kan binde til samme sekvens som en seed sekvens, og at blockmirs mo-
dulerer seed interaktion.
beskrivelse af lna-modificerede oligonukleotider af b
m1. kan skønsmændene bekræfte, at de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og ek-
semplificeret i bilag 12,19 og 20, er lna-modificerede dna-oligonukleotider (alene bestående af lna
og dna), og at anvendelse af lna-modificerede dna oligonukleotider ikke er (hverken implicit eller
eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag 4 og 13-16?
m1) skønsmændene bekræfter, at de lna-modificerede oligonukleotider, der er beskrevet og eksemplificeret i
bilag 12,19 og 20, er lna-modificerede dna-oligonukleotider (alene bestående af lna og dna).
derimod kan skønsmændene ikke bekræfte, at anvendelse af lna-modificerede dna oligonukleotider ikke er
(hverken implicit eller eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag 4 og 13-16, idet bilag 4, s 42, linie 21-28 beskriver
                                                       - 60 -
blandinger af dna og rna enheder og dernæst beskriver at rna enhederne kan være modificeret, for eksempel
som lna enheder.
m2. kan skønsmændene bekræfte, at lna-modificerede dna oligonukleotider kortere end
microrna, som beskrevet og eksemplificeret i bilag 12,19 og 20, ikke er (hverken implicit eller ekspli-
cit) beskrevet eller foreslået i bilag 4-5 og 13-16?
m2) skønsmændene bekræfter, at de lna-modificerede dna oligonukleotider, kortere end microrna, der er
beskrevet og eksemplificeret i bilag 12,19 og 20, er lna-modificerede dna-oligonukleotider (alene bestående af
lna og dna).
skønsmændene kan også bekræfte, at anvendelse af lna-modificerede dna oligonukleotider kortere end
microrna ikke er (hverken implicit eller eksplicit) beskrevet eller foreslået i bilag 4 og 13-16.
m3. kan skønsmændene bekræfte, at bilag 4-5 og 13-16 nævner oligonukleotider, der er kortere end
microrna og oligonukleotider, der indeholder lna, men at der – hvis der ses bort fra beskrivelsen af
fuldt lna modificerede oligonukleotider - ikke i bilag 13-16 og 4-5 er en eksplicit beskrivelse af oligo-
nukleotider, der er kortere end microrna, og som samtidig er lna modificeret?
m3) skønsmændene kan bekræfte, at bilag 4-5 og 13-16 nævner oligonukleotider, der er kortere end microrna
og oligonukleotider, der indeholder lna, men at der – når der ses bort fra beskrivelsen af fuldt lna modifice-
rede oligonukleotider - ikke i bilag 13-16 og 4-5 er en eksplicit beskrivelse af oligonukleotider, der er kortere end
microrna, og som samtidig er lna modificeret.
m4. er det efter skønsmændenes mening naturligt, at bilag 4-5 og 13-16 ud fra det deri beskrevne mål
om at blokere microrna bindingssites vha. oligonukleotider - på trods af manglende in vivo data
og/eller manglende data i det hele taget - beskriver at oligonukleotiderne modulerer seed interaktion,
foreslår terapeutisk anvendelse og blandt flere muligheder, foreslår at oligonukleotiderne kan inde-
holde lna og foreslår at oligonukleotiderne kan være kortere end microrna?
m4) skønsmændene kan bekræfte, at det ikke er usædvanligt, at bilag 4-5 og 13-16 ud fra det deri beskrevne mål
om at blokere microrna bindingssites vha. oligonukleotider - på trods af manglende in vivo data og/eller
manglende data i det hele taget - beskriver at oligonukleotiderne modulerer seed interaktion, foreslår terapeutisk
anvendelse og blandt flere muligheder, foreslår at oligonukleotiderne kan indeholde lna og foreslår at oligo-
nukleotiderne kan være kortere end microrna.
tillægsspørgsmål til spørgsmål 24-27
antisense mod mrna
n1. kan skønsmændene bekræfte, at oligonukleotiderne bilag 56 og 57 er designet til at rekruttere
rnase h for derved at mediere nedbrydning af target mrna, og at oligonukleotiderne i bilag 56 og
57 således ikke kan være identiske med oligonukleotiderne i bilag 13 og 14, ej heller i fald oligo-
                                                         - 61 -
nukleotiderne i bilag 56 og 57 måtte binde til en seed match (antiseed) region i target mrna, da oli-
gonukleotiderne i bilag 13 og 14 er designet til netop ikke at rekruttere rnase h og har til formål at
forhindre microrna binding til target mrna for dermed at opregulere target mrna?
n1) skønsmændene kan bekræfte, at oligonukleotiderne, der er eksplicit beskrevet i bilag 56 og 57 er designet til
at rekruttere rnase h for derved at mediere nedbrydning af target mrna, og at oligonukleotiderne i bilag 56 og
57 således ikke kan være identiske med de foretrukne oligonukleotider i bilag 13 og 14, ej heller i fald oligonukleo-
tiderne i bilag 56 og 57 måtte binde til en seed match (antiseed) region i target mrna, da oligonukleotiderne i
bilag 13 og 14 er designet til netop ikke at rekruttere rnase h og har til formål at forhindre microrna binding
til target mrna for dermed at opregulere target mrna.
n2. kan skønsmændene bekræfte, at teknologierne i bilag 13 og 14 ikke generelt kan bruges som et
supplement til teknologierne beskrevet i bilag 56 og 57, da teknologierne i bilag 13 og 14 kræver tilste-
deværelse af og kendskab til aktive microrna bindingssites i mrnaet samt har modsat formål og
effekt af teknologierne i bilag 56 og 57, nemlig opregulering i stedet for nedregulering af target
mrna?
n2) . skønsmændene kan bekræfte, at teknologierne i bilag 13 og 14 og i bilag 56 og 57, har modsat formål og
effekt, og kan derfor siges at komplementere hinanden.
sagsøgte 3’s supplerende skønsspørgsmål
31          kan skønsmændene i lyset af sagsøgers spørgsmål 1 a) og 2 a) bekræfte, at det designerede
            formål med santaris pharmas patent ansøgninger (bilag 12,19, 20 og nyt bilag 45) er at tilve-
            jebringe terapeutiske aktive stoffer, der effektivt kan hæmme mikrorna, mens det designe-
            rede formål med b/querdenkers ansøgninger (bilag 4 og 5) er at tilvejebringe terapeu-
            tiskeaktive stoffer, der effektivt kan hæmme interaktionen imellem mrna og mikrorna?
            31) skønsmændene kan bekræfte, at det designerede formål med santaris pharmas patent ansøgninger
            (bilag 12,19, 20 og nyt bilag 45) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der effektivt kan hæmme
            mikrorna,
            derimod mener skønsmændene, at det designerede formål med b/querdenkers ansøgninger (bilag 4 og
            5) er at tilvejebringe terapeutiske aktive stoffer, der kan blokere mikrorna bindingssite på mrna, og
            dermed hindre mikrornas effekt på mrna.
32          såfremt spørgsmål 31 besvares bekræftende, spørges, med henvisning til sagsøgers spørgs-
            mål 5, hvorvidt der i henholdsvis santaris pharmas patentansøgninger (bilag 12, 19, 20 og
            nyt bilag 45) og b/querdenkers ansøgninger (bilag 4 og 5) er tale om to forskellige tekniske
            effekter, idet den første omhandler hæmning af mikrorna, og dermed en række gener som
            mikrorna kan regulere, mens den anden omhandler hæmning af mrna på positioner, som
            er target for mikrorna, hvilket medfører en virkning på det specifikke gen, som mrna
            svarer til?
                                                          - 62 -
           32) skønsmændene kan bekræfte, at der i henholdsvis santaris pharmas patentansøgninger (bilag 12,
           19, 20 og nyt bilag 45) og b/querdenkers ansøgninger (bilag 4 og 5) er tale om to forskellige tekniske
           effekter, idet den første omhandler hæmning af mikrorna, og dermed en række gener som mikrorna
           kan regulere, mens den anden omhandler hæmning af mrna på positioner, som er target for mi-
           krorna, hvilket medfører en virkning på det specifikke gen, som mrna svarer til.
33         såfremt spørgsmål 32 besvares bekræftende, bedes skønsmændene udtale sig om, hvorvidt
           indholdet af santaris pharmas patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag 56) og wo
           2004/069990 (bilag 57) samt isis pharmaceuticals patent 0618925 (bilag 58) på nogen måde
           beskriver mikrorna effekter eller mikrorna inhibitor (f.eks. anti-mir) effekter?
           33) skønsmændene udtaler, at hverken santaris pharmas patentansøgninger wo 2004/069992 (bilag
           56) og wo 2004/069990 (bilag 57) eller isis pharmaceuticals patent 0618925 (bilag 58) på nogen
           måde beskriver mikrorna effekter eller mikrorna inhibitor (f.eks. anti-mir) effekter.
sagsøgtes supplerende skønsspørgsmål
a mod santaris pharma a/s
spørgsmål 12
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes bekræfte, at tilstedeværelse af en i patentretlig for-
stand ”implicit” beskrivelse i ét enkelt dokument af en kombination af tekniske træk fordrer, at kom-
binationen kan udledes direkte og utvetydigt af dokumentet.
12) den særligt patentsagkyndige skønsmand kan bekræfte, at tilstedeværelse af en i patentretlig forstand ”im-
plicit” beskrivelse i ét enkelt dokument af en kombination af tekniske træk fordrer, at en fagmand direkte og utve-
tydigt kan udlede kombinationen af dokumentet.
spørgsmål 13
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes bekræfte, at det under europæisk og dansk patent-
praksis betragtes som en utilladelig udvidelse af en patentansøgnings omfang, hvis man kombinerer
selvstændige tekniske træk taget fra 2 eller flere lister af tekniske træk fra patentbeskrivelsen, såfremt
der ikke eksisterer en direkte og utvetydig henvisning til kombinationen af trækkene.
13) den særligt patentsagkyndige skønsmand bekræfter, at det under europæisk og dansk patentpraksis betragtes
som en utilladelig udvidelse af en patentansøgnings omfang, hvis man kombinerer selvstændige tekniske træk
taget fra 2 eller flere lister af tekniske træk fra patentbeskrivelsen, såfremt der ikke eksisterer en direkte og utve-
tydig henvisning til kombinationen af trækkene i tekst eller patentkrav.
spørgsmål 14
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes på baggrund af svarene på uddybende spørgsmål 1
og 2 bekræfte, at i en situation, hvor patentlovenes øvrige betingelser er opfyldt, er det i europa ikke
muligt at opnå et gyldigt patent, der specificerer en kombination af tekniske træk, hvis kombinationen
af disse tekniske træk ikke kan udledes direkte og utvetydigt af patentsøgningen som indleveret.
                                                      - 63 -
14) den særligt patentsagkyndige skønsmand oplyser, at i en situation, hvor patentlovenes øvrige betingelser er
opfyldt, er det i europa ikke muligt at opnå et gyldigt patent, hvor et eller flere patentkrav explicit nævner en
kombination af tekniske træk, hvis kombinationen af disse tekniske træk ikke kan udledes direkte og utvetydigt af
patentsøgningen som indleveret.
spørgsmål 15
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes bekræfte, at bilag m på side 29, linje 34, nævner, at
en række forskellige xmir’er med specifikke længder og sekvenser kan syntetiseres som enten dna,
rna, lna, ina eller blandede monomerer.
15) den særligt patentsagkyndige skønsmand bekræfter, at bilag m på side 29, linje 34, nævner, at en række
forskellige xmir’er med specifikke længder og sekvenser kan syntetiseres som enten dna, rna, lna, ina eller
blandede monomerer og henviser til, hvad der i øvrigt er beskrevet i teksten.
spørgsmål 16
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes udtale sig om, hvorvidt man af teksten på bilag m,
side 29, linje 34 direkte og utvetydigt kan udlede, at enhver xmir med længde på mindre end 12 eller
10 enheder skal/kan fremstilles som lna.
16) den særligt patentsagkyndige skønsmand bemærker, at teksten på bilag m, side 29, linje 34 beskriver, at de
ovenfornævnte xmirs kan fremstilles som lna. ud fra det pågældende afsnit er der ikke direkte og utvetydig
beskrivelse af, at enhver xmir med længde på mindre end 12 eller 10 enheder skal/kan fremstilles som lna.
spørgsmål 17
den særligt patentsagkyndige skønsmand bedes på baggrund af svaret på uddybende spørgsmål 3-5
udtale sig om, hvorvidt der, såfremt patentlovens betingelser i øvrigt er opfyldt, på basis af bilag m
ville kunne opnås et gyldigt patentkrav indeholdende en teknisk begrænsning, som modsvarer tek-
sten i bilag n, side 15, linje 9-10 eller i bilag l, side 17, linje 5-6. tilsvarende bedes skønsmændene
udtale sig om, hvorvidt et sådant patentkrav, såfremt patentlovens betingelser i øvrigt er opfyldt, ville
være gyldigt, hvis det var udstedt på basis af bilag n eller l.
17) den særligt patentsagkyndige skønsmand oplyser, at bilag m ikke indeholder en direkte og utvetydig angi-
velse af sætningen ”hvis oligonukleotidet er mindre end 12 eller 10 enheder lang, kan det bestå udelukkende af
lna enheder” (afsnit i bilag n, side 15, linje 9-10 eller i bilag l, side 17, linje 5-6), men alene viser eksempler
på oligonukleotider, som er mindre end 12 eller 10 enheder lang og som udelukkende består af lna enheder. der
vil således ikke kunne opnås et gyldigt patentkrav indeholdende sætningen ” hvis oligonukleotidet er mindre end
12 eller 10 enheder lang, kan det bestå udelukkende af lna enheder” i bilag m. derimod ville der, såfremt pa-
tentlovens betingelser i øvrigt er opfyldt, kunne opnås et gyldigt patentkrav, hvis det var udstedt på basis af
bilag n eller l.
spørgsmål 18
på baggrund af svaret på uddybende spørgsmål 6 bedes den særligt patentsagkyndige skønsmand
oplyse, hvorvidt tilstedeværelsen af teksten i bilag n, side 15, linje 9-10 eller i bilag l, side 17, linje 5-6,
                                                          - 64 -
efter hendes opfattelse – alt andet lige - giver mulighed for opnåelse af en patentbeskyttelse, der ikke
ville kunne opnås på basis af bilag m.
18) den særligt patentsagkyndige skønsmand oplyser, at tilstedeværelsen af teksten i bilag n, side 15, linje 9-10
eller i bilag l, side 17, linje 5-6, efter hendes opfattelse – alt andet lige - giver mulighed for opnåelse af en patent-
beskyttelse, der ikke ville kunne opnås på basis af bilag m.
spørgsmål 19
på baggrund af svaret på sagsøgtes spørgsmål 7 bedes skønsmændene bekræfte, at forsøg foretaget på
levende celler med et stof ofte udgør en del af den eksperimentelle underbygning af stoffets fremti-
dige anvendelse som lægemiddel, fx i forbindelse med præklinisk arbejde med en lægemiddelkandi-
dat.
endvidere spørges, om det er korrekt, at in vitro forsøg på levende celler ofte anvendes som - og til-
fredsstiller patentmyndighedernes krav til - eksperimentel underbygning af et stofs brugbarhed som
lægemiddel?
19) skønsmændene bekræfter, at forsøg foretaget på levende celler med et stof ofte udgør en del af den eksperi-
mentelle underbygning af stoffets fremtidige anvendelse som lægemiddel, fx i forbindelse med præklinisk arbejde
med en lægemiddelkandidat.
endvidere bekræftes, at det er korrekt, at in vitro forsøg på levende celler ofte anvendes som - og tilfredsstiller
patentmyndighedernes krav til - eksperimentel underbygning af et stofs brugbarhed som lægemiddel.
spørgsmål 20
skønsmændene bede udtale sig om, hvorvidt det ofte forekommer, at der ved indlevering af patent-
ansøgninger på lægemidler endnu ikke er klinisk evidens for virkning (i mennesker)?
20) skønsmændene oplyser, at det ofte forekommer, at der ved indlevering af patentansøgninger på lægemidler
endnu ikke er klinisk evidens for virkning i mennesker.
spørgsmål 21
på baggrund af svaret på sagsøgtes spørgsmål 9, bedes skønsmændene bekræfte, at bilag aq (childs
et al. 2002) omhandler forsøg foretaget i et cellefrit system (jf. bilag aq, side 11091, linje 12-19), som
må siges at være væsensforskelligt fra den situation, der beskrives i bilag o, hvor de lna-modifice-
rede oligonukleotider testes i cellekulturer og derfor skal være i stand til at trænge ind i celler.
21) skønsmændene kan bekræfte, at bilag aq omhandler forsøg foretaget i et cellefrit system, hvorimod bilag o
beskriver transfektion af lna i et cellulært system, og skønsmændene kan derfor ikke bekræfte, at bilag o viser,
at lna-modificerede oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler.
sagsøgers supplerende spørgsmål
a mod santaris pharma a/s
                                                        - 65 -
sagsøger har følgende tillægsspørgsmål til sagsøgtes supplerende spørgsmål 12-21
     a. bilag o
spørgsmål a1:
kan skønsmændene bekræfte, at eksperimenterne i bilag o ikke viser at nøgne lna-modificerede
oligonukleotider er i stand til at trænge ind i celler, da de lna-modificerede oligonukleotider i bilag
o transfekteres ind i cellerne og at der altså i den henseende ikke er væsensforskel mellem eksperi-
menterne i bilag o og bilag aq?
a1) skønsmændene kan bekræfte, at eksperimenterne i bilag o ikke viser, at at nøgne lna-modificerede oligo-
nukleotider er i stand til at trænge ind i celler, da de lna-modificerede oligonukleotider i bilag o transfekteres
ind i cellerne, hvorimod bilag aq arbejder med et cellefrit system.
     b. opdatering af patentansøgninger
spørgsmål b1:
kan skønsmændene bekræfte, at det er normal praksis og/eller sædvanligt at man i løbet af en patent-
ansøgnings prioritetsår opdaterer ansøgningen med nye informationer som for eksempel nye data,
nye erkendelser, uddybninger og generaliseringer?
b1) skønsmændene kan bekræfte, at det er normal praksis og/eller sædvanligt at man i løbet af en patentansøg-
nings prioritetsår opdaterer ansøgningen med nye informationer som for eksempel nye data, nye erkendelser,
uddybninger og generaliseringer.
spørgsmål b2:
kan skønsmændene bekræfte, at sådanne opdateringer som nævnt i spørgsmål b1 normalt vil mulig-
gøre en patentbeskyttelse og/eller udfærdigelse af patentkrav, der ikke ville kunne opnås på basis af
den oprindelige patentansøgning?
b2) skønsmændene kan bekræfte, at sådanne opdateringer som nævnt i spørgsmål b1 kan muliggøre en patent-
beskyttelse og/eller udfærdigelse af patentkrav, der ikke ville kunne opnås på basis af den oprindelige patentan-
søgning
     c. opdatering af bilag m til bilag n
spørgsmål c1:
kan skønsmændene bekræfte, at teksten på side 15, line 9-10 i bilag n er en blandt mange ændrin-
ger/opdateringer i forhold til bilag m og at der blandt andet er tilføjet nye eksempler?
c1) skønsmændene kan bekræfte, at teksten på side 15, line 9-10 i bilag n er en blandt mange ændrin-
ger/opdateringer i forhold til bilag m og at der for eksempel er tilføjet nye eksempler.
spørgsmål c2:
                                                       - 66 -
kan skønsmændene bekræfte, at wo2008/151639 (bilag l) kræver prioritet fra bl.a. bilag m og n, men
at der i wo2008/151639 ikke er udformet patentkrav baseret på teksten på side 15, line 9-10 i bilag n?
c2) skønsmændene kan bekræfte, at wo2008/151639 (bilag l) kræver prioritet fra bl.a. bilag m og n, men at
der i wo2008/151639 ikke er udformet patentkrav baseret på teksten på side 15, line 9-10 i bilag n.
spørgsmål c3:
kan skønsmændene bekræfte, at information svarende til teksten på side 15, linje 9-10 i bilag n
kunne/burde have været indført i wo2008/061537 (tm bilag 4), herunder i kravene, såfremt informa-
tionen havde været anset som værende særlig vigtig.
c3) skønsmændene kan bekræfte, at information svarende til teksten på side 15, linje 9-10 i bilag n kunne have
været indført i wo2008/061537 (tm bilag 4), herunder i kravene. derimod er skønsmændene ikke enige i, at
informationen burde have været indført, idet der kan være mange overvejelser om hvilke træk, der medtages i en
patentansøgning.
spørgsmål c4
kan skønsmændene bekræfte, at et patentkrav baseret på teksten på side 15, line 9-10 i bilag n vil
favne fuldt lna modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider som beskrevet på side 29 i
bilag m (og tilsvarende information i tm-bilag 13 (pa200601543)) og at et patentkrav baseret på tek-
sten på side 15, line 9-10 i bilag n i patentmæssig forstand derfor ikke er nyt i forhold til beskrivelsen
af fuldt lna modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider i bilag m, men derimod nær-
liggende?
c4) skønsmændene kan bekræfte, at et patentkrav baseret på teksten på side 15, linie 9-10 i bilag n vil dække
fuldt lna modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider som beskrevet på side 29 i bilag m (og til-
svarende information i tm-bilag 13 (pa200601543)). et patentkrav baseret på den generelle beskrivelse i tek-
sten på side 15, line 9-10 i bilag n ville, i patentmæssig forstand, derfor ikke være nyt i forhold til beskrivelsen af
fuldt lna modificerede oligonukleotider på hhv. 8 og 11 nukleotider i bilag m. derudover ville det også være
nærliggende.”
forklaringer
a har forklaret:
ad hendes uddannelses- og erhvervsmæssige baggrund:
i 2004 blev hun direkte efter sit speciale ansat som ph.d. hos professor henrik dietzel, sdu,
hvor hun arbejdede med brystcancer. hun havde i begyndelsen ikke det store grundlag for
at bedømme projektet, og hun fandt ud af, at hun var mere interesseret i microrna, hvortil
                                              - 67 -
kom, at hun og henrik dietzel rent fagligt ikke var enige. b arbejdede på det tidspunkt i kø-
benhavn. efter sin barsel i 2005 flyttede familien til linhamn i sverige. hun talte i den for-
bindelse med henrik dietzel om at få overført sin ph.d. til ku, men det kunne ikke lade sig
gøre. hun afbrød derfor sin ph.d. og sagde op i slutningen af juli 2005. hun søgte arbejde på
panum i marts 2006 og blev pr. 1. august 2005 ansat som forskningsassistent. jan stenmark
var også ansat på panum. sakari kauppinen var hendes chef. hendes assistent blev ansat til
at lave noget lidt robotagtigt arbejde på et projekt, som ku lavede i samarbejde med santa-
ris. i begyndelsen af forløbet var hun ikke i kontakt med santaris, og der går et stykke tid, før
hun bliver præsenteret for dem.
ad lundkonferencen i 2006::
b havde tidligere haft eget firma og fået godkendt flere patenter, som han gerne ville sælge. i
september 2006 deltog han som repræsentant for p&v i en konference i lund, hvor han
samtidig håbede på, at han kunne få lejlighed til at præsentere sine patenter for eventuelle
interesserede købere. konferencen handlede om microrna. b fik på konferencen talt med en
masse bl.a. markus stoffel, der er hovedforfatter til en artikel om mir122a. konferencen i
lund satte nogle tanker i gang hos b vedrørende blockmir, og der gik ikke langt tid, før han
begyndte at skrive på patentansøgningen.
ad hendes arbejde på panum:
hendes arbejde på panum var ikke så udfordrende, og hun ville gerne lave sit eget projekt,
hvilket sakari kauppinen godkendte. hun ville prøve at erstatte microrna de steder, hvor
de mangler. hun lavede en projektbeskrivelse og overvejede at arbejde sammen med
jesper wengel, der er hendes nuværende arbejdsgiver. det er det projekt og projektbeskri-
velsen, hun omtaler i mail af 9. oktober 2006. sakari kauppinen, jan stenvang og hun selv
underskrev projektbeskrivelsen. hun var i tvivl om, hvorvidt mimics og designet af dem
kunne patenteres, så det spurgte hun b om. hun var på dette tidspunkt ansat på panum og
havde ingen relationer til santaris. joacim elmén arbejdede på santaris, men da der ikke var
lavet en hemmeligholdelsesaftale med ham, sendte hun ikke projektbeskrivelsen til ham.
              hun arbejdede indgående med mir-21 på panum inden sin ansættelse på
santaris. mailen af 1. november 2006 vedrører det første, hun lavede i relation til mir-21.
                                              - 68 -
hun fandt ud af, at mir-21 er meget opreguleret i hjerteceller. denne viden var ikke publice-
ret på dette tidspunkt, men det blev den efterfølgende. på trods af publiceringen arbejdede
hun videre på det, idet de brugte nogle andre modeller og derfor håbede, at de kunne opnå
endnu mere. i forbindelse med hendes projekt skulle der syntetiseres nogle rna´er, og det
er ribotask specialiseret i. hun skrev derfor en mail den 1. november 2006 til jesper wengel,
men han syntes, at hun bare skulle købe oligoerne hos lena. dette samarbejde begyndte,
mens hun var på panum og fortsatte, da hun blev ansat hos santaris.
ad hendes ph.d. hos santaris:
sakari kauppinen talte med santaris om, at hendes projekt var godt, og santaris slog pro-
jektet op som en erhvervs-ph.d. i første omgang fik hun ikke tilbudt ph.d´en, men det endte
med, at det blev hende. hun skrev projektbeskrivelsen og sendte den til sakari kauppinen.
hun gav samtidig udtryk for, at hun havde drøftet den med b, og både sakari kauppinen og
jan stenvang vidste, at hun tidligere havde brugt b som rådgiver. projektet blev efterføl-
gende godkendt.
               allerede i november 2006 havde b indsendt en patentansøgning vedrørende
blockmir. i begyndelsen af sin ansættelse hos santaris var hun fortsat på panum for at gøre
sine arbejder færdig, så hun begyndte reelt først hos santaris i maj 2007. hun ønskede fra
begyndelse af, at santaris skulle vide, at b havde søgt om patenter, og hvad de handlede om.
den 15. maj 2007 indkaldte hun derfor til møde den 21. maj 2007 i micro-rna-gruppen.
sakari kauppinen var i mellemtiden blevet ansat på santaris. der var 4 punkter på dagsor-
denen – 2. punkt var ”ny metode”, hvor hun ville fortælle om bs metode. på mødet den 21.
maj fortalte hun om bs metode og om blockmir og overordnet om hans ansøgning. hun har
aldrig læst hele hans ansøgning. joacim elmén og jan stenvang tvivlede på metoden. hun
var overbevist om, at alle kunne se forskellen mellem santaris’ metode og bs metode. de
blev enige om, at det ville hensigtsmæssigt at teste metoden i forbindelse med hendes pro-
jekt, og at b skulle være med til at designe, hvordan oligoerne skulle se ud.
               den 21. maj 2007 sendte b hende en artikel, der beskriver blockmir med lna
samt metoden, som hun arbejdede med. artiklen sendte hun videre til jan stenvang, sakari
kauppinen og joacim elmén. dette understøttede, at tiden var ”moden” til at opfinde og
                                               - 69 -
offentliggøre blockmir-princippet. dette fremgår også af mail af 3. september 2007, hvori hun
fortæller jan stenvang, at det er offentliggjort.
ad c:
c blev ansat den 1. juni 2007 og skulle arbejde med micromir. de blev hurtigt gode venner.
hun vidste, hvad c arbejdede med, men hun har aldrig taget noget fra hendes præsentatio-
ner.
                efter sin ansættelse hos santaris brugte hun fortsat b som faglig sparringpart-
ner og drøftede generel videnskab og metoder med ham, hvilket hun aldrig har lagt skjul på,
men hun fortalte ikke, at c arbejdede med mir-2, eller hvad andre hos santaris arbejdede
med. hun kunne aldrig finde på at afsløre sekvenser, mønstret på den specifikke måde og
inkubationstider. de gjorde meget ud af at vidensdele hos santaris. sakari kauppinen vide-
resendte f.eks. i mail af 25. april 2008 de offentliggjorte forsøgsresultater. sakari kauppinen
sendte sådanne mails mindst en gang om måneden. hun har også videresendt publicerede
artikler til b, men der har aldrig været tale om erhvervshem-meligheder. kommercielle fir-
masamarbejder og resultater fortalte man ikke om, før der forelå en pressemeddelelse, men
hun har aldrig haft indtryk af, at et akademisk samarbejde skulle holdes hemmeligt, på nær
én gang.
                i august/september 2007 lykkedes cs forsøg med de helt korte oligoer. hun var
glad på hendes vegne og syntes, at det var spændende. det var klart for enhver, at de ikke
måtte tale med nogen om det, og det blev også præciseret. hun fortalte det ikke til b og ville
heller ikke have gjort det, selvom de ikke var blevet mindet om det. det var uden tvivl noget
stort.
                hun er ikke længere veninde med c. på grund af denne sag brød hun for cs
skyld kontakten, og hun har ikke talt med hende siden.
ad review-møder:
hos santaris holdt de review-møder hvert kvartal som en opsamling på kvartalet. i review-
møderne i hendes afdeling deltog hele ledelsen og microrna-gruppen. de talte om resulta-
ter, som man evt. ville patentere, eller projekter, som skulle lukkes ned. man kunne godt
deltage i andre afdelingers review møder, men hun har kun deltaget med sin egen gruppe,
                                               - 70 -
henholdsvis juni 2007 og den 29. november 2007. fra disse møder vidste hun i oktober 2007,
hvor langt santaris var i forhold til microrna arbejdet. selvom hun kendte til de andres
resultater, fortalte hun det ikke videre til b.
       til review-mødet den 29. november 2007 blev hun bedt om at præsentere de foreløbige
resultater vedrørende rna-micromimics – de dobbeltstrengede. hun var glad og stolt over
og fortalte det til b i mail af 8. november 2007. det kunne hun ikke se var et problem. på mø-
det præsenterede hun resultaterne og viste artiklen, og henrik ørum spurgte undervejs, om
micromimics kunne laves som enkeltstrengede. hun svarede, at hun troede, at det så ville
komme til at virke som en blockmir i stedet for. henrik ørum spurgte, om santaris havde
det patent, og hun fortalte, at det havde b. et par dage efter mødet kom henrik ørum ind på
hendes kontor og spurgte til blockmir-princippet, og hun ”tegnede og fortalte”. sakari
kauppinen var også til stede. han bad hende ringe til b for at få ham til at tage kontakt til
troels koch og henrik frydenlund på berlin-konferencen.
               de holdt også afdelingsmøder i microrna-gruppen, hvor de talte om, hvad
der var sket siden sidst. hvis man var fraværende til møderne, kunne man spørge de andre
om, hvad der var sket.
ad hendes barsel:
i begyndelsen af november 2007 blev hun gravid med deres 2. barn, men hun ventede med
at fortælle det til efter de første 3 måneder. sakari kauppinen gjorde hende opmærksom på,
at hun ikke kunne få løn fra santaris, mens hun er på barsel, da hun kun var ansat tidsbe-
grænset. hun blev meget skuffet over, at hun skulle være stillet dårligere, end hvis hun
havde været ph.d.-studerende på universitetet. sakari kauppinen gav endvidere udtryk for,
at hun ikke havde tid til at være på barsel, når hun var erhvervs-ph.d. hun havde på for-
nemmelsen, at han syntes, at det var irriterende, at hun skulle på barsel. fra dette tidspunkt
følte hun sig mobbet af ham.
ad b og santaris:
i midten af november 2007 gav sakari kauppinen på et afdelingsmøde udtryk for, at det var
hans opfattelse, at exiqon havde patenterne vedrørende blockmir. derfor skrev hun til b i
mail af 12. november 2007, at han skal kontakte santaris om sine patenter. på et tidspunkt fik
                                               - 71 -
hun en mavefornemmelse af, at santaris ville teste bs metode uden om hende og b, hvilket
hun fortalte b i mail af 3. april 2008.
        i slutningen af december 2007 stiftede b et virtuelt firma, x-firma, hvilket også blev of-
fentliggjort i en pressemeddelelse. det gav pludselig nogle problemer for hende på santaris,
hvilket fremgår af mails af 8. januar 2008. efter juleferien kom sakari kauppinen ind til
hende og sagde, at det ikke var smart, at b havde et konkurrerende firma, og at de var nødt
til at tale om det, og at han ville tale med ledelsen. det blev hun ked af. hun troede ikke, at
sakari kauppinen på dette tidspunkt vidste, at b var i kontakt med ledelsen. sakari kauppi-
nen kom ikke med en tilbagemelding fra ledelsen, så hun spurgte selv til det. sakari kauppi-
nen sagde, at han havde talt med ledelsen, og at det ikke var et problem, da der var tale om
en helt anden teknologi.
        hun er ikke bekendt med, at ledelsen i nov./dec. 2007 havde en samtale med sakari
kauppinen omkring tavshedspligt. en dag i laboratoriet arbejdede markus heidenblad og
hun med et eller andet, som hun sagde, at hun ville tale med b om. det mente markus hei-
denblad ikke, at hun kunne, men hun kunne ikke selv se et problem i det. han syntes gene-
relt, at bs firma var et problem. han kendte allerede da til bs opfindelser. på dette tidspunkt
var hun ked af at være på santaris. mobberiet fra sakari kauppinen ophørte pludselig igen
inden keystone mødet, og markus heidenblad har efterfølgende fortalt, at han havde påtalt
det overfor sakari kauppinen.
 ad keystone mødet:
på keystone mødet i marts 2008 deltog alle fra microrna gruppen. b deltog også. dette var
arrangeret hjemmefra. alle, også b, rejste, boede og spiste sammen, men en enkelt aften var
b ikke med, fordi de skulle tale med eventuelle samarbejdspartnere. en af de andre aftener
afslørede sakari kauppinen, at santaris skulle samarbejde med merck.
ad barsel og opsigelse/bortvisning:
da hun den 8. maj 2008 gik på barsel, havde hun det ikke særlig godt. hun var træt af det
hele og glædede sig bare til at komme på barsel. i tiden op til den 8. maj var hun mere og
mere blevet ignoreret af sakari kauppinen. efter at hun var gået på barsel, var hun 3 gange
efterfølgende på santaris, inden hun blev bortvist. alle blev bedt om at møde den 6. novem-
                                               - 72 -
ber 2008, og hun var på det tidspunkt klar over, at nogle skulle opsiges. hun mødte op og
blev kaldt ind på sakari kauppinens kontor, hvor han fortalte hende, at hun blev opsagt. det
kom bag på hende, fordi hun kom med penge og var under uddannelse. mødet tog ca. 10
min.
               efterfølgende skrev hun en mail til sakari kauppinen og bad ham om en udta-
lelse, så hun kunne finde et nyt sted, hvor hun kunne fortsætte sin ph.d. hun forestillede sig,
at hun måske kunne fortsætte hos exiqon. sakari svarede hende i mail af 8. november 2008,
men hun vidste ikke, om hun troede på ham. hun kontaktede dansk magisterforening og
forklarede dem hendes situation. hun følte sig stukket i ryggen og var ikke meget for, at sa-
kari kauppinen skulle fortsætte som hendes hovedvejleder, og hun ville derfor gerne holde
alle døre åbne med henblik på at komme videre.
       santaris og hun blev enige om en aftale, hvorefter hun skulle have udleveret oligoer,
kloninger/plasmider som hun selv havde fremstillet, rna-oprensninger og aktive celleeks-
trakter og hendes laptop og lab-protokol. til gengæld ville santaris ikke betale støttepengene
tilbage, og hun skulle afstå for at gøre krav gældende for opsigelse under barsel. det vigtig-
ste for hende var, at hun kunne komme videre med sin ph.d. lige pludselig gik alt i stå, og
intet blev frigivet, og til sidst kontaktede hun i januar 2009 en advokat. den 27. januar opda-
gede hun, at hun ikke havde fået løn, men troede, at det var en fejl. hun ringede til jan sten-
vang, der også var opsagt, og spurgte, om han havde fået løn, det havde han. hun skrev en
mail til santaris for at høre, hvorfor hun ikke havde fået løn. hendes mail var blevet videre-
sendt til bolette wildt, som bad hende komme til en samtale hos santaris. hun drøftede det
med sin advokat, der samme dag sendte et brev til bolette wildt. af bolette wildts svar af 30.
januar 2009 til hendes advokat fremgik, at santaris havde åbnet hendes mail-box og læst
hendes private mails, og at santaris var af den opfattelse, at hun havde overtrådt sin loyali-
tetsforpligtelse. bolette wildt havde vedhæftet flere af de pågældende mails.
               lige inden mødet den 2. februar 2009 ringede b og sagde, at hun ikke skulle
tage det møde, da han netop havde talt med p&v og fundet ud af, at santaris havde kontak-
tet p&v. hun fortalte det til sin advokat, der fortsat mente, at de skulle tage mødet. i mødet
deltog bolette wildt, advokat finn schwarz, maja bojko, hun selv og hendes advokat. hun
blev konfronteret med de mails, som santaris mente udgjorde en overtrædelse af hendes
loyalitetsforpligtelse. hun forklarede, at hun ikke selv mente at have videregivet erhvervs-
                                                - 73 -
hemmeligheder. hun spurgte, hvorfor santaris ikke før havde sagt noget om, at de syntes, at
bs patenter var et problem. santaris truede med retssag og ville have overdraget bs ansøg-
ninger. mødet endte med, at advokat finn schwarz sagde, at han umiddelbart ikke mente, at
santaris havde så meget på hende, men at de ville tænke over det. hendes advokat gjorde
opmærksom på, at en evt. bortvisning skulle ske straks, hvis de agtede at gøre dette. hun fik
indtryk af, at der ikke var grundlag for at bortvise hende og blev derfor meget overrasket
over indholdet af brevet af 4. februar 2009.
ad mails som baggrund for bortvisningen:
       mail af 12. november 2007: hun havde tidligere fortalt sakari kauppinen om bs opfin-
delse, men efter et møde en dag sagde hani, at han mente, at exiqon havde patenterne vedrø-
rende blockmir, og at de derfor sagtens kunne bruges på santaris. hun blev irriteret og
sagde til b, at hun syntes, at han skulle tale med troels koch og henrik ørum. når der i
mails ”subjekt”- felt står ”vedrørende telefoner og kamera”, er det, fordi hun havde taget en
tidligere mail fra b og svaret tilbage på den.
       mails af 25. januar 2008: hun arbejdede ikke på cs projekt. c arbejdede med antimir og
micromir, der binder på micro-rna. hun og b havde diskuteret nukleotid analoger, og hun
havde på et gruppemøde foreslået, om lna kunne indgå i projektet. hun ville godt under-
søge, om det virkede, men det syntes sakari kauppinen ikke var en god idé. hun besluttede
sig for at gøre det alligevel og bestilte 3 oligoer. hun designede, hvordan oligoerne skulle se
ud, og bestilte dem hos ribotask sammen med nogle andre ting. både bestillingen og den
efterfølgende faktura er blevet godkendt af sakari kauppinen. oligoerne koster et par tusind
pr. stk. hun kunne have bestilt og betalt dem af midlerne fra sit eget forskningsprojekt.
hendes oligoer binder ikke til den færdige oligo, men på en anden plads. hun brugte endvi-
dere mir21, der er et nemt microrna at arbejde med. hun lavede eksperimenterne og for-
talte om dem på et møde, hvor bl.a. sakari kauppinen og markus heidenblad deltog. sakari
kauppinen sagde efterfølgende til hende, at det var meget ukollegialt, at hun havde lavet
forsøgene på mir21, og at hun skulle tale med c om det. bagefter undskyldte hun det over
for c, men c syntes ikke, at det var et problem. efterfølgende aftalte de, at hun skulle gå vi-
dere med arbejdet, så de efterfølgende bestillinger af oligoer blev godkendt af sakari kaup-
                                                 - 74 -
pinen. hun kunne godt have lavet forsøgene på ku bortset fra, at de ikke havde de tekniske
faciliteter til det. hun sendte sine resultater til b, som hun fortsat brugte til sparring.
       mails af henholdsvis 25. februar og 27. februar 2008: erik n. olson [en amerikansk profes-
sor] var en af santaris´ samarbejdspartnere, som man var stolt af, og som også fremgik af
flere årsrapporter. c talte på et tidspunkt om olson og hans gode resultater. i den forbin-
delse fortalte hun c, at hun havde hørt fra b, at olson var ved at starte et firma, og at de må-
ske derfor skulle passe på. c spurgte, hvor hun vidste det fra, og hun lovede at spørge b.
hun gjorde det for at hjælpe santaris.
       mail af 12. marts 2008: udtrykket ”echelon is….” er en intern joke mellem hende og b,
der refererer til en tidligere flere år gammel privat mail. ”den anden linje” refererer ikke til
noget bestemt, men blot at det kunne de tale om derhjemme.
       mails af 3. april 2008: på det tidspunkt var hun frustreret over en masse ting. de havde
haft et gruppemøde, hvor hun havde gjort opmærksom på, at regulus var indehaver af pa-
tentet til santaris´ største konkurrent, sarnow – patentet, og hun havde spurgt sakari kaup-
pinen, om de havde et problem med det. det mente sakari kauppinen ikke, men det skabte
en mærkelig stemning. på et tidspunkt fik hun en mavefornemmelse af, at sakari kauppinen
ville teste bs patent uden at fortælle det til dem. hun var ked af at være hos santaris og øn-
skede bare, at b kunne skaffe penge til firmaet, så alt kunne blive godt. men det var ikke rea-
listisk, for der var ingen penge.
ad øvrige mails:
       mail af 30. april 2008: bartel var med på keystone-konferencen, hvor han præsenterede
et fint arbejde og en gigantisk undersøgelse af targets. da hun også var interesseret i det, læ-
ste hun det. i bartels patent dukker der pludselig noget op om blockmir, som kunne have
interesse for b, hvorfor hun gjorde ham opmærksom på det. b reagerede ikke voldsomt på
det, da han vist havde set det før. patentet er omtalt i en publiceret artikel.
       mails af 5., 8. og 15. november 2007 og 4., 5. og 12. marts 2008:
på keystone- konference mødte hun thomas thum, der er kardiolog og arbejder med anti-
mir i hjertet i samarbejde med regulus. i slutningen af september 2007 mødte hun ham igen i
cambridge. thomas thum arbejder med antagomir, antimir og mir21, og hun spurgte ham
derfor, om han ikke vil teste santaris´ antimir, hvilket han gerne ville. de blev enige om, at
                                                - 75 -
han skulle ”spille med åbne kort” i forhold til sit samarbejde med regulus. samarbejdet blev
ikke til noget, og da hun fratrådte hos santaris, havde hun ikke kendskab til noget samar-
bejde med ham.
               mail af 23. januar 2008: sakari kauppinen havde fået optaget en artikel,
primatartiklen, i nature, hvilket hun syntes var flot, og det fortalte hun til b. det var offent-
ligt kendt, og b vidste det godt, for det var blevet offentliggjort i en pressemeddelelse.
               mail af 5. februar 2008: hun ville gerne have haft sin påbegyndte ph.d. til at om-
handle mcrorna i brystcancer. hun fortalte derfor b, at sakari kauppinen endelig ”havde
set lyset”. hun spurgte sakari kauppinen om reglerne om tavshedspligt. han sagde, at hun
ikke måtte videregive resultater og data til b.
mailadresser og computer:
hun havde en ku mail og en santaris-mail. mailadressen cu@hysciter.com fik hun først efter
sin bortvisning. hendes mailkonto hos santaris var blevet lukket i forbindelse med hendes
bortvisning.
       hun er stadig i besiddelse af computeren. de andre hos santaris havde en hp compu-
ter, men sakari kauppinen og hun havde en dell. det var meningen, at hele afdelingen
skulle have haft en computer, men der var ikke bestilt en til hende. sakari kauppinen og hun
bestilte en dell, efter hun var tiltrådt. i hendes forskermidler var afsat penge til at købe en
computer. computeren blev leveret til santaris, men licenserne står formentlig i hendes
navn. hun opfattede det som sin computer, som hun kunne bruge privat, hvilket hun også
gjorde. da hun halvdelen af tiden skulle arbejde på ku, var det vigtigt, at hun kunne tage
computeren med sig. hun har ingen kvittering på computeren.
b har forklaret:
ad sin erhvervsmæssige baggrund:
han begyndte på sdu i 1992, hvor han arbejdede med anti-sense teknologi og skrev bache-
lorprojekt i dette område. senere fortsatte han som ph.d. - studerende, hvor han først arbej-
dede med én type rna, men skiftede til et andet rna.
                                             - 76 -
       mens han skrev sin ph.d., startede han i et biotekfirma i odense. han blev medopfin-
der på en patentansøgning. idéen bag patentet var ikke hans, men han blev bedt om at finde
ud af, hvordan det fungerede. firmaet flyttede til københavn, og han sagde derfor op og
gjorde sin ph.d. færdig. han gjorde i den forbindelse en opfindelse, som baserer sig på oligo
biblioteker. han fortsatte med at arbejde med at finde nye lægemidler, men på et tidspunkt
løb han tør for penge og var lige ved at gå tilbage til universitetet, men så fik han en chance
for at komme til p&v.
ad a-sagen:
han mødte a i 1998, hvor han var hendes lærer. da hun beggyndte hos santaris, talte de om
hendes projekt, men det var klart, at det i øvrigt ikke var noget, man talte om i detaljer. de
drøftede overordnede og generelle principper, men a fortalte ikke om sine kollegers arbejde,
heller ikke cs arbejde. han har hverken modtaget eller brugt fortrolige oplysninger fra san-
taris, som er modtaget fra a.
              han kender jan stenvang fra studiet, og begge har arbejdet med sense princip-
pet, men han har ikke talt med ham i mange år. han har været sammen med as kolleger til
firmafester og private sammenkomster både hos dem og hos sig selv. på keystone var han til
stede på hotelværelset under den omtalte præsentation, og på det tidspunkt kendte alle til
hans opfindelse.
              i 2007/2008 betragtede han sig ikke som konkurrent til santaris, idet han bl.a.
ikke havde et firma. han havde gjort sin opfindelse, men han vidste ikke, om det virkede.
han ventede på, at videnskaben ville vise, at hans opfindelse kunne bruges. han anså santa-
ris som potentiel samarbejdspartner, der eventuelt ville være interesseret i at købe hans pa-
tent.
       på mødet i berlin var det planlagt, at han skulle kontakte santaris. han havde et møde
med troels koch og henrik frydenlund. mødet varede ca. ½-1 time, hvor de talte om hans
opfindelse. de syntes, det lød smart, men de havde også visse forbehold. frydenlund forstod
grundidéen i opfindelsen, men ikke nødvendigvis konsekvenserne. han er helt sikker på, at
han omtalte hcv. da han kom hjem, sendte han den 13. december 2007 en opfølgningsmail,
der samtidig var en invitation til et samarbejde. han havde ikke problemer med at dele sine
tanker med santaris. troels koch bad i mail af 3. jan 2008 ham om at fremsende de offentlig-
                                               - 77 -
gjorte patenter inden mødet. han svarede senere samme dag, at de ikke var publiceret og
foreslog en hemmeligholdelsesaftale. det planlagte møde blev dog aflyst, og han fik ikke selv
fulgt op på det, men han havde heller ikke travlt med at komme videre med det.
       i mailen af 25. januar 2008 beskrev a nogle eksperimenter og fortalte, at hun havde la-
vet nogle fejl. han vidste ikke præcist, hvad hun lavede og tænkte ikke nærmere over det. på
et tidspunkt opdagede han, at eric n. olsson havde startet et firma og fortalte det til a, der
fortalte det til sine kolleger.
       han husker ikke situationen i forhold til mailen af 12. marts 2008, hvor ”echelon” om-
tales, men har nok bare tænkt, at det kunne de snakke om, når de kom hjem.
       når han i sin mail af 3. april 2008 skrev ”har du tid til at tale i telefon?”, var det, fordi
han vidste, at a havde det dårligt, og han ville hellere tale med hende i telefonen end at
skrive.
       han blev på et tidspunkt i januar/februar 2009 ringet op af kim hesche, der fortalte, at
santaris var ude på at knuse ham og var ude efter hans patenter. han ringede til a og for-
talte det, da hun var på vej til møde med santaris.
       på mødet den 19. februar 2009 deltog maja bojko, niels abrahamsen, bolette wildt og
han selv. han troede, at de skulle drøfte forlig, men på mødet blev han hurtigt klar over, at
santaris mente, at han havde stjålet deres opfindelse og derfor ville have hans patent. santa-
ris havde fokus på de helt korte længder og kunne ikke forstå, at han kunne skrive noget om
det. for at undgå et retssag tilbød han dem, at de kunne få licens.
       mailen af 19. februar 2008 11:52 om at kontakte regulus skal forstås på den måde, at
hvis han solgte sit patent, så ville a også få noget ud af det, fordi pengene fra salget vil gå
ind i deres fælles økonomi. derfor skriver han ”vi”.
ad b-sagen:
ad hans tid hos p&v:
han begyndte hos p&v i en art mesterlære og havde ingen viden om patentområdet. han
blev oplært og var igennem to interne eksamener, før han kunne få sagsansvar. derudover
fulgte han forskellige interne og eksterne kurser og læste patentlitteratur under transporten
frem og tilbage til arbejdet. i begyndelsen fulgte han nicka kirstein og senere kim wagner,
                                               - 78 -
men han havde intet at gøre med henrik skødt. han blev på kurserne orienteret ikke om
patentetiske regler. han vidste ikke, at han ikke måtte indlevere egne patentansøgninger.
det var der ingen, der havde fortalt ham, men det var indlysende, at han selvfølgelig ikke
måtte bruge erhvervshemmeligheder, som han var blevet gjort bekendt med gennem sit ar-
bejde hos p&v. i bakspejlet kan han dog godt se, at indleveringen af egne ansøgninger
kunne være et problem.
       han lavede mest patentansøgninger for universiteter, og det var typisk ikke ham, der
havde kontakten til firma kunder. han udførte det hårde arbejde, men havde ikke det over-
ordnede ansvar. han var også med til at arbejde på en patentansøgning for santaris vedrø-
rende antimir. han havde ikke arbejdet på andre lignende patenter, men han havde flere
steder nævnt antimir i arbejdet med andre patenter.
       hans opgave på santaris´ patentansøgning fremgår af mails fra joacim elmén og maja
bojko til henrik skjødt. han skulle opdatere santaris prioritetsansøgning, bilag 12, og lægge
deres eksperimentelle data og figurer ind i den allerede udarbejdede patentansøgning samt
efter instrukser tilføje nogle ekstra krav. det skulle bare sættes ind i teksten, og han lavede
ikke om på teksten. inden dette arbejde havde han hjulpet med en indsigelsessag for santa-
ris, hvor kim wagner var den sagsansvarlige. han havde ikke selv kontakt til santaris, men
han har deltaget i et enkelt møde. han var med på sagen for at lære noget, og han var bare
med på sidelinjen. hvis man læser santaris´ ansøgning, bilag 12, skal man læse den meget
nøje, før man finder ud af, hvad det egentlig er, santaris tror at have opfundet. han sagde
ikke på noget tidspunkt til p&v, at han ikke burde arbejde på opgaver for santaris. på dette
tidspunkt var han sikker på, at det var hans opfindelse, og han kunne derfor ikke se, at det
kunne være et problem. han var bekendt med santaris´ forretningsområde, og han havde i
lang tid kendt til, at santaris var interesseret i gabmir, men han vidste ikke, om de også
havde interesse i blockmir. han var ikke ansat til at lave opfindelser for santaris, og det ville
ikke have været naturligt for ham at skrive sin opfindelse ind i santaris´ ansøgning. den
kunne godt være skrevet ind i selve beskrivelsen, men han mener ikke, at man ville have fået
et patent ud af det. selvom han havde haft kendskab til bartel patentet ved opdateringen af
ansøgningen, ville det ikke have været relevant at indføje den viden, da det ikke vedrører det
samme og ikke knytter sig til santaris´ ansøgning. en indføjelse af bartel patentet ville ikke
have optimeret ansøgningen, og hvis bartel patentet skulle have været skrevet ind, skulle
                                              - 79 -
han have skrevet alle mulige andet ind også. det afgørende for ham var, at opfindelsen var
hans. når man som agent arbejder på en sag, gør man alt, hvad man kan for at beskytte kli-
entens opfindelse og lave den bedste ansøgning. man ser også på den forretningsmæssige
side af patentet og eventuelt muligheden for at gøre patentets anvendelsesområde bredere,
men man skal ikke tilføje nye opfindelser. på mødet den 7. februar 2007 oplyste han uopfor-
dret, at han havde indleveret patentansøgninger den 30. oktober 2006 på de pågældende
opfindelser, men han havde allerede før indleveringen af ansøgningerne og før mødet den 7.
februar 2007 fortalt om patentindleveringen til peter horn møller og forklaret, at patentan-
søgningerne omhandlede oligoer. han orienterede også denne, da han indleverede ansøg-
ningerne. han husker det, som om peter horn møller da havde travlt, så denne reagerede
ikke på det. han tænkte ikke på, at det kunne være i strid med hans ansættelsesvilkår, men
derimod at det var hans ret at ansøge om patent, da det var hans opfindelse. på mødet den 7.
februar 2007 sagde han ikke noget om, hvor han havde idéen fra, men han har helt sikkert
sagt, at det var hans egen opfindelse. de talte ikke særlig meget om substansen i opfindelsen,
og han mener ikke, at han sagde noget om indleveringen af de efterfølgende amerikanske
patentansøgninger. på mødet den 7. februar 2007 kom det bag på kim hesche, der reagerede
stærkt omkring princippet. han selv nåede ikke at sige så meget. p&v bad ikke om at se
kopier af ansøgningerne, og han gav dem heller ikke kopier. han blev på mødet præsenteret
for forskellige løsningsmuligheder, men han vidste ikke, hvordan han skulle forholde sig.
       efter mødet modtog han en skriftlig advarsel, hvor han på samme måde som på mødet
blev præsenteret for forskellige løsningsmuligheder. han accepterede advarslen, men op-
fyldte ikke vilkårene, og stormen lagde sig. han var i øvrigt ikke bekendt med den i advars-
len anførte firmapolitik. den var han ikke blevet oplyst om, og han havde ikke fået den på
skrift. han spurgte a til råds, og de talte om det derhjemme. kort tid efter besluttede de, at
han måtte ophøre hos p&v. han indgav først sin opsigelse den 27. april 2007, for han havde
ikke travlt med at komme væk, da han havde ikke andet at lave, og p&v ville gerne beholde
ham. ingen hos p&v reagerede på hans opsigelse i form af indskrænkning i brug af systemer
eller lignende. hverken peter horn møller eller kim wagner talte om et specifikt fratrædel-
sestidspunkt, men de vidste alle, at det ikke gik i det lange løb. fratrædelsestidspunktet af-
talte de senere. han fratrådte den 31. august 2007, men blev efterfølgende ansat som konsu-
lent med virkning fra den 6. november 2007. efter sin fratræden havde han ikke adgang til
                                              - 80 -
p&vs systemer. de sendte opgaverne til ham, og han arbejdede på dem hjemmefra. han
husker ikke, om han havde opgaver for p&v i tiden fra sin fratrædelse og til sin ansættelse
som konsulent. da han fik advarslen, havde han ingen planer, men han kunne godt se, at
situationen ikke var holdbar i længden. han vidste på dette tidspunkt ikke, om blockmir-
princippet virkede, og om hans ansøgning var den første på området. han ventede på, at
nogen ville påvise, at det virkede, og at det kunne bruges til noget. han havde heller ingen
planer, da han sagde op.
hvordan han kom frem til sin opfindelse:
inden han gjorde sin opfindelse, var han på konferencen i lund i september 2006, hvor der
blev talt meget om microrna, og der var en præsentation omkring sænkning af kolesterol.
han fik en masse idéer og tænkte efterfølgende, hvad der ville ske, hvis man lavede noget
andet end antimir. hvis han ikke havde været på denne konference, havde han ikke gjort sin
opfindelse på dette tidspunkt.
hans tankerække var følgende:
    1.    han spurgte sig selv om, hvad der ville ske, hvis man blokerer et microrna
        bindingssite i et mrna. hvis man blokerer det, vil det blive opreguleret.
    2.    han indså, at den molekylære effekt, som han var ude efter, var modsat i forhold til,
        hvad man plejer at opnå med anti-sense oligoer rettet mod mrna og også
        microrna. det, han var ude efter, var at ”aktivere” eller opregulere target rna. han
        skulle derfor undgå en nedbrydning, og han havde derfor brug for en sterisk blokker.
        han havde ingen foretrukne længder, modifikationsmønstre eller begrænsninger til
        specielle analoger.
    3.    dette betyder, at oligonukleotidet skal have følgende bestemte egenskaber: anti-
        sense oligoen må hverken rekruttere rnaseh eller risc.
    4.    han måtte have tiltro til, at blockmiren rent faktisk kunne binde til og blokere et
        microrna bindingssite i mrna, og at bindingssitet er tilgængeligt, og at der ikke er
        noget ved microrna bindingssitet, der gør, at microrna-et kan binde fx dock-
        ing/hjælpe proteiner eller andet. han vidste, at microrna bindingsites typisk ikke
        sidder i mrna-ets læseramme, og at blockmiren typisk ikke vil blive skubbet af
        mrna-et af ribosomet. blokkeren skal derfor sidde uden for læserammen, ellers vil
                                               - 81 -
        den blive skubbet af. han fandt ud af, at microrna-risc komplekset ikke skubber
        blockmiren af mrna-et.
    5.    han måtte have tiltro til, at et microrna bindingssite okkuperet af en blockmir
        ikke har samme effekt som et microrna bindingssite okkuperet af et microrna.
        dette ville være tilfældet, hvis microrna i sig selv fungerer ved sterisk hindring,
        hvorved man erstatter en sterisk hindring med en anden, fx hvis man erstatter spot42
        rnas binding til ribosome bindingssite i galk mrna-et.
    6.    han måtte have tiltro til, at blockmir binding til mrna ikke vil påvirke mrna-et
        på andre måder, fx ved at forstyrre andre interaktioner til rna eller protein.
    7.    han måtte have tiltro til, at microrna-et fungerer som guide/vejviser for noget ”an-
        det”, fx protein, som udøver en effekt på mrna, og at blockmiren kan forhindre
        dette ”andet” i at udøve sin effekt på mrna-et, ved at forhindre microrna-et i at
        guide dette ”andet” til mrna. dette ”andet” behøver ikke at være risc, der lige så
        godt kunne være med til at forstærke bindingen mellem microrna og mrna. hvad
        selve effekten er, ved man stadig ikke.
    8.    han måtte have tiltro til, at man kunne finde en anvendelse for blokering af
        microrna bindingsites, fx i forskning, diagnostik eller terapeutisk. der var ingen
        klar anvendelse i diagnostik, men han havde en formodning for, at det kunne finde
        anvendelse i forskning. han var derimod i tvivl om, hvorvidt det kunne bruges tera-
        peutisk, og man måtte på dette punkt afvente yderligere klarlægning af micrornas
        biolog. han kendte på dette tidspunkt 2-3 sites, men det var ikke noget, man kunne
        bruge til noget.
    9.    han måtte have tiltro til, at der findes situationer, hvor ét specifikt mrna spiller en
        central rolle for et givet micrornas biologiske effekt i modsætning til den generelle
        tanke om, at microrna-et generelt udfører dets biologiske effekter via mange
        mrnaer.
    10. han måtte tro på, at disse situationer findes og kan afdækkes, og at det på den bag-
        grund kan anvendes biologisk fx til lægemidler.
selve opfindelsen:
                                              - 82 -
hans opfindelse består i at blokere på mrna og ikke på microrna. han blokerer en speci-
fik target, seed sekvensen, hvor santaris i deres opfindelse blokerer flere targets. hvis
blockmir kortes ned til seed sekvensen, vil det da ramme alle sites? en blockmir er en oligo,
der ikke har aktivitet, og som binder på mrna, og han har opfundet blockmiren. i første
omgang var ansøgningen begrænset til denne definition. opfindelsen var begrænset til no-
get, der ikke rekrutterer rnaseh og risc, hvilket fremgår af ansøgningens krav 1 og 10.
bagefter udvidede han ansøgningen, så det også kunne være en gapmir - men det var kendt i
forvejen. bartels patent kunne være en gapmir, da det kun omtaler blokering af et site. det
kan ikke udelukkes, at en blockmir kan virke som en antimir, men det er ikke særligt sand-
synligt. man kan som udgangspunkt ikke se forskel på en antimir og en blockmir, men man
kan se forskel på santaris´ antimir og en blockmir, fordi deres antimir er en speciel antimir,
som hovedsagelig blokerer på micro-rna.
       en blockmir er ikke en spejlvendt antimir, men det kan ikke udelukkes, at de kan an-
vendes på samme måde. hvis microrna´et er fuldstændig komplementær til target, så ville
man kunne lave en blockmir med samme sekvens som en microrna, men konsekvensen vil
ikke være den samme. man kan ikke komme fra en microrna til en blockmir, og man kan
heller ikke komme fra santaris´ antimir til hans blockmir. derfor kan santaris´ antimir an-
søgning, bilag 12, ikke fungere som trædesten for hans opfindelse. der er ingen information i
santaris´ ansøgning, der adskiller sig fra andre antimir-ansøgninger. han tænkte ikke på
længderne, for det spillede ingen rolle for hans opfindelse i hans første ansøgning. oplys-
ningerne i santaris´ ansøgning kunne han ikke bruge til noget som helst, da længden ikke
har betydning. han kendte ikke santaris´ eksperimenter i forvejen, men selv om han havde
set dem, ville han ikke være blevet hjulpet på vej. santaris bruger dna og lna, den sam-
mensætning har nu en særlig god egenskab, men den sammensætning har han ikke beskre-
vet i sin ansøgning.
       ved indgivelse af den første ansøgning vidste han ikke om blockmir ville virke, men i
maj 2007 så han en artikel, der viste, at det kunne anvendes.
       han kendte ikke bartel patentet, da han gjorde sin opfindelse, men han blev opmærk-
som på det en gang i 2007. på et senere tidspunkt opdagede a det, og han tjekkede derfor op
på det igen, men det havde ingen betydning. han indskrev ikke bartel patentet i de senere
                                               - 83 -
ansøgninger, og, det er i øvrigt ikke krævet i danmark. esaus pct-ansøg-ning af 17. februar
2005 har han først læst i forbindelse med denne sag.
       da han først havde gjort sin opfindelse, var det let for ham at forklare princippet til
andre fagfolk, og de ville kunne forstå det umiddelbart. han har både til folk på santaris og
hos p&v fortalt om det overordnede blockmir-princip, der går ud på at forhindre microrna
i at binde, hvilket også fremgår af hans hjemmeside. han fortalte ikke om ansøgningens de-
taljer hverken til folk på santaris eller hos p&v. han besluttede sig for at ansøge om patent,
da han i forbindelse med et salg af et firma i usa havde set, at patenter kunne indbringe 1
mia. dollars.
       han fulgte løbende med i den videnskabelige litteratur, som bl.a. var grundlag for
hans senere opdateringer af patentansøgningen.
ad skønserklæringerne
han er enig i skønsmændenes besvarelse af spm. 6, spm. 6a og 6c, men han bemærker sam-
tidig, at det kan lade sig gøre så længe, der er tale om isolerede molekyler, men ikke nød-
vendigvis i en celle.
       i ansøgningen bilag 13 side 22 omtales længden af lna’er. man kan forsøge at gøre
dem kortere, og jo kortere de bliver, jo lettere vil de kunne binde til flere steder. allerede her
vises der interesse de korte lna´er. bilag 13 og 14 er identiske med bilag 15 og 16 (us an-
søgningerne). i disse ansøgninger er der intet om hcv. han finder ud af, at der er et link
mellem mir122 og hcv og indleverer herefter en ny patentansøgning, idet han indskriver
10-15 linjer og indsætter eksempler.
       da han indleverer ansøgningen bilag 23 i hcv- familien, har han stiftet querdenker.
angivelsen af en længde på 8 eller 11 i bilag 23 er ikke nyt i forhold til det, der tidligere har
stået. det er blot en præcisering og dermed en beskyttelse af patentet. det er rent tilfældigt,
at han har valgt disse længder. opfindelsen baserer sig ikke på længden.
ansøgningerne:
den første ansøgning tog ham ca. 1-2 uger at skrive, men selve tankerne bag opfindelse tog
rigtig lang tid. ansøgningerne af henholdsvis den 14. juni 2007 og den 24. juni 2007 fortalte
han ikke formelt noget om til p&v, men han kan godt have nævnt det for nogle. alle ansøg-
                                               - 84 -
ninger lavede han i sin fritid, og han brugte ikke p&vs faciliteter. de fire danske ansøgninger
blev samlet i pct-ansøgningerne af 2007. de blev ikke trukket tilbage, men han betalte ikke
ansøgningsgebyret, hvorefter de bortfaldt automatisk. de amerikanske patentansøgninger,
der ikke videreføres, bortfalder automatisk efter 12 måneder.
       ansøgningen af 23. november 2007 blev indleveret af p&v. han sendte en færdig an-
søgningspakke, men han husker ikke, om han medsendte prioritetsansøgninger, hvilket hel-
ler ikke var nødvendigt.
querdenker:
den 2. juli 2007 stiftede han querdenker og flyttede ansøgningerne over i selskabet. han
troede, at opfindelsen og mulige patenter kunne blive til noget stort, hvorfor det var vigtigt,
at han fik stiftet selskabet hurtigt, så den potentielle værdi lå i selskabet. han indbetalte sel-
skabskapitalen kontant. han fik bistand af advokat henrik mansfelt witt. han gav ikke for-
melt p&v besked om, at han stiftede selskabet, men han kan have nævnt det. han havde
tidligere lavet nogle motorcykelevents, og disse aktiviteter skulle også ind i selskabet, men
det var helt klart hcv, der var grundlaget for stiftelsen.
jan stenvang har forklaret, at han har modtaget en mail fra a vedrørende afhøringstema-
erne i denne sag.
       han har en akademisk baggrund og har skrevet ph.d. for kræftens bekæmpelse i årene
2000-2003 i samarbejde med exiqon og jesper wengel. derefter blev han ansat hos sakari
kauppinen på panum. den 1. marts 2008 blev han ansat som gruppeleder hos santaris og
blev opsagt i november 2008. siden den 1. april 2009 har han været ansat på ku. han har
arbejdet og arbejder fortsat med lna og microrna. på panum havde de qua sakari kaup-
pinen, der var begge steder, et samarbejde med santaris. han mener ikke, at der var særlige
hemmeligholdelsesaftaler hverken i forhold til ku eller santaris ud over det, der stod i kon-
trakten. han har haft lignende bestemmelser om tavshedspligt, erhvervshemmeligheder og
immaterielle rettigheder i sin ansættelseskontrakt med santaris som i as ansættelseskon-
trakt. han husker ikke at have fået specifikke instrukser om, hvordan og hvilke fortrolige
oplysninger de kunne modtage. han er ikke bekendt med patentsystemet. han mener at
have kommunikeret med sakari kauppinen på sin ku- mail.
                                             - 85 -
               han kender b fra sdu, hvor de begge har læst. de var studiekammerater og
bekendte og havde faglige diskussioner, men de så ikke hinanden privat.
               han kender a fra tiden på sdu, fordi hun blev kæreste med b. han havde før
sin ansættelse på panum besøgt dem en enkel gang i sverige. han vil beskrive a som intelli-
gent, dedikeret, entusiastisk, temperamentsfuld og spændende at arbejde sammen med. sa-
kari kauppinen og han tilrettede opgavebeskrivelsen vedrørende as ph.d. b var ikke direkte
involveret i as ph.d., men han var med til at komme med inputs til design. på panum var
der en god stemning mellem dem, men på santaris blev der lidt dårlig stemning mellem a
og sakari kauppinen. han har ikke overværet skænderier mellem dem, men han har hørt om
det fra markus heidenblad.
       han kender thomas thum og har i 2006/07 overværet foredrag med ham i cambridge
2006/2007 om microrna og hjertesygdomme. han opfatter ham som en akademisk samar-
bejdspartner, men ved, at man på santaris har drøftet, om santaris skulle indlede et kom-
mercielt samarbejde med ham, men han ved ikke, om det blev til noget.
               mens han var på santaris, bestilte han altid oligoer hos ribotask og altid til et
specifikt formål og efter aftale med sakari kauppinen.
               han ville fortælle sin kone om review-møderne og om sine kliniske forsøg, men
aldrig nævne en kommerciel samarbejdspartner.
       han deltog i mødet den 21. maj 2007, hvor bs metode og patenter blev omtalt under
dagsordenens pkt. 2 ”ny metode”. a gennemgik bs opfindelse for sakari kauppinen, joacim
elmén og ham selv. han forstod metoden med det samme. de diskuterede hverken design,
detaljer eller lna´ernes længde, men det var indlysende, at man kunne bruge lna, ligesom
det blev diskuteret, om santaris kunne anvende og afprøve den. han mener ikke, at de af-
talte, at bs metode skulle testes, men han ved, at man har testet den efterfølgende først med
hcv og i cellesystemer og siden in vivo med mus. det fandt han ud af i forbindelse med, at
han skulle skrive en artikel færdig. han læste protokollen i dec./jan. 2007, hvor også selve
protokollen var dateret. en test kan forberedes på kort tid – en uge. man testede en oligos,
længere end 22, binding på et lna. formålet var at teste, om metoden virkede in vivo, og
for at se, om det var dét specifikke gen, der havde de ønskede egenskaber. bs opfindelse blev
også omtalt på et andet møde i microrna-gruppen, hvor alle i gruppen var til stede. han
husker ikke, om det var på et gruppemøde eller et review-møde.
                                              - 86 -
       a sendte på et tidspunkt en mail med en vedhæftet artikel, hvoraf fremgik, at nogen
havde påvist, at bs metode virkede. hans mail af 18. juni 2007 til a vedrørende blokerende
oligoer vedrører bs opfindelse.
       både sakari kauppinen og han havde en ku mail, da de var ansat på panum. denne
mail har han brugt til at kommunikation med sakari kauppinen.
       han deltog i keystone-konferencen i 2008. b deltog også, men det syntes han ikke var
et problem. han talte med b, da han kendte ham i forvejen, og der var også en fælles mid-
dag, hvor b også deltog. en aften på et af hotelværelserne gennemgik morten lindow sin
præsentation til mødet næste dag for dem, herunder også b. præsentationen vedrørte mir21
og nogle abeforsøg, og der var en mindre faglig drøftelse i den forbindelse. der var kun ét
arrangement, hvor b ikke deltog, men han ved ikke, om sakari kauppinen havde sagt noget
til a herom.
       han har ikke efter opsigelsen af a været involveret i at finde en ny ph.d. - mulighed til
hende.
              as forsøg i 2008 gik ud på at teste lnaoligoer, og formålet var at undersøge,
om man kunne blokere på præmiren. a brugte præmiren mir21, men kunne efter hans op-
fattelse have brugt en hvilken som helst præmir. resultaterne hørte han om på et møde i for-
året 2008, hvor også sakari kauppinen var til stede. de var overraskede over, at a havde
brugt et design fra et andet internt projekt, og at de ikke var blevet oplyst om det. de syntes,
at hendes forsøg gik tæt cs projekt. sakari kauppinen blev meget fortørnet og sur over det,
men da surhedsperioden var ovre, så de på hendes data, og a og c måtte afklare en eventuel
konflikt. de aftalte endvidere, at c for eftertiden skulle ind over, og at a skulle informere om
det. hvis as forsøg var lykkes, ville det have været godt for santaris.
markus heidenblad har forklaret, at han har en ph.d. og har arbejdet både i sverige og
holland. han blev ansat på santaris den 1. september 2007 og opsagde sin stilling til fratræ-
den den 31. marts 2009. han delte kontor med a på santaris. allerede i løbet af de første par
dage fortalte a om b, hvad denne beskæftigede sig med, og hvor han var ansat. for ham var
det nyt at arbejde med microrna, så der gik nok ca. 1 måned, før han forstod, hvad bs pa-
tent handlede om. han boede fortsat i sverige, hvilket også var tilfældet med joacim elmén
og c, så de pendlede sammen til santaris. de talte sammen om bs opfindelse. det var ingen
                                              - 87 -
hemmelighed, og a præsenterede også bs metode på et review-møde med ledelsen og sakari
kauppinen. henrik ørum spurgte, om man ikke kunne lave lna om til enkeltstrengede,
men det afviste a, da man så ville opnå det modsatte - en blockmir. han mener ikke, at man
talte om længderne på oligoerne. a fortalte også, at b havde søgt patent på blockmir-prin-
cippet. efter mødet kom henrik ørum ind til a og talte videre, men han husker ikke detal-
jerne. når talen faldt på bs patenter, gav sakari kauppinen udtryk for, at det var der styr på,
og at det ikke var noget problem.
                han betragtede b som en konkurrent til santaris, fordi han havde et patent in-
den for samme område. santaris arbejdede med blokering af microrna, og b arbejdede med
blokering af messenger-rna. men de fleste kunne se, at det ville være indlysende, at man
også kunne blokere messenger-rna og opnå lignende effekter.
                internt i microrna-gruppen talte man om alt, også resultater. eksternt kunne
man tale om generelle ting, men ikke mere specifikke detaljer. desuden kunne man fortælle
mere til en akademisk samarbejdspartner end til en kommerciel samarbejdspartner. han
talte med a om sin bekymring for hendes sparring med b. a havde et problem med sakari
kauppinen, hvorfor hun i stedet brugte b. det var hans indtryk, at a godt vidste, hvad hun
kunne dele med b, og hvad hun ikke kunne fortælle ham. han stolede på hendes dømme-
kraft. han syntes, at det var svært at vide, hvor grænsen gik, så derfor skulle man helt undgå
at skulle foretage den vurdering. han drøftede det også med kollegerne i bilen. han ved
ikke, om sakari kauppinen havde talt med a om tavshedspligt.
       på et tidspunkt behandlede sakari kauppinen ikke a ordentligt – det havde karakter af
voksenmobning. han talte med sakari kauppinen herom og om hans håndtering af b.
                han ved, hvem thomas thum er og har overværet et foredrag af ham i cam-
bridge om microrna og blokering af visse targets og hjertesygdomme. han ved ikke, om
santaris i hans tid på santaris havde et samarbejde med thomas thum.
                han deltog i keystone-konferencen i 2008 sammen med sakari kauppinen, jan
sten-vang, c, andreas petris morten lindow og a. b var også med. de boede på samme
hotel og spiste sammen nogle gange. der var ingen in-struktioner vedrørende deres omgang
med b. han husker ikke, om b også var på hotelværelset, da morten lindow gennemgik sin
præsentation, men præsentationen var ikke fortrolig, for den skulle præsenteres allerede
dagen efter.
                                              - 88 -
c har forklaret, at hun er master i science biologi fra 2001, og hun har en ph.d. fra 2007, der
handler om cancer. hun blev ansat hos santaris den 1. juni 2007, bl.a. fordi hun tidligere
havde arbejdet med cancer. hun er stadig ansat hos santaris.
       sakari kauppinen ville, at hun skulle finde nye designs for oligoer, som inhiberer
microrna med fokus på mir21, da mir21 er højest udtrykt i cancer. hun havde ikke før sin
ansættelse hos santaris kendt til microrna og anti-sense. hun kendte til as projekt. der var
ikke nogle sammenfald mellem hendes og as projekt, idet a arbejdede med opregulering, og
hun med nedregulering.
               straks da a blev ansat, fortalte hun, at hun var kæreste med b, og at han var
patentagent. i begyndelsen vidste hun ikke, at b også arbejdede med egne patenter, men det
blev hun bekendt med senere. de var kolleger, men blev også hurtigt private veninder.
               internt i microrna-gruppen var der fuld åbenhed, og man diskuterede på
kryds og tværs om resultater og fejl. man vidste, hvad de andre lavede, og om hvordan det
gik. i september 2007 fik hun gennembrud i sine forsøg, idet hun lavede sine første
microrna på 8 i længden, som virkede. i begyndelsen var hun ikke selv klar over, hvor stort
det var, men sakari kauppinen ”var helt oppe at køre”. alle kendte til hendes opfindelse, for
det blev omtalt på både afdelingsmøder og andre møder. herefter arbejdede hun på fuldt
tryk, og hun fik også tilknyttet to fuldtidslaboranter, der hjalp hende med projektet. allerede
på review -mødet i september viste hun, at projektet virkede, og til det næste møde havde
hun flere data med.
       hun fortalte ikke om sine resultater udenfor santaris og heller ikke til sin mand, der er
forsker inden for samme fag. sakari kauppinen sagde også, at det ikke måtte fortælles til
nogen. selvom hendes mand kendte til området, brugte hun ikke ham som sparringpartner,
for det turde hun ikke. hun brugte sine kolleger som sparring, da de vidste, hvad det dre-
jede sig om. hun drøftede forskellige ting med markus heidenblad, og hun tror også, at a
har sparret med ham. hun ville aldrig fortælle en udenforstående om en eventuel samar-
bejdspartner.
               hendes projekt havde fokus på cancer, men det kan have været relevant for as
projekt. de tre oligoer, som a købte, ville kunne anvendes i hendes projekt og kunne være
relevante i et tidligere step i hendes forsøg. a forklarede, hvad oligoerne skulle bruges til,
                                              - 89 -
men hun ved ikke, hvorfor a bestilte dem. a havde ikke fortalt hende, at hun havde lavet
disse forsøg, men hun fik at vide fra en af laboranterne, at a havde bestilt plasmider. hun
gik derfor til sakari kauppinen og fortalte det. han sagde, at han nok skulle tage hånd om
det. a undskyldte efterfølgende og forklarede, at oligoerne var til nogle test, hun ville lave.
      eric n. olsson er en meget dygtig professor og betydningsfuld inden for hjertekarsyg-
domme. hun luftede derfor en idé om, at de måske kunne have et samarbejde med ham og
drøftede det med a. hun husker ikke, om hun bad a om at spørge b, om eric n. olsson var
ved at starte et firma.
               hun har hørt om bs opfindelse og ved, at det handler om blockmir. i begyndel-
sen vidste hun ikke præcist, at det var andet end et stykke oligo, der skulle blokere. nogle
gange kørte hun sammen med joacim elmén og markus heidenblad, og de kan sagtens have
drøftet bs opfindelse i bilen og as forhold til sakari kauppinen. a og sakari kauppinen var
ikke helt tilfreds med hinanden. de havde skænderier og havde begge stærke viljer og
mange idéer. i begyndelsen kunne hun ikke rigtig vurdere omfanget af det, men hun syntes,
at det blev værre med tiden. sakari kauppinen kunne ikke tolerere, at a ikke havde respekt
for ham.
               i forhold til blockmir og antimir forklarede hun, at jo kortere man gør blokerin-
gen, jo mere specifik kan blokeringen på messengerrnaen blive. man kan ikke blot ved at
kigge på dem kende forskel på en blockmir frem for en antimir. begge er enkeltstregede, og
længderne kan i begge tilfælde variere. en blockmir vil kunne virke som en antimir, hvis den
rammer samme sekvens på micrornaen. man kan ikke udelukke, at en blockmir kan blo-
kere på antimir.
sakari kauppinen har forklaret, at han var associated director og senere director på santaris.
nu er han universitetsansat og ikke længere ansat hos sanrtaris. han har arbejdet med
microrna siden 2001 og har en ph.d. i genetik og en master i molekylærbiologi.
      i sommeren 2006 blev jan stenvang ansat som post.doc. og a som forskningsassistent
på panum. under ansættelsesforløbet fortalte a om et uheldigt ph.d.-forløb på sdu. hendes
projekt på panum kom godt fra start, der var en god stemning og gåpåmod. i begyndelsen
var han deltidsansat på panum og hos santaris, men fra februar 2077 blev han fuldtidsansat
hos santaris. a begyndte som erhvervs-ph.d. på santaris i foråret 2007. der var tale om et
                                              - 90 -
selvstændigt ph.d.-projekt for hende, men hun var samtidig en integreret del af microrna-
gruppen. han husker ikke, om b var inde over as ph.d. der var to daglige vejledere, jan
stenvang og joacim elmén, og han var selv hovedvejleder. opgaven for hovedvejlederens,
der typisk er ansat på universitetet, er at varetage projektet og sikre, at det skrider fremad.
en ph.d.-studerende har egen økonomi med forskningsmidler tilknyttet. en ph.d.-stude-
rende skal selv være aktiv i at tilrettelægge og udføre sine forsøg, kunne analysere data, teste
hypoteser og være i stand til at kommunikere sine resultater. det er godt at være nysgerrig
som forsker, men der er mange ting at tage hensyn til i spørgsmålet om, hvorvidt man kan
afprøve forsøg uden for projektet. as ph.d. gik ud på at udvikle potentielle molekyler, der
kan erstatte microrna aktivitet snarere end at hæmme dem.
      i begyndelsen gik det meget godt på santaris, men santaris kom i økonomiske vanske-
ligheder, hvilket resulterede i masseafskedigelser i november 2008. de fik fra ledelsen at
vide, at der var taget en strategisk beslutning om fremover kun at fokusere på santaris´ ker-
neaktiviteter, hvilket ville sige udviklingen af mir-122 til behandling af smitsom leverbetæn-
delse og udvikling af ultrakorte lægemiddelserier rettet mod hepatitis c og at nedlægge can-
cer-projektet. han deltog i forhandlingerne som medarbejderrepræsentant. han fik den be-
sked fra troels koch, at 5 af de 12 medarbejdere i hans afdeling skulle opsiges, og at han
skulle komme med en indstilling til, hvem det kunne være. i den forbindelse vurderede han,
hvem han i forhold til de fremtidige projekter, bedst kunne undvære. den endelige beslut-
ning blev taget af topledelsen. han skar derfor cancerprojektet og as projekt væk. på cancer-
projektet blev 2-3 ansatte opsagt. as projekt var ikke en del af kerneområdet, men et særskilt
projekt, der havde til formål at erstatte microrna ´er. a og 2 andre var enten på barsel eller
gravide, men det lykkedes ham at beholde 2 af dem, men desværre ikke a. da han indstil-
lede, at a skulle opsiges, kendte han til den økonomiske konsekvens, og at hun ville få af-
brudt sin ph.d. opsigelsen af a var ikke på nogen måde begrundet i, at hun var på barsel.
alle argumenter i forhold til at kunne beholde a blev drøftet, men det primære var at have
penge til de fremtidige primære aktiviteter, som han ikke mente, at a var eller kunne blive
en del af. de andre gravide i gruppen var alle forskningslaboranter og beskæftiget med ker-
nekompetencen, og deres opgaver kunne ikke varetages af andre, herunder a. han havde et
møde med troels koch, hvor de drøftede planen for microrna-gruppen og hver enkelt
medarbejder. han mener, at han tog as opsigelse op en gang til, men der var ikke noget at
                                              - 91 -
gøre. det var ikke på det tidspunkt muligt at omplacere a i gruppen, og det ville have været
vanskeligt at udskifte hende med c.
      det viste sig efterfølgende, at opsigelserne ikke løste santaris´ problemer, og der har
siden været to afskedigelesrunder, og han blev selv opsagt i foråret 2012.
               da a i 2006-2007 overgik til ansættelse hos santaris, vidste han godt, at as
mand var b, men han vidste ikke på dette tidspunkt, hvad denne nærmere arbejdede med.
mødet den 21. maj 2007, hvor a under ”ny metode” skulle have forklaret om bs metode,
husker han ikke. han husker heller ikke, at a skulle have fortalt ham om en ny metode,
hvilken i øvrigt var kendt i 2007. han husker endvidere ikke, om han har modtaget mailen af
11. juni 2007 fra a omkring publiceringen af bs opfindelse.
      review-mødet i november 2007, hvor man skulle have drøftet bs opfindelse, husker
han ikke klart. han husker ikke, at blockmir-princippet blev behandlet, og han ved ikke, om
henrik ørum efterfølgende havde en drøftelse med a, om det kunne være en enkeltstrenget
version.
      i november/december 2007 modtog han en mail fra morten lindow om, at denne på
nettet havde set, at b havde stiftet et virtuelt selskab, x-firma. morten lindow mente, at
santaris nu havde fået en konkurrent. mailen sendte han videre til troels koch og henrik
ørum og skrev, at de var nødt til at drøfte det. de enedes om, at troels koch og henrik
ørum skulle kontakte b om patenterne, og at han selv skulle tale med a. under samtalen
med a ville han sikre sig, at der var vandtætte skotter mellem hende og b, og at hun forstod
budskabet. han ændrede derfor ikke på hendes adgang til systemerne. i foråret 2008 bragte
markus heidenblad problemstillingen omkring b og a på bane igen, fordi han syntes, at det
var et problem. vidnet henvendte sig til troels koch og fik at vide, at det var der taget hånd
om. han tog dog alligevel en ny drøftelse med a for at sikre sig, at det hele var, som det
skulle være.
      allerede i slutningen af 2007 havde han og joacim elmén et møde omkring blockmir-
princippet, hvor de drøftede muligheden for at bruge blockmir. på dette tidspunkt var de
ved at færdiggøre et afgørende projekt og skrive en stor international artikel til nature bio-
technology . de arbejdede i døgndrift på dette og havde ikke fokus på særlig meget andet.
      internt i gruppen var der stor åbenhed, og man delte resultater og daglige informatio-
ner med de andre og også med medarbejdere, der arbejdede med andre områder. på review-
                                              - 92 -
møderne deltog topledelsen, ip-afdelingen og samtlige fra afdelingen og eventuelt nogle fra
andre afdelinger.
       omkring ekstern kommunikation var det en fast procedure i alle årene, at en mundtlig
videnskabelig præsentation eller indlevering af en videnskabelig artikel skulle godkendes af
ip-afdelingen. derudover skrev de ansatte under på, at de ikke måtte videregive virksom-
hedsfølsomme oplysninger. den information om thomas thum, som a videregav til b i mail
af 8. november 2007 er en klar konkurrencefølsom oplysning. thomas thum arbejdede som
post. doc. og havde identificeret et bestemt sygdomstarget, som han ville teste på et af santa-
ris´ produkter. der var tale om et potentielt kommercielt samarbejde. a havde selv skabt
kontakten mellem thomas thum og santaris. informationen omkring target blokker-paten-
terne i mail af 12. november 2007 kan ikke anses som kun af akademisk karakter. det kan
diskuteres, om as mail af 23. januar 2008 om primatartiklen til b er i strid med forbuddet.
perioden fra en artikel bliver godkendt til optagelse i nature biotech og frem til et døgn før
offentliggørelsen er artiklen underlagt et forbud mod omtale. på det tidspunkt var det kendt,
at de havde lavet abestudier, men man havde endnu ikke præsenteret de enkelte resultater
og data, hvoraf det ses, at man har taget et vigtigt skridt hen i mod et lægemiddel. oplysnin-
gen om henrik ditzel i mail af 1. februar 2008 er ikke en direkte konkurrencefølsom oplys-
ning, idet samarbejdet med ham mest var på et akademisk plan. derimod er informationen
om eric n. olsson i mail af 25. februar 2208 ikke er en akademisk oplysning, idet han er
medstifter af et biotekselskab.
       han har ikke selv været involveret i at finde disse forskellige mails, og han har ikke
efter as opsigelse været involveret i sagen på nær en mail, hvor han foreslog at hjælpe.
       as bestilling af de tre oligoer kendte han ikke til, og han vidste ikke, hvad hun skulle
bruge dem til. han har ikke godkendt indkøb af oligoerne, men andre kunne godt have god-
kendt det. han betalte for oligoerne, men det kan ikke tages som indtægt for en godkendelse.
han har ikke set de pågældende mails vedrørende bestilling under denne sag. de tre oligoer
var ikke en del af hendes projekt, idet de var designet som pre-courcere. denne type designs
arbejdede c med. han blev gjort opmærksom på det af bl.a. c, der ikke var særlig glad for
det. han talte med a og påtalte hendes indkøb af oligoer, men han huske ikke i detaljer,
hvad hun forklarede, måske at hun ville prøve noget andet end hendes ph.d. han bad hende
tale med c om det.
                                               - 93 -
       cs projekt omhandlede tiny ´er, korte oligoer, og opgaven var undersøge, om man
kunne få de helt korte oligoer til at virke, og om de kunne have en pharmakologisk effekt in
vivo og dermed bruges som lægemiddel. hvis man på dette tidspunkt havde spurgt i bran-
chen, om så korte oligoer kunne virke, ville man benægte det. forsøgene var meget eksperi-
mentelle og endte med patentansøgningen us60/979217, som han selv er medopfinder på. cs
projekt lykkedes i det tidlige efterår 2007, ca. 2-3 måneder efter hun blev ansat. det vakte
opsigt, og de er meget begejstrede, fordi der var en potentielt patentmulighed, der ville pla-
cere santaris godt overfor de andre konkurrenter. alle i gruppen, også a, vidste det, og det
blev indskærpet, at det skulle holdes hemmeligt.
       han var ikke var ligeglad med as projekt, og han husker ikke at være kommet med
mobbende udtalelser. hun havde i øvrigt to andre medvejledere.
       på keystone-konferencen var b med som as mand, og han erindrer ikke, at der har
været sparring med b i den forbindelse. han så b, idet denne var med til deres arrangemen-
ter, og han husker en situation, hvor han var nødt til at hviske en fortrolig oplysning til jan
stenmark, fordi b var til stede. det var i øvrigt ikke aftalt, at a kunne drøfte ting med b.
                han var ikke bekendt med offentliggørelsen af bs patent i maj 2008, idet han
skulle holde øje med videnskabelige artikler, og patentafdelingen med nye patenter.
                han husker ikke, at santaris i december skulle have lavet nogle test af bs block-
mir-princip, men targetblokkere kan købes hos exiqon.
henrik skødt har forklaret, at han er partner hos p&v og var ansat på det tidspunkt, hvor b
var ansat. han var i 2006 sagsansvarlig for sager med santaris, men den sag, som b arbej-
dede på, var han ikke involveret i, og han har ingen konkret erindring om den. joacim elmén
havde sendt patenterne til opdatering, og i mail af 28. oktober 2006 bad maja bojko om at få
tilføjet et patentkrav og anvendelse af antimir i beskrivelsen. denne opgave sendte han vi-
dere til b. de mark-ups, der er i dokumentet (bilag 3aw) er foretaget af b. normalt ville han
se opdateringerne igennem, men han husker ikke disse. p&v lavede ikke mere på sagen ef-
terfølgende. b var ikke efterfølgende involveret i andre sager for santaris. den konkrete op-
gave var en opdatering af en allerede udarbejdet ansøgning, hvilket er en forholdsvis be-
grænset opgave. man skal ved en sådan opdatering ikke ud i nye opgaver og nye ansøgnin-
ger. hvis han ikke kender den ansøgning, som en ønsket opdatering vedrører, ville han se
                                               - 94 -
den igennem. i det konkrete tilfælde var der tale om tilføjelse af anvendelseskrav, som ikke
er helt så vigtige.
       han fik efterfølgende at vide fra maja bojko, at santaris var flyttet til et andet bureau,
der indleverede santaris´ efterfølgende ansøgninger. santaris havde dog stadig sager hos
p&v, og han var til møde hos dem i september 2007, hvor han mødtes med niels abraham-
sen. b blev ikke nævnt på møderne. der var ikke på det pågældende tidspunkt andre klien-
ter hos p&v, der arbejdede inden for dette felt, end santaris. han husker ikke, om p&v
havde fortalt santaris, at det var b der arbejdede på deres patentsager.
       det er så usædvanligt, at en agent indleverer egne patenter, at der er ingen specielle
procedurer i forhold til nye agenter og egne patenter. en agents arbejde er at optimere op-
findelsen og sørge for, at beskrivelsen er tilstrækkelig, således at omgåelse af opfindelsen
minimeres. agenten ser generelt på opfindelsen og sikrer, at denne ikke bliver for snæver.
men det er opfinderen, der opfinder, og det ligger ikke i en agents opdrag en pligt til at yde
opfinderisk bidrag, men agenten kan godt foreslå noget, der ligger lige for. men der er stadig
forskel på at være opfinder og være kreativ.
               han havde ikke ansvaret for oplæring af b og husker ikke, hvem der stod for
oplæringen. b fortalte ikke selv om p&vs indlevering af hans patentansøgninger. når sa-
gerne kommer ind til p&v, foretager den sagsansvarlige en habilitetskontrol, og hvis man er
i tvivl, går man til sin nærmeste chef. det var ikke ham, der foretog habilitetskontrollen i
forhold til querdenkers patentansøgninger.
bolette wildt har forklaret, at hun er uddannet jurist og blev ansat i santaris den 1. septem-
ber 2007, men er ikke længere ansat. hun havde ansvaret for hr. hun var ikke med til at
indgå as ansættelseskontrakt, men har læst den, og der er tale om en standardkontrakt.
       hun har deltaget på nogle af review-møderne, men det var meget teknisk og svært for
hende at forstå.
       i 2008 var santaris nødt til at foretage store nedskæringer. årsagen var, at nogle forsøg
ikke gik så godt, og at man derfor ikke havde den nødvendige økonomi i selskabet. selskabet
ændrede derfor strategi og besluttede fremover ikke at beskæftige sig med cancer og at
skære ned på interne udviklingsarbejder. der blev afskediget ca. 43 % af de ansatte, så der
                                              - 95 -
var tale om kollektive afskedigelser. hun var med i hele forløbet og repræsenterede ledelsen
i forhandlingerne. sakari kauppinen deltog som medarbejderrepræsentant.
               de ansvarlige afdelingsledere skulle i forhold til de nye forretningsmål og
kernekompetencer finde de personer, som santaris bedst kunne undvære. i as afdeling var
sakari kauppinen ansvarlig herfor. han meldte tilbage med 5 navngivne personer, og hun
var sammen med resten af ledelsen med til at vurdere tilbagemeldingerne. de tog det virke-
ligt alvorligt og vendte enhver mulighed i forhold til hver enkelt person. de vidste, at a var
på barsel, og at det ikke var optimalt i forhold til en afskedigelsessituation. selv efter at have
taget dette i betragtning var man nødt til at afskedige hende. hun var ikke bekendt med
samarbejdsforholdet mellem sakari kauppinens og a. man overvejede også, om man kunne
omplacere a, men det kunne man ikke, da hendes projekt ikke var en del af de fremtidige
kerneområder. opsigelsen af a var på ingen måde begrundet i hendes barsel. flere af de
opsagte medarbejdere var gravide eller på barsel. én af dem er blevet genansat, og med 2
andre er der indgået aftale om godtgørelse. afskedigelserne løste desværre ikke proble-
merne, og i den tid, hun var der, var der 3 store afskedigelserunder, hvor to af dem var kol-
lektive.
               i forbindelse med afskedigelsen af a var der forhandlinger med dansk
magisterforening. santaris ville gerne lave en aftale, så a kunne fortsætte sin ph.d. et andet
sted, men mailen af 11. december 2008 fra jacob plenaa kan ikke betragtes som den endelige
aftale. jacob plenaa skulle formulere de ting, som a ville have med, og santaris skulle også
undersøge med microrna-afdelingen og ip-afdelingen, om det var muligt. det er fast prak-
sis, at man ikke kan få sin computer med. hun talte ikke med jacob plenaa om en eventuel
konkurrenceklausul, men hun mener at have talt med a om det i telefonen. det var menin-
gen, at hun skulle udarbejde den endelige aftale, og der findes også et internt udkast, men
det endte med, at det aldrig blev sendt til a.
               i løbet af januar 2009 blev santaris’ patentafdeling opmærksom på bs patentan-
søgning, og de tænkte, om der kunne være lækket nogle oplysninger fra santaris, særligt fra
microrna-gruppen. hun havde ikke selv opdaget det, men blev gjort opmærksom på det af
patentafdelingen. hun vidste på dette tidspunkt ikke, at a var gift med b. man mistænkte
ikke a i første omgang. søgningen foregik som en generel søgning på den måde, at man
søgte på forskellige søgeord, fx querdenker og x-firma, men efter nogen tid fokuserede man
                                              - 96 -
på as mailkonto. man gik så ind på as mailkonto. hun var bekymret for fremgangsmåden.
kun ca. 5 personer var involveret heri, og de har ikke nødvendigvis alle sammen set samtlige
mails. der blev lavet fortrolighedsaftaler med de involverede medarbejdere. det var maja
bojko, niels abrahamsen, henrik tidebøl, mark turner, henrik ørum, troels koch og
hende selv. hun mener, at henrik ørum og niels abrahamsen foretog den fysiske søgning.
hun ved ikke præcist, hvornår man gik i gang, men det var efter den 15. februar 2009. for-
slaget til fremgangsmåden kom fra patentafdelingen. hun gav efter drøftelse med en kollega
tilladelse til søgning på ord, der relaterede sig til b og hans firma. hun fik kun de udvalgte
mails, og hun dobbelttjekkede ikke, om der var mere at komme efter. hun mener, at niels
abrahamsen foretog en sortering af de fundne mails og så kun de relevante mails. hun ved
ikke, hvorfor mail af 8. maj 2008 vedrørende as jordemoderkontrol var relevant, og hvad
den eventuelt skulle bruges til.
       resultatet forelå i slutningen af januar. på baggrund af de fundne mails bad hun den
24. eller 25. januar 2009 en bogholder om at standse udbetalingen af as lønudbetaling den
25. januar 2009.
       omkring den 27. januar 2009 ringede hun til a og bad om et møde, da hun gerne ville
have as egen forklaring på de fundne mails. santaris var klar til at holde et møde i slutnin-
gen januar 2009, men a ville gerne udskyde mødet. mødet blev holdt den 2. februar 2009.
der var en trykket stemning, og det var ikke et behageligt møde. i mødet deltog a og hendes
daværende advokat thomas torré-christiansen, maja bojko, advokat finn schwarz og
hende selv. a blev på mødet konfronteret med de fundne mails, som blev gennemgået. a
gav selv udtryk for, at hun var gået over stregen. santaris mente, at der var grundlag for en
bortvisning, men man håbede, at man kunne få løst både sagen vedrørende a og sagen ved-
rørende bs patenter. på mødet havde man fokus på de fundne mails, men det blev helt sik-
kert også nævnt, at det også vedrørte bs sag. efter mødet undersøgte man hele as korre-
spondance med b og holdt dette op imod de interne og fortrolige møder, der havde været i
microrna-gruppen i den periode. sammenhængen stod først klar efter mødet den 2. februar
2009, hvilket også fremgår af maja bojkos memo af 24. februar 2009. den 27. februar 2009
bortvistes a. hun gjorde ikke noget aktivt for at forhindre, at a kunne fortsætte sin ph.d.
efterfølgende.
                                             - 97 -
      maja bojko har forklaret, at hun var og er ip-direktør på santaris. hun var ikke invol-
veret i udvælgelsen af de medarbejdere, der skulle afskediges. hun modtog og underskrev
den af bolette wildt omtalte fortrolighedserklæring den 16. februar 2009 - samme dag, som
hun modtog den. de vidste ikke på forhånd, at det var a, som de skulle koncentrere sig om.
det fandt de først ud af, da hendes mails kom frem i denne generelle søgning. hun foretog
ikke søgningen. niels abrahamsen og den it ansvarlige bestemte, hvad der skulle søges på.
hun ved ikke, hvordan selve søgningen foregik, og hun så først resultatet, da der var sket en
sortering. den øverst ansvarlige for selve søgningen var bolette wildt, og niels abrahamsen
var med til at finde søgeordene. hendes opfattelse er fortsat, at de fundne mails ligger langt
ud over loyalitetsforpligtelsen. de fundne mails blev ikke drøftet med sakari kauppinen.
               hendes afdeling havde ansvaret for og var meget nidkære omkring mulige
patenter, så alle præsentationer og publikationer skulle godkendes i hendes afdeling, og det
vidste alle.
      hun deltog i mødet den 2. februar med a, hvor også bolette wildt, advokat finn
schwarz og as tidligere advokat thomas torré-christensen deltog. bolette wildt havde
sendt et udpluk af de fundne mails til a, og de ville på mødet gerne høre hendes forklaring,
men mødet omhandlede også selve afskedigelsessituationen. på mødet blev der endvidere
omtalt flere mails end dem, der var fremsendt til a, f.eks. mail af 30. april 2008 og mail af 12.
marts 2008. mødet sluttede med, at de fra santaris´ side gav udtryk for, at der var et bortvis-
ningsgrundlag, men at de ikke ville gøre det gældende på mødet.
               memoet af 24. februar 2009 er udarbejdet af hende sammen med niels
abrahamsen på baggrund af undersøgelsen og samtaler med forskellige personer. hun
havde ikke før notatet undersøgt, hvilke dage a havde været på arbejde. bs patentansøgning
startede det hele. cs opfindelse var stor og meget tavshedsbelagt på santaris, og man skulle
derfor finde ud af, på hvilke møder cs opfindelse var blevet omtalt. puslespillet faldt først på
plads, da man begyndte at arbejde med det patenttekniske aspekt. hun talte ikke med sakari
kauppinen om informationsflowet i microrna-gruppen. sakari kauppinen var i øvrigt me-
get berørt af sagen, fordi han syntes, at det var kritisabelt.
      hun ved ikke, hvem i branchen eller hvilket firma der bruger betegnelsen antagomir,
der er en betegnelse for en inhiberet antimir.
                                               - 98 -
kim hesche har forklaret, at han blev ansat i p&v i 2001 og blev direktør i 2002. b var en del
af life & science-afdelingen, der var inddelt i 2-3 teams og ledet af peter horn møller. b refe-
rerede til peter horn møller, der refererede til ham. han var med til at ansætte b og vurdere,
om han kunne blive patentagent, men ellers havde han ikke noget med ham at gøre. han
havde ikke på dette tidspunkt kendskab til, at santaris var kunde hos p&v; det fandt han
først ud af i 2009. når de ansætter patentagenter, skal disse igennem 2 stopprøver – den før-
ste omhandler systemer, og den anden omhandler specielt håndtering af fristsystem og også
nogle faglige opgaver. derefter bliver agenter ”sluppet løs”, og de må herefter have kontakt
med kunderne.
       den 7. februar 2007 kom b og peter horn møller ind på hans kontor, og det var tyde-
ligt, at de havde dårlig samvittighed. b fortalte, at han havde indgivet egne patentansøgnin-
ger, men sagde ikke så meget mere, for b kunne godt se, at han ”blev stram i ansigtet”. han
spurgte ikke ind til patenterne eller om, hvad de handlede om. han fik ikke og bad ikke om,
at få indholdet af ansøgningerne nærmere forklaret. han overvejede ikke, om der kunne
være en interessekonflikt.
       p&v havde aldrig været ude for det før, og det ligger klart uden for en patentagents
opgave. det er ikke sket siden, og han kender ikke til andre tilfælde fra branchen. de talte
lidt sammen, og både b og peter horn møller vidste, at han var vred. han bad dem om at ”få
det til at forsvinde”. det vigtigste var, at problemet forsvandt, hvad ansøgningerne nærmere
omhandlede var egentligt lige meget. b havde lavet det i sin fritid og besluttet sig for at ind-
levere ansøgningerne, men b vidste godt, at det ikke var så smart. han husker ikke, hvor
lang tid mødet varede, men det var ikke nogen lang samtale.
       efter mødet talte han formodentligt med peter horn møller om, hvad de skulle gøre.
de ville ikke af med b, men de var nødt til at statuere et eksempel. han talte med hr-afde-
lingen og drøftede forskellige løsningsmuligheder. han overvejede ikke, om der kunne være
et problem i forhold til eventuelle kunder. han anså det kun som en ansættelsesretlig sag.
       den 12. februar 2007 fik b en skriftlig advarsel. den var lavet sammen med hr-afde-
lingen. den omtalte ”p&vs firmapolitik”, fandtes ikke på det tidspunkt på skrift, men det
gør den nu. selvom den ikke var nedskrevet, var det evident for alle, at man ikke som pa-
tentagent og rådgiver indgav egne ansøgninger. baggrunden for advarslen var, at aktiviteten
skulle bringes til ophør, da den ud fra generelle betragtninger og almindelig sund fornuft
                                              - 99 -
ikke var forenelig med arbejdet som patentagent og rådgiver. b kunne gøre to ting. han
kunne overdrage patenterne til tredjemand eller trække dem tilbage. b efterkom ikke ad-
varslen. p&v reagerede ikke på, at b ikke overholdt vilkårene i advarslen, fordi man hos
p&v nok havde indset, at b selv ville holde op på et tidspunkt. de overvejede ikke en bort-
visning, og det var p&v heller ikke forpligtet til. bs ansøgninger fra februar 2007 fik han ikke
noget at vide om, og p&v fik heller ikke noget at vide om de senere ansøgninger og stiftelsen
af querdenker. han fik formentligt besked om bs opsigelse den 27. april 2007, men han rea-
gerede ikke på, at han først skulle fratræde den 31. august 2007. de overvejede ikke at frit-
stille b, som havde adgang til systemerne indtil sin fratræden.
       efter bs fratræden indgik de en konsulentaftale med ham, fordi man fortsat gerne ville
trække på hans viden og netværk, når man havde behov for det. der var kun tale om ad hoc
opgaver, og der var ingen aftale om et bestemt antal timer. b var ekstremt dygtig og efter-
spurgt, og de havde tillid til ham. p&v har ikke haft samarbejde med b siden engang i 2008.
b havde efter sin fratræden den 31. august 2007 ingen adgang til p&vs interne systemer.
       i forbindelse med bs/querdenkers første pctansøgning blev camilla outrup kontak-
tet, men han ved ikke, hvem der var sagsansvarlig hos p&v. camilla outrup blot bedt om at
indlevere en ansøgning. det var en ren ekspeditionssag uden nogen form for realitetsbe-
handling. p&v fik ikke kopier af prioritetsansøgningerne, men camilla outrup fik det nød-
vendige for at kunne indlevere ansøgningen. arbejdet blev faktureret til querdenker helt
takstmæssigt. der blev ikke foretaget habilitetskontrol, da dette kun skete, hvis der var tale
om rådgivning. det var branchekutyme, at man ikke i forhold til formalitetsopgaver foretog
en sådan kontrol, da ingen konsulenter er tilknyttet. habilitetskontrol foretages af konsu-
lenterne, og hvis der er et problem, flyttes sagen til en kollega eller et andet firma.
       patentansøgningen i 2008 blev også indleveret af p&v med samme procedure. b be-
nyttede intet fra p&v, fx brevpapir eller lignende i forbindelse med sine ansøgninger. der
har intet samarbejde været med b efter denne sags opstart.
               p&v er og har ikke været medlem af hverken epi eller den danske
patentagentforening.
               den 20./21. januar 2009 blev han ringet op af advokat ole damsbo, der fortalte
om bs ansøgninger. den 23. januar 2009 mødte ole damsbo og to fra santaris op, og han for-
nemmede hurtigt, at der var optræk til et frontalangreb, og han ringede derfor til advokat
                                              - 100 -
jacob ørndrup. han havde ikke tidligere haft konktakt til santaris omkring dette problem.
han ringede til b og spurgte, hvad der foregik, og samarbejdet med b blev efterfølgende
afsluttet.
peter horn møller har forklaret, at han er selvstændig og ikke længere ansat hos p&v.
han er udannet biokemiker og har en ph.d. i medicinsk forskning. han arbejdede med can-
cerforskning i 6 år inden sin ansættelse hos p&v i maj 1998. han har tidligere været ansat
hos exiqon. han har ingen tilknytning til p&v i dag.
               han var afdelingsleder for b. de var ca. 20 konsulenter og 10-12 assistenter i
afdelingen. han ansatte b, der tiltrådte den 1. marts 2005 som patentagent. b og hans davæ-
rende firma var før ansættelsen kunde hos p&v, men da b løb tør for penge, ringede han og
spurgte, om p&v kunne bruge ham. de havde brug for folk som b. fra august 2006 til de-
cember 2006 arbejdede b på sager for santaris, men han ikke huske, hvordan han blev til-
knyttet de sager.
den 7. februar 2007 fortalte b, at han havde indleveret egne patentansøgninger. de gik ned
og talte med kim hesche, men de havde nok talt lidt om det inden. b havde også forinden
fortalt, at han havde fået nogle idéer, men han husker ikke, om de også havde talt om pa-
tentansøgninger; han havde meget travlt i denne periode. de gennemgik det hele på kim
hesches kontor, og både han og kim hesche sagde til b, at det ikke var så smart. de drøf-
tede, om der var nogen, der kunne have et problem med det, men nåede frem til, at det var
der ikke. de fik ikke i detaljer at vide, hvad opfindelsen gik ud på, og de spurgte ikke ind til
det. han husker ikke, om b sagde, at han havde indleveret en eller to ansøgninger. i forhold
til bs indgivne patentansøgninger var det selve det, at han havde indgivet ansøgningerne og
ikke indholdet af dem, der var et problem. man havde ikke en nærmere drøftelse af selve
opfindelsen. hans personlige holdning er, at b ikke har stjålet eller forbrudt sig mod nogen,
så set i bakspejlet ville han ikke have gjort noget andet. han har aldrig oplevet b som en
uhæderlig person, og han stolede på ham, når han sagde, at det var hans egen opfindelse, så
derfor blev der heller ikke lavet en nærmere undersøgelse af det. de var irriterede over det,
han havde gjort, men der var ingen panik og risiko for at, b havde bragt dem i en dårlig situ-
ation. de drøftede advarslen og løsningsmulighederne.
                                               - 101 -
       advarslen skitserede to muligheder. han forstod dog ikke helt muligheden med at
overdrage til tredjemand, og han husker ikke baggrunden for denne løsning. rent juridisk er
den ikke holdbar. han vidste ikke, om p&v har set kopi af ansøgningerne fra november
2006, og han husker ikke, om p&v kendte til ansøgningerne af februar 2007.
       på et efterfølgende møde tilkendegav b, at han ville forfølge sin egen idé. p&v var
kede af at miste b. han husker ikke, om de overvejede at bortvise b. efter bs opsigelse og
fratræden indgik p&v en konsulentaftale med b, og baggrunden for det var, at b var rigtig
dygtig, og at de havde brug for ham.
       querdenkers pct-ansøgning af 23. november 2007 havde han ikke noget med at gøre.
hvis der er tale om rådgivning, foretager konsulenterne en konflikts-/habilitetskontrol, hvis
omfang afhænger meget af den konkrete sag.
               han vil tro, at der var flere kunder, der beskæftigede sig med antisense på dette
tidspunkt. antisense var meget almindeligt. han vidste godt, at p&v havde santaris som
kunde.
kim wagner har forklaret, at han er partner i p&v. han arbejdede på santaris´ indsigelses-
sag, som b også arbejdede på. han overtog sagen på et tidspunkt, hvor der skulle gennem-
gås en masse tekniske dokumenter vedrørende antisense-teknologien. derfor var det også
hensigtsmæssigt at få b med på sagen. b fulgte hans instruktioner og skulle undersøge nogle
af tingene nærmere, mens han selv var sagsansvarlig. der var tale om en læreopgave for b. b
var også til stede under appelsagen i münchen. det er meget normalt at være to af sted på
sådan en sag.
       han havde aldrig hørt om fortilfælde med patentagenters indgivelse af egne patentan-
søgninger. som agent er man ikke forpligtet til at yde et opfinderrisk bidrag til kunden. en
agent skal følge kundens tanker og idéer til dørs, fx foretage ændringer og tilretninger, og en
agent skal også have fokus på eventuelle problemer, beskyttelseshensyn, begrænsning af
omgåelsesmuligheder generelt på at optimere opfindelsen. en agent kan stille kritiske
spørgsmål og foreslå andre udførelsesformer inden for opfindelsens område. i forhold til
kreative input er det på det patentjuridiske område, at det vil være tilfældet. agenten skal
ikke lave en ny opfindelse.
                                            - 102 -
       han vidste, at b havde arbejdet med antisense og havde ry for at være meget dygtig.
han havde ikke diskuteret patentagentetiske regler med b, herunder muligheden for at ind-
give egne patentansøgninger.
henrik ørum har forklaret, at han er direktør for forskning og udvikling hos santaris og har
den endelige beslutningskompetence indenfor dette område.
       ansættelseskontrakterne indeholder vilkår om fortrolighed, hemmeligholdelse og ret
til opfindelser. det er endvidere indskærpet over for projektcheferne, at alle præsentationer
og publikationer skal godkendes i ip afdelingen, før de offentliggøres. det burde stå fuld-
stændigt klart for alle medarbejdere, at man ikke udtaler sig uden for santaris om emner, der
kan være skadelige for santaris både rent forretningsmæssigt, men også forskningsmæssigt.
pressemeddelelser skal endvidere afstemmes med de involverede samarbejdspartnere.
       a var erhvervs-ph.d. i microrna-afdelingen, der havde fokus på, hvordan lna kan
bruges til sygdomsbekæmpelse og reguleringsmekanisme. as projekt var et blandt mange
med dette fokus. a afrapporterede sine foreløbige resultater, og det blev på denne baggrund
vurderet, om det var et projekt, der skulle fortsætte, hvilket det var, fordi det var en er-
hvervs-ph.d., som santaris havde påtaget sig. han husker ikke, om en patentmulighed blev
drøftet.
       han var ikke bekendt med as forhold til b og dennes ansættelse hos p&v. på et re-
view-møde i november 2007 fremlagde a sit projekt. han spurgte på et tidspunkt, om man
kunne forestille sig, at det kunne virke, hvis det var enkeltstrenget. a svarede, at det ikke
ville virke, og at det var noget, som hendes kæreste gik og arbejdede med. efterfølgende talte
han med a, der fortalte, at b arbejdede med dette område og gerne vil samarbejde med san-
taris. han sagde til hende, at hvis hun mente, at det kunne være godt for santaris, var det i
orden. på et møde i tyskland i februar 2008 talte troels koch med b. b sagde, at de skulle
lave en fortrolighedsaftale, men troels koch sagde, at santaris ikke var interesseret, før pa-
tenterne var offentliggjorte. det er ikke kutyme, at man i branchen laver konfidentielle afta-
ler med samarbejdspartnere, før patenterne er offentliggjort, da det kan give noget bøvl efter-
følgende i forhold til, hvem der fik idéen først. de kunne godt have afholdt et møde med b
uden en cda-aftale, og det måtte være op til b at bestemme, hvor meget han ville fortælle
uden en cda-aftale. b ville gerne have et møde, men han ville vente, hvilket han meddelte
                                            - 103 -
troels koch. troels koch vendte tilbage nogle dage efter og fortalte, at b gerne ville offent-
liggøre patenterne præmaturt for at rykke drøftelserne nærmere. dette afviste han også og
gjorde det klart for b, at de ikke havde noget hastværk og godt kunne vente, til patenterne
var offentliggjorte.
               santaris har tre store konkurrenter, isis, alnylumn og regulus, der står for over
75 % af branchens patenter. selve overvågningen står patentafdelingen for, og de samarbej-
der med europæiske og amerikanske patentbureauer. der gik ¾ år efter offentliggørelsen af
bs patentansøgninger, før santaris blev opmærksomme på dem. han har ingen forklaring
herpå, men det var beklageligt, at de ikke opdagede dem tidligere.
       cs opfindelse byggede på tiny-lna, et usædvanligt kort molekyle, hvilket kun kan
lade sig gøre med lna, og det havde formodningen imod sig, at det kan nedregulere og kan
bruges som lægemiddel, og det var derfor en revolutionær tanke. artiklen om hendes opfin-
delse, som han var medforfatter på, blev publiceret i nature biotechonology. mange troede
ikke på det, fordi man ikke troede på, at så korte molekyler kunne binde kraftigt nok på
messengerrna, men det lykkedes santaris ved hårdt arbejde over flere måneder at bevise,
at det kunne virke. han husker ikke, hvornår han omtalte korte oligoer første gang. man skal
skelne mellem korte og ultrakorte. en længde på ca. 16 kan karakteriseres som ”very short”,
men en længde å 7-8 er en helt anden ting. status på tiny-patentet var, at de har fået en favo-
rabel searchrapport på det, men han var ikke fuldstændig opdateret på det. ved indgivelse
af tiny-patentansøgningerne var det ikke naturligt at finde på blockmir-teknolo-gien. block-
mir hører ikke teknologisk hjemme i den sammenhæng.
               santaris ”ejer” lna-kemien, som kan bruges til at behandle forskellige syg-
domme. bs opfindelse er ikke en opfindelse, som santaris eller deres kunder har haft inte-
resse for i forhold til at bekæmpe sygdomme. santaris vil dog gerne kunne tilbyde den mu-
lighed, hvis det skulle blive aktuelt, men på nuværende tidspunkt er der ingen, der efter-
spørger blockmir-teknologien. santaris vil dog gerne råde over den mulighed i værktøjskas-
sen,
       santaris havde en forventning om, at p&v, herunder b, ville bringe blockmir-teknolo-
gien i spil, hvis de sad med sådanne tanker. han var ikke selv opmærksom på bartels patent,
da han ikke har sin daglige gang i microrna-gruppen. han havde forventet, at p&v var
kommet med input i den retning, hvis det havde været relevant.
                                             - 104 -
        han mødte b første gang i forbindelse med indsigelsesansøgningen med p&v, men
han vidste ikke, at det var as mand. han husker først b, fra denne sag begyndte.
        santaris har samarbejdet med p&v siden 1993, og de har altid følt, at de har fået en
kompetent og dygtig rådgivning. de første mange år brugte de kun p&v, men nu bruger de
både p&v og inspicos som patentbureau.
        i november 2008 var der en stor afskedigelsesrunde på santaris, og kort tid efter fandt
de på santaris ud af, at der var et problem i forhold til bs patentansøgninger og hans kone a.
han kom først ind i sagen, da det stod klart, at a skulle bortvises. hvis han havde hørt om
forholdet tidligere, ville han have grebet ind.
                i november 2008 måtte santaris afskedige 30 % af medarbejderne, og i maj 2012
16 ud af de resterende 62 ansatte. på nuværende tidspunkt er der mellem 50-100 ansatte alt
afhængig af projekterne. hvis et projektet mislykkes, prøver de så hurtigt som muligt at til-
rette dette i forhold til personalet.
        santaris er ejet af danske og udenlandske investorer, der tilsammen har indskudt i alt
ca. 600.000.000 kr. hvis der ikke kommer yderligere funding i fremtiden, har de kun kapital
til at fortsætte til udgangen af 2013. der er et warrantprogram for de ansatte.
troels koch har forklaret, at han er forskningschef, vicepræsident og medstifter af santaris.
        baggrunden for nedskæringen i 2008 var finanskrisens udbrud. de havde mange akti-
viteter i gang og for at sikre santaris´ overlevelse, men blev nødt til at fokusere på deres ker-
neområder. på et ledelses- og strategimøde blev der derfor truffet beslutning om en strategi-
ændring. i alt 40 ansatte blev opsagt. strategiændringen betød, at al aktivitet på onkologiom-
rådet blev bragt til ophør, og metaboliske sygdomme blev det nye hoved fokus.
        ledelsen afgjorde, hvor mange der skulle skediges i de enkelte afdelinger, men det var
afdelingslederne, der var ansvarlige for at finde de pågældende personer. sakari kauppinen
meldte ind med 5 navngivne personer, som blev drøftet i ledelsen. hvis afdelingslederen
kunne argumentere for afskedigelsen af den pågældende person og havde fornuftige argu-
menter, lyttede ledelsen som udgangspunkt til det. at a var på barsel var også et element,
der blev drøftet, og de så også på muligheden for at omplacere hende, men fokus var på
strategiændringen. as projekt havde ikke fokus på behandling af metabolske sygdomme, og
derfor måtte projektet ophøre. der har efterfølgende været to afskedigelsesrunder.
                                           - 105 -
       han husker ikke, at a på review-mødet, hvor hun præsenterede sit projekt, omtalte b,
og han var ikke opmærksom på, at han var hendes mand. han mødte b i en kaffepause ved
berlin-mødet. han husker ikke, om b fortalte, at han havde talt med henrik ørum. det var
et ganske kort møde, hvor de talte om teknologier og diskuterede generelle ting. de aftalte at
arrangere et møde, når de kom hjem. mødet blev dog aldrig til noget, da santaris ikke ville
skrive under på en cda-aftale. han var selv medarrangør af mødet i berlin og holdt fore-
drag om messengerrna og microrna, og han havde derfor meget travlt. han havde ikke
en detaljeret viden om bs ideer, men han vidste, at de handlede om blokering af messen-
gerrna. han husker ikke, at han i november/december 2007 talte med sakari kauppinen
om bs idéer.
syns- og skønsmændene har vedstået syn- og skønserklæringen og supplerende forklaret
følgende i forhold til:
santaris´ skønsspørgsmål i b-sagen:
spørgsmål 5, side 15: hvis man sammenholder bs opfindelse med santaris´ opfindelse, er
der forskelle i aktivitet og virkninger.
       ansøgningerne omhandler alle det faktum, at to molekyler skal binde til hinanden, og
det er forskelligt, hvor de binder. men det har indflydelse på virkningen og bivirkningerne,
hvor de rammer. man har to systemer, der overlapper hinanden, men man ved ikke, hvor
stort overlappet er.
spørgsmål 6, side 16: de vedstår besvarelsen af spørgsmålet og forklarer yderligere, at man
rammer et specifikt område, hvis man binder på messengerrna, hvorimod man vil ramme
flere specifikke områder, hvis man hæmmer på microrna. de ved ikke, hvad længden af
blokeringen kan have af betydning, men det er klart, at det har en virkning. hvis man
hæmmer det ene molekyle, ville det være naturligt at tænke, at det også vil have en virkning,
hvis man hæmmer det andet molekyle.
                                               - 106 -
spørgsmål 7, side 16: blokering af seed-regionen var kendt, før santaris begyndte at arbejde
med det. santaris´ ansøgninger bidrager ikke med yderligere viden i forhold til bs ansøgnin-
ger.
spørgsmål 8: der skal ikke lægges noget i ordet ”retrospekt”. bagefter kan det se indlysende
ud, men det var det ikke nødvendigvis på det pågældende tidspunkt. hvis man som patent-
rådgiver for santaris på ansøgningstidspunktet havde den viden, ville den være naturligt at
bringe det i spil, men ikke hvis der ikke er tale om almindelig tilgængelig viden eller viden
undergivet fortrolighed.
       bartel-patentet, bilag al, beskriver en blockmir, men det beskriver ikke, at en blockmir
kan rekruttere rnaseh, idet patentet i øvrigt går på antimir.
       bs blockmir-patentansøgning, bilag 13, er helt klart en anden opfindelse end den der er
beskrevet i santaris´ ansøgninger. bs ansøgninger beskriver overordnet santaris´ opfindelse,
men indeholder ikke en nærmere specifikation.
spørgsmål 9, side 17: det er ikke sædvanligt, de patentagenter, som hun kender, er rådgi-
vere og indgiver patentansøgninger i eget navn. hvis man vil have et godt forhold fremad-
rettet til sin klient, indebærer det, at patentagenten stiller sin fulde viden til rådighed. hun er
dog bekendt med et enkelt andet tilfælde i danmark, hvor patentrådgiveren havde indgivet
egen patentansøgning.
santaris´ supplerende skønsspørgsmål i b-sagen:
spørgsmål 19 og 23, side 55: det er ikke det samme molekyle. med tiden bliver man klogere
og ved mere, men santaris´ ansøgninger er ikke en forudsætning for bs ansøgning.
       en blockmir er en spejlvendt udgave af en antimir, hvis den er fuld komplementær i
seedregionen, men ellers ikke. historien viser, at det ikke var indlysende at komme fra en
antimir til en blockmir. men i bagklogskabens lys er det jo nærliggende.
spørgsmål 27, side 56: en beskrevet udførelsesform i en ansøgning vil man ikke betragte som
begrænset til lige netop denne udførelsesform. i bilag 13 er der sammenhæng mellem krav 1
og 10, men krav 1 er ikke begrænset til et molekyle, der rekrutterer rnaseh. qerdenklers
                                             - 107 -
pct ansøgning wo 2008/061537 - bilag 4 - linje 7-15, side 37, omhandler et molekyle, der
rekrutterer rnaseh. hvis blockmiren skal have den mekanisme, der er foreslået, så skal den
være ude af stand til at aktivere rnaseh, og ikke som den er beskrevet i bilag 13. i bilag 13
ville man ikke kunne indføre et krav, der omfatter en blockmir eller xmir, der rekrutterer
rnaseh. det står allerede i bilag 4.
      på spørgsmålet om, hvordan man finder et antimir, forklarer de, at antisense er define-
ret ud fra, at det er et messengerrna, der rammer. for at finde det skal man først have et
target og finde ud af, hvordan det rammer. man scanner de områder, man mener, er mest
følsomme, og på den måde vil man kunne identificere et antimir. vi har ikke set nogle, der
kan være identiske med de foretrukne, men krav 1 ville kunne favne dem.
spørgsmål 28, side 56: teknologierne i bilag 13 er dem, hvor rnaseh ikke aktiveres, hvor-
imod bilag 56 aktiveres. svaret modificeres på samme måde som spm. 27.
      hvis man som patentagent ikke kender den pågældende ansøgning og skal indsætte
eksempler og noget tekst og indføje et krav, vil det afhænge af selve instruksen, om der er
tale om et rent rutinearbejde, eller det kræver, at man sætter sig ind i det. hvis man skal ind-
sætte nye patentkrav, vil det kræve, at man sætter sig ind i ansøgningen. de tilføjelser, i tekst
og eksempler, som b har lavet i bilag 3aw, kan blot sættes ind, men kommentarerne på side
32-33 kræver, at man ved, hvad ansøgningen handler om. oplysninger, man får i forbindelse
med arbejde med patentansøgninger er klart fortrolige oplysninger. man kan kun patentere
det, der er nyt og har opfindelseshøjde, og derfor skal det holdes hemmelig hos ansøgeren og
hos patentagenten. i perioden fra indleveringen af ansøgning til offentliggørelsen kan man
indlevere ansøgninger, der er en videreudvikling af den tidligere opfindelse, og den del kan
patenteres, hvis der er nyhed, men der kræves ikke opfindelseshøjde.
p&vs skønsspørgsmål:
spørgsmål 1, side 26: opfindelsen i bilag 12 er primært den måde, hvorved oligoerne skal
konstrueres, hvilke positioner lna skal sidde på og hvor mange.
spørgsmål 5, side 28: bilag 19 indeholder det samme som bilag 12 og så noget mere.
                                                 - 108 -
spørgsmål 12, side 31: bilag 20 - ansøgningen indeholder mere end bilag 12-ansøgningen.
spørgsmål 19, side 33: bilag 45 er micromir-ansøgningerne. bs ansøgninger vedrører block-
mir-princippet. de går ud på, at oligonukleotider eller analoger, der er specifikt designet, så
de rammer seedsekvensen på en messengerrna. den må ikke rekruttere rnaseh. ansøg-
ningerne er bredere og går ud over, hvad der er fornuftigt.
mirrxs skønsspørgsmål:
spørgsmål c2, side 20: hvis det var indlysende, ville det have været naturligt at komme med
det her, når man kendte bindingsitet.
spørgsmål c3, side 20: hvis kravene i ansøgningerne er brede nok, vil de kunne dække no-
get, som man ikke havde tænkt, at de skulle dække. de dækker områder, som ikke passer
ind i systemet.
spørgsmål c6, side 21: de vedstår tidligere besvarelse af dette spørgsmål.
spørgsmål f2, side 24: den, der har skrevet ansøgningen har haft kendskab til korte, fuldt
lna- modificerede oligonukleotioder.
       i forhold til bilag 13, side 22, linje 9 forklarer de, at jo kortere oligoen er, jo flere steder
kan den sætte sig, men det betyder ikke så meget, for hvis den rammer det forkerte sted, sker
der ikke noget eller måske noget helt andet. når den kun er 7 lang, er den ikke særlig unik
og kan sætte sig mange steder, men hvis man går op til længder på 16-18, bliver den unik.
side 28 og 29 beskriver det forhold, at blockmiren bliver kortere og kortere – helt ned til 8
nucleotider.
               man kan ikke svare entydigt på, om et krav på enten 8 eller 11 længder vil være
et effektivt patentkrav. men hvis man vil dække både 8 og 11 vil det være en fordel og give
mening, at de er indeholdt i en bredere formulering.
mirrxs supplerende skønsspørgsmål:
                                            - 109 -
spørgsmål g1-g3, side 58: det er meget normalt at beskrive forskellige længder og forskel-
lige kemiers anvendelse i ansøgninger vedrørende antisense oligonukleotider.
spørgsmål k2, side 62: det, der var kendt før santaris´ ansøgninger, var idéen om, at bloke-
ring af messengerrna kunne have en terapeutisk effekt, og det ville derfor være naturligt at
foreslå forskellige længder af oligoer i den forbindelse.
santaris´ skønsspørgsmål og supplerende spørgsmål i a-sagen:
spørgsmål 9 (side 41-42): det er korrekt, at det kun omhandler rna-spejlning. det ville være
nærliggende at bruge andre molekyler.
as supplerende skønsspørgsmål:
supplerende spørgsmål c4, side 70: der er ikke tale om et nyt krav. hvis en senere ansøg-
ning kræver prioritet fra bilag m og n, ville de ikke være nyhedsskadelig i forhold til den
senere ansøgning. hvis bilag m ikke var offentliggjort før bilag n, ville man kunne kræve
prioritet.
parternes synspunkter
f 10/09: a-sagen:
a har gjort følgende gældende:
opsigelsen af a og godtgørelse
det er ubestridt, at a blev opsagt under afholdelse af barselsorlov. santaris har derfor efter
ligebehandlingslovens § 16, stk. 4, bevisbyrden for, at opsigelsen ikke var begrundet i hendes
graviditet eller barsel.
       santaris har ikke løftet denne bevisbyrde. santaris har ikke fremlagt nogen dokumen-
tation for, hvordan udvælgelsen af de 5, der blev afskediget den 6. november 2008, fandt
sted. denne er alene søgt løftet gennem forklaringer, der angår en beslutning, der blev truf-
fet for mere end 4 år siden. santaris har oplyst, at man ville koncentrere sig om kerneaktivi-
                                            - 110 -
ter og skære kræftforskning bort. dette stemmer dårligt med, at c ikke blev afskediget,
hvorimod jan stenvang, der arbejdede med rna, blev opsagt. santaris har endvidere ikke
fremlagt oplysninger om deres organisation, hvorfor der mangler de oplysninger, der nor-
malt fremlægges. på baggrund af de afgivne forklaringer gøres det gældende, at enhver be-
visusikkerhed omkring grundlaget for udvælgelsen, jf. ligebehandlingslovens § 16, stk. 4,
skal komme santaris til skade.
        herved bemærkes, at santaris allerede i 2007 besluttede ikke at patentere noget af det
a beskæftigede sig med i sin ph.d. afhandling, og at hun senere i sit ph.d.- forløb skulle op-
holde sig 1 ½ år på ku for at forske.
bortvisningen og godtgørelse
såfremt retten måtte komme til, at santaris har løftet bevisbyrden for opsigelsens saglighed
gøres det gældende, at santaris bortviste a den 27. februar 2009 under hendes barselsorlov,
og at santaris i.h.t. ligebehandlingslovens § 16, stk. 4 bærer bevisbyrden for, at bortvisnin-
gen ikke var begrundet i hendes graviditet eller barsel. denne bevisbyrde har santaris ikke
løftet.
        særligt vedrørende godtgørelsens størrelse gøres det gældende, at det må anses at
være en skærpende omstændighed, at santaris har opsagt a og efterfølgende bortvist hende
under barsel. det forhold, at a var ansat på en tidsbegrænset ansættelsesaftale og som ph.d.,
skal ikke påvirke størrelsen af den udmålte godtgørelse, ligesom varigheden af ansættelses-
forholdet i denne sag ikke skal have betydning for udmålingen af godtgørelsen. godtgørel-
sen skal på denne baggrund udmåles til 18 måneders løn.
        såfremt retten måtte vurdere, at hverken opsigelse eller den efterfølgende bortvisning
var i strid med ligebehandlingsloven, gøres det gældende, at bortvisningen af a var uberet-
tiget, hvorfor hun har krav på betaling af løn i opsigelsesperioden samt betaling af godtgø-
relse i henhold til funktionærlovens § 2b. santaris har bevisbyrden for bortvisningens beret-
tigelse, hvilken santaris ikke på nogen måde har løftet.
passivitet
santaris har under alle omstændigheder grundet udvist passivitet fortabt retten til at bort-
vise a. hvis betingelserne for bortvisning var opfyldt, skulle bortvisningen være sket senest
                                             - 111 -
den 4. februar 2009, da santaris på det tidspunkt i mindst 14 dage havde haft de nødvendige
informationer til at afgøre, om der skulle ske bortvisning. det absolut seneste tidspunkt for,
at bortvisning kunne være sket, uden at der indtrådte passivitet, var den 20. februar 2009, da
santaris på dette tidspunkt var fuldt ud i stand til at vurdere, om indholdet af de fremfundne
mails skulle medføre bortvisning af a. mailen af 25. februar 2009 fra advokat ole damsbo
indeholder ikke nye informationer, der i forhold til a berettigede til at afvente med en bort-
visning. hertil kommer, at de i notatet til mailen indeholdte konklusioner/hypoteser, som
allerede var santaris bekendt forud for den 20. februar 2009, ikke kan begrunde en bortvis-
ning, jf. også det nedenfor vedrørende syn- og skøn anførte.
       udsættelse af suspensionen den 20. februar 2009 er uden retsvirkning og kan ikke på-
beråbes af santaris, allerede fordi det af brevet fremgår, at suspensionen forudsatte, at a
modtog sin løn for februar måned.
       da santaris den 20. februar 2009 hverken bortviste eller udbetalte løn til a, bortfaldt
suspensionen, da forudsætningens for den ikke blev opfyldt. santaris kædede bortvisningen
af a sammen med muligheden for et forlig med b, og formålet med at udskyde bortvisnin-
gen var alene at lægge pres på b. fra den 20. februar 2009 var det santaris´ risiko, at bortvis-
ningen først blev foretaget den 27. februar 2009, hvilket under de foreliggende omstændig-
heder, herunder sammenkædningen med et forlig i en sag, der ikke har nogen ansættelses-
retlig relevans, må antages at have medført, at santaris ikke længere kunne bortvise a den
27. februar 2009 og under ingen omstændigheder med tilbagevirkende kraft til den 2. februar
2009.
       det gøres således gældende, at suspensionen – i det omfang santaris kan påberåbe sig
den – udelukkende tjente til varetagelse af deres interesser for at forbedre forligsmuligheder
overfor b. dette fremgår af brevet af 20. februar 2009 fra advokat finn schwartz. da forliget
ikke blev accepteret indenfor den af santaris fastsatte frist den 27. februar 2009 kl. 13.00,
bortvistes a samme dag kl. 15.50.
as private e-mails og tort
det gøres gældende, at santaris ved at åbne og læse as private e-mails og/eller ved i strid
med as ønsker at have informeret ku om hendes opsigelse som sket - har krænket hendes
privatliv, hvorfor santaris skal betale en torterstatning, jf. erstatningsansvarslovens § 26. en
                                               - 112 -
gennemgang af en medarbejders mailkonto kræver en forudgående henvendelse til medar-
bejderen. det er ikke sket i denne sag, og der er aldrig givet formel tilladelse til adgangen.
tilgangen overholdt således ikke reglerne fra datatilsynet og udgør et brud på brevhemme-
ligheden. hertil kommer videresendelsen af hendes helbredsoplysninger, som bolette wildt
erkendte var i strid med persondataloven. santaris hæfter endvidere for de usandheder, der
er blevet udbredt i et offentligt retsmøde, på vegne af santaris.
               det bestrides, at santaris tilgang til as private e-mails havde nogen som helst
ansættelsesretlig relevans, fordi as forhold aldrig tidligere havde givet anledning til nogen
form for ansættelsesretlige reaktioner overfor hende. santaris tilgik hendes mailkonto med
det ene formål at finde beviser, der kunne bruges i sagen mod b.
       en torterstatning kan passende, henset til grovheden af brugen af de private e-mails,
fastsættes til kr. 25.000. det gøres i den forbindelse gældende, at a ikke havde nogen pligt til
at mærke sine private mails med ”privat”, allerede fordi ansættelsesaftalens pkt. 5-3 ikke
pålagde hende en pligt hertil. det forhold, at hun tvunget af omstændigheder har fremlagt
private mails, herunder til imødegåelse af de af santaris fremlagte private mails, forstærker
krænkelsen.
loyalitetspligten
santaris er afskåret fra at anvende relationen mellem b og a som begrundelse for brud på
loyalitetspligten, allerede fordi santaris ved ansættelsen af a vidste, at a og b ikke alene var
samlevende, men også havde arbejdede tæt sammen inden for det samme fagområde, her-
under kendte til, at b bistod a med råd og vejledning omkring hendes ph.d.
       det lå a stærkt på sinde, at hun ikke ville arbejde på santaris, medmin-dre virksomhe-
den var bekendt med karakteren af de opfindelser, som b havde gjort, og som han forud for
hendes ansættelse havde søgt patent på. derfor fik hun bs accept til kort tid efter sin ansæt-
telse at informere sine nærmeste overordnede om den nye metode, som b havde søgt paten-
teret.
       santaris skulle derfor allerede så tidligt som efter den 21. maj 2007 og absolut senest i
januar 2008 have truffet foranstaltning til at sikre, at a ikke kom i besiddelse af sensitive in-
formationer, hvis santaris havde været af den opfattelse, at relationen mellem b og a ud-
                                             - 113 -
gjorde et problem for santaris. santaris traf ingen foranstaltninger hverken i forhold til,
hvilke informationer der måtte tilflyde a, eller i form af en skriftlig indskærpelse overfor a.
       santaris kan ikke efter mindst 1 ½ år efter at have fået tilstrækkelig viden til at afgøre,
om bs aktiviteter kunne udgøre et problem for santaris, hævde, at relationen mellem a og b
udgjorde et problem for santaris, herunder at det skulle kunne bruges som grundlag for en
bortvisning. tværtimod viser de fremlagte bilag, at a under hele ansættelsen var sig den
mulige konflikt bevidst og håndterede den loyalt.
       indholdet af de fremlagte mails dokumenterer ikke, at a har brudt sin loyalitetspligt
overfor santaris, da indholdet enten relaterer sig til arbejdet med hendes ph.d. eller er udtryk
for fortrolige private samtaler mellem ægtefæller, som ikke kan begrunde en saglig opsi-
gelse, endsige en bortvisning.
       a har således ikke have brudt sin loyalitetspligt overfor santaris, og santaris har ikke
sandsynliggjort, at hun skulle have videregivet informationer om santaris´ fortrolige tekno-
logi til b.
       med det afholdte syn- og skøn er der gjort endeligt op med, at mailen af 25. februar
2009 på ingen måde kan bruges som dokumentation for, at a har misligholdt sit ansættelses-
forhold.
as erhvervs-ph.d
a havde selv allerede i 2006 udtænkt og designet sit ph.d-projekt, da ikke som et ph.d-pro-
jekt, men som et projekt hun gerne ville lave i sin stilling som forskningsassistent på panum.
projektet omhandlede design og brug af mirna mimics bl.a. modificeret med lna – altså
det modsatte af, hvad santaris arbejdede med, som var/er mirna inhibitors, altså antimirs.
       ligeledes omhandlede projektet anvendelsen af en biotinyleret mirna mimic, som
skulle bruges til at fiske proteiner og andre rnaer, der binder til mirnaet, med henblik på
at identificere disse. denne metode var baseret på en metode, som b og a selv havde an-
vendt tidligere i 2000-2003, da de under begges uddannelse på sdu samarbejdede om at
identificere proteiner og rnaer, der bandt til et lille rna i e. coli bakterier.
       a blev ansat som erhvervs-ph.d. studerende hos santaris med et løntilskud, som i 2007
udgjorde kr. 12.500 per måned. hun havde årligt 50.000 kroner i forskningsmidler og 20.000
                                              - 114 -
kr. i rejsemidler. ku modtog derudover 50.000 kr. årligt i overhead til dækning af undervis-
ning og laboratorie/kontorfaciliteter til en erhvervs-ph.d studerende.
       formålet med en ph.d. er helt generelt at sætte den studerende i stand til selvstændigt
at udtænkte og udføre forskningsprojekter. a fik netop sin erhvervs-ph.d. stilling på grund
af sin evne til selv at udtænke og udføre forskningsprojekter, herunder eksperimenter.
       det har derfor enhver formodning imod sig, at hun på santaris skulle have forbud
mod selv at tage stilling til, hvilke eksperimenter hun ville/skulle udføre og herunder, hvilke
remedier der skulle anvendes, særligt set i lyset af, at hun havde mulighed for helt selvstæn-
digt at udføre forskningen, herunder bestilling af nødvendige oligoer fra ku. det må på-
hvile santaris en tung bevisbyrde for, at det faktisk ikke skulle have forholdt sig sådan.
       alle bestillinger af oligoer, der blev foretaget af a hos ribotask, blev godkendt af sa-
kari kauppinen. skulle santaris senere have ”fortrudt” godkendelsen af indkøbene, var der
mulighed for at få omkostningerne for disse oligoer dækket af de forskningsmidler, a selv
rådede over.
opsigelse af as erhvervs-ph.d. og erstatning
det gøres overordnet gældende, at santaris´ håndering af as ph.d. var culpøs og har været
tabsforvoldende for hende.
       a er blevet påført et tab, uanset om hun senere kommer videre med sin ph.d., da san-
taris´ manglende opfyldelse af deres forpligtelser som minimum har medført et indkomsttab
for den periode, hvor hun kunne have været ph.d., hvis santaris havde håndteret forløbet
korrekt. det er i den forbindelse en skærpende omstændighed, at santaris i 2007 besluttede
ikke at patentere nogen del af resultaterne af as forskning. herved mistede santaris alle le-
gitime grunde til ikke at udlevere data og til at sikre udlevering af data ved ansættelsens
ophør. det forhold, at santaris i forløbet efter opsigelse forsøgte at bruge as data til at undgå
en sag, er også en skærpende omstændighed.
       a orienterede både bolette wildt og sakari kauppinen om, at hun selv ville kontakte
ku, når hun hvade fundet en løsning på videreførelsen. på trods af dette modtog hun i fe-
bruar 2009 et brev, om, at hendes ph.d på ku var opsagt af santaris, hvilket var i strid med
de indgåede aftaler og as eget ønske.
                                              - 115 -
       det gøres gældende, at denne handling var ansvarspådragende for santaris, da santa-
ris ikke havde nogen legitim grund til at sende brevet til ku. det gøres videre gældende, at
det forhold, at santaris ikke udleverede as forskningsdata umuliggjorde en videreførelse af
hendes ph.d.
       opsigelsen af as ph.d.-forløb og den manglende udlevering af data udgør ansvars-
grundlaget for hendes krav på erstatning. der er således en direkte årsagssammenhæng
mellem santaris´ opsigelse af as ph.d.-forløb og hendes efterfølgende og fremtidige ind-
komsttab.
       tabet er dokumenteret ved den fremlagte lønstatistik, der dokumenterer et indkomst-
tab på 6.000 kr. i løn hver måned med tillæg af feriepenge, ialt 81.000 kr. årligt. a har alene
påstået en erstatning svarende til 3 års indkomsttab, selv om det samlede tab er væsentlig
højere.
       endelig gøres det gældende, at a har opfyldt sin tabsbegrænsnings-pligt.
syn og skøn
syn og skøn i denne sag har af a hele tiden været opfattet som overflødigt. santaris´ mang-
lende inddragelse af syn- og skønserklæringen i det seneste processkrift bekræfter dette, da
svarerne fra skønsmændene korresponderer med det, som santaris selv kunne og burde
have indset for længe siden.
       skønserklæringen støtter således fuldt ud anbringendet om, at der ikke i b patentan-
søgninger kan genfindes noget, der stammer fra santaris.
       det skærper yderligere santaris´ bevisbyrde for, at a skulle have videregivet forret-
ningshemmeligheder til b eller i øvrigt have haft en dialog med ham, der overskrider græn-
sen for det loyale, særligt henset til at hun var ph.d.-studerende med eget selvstændigt pro-
jekt, udtænkt af hende selv allerede inden sin ansættelse, og til, at santaris allerede tidligt i
hendes ph.d. forløb meddelte hende, at de ikke var interesseret i at patentere noget fra hen-
des ph.d.-projekt.
       en gennemgang af besvarelsen af de af santaris stillede skønsspørgsmål viser, at
skønmændene ikke har kunnet bekræfte santaris´ tese om, at a skulle have forsynet b med
fortrolige informationer, herunder eksperimentelle data.
                                               - 116 -
        af særlig interesse for denne sag er svaret fra skønsmændene på, at de ”træk” beskre-
vet for blockmirer, der vedrørende længden på 8 nucleotider og fuld (lna) modificering
lige så godt kan være resultatet af abstrakt tankegang, som b øjensynligt før har været i stand
til at udtænkte, jf. patentansøgningen fra 2002 sagens bilag 35 og svaret på spørgsmål 11 i
skønsrapporten vedrørende denne sag. besvarelsen af de supplerende spørgsmål ændrer
ikke herpå.
santaris´ tab
santaris har ikke lidt noget tab som følge af forhold, som a er ansvarlig for, og santaris´ pro-
cesskrifter indeholder trods utallige opfordringer hertil ingen opgørelse af et tab, endsige
nogen dokumentation herfor, som a kan gøres ansvarlig for. det gøres derfor gældende, at
santaris ikke har noget modkrav, som kan anvendes til modregning i as tilgodehavende.
santaris´ selvstændige påstand
det gøres gældende, at a som minimum har udøvet og udøver lovligt tilbagehold i materia-
let tilhørende santaris. det gøres yderligere gældende, at det følger af jacob plenaas mail af
11. december 2008 til bolette wildt, at a skulle have pc og laboratoriebog udleveret.
        endelig gøres det gældende, at allerede fordi santaris nu 4 år efter ikke længere har
nogen retlig interesse i at få udleveret pc’en og laboratoriebog, skal a også af denne grund
frifindes for den nedlagte påstand.
manglende opfyldelse af opfordringer
santaris´ manglende fremlæggelse af as komplette mailkonto hos santaris og santaris´ i øv-
rigt manglende eller ufuldstændige opfyldelse af de øvrige opfordringer skal komme santa-
ris til skade, jf. herved princippet i retsplejelovens § 344, stk. 2.
manglende opsættende virkning af anke og omkostninger
a er i denne sag blevet påført meget betydelige omkostninger og henset til, at santaris kun
har finansiering til sin egen drift i en relativ begrænset periode fremadrettet, bør santaris’
anke af en dom, der giver a helt eller delvis medhold og pålægger santaris at betale omkost-
ninger til hende, ikke have opsættende virkning.
                                              - 117 -
        a anmoder således om, at retten giver hende adgang til at håndhæve dommen, uanset
at den ankes indenfor fuldbyrdelsesfristen, dels fordi det er højest usikkert, om hun senere
vil kunne opnå dækning for de tilkendte beløb, og dels fordi det allerede har været særdeles
krævende, herunder økonomisk, for hende, som privat person, at få denne sag ført.
        en anke for højesteret har lange udsigter, hvorfor det ved en domsfældelse af santaris
kun vil være rimeligt, at de forpligtes til straks at betale de forhåbentlig betydelige beløb,
som de bliver pålagt at betale til hende.
        a har længe været af den opfattelse, at denne sag er udtryk for et groft misbrug af rets-
systemet, og at santaris´ manglende vilje til at få sagen afsluttet alene har haft til formål at
forsøge at presse b til at overgive dennes opfindelser til santaris i et ”forlig”, da det har haft
meget vanskeligt at få øje på den ansættelsesretlige begrundelse for at fortsætte sagen, sær-
ligt henset til at denne type sager meget ofte forliges.
        santaris har således på intet tidspunkt kunnet dokumentere et tab, som berettiger dem
til at påstå modregning i as sidste månedsløn og godtgørelse m.v.
        det er således alene santaris´ forhold, der er skyld i, at sagen har været under forbere-
delse i første instans i næsten 4 år, og at hovedforhandlingen skal strække sig over 6 rets-
dage. det er også alene santaris´ forhold, der har gjort, at a har skullet trækkes igennem et
bekosteligt og helt unødvendigt syn- og skøn. endelig er det alene santaris´ manglende
vilje/evne til at være konkret med bortvisningsgrunde, der har nødvendiggjort, at a dels har
været tvunget til at skrive lange og detaljeret redegørelser for de faktiske forhold og dels at
fremlægge et meget stort materiale i et forsøg på at få santaris til at indse, at b intet behøvede
fra santaris for at gøre sine opfindelser, da dette åbenbart, til trods for hendes vedvarende
benægtelse heraf, var den eneste mulighed, hun havde for at godtgøre, at hun aldrig har vi-
deregivet fortrolige informationer om santaris til b.
        santaris skal derfor pålægges at bære alle omkostninger ved det afholdte syn- og skøn
og skal pålægges at friholde a for samtlige de påførte advokatomkostninger og faktiske
udlæg, herunder særligt da hun har ført denne sag som privatperson, hvilket gør at der pas-
sende skal ske en 1-1 dækning af de omkostninger, santaris helt ubegrundet har påført
hende, jf. herved retsplejelovens § 316.
        skulle sø og handelsretten ikke give a medhold, gøres det gældende, at der i denne
sag er sådanne særlige forhold, der gør, at santaris alligevel skal pålægges at betale delvis
                                              - 118 -
omkostninger til hende, herunder selv afholde samtlige omkostninger til syn- og skøn, alter-
nativt skal omkostningerne ophæves, jf. herved retsplejelovens § 313.
santaris har gjort følgende gældende:
opsigelsen af 6. november 2008:
ligebehandlingsloven beskytter lønmodtagere mod afskedigelse direkte eller indirekte be-
grundet i graviditet og barsel. loven forhindrer derimod ikke, at en arbejdsgiver afskediger
en gravid eller afskediger under barsel, hvis en sådan afskedigelse i øvrigt er begrundet i
ikke-kønsbestemte forhold, men bevisbyrden påhviler arbejdsgiver, jf. ligebehandlingslovens
§ 16, stk. 4.
       det gøres gældende, at opsigelsen af a den 6. november 2008 ikke er sket i strid med
ligebehandlingsloven, idet opsigelsen af a var begrundet i santaris’ økonomiske forhold.
om retspraksis henvises til u 2010.982.
               santaris har på baggrund af både det skriftlige materiale samt de afgivne
forklaringer løftet bevisbyrden for, at santaris beklageligvis var i den situation i oktober-no-
vember 2008, at det var driftmæssigt nødvendigt at foretage en kollektiv afskedigelse, og at
det var driftsmæssigt og sagligt begrundet, at a i den forbindelse var en medarbejder, der
beklageligvis bedst kunne undværes.
fremfinding af mails
a har gjort gældende, at processen i relation til fremfindelsen af hendes mails er erstatnings-
pådragende for santaris og endda en retsstridig krænkelse, der efter erstatningsansvarslo-
vens § 26, stk. 2, kan begrunde en tortgodtgørelse.
       for at tortgodtgørelse efter eal § 26, stk. 2, kan komme på tale, er det afgørende, om
der foreligger et helt særligt og retsstridigt forhold, således at krænkelsen efter sin karakter
og grovhed udgør en overtrædelse af en straffebestemmelse, jf. ufr1996b.324, ufr 2004.720
h og ufr 2005.1131ø.
               der er i as tidsbegrænsede ansættelsesaftale en meget præcis bestemmelse om
mail-problematikken. det var således klart for enhver medarbejder, der har underskrevet
den sædvanlige ansættelsesaftale, at medarbejderen skal markere sine private mails, hvis de
                                              - 119 -
vil anvende santaris-mailen til dette formål. ingen af de pågældende mails har været marke-
ret som privat.
        på baggrund af vidneforklaringer af bolette wildt, maja bojko og sakari kauppinen
kan det lægges til grund, at det har været en meget begrænset medarbejdergruppe hos san-
taris, der havde kendskab til søgningen, og at denne medarbejdergruppe var pålagt tavs-
hedspligt. de anførte mails har hverken været udbredt i virksomheden eller været gjort til
genstand for omtale på virksomheden.
        formålet med at gennemgå as mails var at sikre, at hun ikke havde forbrudt sig mod
sine ansættelsesretlige forpligtelser og derved konkret havde hjulpet en af santaris´ konkur-
renter. dette formål er et ansættelsesretligt sagligt formål.
        santaris har herefter været berettiget til på baggrund af den opståede mistanke til dels
at foretage en generel søgning i e-mailkorrespondancen, dels en specifik søgning, der resul-
terer i de fremlagte e-mails. berettigelsen af dette er driftsmæssigt begrundet, men berettigel-
sen skal også ses i sammenhæng med, at der blev sikret vandtætte skotter mellem santaris’
øvrige personale og de seks medarbejdere, som underskrev en særlig tavshedspligtsaftale.
                selv hvis sø- og handelsret måtte finde, at det var i strid med as ret, medfører
håndteringen af disse mails på ingen måde, at der er tale om en krænkelse, der kan karakte-
riseres som retsstridig og kan begrunde tortgodtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26,
stk. 2.
        det gøres gældende, at santaris i den foreliggende situation, hvor der var betydelig
mistanke om illoyal handlemåde, har været berettiget til at screene og derefter gennemgå as
mailkorrespondance med en potentiel konkurrent, at det skyldes as egne forhold, at santaris
ved gennemgangen af hendes mailkorrespondance tillige har åbnet (uafmærkede) mails med
mere privat indhold, idet hun ikke har levet op til sin ansættelsesretlige forpligtelse til at
markere relevante e-mails som private, at de åbnede mails ikke indeholder særlige private
oplysninger, at santaris har handlet respektfuldt i relation til private oplysninger ved at
sikre, at kun få fik oplysningerne, og at der blev indgået særlige fortrolighedserklæringer
herom, hvorimod a selv har offentliggjort selv-samme mails under denne sag. der foreligger
derfor hverken en krænkelse af a eller en sådan grovhed, at en eventuel krænkelse kan be-
skrives som retsstridig, hvorfor a ikke er berettiget til tortgodtgørelse.
                                              - 120 -
bortvisningen (brud på loyalitetspligten)
det er evident, at ægtefæller, der arbejder i konkurrerende virksomheder igennem hele deres
adfærd skal sikre, at der er vandtætte skotter mellem de informationer mv., som hver af æg-
tefællerne får indsigt i på deres respektive arbejde, således at der på ingen måde er informa-
tioner, der går gennem disse vandtætte skotter med risiko for, at det kan få en betydning for
de pågældendes virksomheder.
                en medarbejder er utvivlsomt omfattet af en loyalitetspligt over for sin
arbejdsgiver, og denne loyalitetspligt omfatter bl.a. en tavshedspligt, der indebærer, at man
ikke må røbe informationer, der kan skade virksomheden. når udtrykket "skade virksomhe-
den” anvendes, følger det af retspraksis, at også "risiko" for skade er omfattet af loyalitets-
pligten.
                loyalitetspligten er alment glædende, uanset om der er kontraktlige
bestemmelser om det eller ej, men i denne sag er tavshedspligten direkte beskrevet i ansæt-
telsesaftalens punkt 4.0. brud på loyalitetspligten både i relation til loyalitet og tavshedspligt
kan, som det fremgår af retspraksis, jf. u1983.559, u1987.495h og u2007.2482v, betragtes
som en væsentlig misligholdelse af ansættelsesforholdet, der berettiger arbejdsgiveren til at
bortvise medarbejderen.
        i santaris var der en særdeles klar praksis med hensyn til tavshedspligt i relation til alt,
der gik ud af virksomheden, mens der i virksomheden som følge af forskermiljøet var fuld-
stændig åbenhed internt om forskningsmæssige resultater.
        med hensyn til b og hans virksomhed indebærer dette ansættelsesretligt, at der er en
konkurrencesituation mellem b og den virksomhed og aktivitet, der er rundt omkring ham,
og as arbejdsgiver, santaris, hvilket naturligvis skærper loyalitetspligten og dermed tavs-
hedspligten i relation til at give informationer, der indebæer risiko for eller direkte er skade-
lige for santaris.
                de i sagen fremlagte e-mails vedrørende informationsflowet mellem a og b
viser, at a gang på gang handlede illoyalt over for santaris, og der er klare, eklatante eksem-
pler på overtrædelse af tavshedspligten. e-mails viser, at der har været et flow af informatio-
ner, der i visse tilfælde er i direkte konkurrence, i andre tilfælde er i risiko for konkurrence,
og igen i andre tilfælde er en direkte konspiration konkurrencemæssigt imod santaris. i alle
tre tilfælde er der tale om forhold, der enkeltvis og samlet udgør et bortvisningsgrundlag.
                                              - 121 -
                i den forbindelse skal det erindres, at sakari kauppinen i forbindelse med hen-
vendelsen fra morten lindow om bs nyetablerede hjemmeside påpegede overfor aen, at
hun havde tavshedspligt, og at han gentog denne formaning overfor a, efter markus hei-
denblad havde henvendt til ham ca. 1½ måned efter. på trods af disse formaninger fortsatte
a sit informationsflow.
       hertil kommer, at a i de vigtige dage i august, september og begyndelsen af oktober
2007 havde fuld adgang til al information omkring de landvindinger, som man i hvert fald
hos santaris mente, at man havde på daværende tidspunkt inden for micro-rna, og at det
forløb, der er på ægtefællens side, jf. skønserklæringens svar på as spørgsmål 8 og spørgs-
mål 17 og 18, der understøtter, at b fra a fik de fortrolige oplysninger om santaris' arbejde,
der muliggjorde hans indføjelse af nye, kravbegrundende elementer i sin ansøgning af 16.
oktober 2007.
       der er intet belæg for as forklaring om anvendelsen af b som sparringspartner, og at b
qua sin optræden ved konferencer var en tilladelig informationsmodtager.
                sammenfattende gøres det gældende, at det skriftlige materiale og de afgivne
forklaringer dokumenterer, at der ingen vandtætte skotter har været under as ansættelse
hos santaris i relation til informationsflowet til b om kritiske og ofte kommercielle oplysnin-
ger. på denne baggrund var der et berettiget bortvisningsgrundlag, som faktisk havde eksi-
steret lang tid før opsigelsen af 6. november 2008, og som i hvert fald kunne begrunde bort-
visningen den 27. februar 2009.
konsekvensen af en berettiget bortvisning
ved væsentlig misligholdelse har en arbejdsgiver ret til at hæve ansættelsesforholdet. så-
fremt medarbejderens væsentlige misligholdelse består i brud på loyalitetspligten, sikrer
hæveadgangen, at virksomheden ikke længere kan bruges som base for den konkurrerende
virksomhed, og at arbejdsgiveren ikke er forpligtet til at betale løn til medarbejderen og der-
ved understøtte den konkurrerende virksomhed økonomisk.
       i mange tilfælde viser det sig dog, at den konkurrerende adfærd har stået på i en peri-
ode, før arbejdsgiveren bliver klar over det. i sådanne tilfælde vil arbejdsgiveren kunne
kræve lønnen tilbagebetalt fra det tidspunkt, hvor medarbejderen har påbegyndt mislighol-
delsen, jf. bl.a. u1986.190h, u1981.291h, u1994.655h, u2007.1263h, u2012.2533h.
                                              - 122 -
               konsekvensen af en berettiget bortvisning den 27. februar 2009 er, at a ikke har
krav på hverken løn for januar og februar 2009 eller fratrædelsesgodtgørelse aftalt i forbin-
delse med den kollektive afskedigelse.
passivitet
der er en almindelige grundsætning om, at der skal reklameres overfor misligholdelse uden
ugrundet ophold, hvilket også gælder i forbindelse med bortvisning. udgangspunktet er, at
reklamationspligten indtræder, når arbejdsgiveren kommer eller burde komme til kundskab
om misligholdelsen.
       dette udgangspunkt modificeres dog af, at arbejdsgiveren skal have tid til at fortage de
fornødne undersøgelser vedrørende misligholdelsens art og omfang.
               såfremt arbejdsgiveren på grund af kompleksitetet skal have tid til at afklare,
hvorvidt og i hvilket omfang der foreligger væsentlig misligholdelse, indtræder der ikke
retsfortabende passivitet, såfremt arbejdsgiveren bruger tid på at afklare problemstillingen,
jf. u1970. 184h.
       baggrunden for passivitetsgrundsætningen er, at funktionæren skal kunne have en be-
rettiget forventning om, at et vist forhold ikke vil blive påberåbt som væsentlig mislighol-
delse. hvis medarbejderen ikke er vidende om, at arbejdsgiveren har fundet ud af, at medar-
bejderen har væsentlig misligholdt, kan medarbejderen heller ikke have en berettiget for-
ventning om, at en given handlemåde er accepteret af arbejdsgiveren. allerede af den grund
vil der ikke være passivitet.
       arbejdsgiveren gerne må overveje konsekvenserne af medarbejderens misligholdelse,
men der skal være taget forbehold for bortvisning.
               denne sag er kendetegnet ved, at der var mange små brikker, der skulle sættes
sammen til et puslespil, og dette samlede puslespil også i relation til patentproblematikken
først forelå ved notatet af 24. februar 2009, hvorfor den suspension af passivitet frem til den
27. februar 2009 ikke rammer santaris, og at santaris derfor ikke har forpasset muligheden
for at bortvise a. det er væsentligt i relation til passivitet at lægge vægt på det meget kom-
plicerede, mangesidede faktum og også grovheden af as handlemåde. det er også væsent-
ligt, at santaris har forbeholdt sig bortvisningsadgangen siden bolette wildts e-mail af 30.
januar 2009, der blev fremsendt 5-6 dage efter fremfindingen af mails, og efter der forgæves
                                              - 123 -
var forsøgt etableret et møde allerede den 28., 29. eller 30. januar 2009. en-deligt er det væ-
sentligt, at a efter bolette wildts e-mail af 30. januar 2009 og mødet den 2. februar 2009
kunne have en berettiget forventning om, at bortvisningsspørgsmålet var "taget af bordet".
på den baggrund var det sagligt fornuftigt fra santaris´ side at opnå en samlet løsning med
både a og b og dennes selskaber, og a har hele tiden vidst, at bortvisningen ville være alter-
nativet til en samlet løsning. derfor foreligger der ikke retsfortabende passivitet, der kan
medføre, at bortvisningen den 27. februar 2009 er fortabt.
erstatningskrav relateret til ophør af erhvervs ph.d
a har bevisbyrden for, at santaris har handlet ansvarspådragende i relation til det forhold, at
erhvervs-ph.d'en blev afbrudt, samt at der er årsagssammenhæng mellem den påståede ska-
degørende handling og et evt. opstået tab, herunder at hun har opfyldt sin
tabsbegrænsningspligt. a har endvidere bevisbyrden for tabest størrelse.
      erhvervs-ph.d'en ophørte i forbindelse med bortvisningen. der er intet i sagen, der do-
kumenterer, at a ikke kunne have opnået et nyt ph.d-forløb i overensstemmelse med det
tidligere passerede, idet det bemærkes, at hun en gang tidligere er ophørt i et ph.d- forløb.
               det bestrides, at der foreligger en ansvarspådragende adfærd fra santaris. a
har ikke dokumenteret, at hun ikke kunne have fået genoplivet sit erhvervs-ph.d-forløb i en
anden virksomhed, og at hun har levet op til sin tabsbegrænsningspligt.
               herudover har hun ikke løftet bevisbyrden for, at der er årsagssammenhængen
mellem den påståede skadegørende handling og det økonomiske krav.
størrelsen af en evt. godtgørelse
såfremt santaris ikke måtte have løftet bevisbyrden for, at der ikke ved afskedigelsen af a
blev lagt vægt på hendes fravær på grund af barsel, gøres det gældende, at størrelsen af en
eventuel godtgørelse efter ligebehandlingsloven må fastsættes under hensyntagen til hendes
anciennitet og til de øvrige omstændigheder, herunder om der er tale om en afskedigelse
som led i en større personalereduktion.
      a havde været ansat lidt over 1½ år. der blev forsøgt omplacering, men der var ingen
ledige stillinger. det gøres derfor gældende, at en godtgørelse til a, når henses til det anførte,
bør fastsættes til noget lavere en 9 måneders løn, f.eks. 6 måneders løn, jf. u2011.1776h.
                                            - 124 -
       overfor as påstand om godtgørelse efter funktionærlovens § 2b - såfremt sø- og han-
delsretten finder, at det passerede ikke er en tilsidesættelse af ligebehandlingsloven - gøres
det samme gældende som anført i relation til ligebehandlingsloven. efter funktionærloven er
der ikke omvendt bevisbyrde, og a har ikke løftet bevisbyrden for, at afskedigelsen og/eller
bortvisningen skulle være usaglig. en godtgørelse efter funktionærlovens § 2b kan under
hensyn til ansættelsesforholdets længde maksimalt udgøre 3 måneders løn.
udlevering af laptop og santaris´ øvrige ejendele.
a gør gældende, at hun er ejer af den anførte dell laptop. hun har bevisbyrden for dette
ejerskab.
       af mailkorrespondancen i januar mellem a og bolette wildt giver bolette wildt udtryk
for, at arbejdscomputeren må a ikke beholde. as forklaring om ejerskabet til computeren
kan ikke tillægges vægt, og a har ikke løftet bevisbyrden for et sådant ejerskab. santaris´
krav på udlevering af laptop samt øvrige ejendele, der tilhører santaris, er berettiget og bør
følges.
sagens omkostninger
ved fastsættelsen af sagens omkostninger skal der udover sagens tidsmæssige udstrækning
samt længden af hovedforhandlingen og det forud for hovedforhandlingen gennemførte syn
og skøn tages hensyn til, at santaris har udarbejdet materialesamling på ca. 400 sider samt
måtte fremkomme med ekstra bilag c.
t 4/09 og t 16/09 - b-sagen
santaris har gjort følgende gældende:
overfor b og querdenker
querdenker må tåle en fuldstændig identifikation med b, idet b er eneejer af selskabet. det
er en skærpende omstændighed, at querdenker er etableret med det formål at drive virk-
somhed, der udtrykkeligt konkurrerer med santaris, hvilket b har været bekendt med.
                                             - 125 -
      det er usædvanligt og utvivlsomt i strid med god patentskik, at en patentagent indgi-
ver egne patentansøgninger og særligt, når det sker inden for klienternes forretningsområ-
der. dette støttes af svaret på skønsspørgsmål 8. indgivelse af egne patentansøgninger er
under disse omstændigheder i strid med de for patentagenter gældende etiske normsæt, jf.
bl.a epo code of conduct, bl.a. pkt. 4d og 4e.
               det har i den forbindelse endvidere stor betydning, at b ubestridt var klar over,
at den teknologi, han selv søgte patent på og baserede sin virksomhed på, var i direkte kon-
kurrence med den kunde, santaris, som han selv var med til at betjene hos p&v, og hvis
strengt fortrolige teknologi han havde uhindret adgang til. b havde fuld adgang til p&vs
databasesystem og derved også til santaris´ansøgninger og sagsakter. på baggrund af forkla-
ringer fra bl.a. kim wagner og skønsmændene kan det endvidere lægges til grund, at b
havde læst og sat sig ind i bilag 12, idet han ellers ikke ville kunne have foretaget de ændrin-
ger, som han gjorde.
               det er en skærpende omstændighed, at bs ansøgninger sigter mod opnåelse af
grundlæggende samme biologiske effekt og søger at opnå dette ved midler, der blot er en
spejling af den teknologi, som b kendte fra santaris´ ansøgninger.
               det er endvidere åbenbart, at b ikke var berettigt til selv at indlevere ansøgning
herpå. dette følger af de almindelige regler om rådgiveransvar. en kunde hos et patentbu-
reau har en berettiget forventning om, at sagsbehandleren som led i sin rådgivning stiller sin
fulde ekspertise til rådighed for kunden med henblik på at optimere resultatet for den på-
gældende. b burde derfor have delt sine tanker og idéer omkring den komplementære løs-
ning – nemlig blockmiren - som et led i sin rådgivning. det er i den forbindelse en skær-
pende omstændighed, at b efter at have fået en skriftlig advarsel, men inden sin fratræden,
indgav yderligere ansøgninger i eget og querdenkers navn. dette støttes yderligere af, at b
fra a både før og efter sin ansættelse hos p&v modtog informationer om santaris´ udvik-
lingsarbejde fra a.
               santaris´ opfindelser er baseret på resultaterne af laboratorieforsøg, og det er
usandsynligt, at b selv kunne have forudset de bestemte strukturelle karakteristika i sine
ansøgninger uden at have adgang til at udføre sådanne forsøg. det har formodningen for sig,
at b blev hjulpet på vej af santaris´ansøgninger i relation til sin egen ansøgning, som han
indgav umiddelbart efter. det er i den forbindelse uvæsentligt, hvor b ellers kunne have haft
                                               - 126 -
sin viden fra. b har endvidere forklaret, at han ikke kendte og ikke har læst de i sagen frem-
lagte patentskrifter og lignende. b og querdenker har bevisbyrden for, at b ikke har brugt
eller er blevet hjulpet på vej af bilag 12, og den bevisbyrde er ikke løftet.
                dette indebærer i sig selv en krænkelse af markedsføringslovens § 1 og § 19.
       for så vidt angår erstatningen har det på nuværende tidspunkt ikke været muligt for
santaris at opgøre et tab, hvilket er begrundelsen for, at påstandene er nedlagt som de er.
overfor p&v
p&v er bundet af epis code of conduct, hvoraf det følger, at de er ansvarlige for deres an-
sattes, herunder bs, udøvelse af deres hverv. det følger i øvrigt også af de almindelige regler
om principalansvar i dl 3-19-2 samt de almindelige fuldmagtsregler. når der som i denne
sag er tale om ansvar i kontrakt, ifalder arbejdsgiveren ansvar for sine ansatte, også selv om
der er tale om abnorme handlinger.
                p&v har endvidere et selvstændigt ansvar for at have handlet i strid med ele-
mentære normer og kutymer inden for patentagentbranchen og ikke levet op til sit professi-
onelle ansvar som rådgiver. p&v har forsømt at undersøge i, hvilket omfang bs patentan-
søgte teknologi kunne kollidere med santaris´ ansøgninger. det har formodningen imod sig,
at p&v ikke skulle have gjort sig bekendt med indholdet af bs ansøgninger. p&vs advarsel
til b var en utilstrækkelig reaktion på hans brud på ansættelsesvilkårene, hvortil kommer, at
p&v ikke fulgte op på denne advarsel. p&v forsøgte ikke at udvirke, at offentliggørelsen af
bs patenter blev bremset, enten ved at ansøgningerne blev trukket tilbage eller ved overdra-
gelse til sig selv i kraft af lov om arbejdstagers opfindelser. p&v burde også have orienteret
santaris, så de selv havde mulighed for at agere. endeligt har p&v som patentfuldmægtig
for querdenker indleveret wo ´537 og wo ´639, og de blev ved med at stå som fuldmægtig
på disse ansøgninger indtil efteråret 2009, ligesom b fortsatte som patentkonsulent efter 31.
august 2007. herved har p&v handlet i strid med regulation of discipline for epi, art. 3.2.,
ved ikke, så snart man blev klar over sammenhængen, at trække sig som fuldmægtig på
disse ansøgninger.
påstand c(v) er et udtryk for forholdsmæssigt afslag.
                                              - 127 -
overfor mirrx
mirrx må tåle fuldstændig identifikation med b. selskabets investorer blev gjort opmærk-
somme på den verserende retssag i forbindelse med deres indskud i selskabet. investorernes
indtræden i selskabet efter stiftelsen er uden betydning for spørgsmålet om, hvorvidt mirrx
som selskab var i god tro på det tidspunkt, hvor selskabet erhvervede rettighederne ved ap-
portindskud. som følge af det personsammenfald, der eksisterede, da mirrx blev stiftet, af b
og de overdragne patentrettigheder, har mirrx ikke været i god tro.
       mirrx kan ikke erhverve bedre ret end b og querdenker, jf. gældsbrevslovens § 27.
       hvis b havde gjort, som han skulle, og fortalt santaris om sine idéer, ville santaris have
indføjet disse i deres ansøgning, og det ville være santaris, der stod som opfinder til de på-
gældende patenter. i denne situation kan man efter patentlovens § 53 kræve overførsel af
patentet, men også ud fra et genoprettelsessynspunkt må den fordel, som b har fået, betyde,
at patentet skal tilbageføres til santaris. hvis b ville have ret til at blive nævnt som medop-
finder, ville han have pligt til at overdrage rettigheder-ne helt og fuldt til santaris. hvis hans
ansøgninger måtte antages at række ud over det, som santaris måtte have krav på blev tilfø-
jet i deres ansøgning, og der ikke kunne ske en adskillelse, ville der bestå et sameje.
       dette sameje ville indebære, at santaris ville have en ubegrænset ”freedom to operate”
– i hvert fald i det omfang, patentrettighederne burde være tilført santaris. dette svarer til en
vederlagsfri licens inden for santaris´ forretningsområde. udnyttelsen af et sameje kræver
ikke tilladelse fra en medopfinder. væsentlige dispositioner vil kræve enighed, men almin-
delige dispositioner kræver ikke tilladelse fra en medopfinder. hvis bs indgivelse af ansøg-
ningerne er retsstridigt, har mirrx ingen beskyttelsesværdi interesse i at modsætte sig, at
santaris får ”freedom to operate” inden for deres forretningsområde. på den måde vil man
kunne neutralisere den skade, der er påført santaris, og b ville stadig sidde tilbage med ejer-
skabet til patenterne.
       det gøres endelig gældende, at der ikke er grundlag for at fravige reglen om, at anke af
en eventuel dom har opsættende virkning for fuldbyrdelsen, jf. retsplejelovens § 480, stk. 2.
b og querdenker aps har under den mundtlige procedure i retten henholdt sig til de af
mirrx anførte anbringender og har anført følgende i deres påstandsdokument:
”…
                                                   - 128 -
1.1     frifindelsespåstanden
1.1.1   til støtte for den nedlagte frifindelsespåstand gør sagsøgte 1 og 2 følgende gældende:
1.1.2   de sagsøgte bestrider på noget grundlag at have handlet retsstridigt i forhold til sagsøger, herunder
        ved indgivelse af de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger med tilhørende patentfamilier, der
        kræver fælles prioritet med eller udspringer af de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger.
1.1.2.1 sagsøgte 1 har ikke modtaget informationer fra a om sagsøgers fortrolige teknologi.
1.1.3   sagsøgte 1 er eneopfinder af de i bilag 4 og 5 indeholdte opfindelser, som er gjort af sagsøgte 1 alene
        på grundlag af sagsøgte 1's hidtidige viden og erfaringer og ud fra offentligt tilgængelige kilder, jf.
        herved også de i sagen afgivne skønserklæringer, der klart dokumenterer, at sagsøgte 1 var i stand til
        at gøre de i bilag 4 og 5 indeholdte opfindelser uden anvendelse af sagsøgers fortrolige teknologi.
1.1.4   de sagsøgte bestrider således, at indgivelsen af de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger med
        tilhørende patentfamilier og senere opdateringer på noget grundlag udgjorde en overtrædelse af mar-
        kedsføringslovens § 19.
1.1.5   videre gøres det gældende, at indgivelse af egne patentansøgninger som ansat i et patentbureau mulig-
        vis er usædvanlig, men at det ikke gør indgivelsen retsstridigt, herunder i forhold til sagsøger.
1.1.6   sagsøgte 1’s indgivelse af patentansøgninger var i værste fald en potentiel misligholdelse af
        ansættelsesforholdet med sagsøgte 3. sagsøgte 3 har dog ikke dokumenteret i 2006 – 2007 at have
        haft en firmapolitik, som sagsøgte 1 var bekendt med og som gjorde det klart for sagsøgte 1, at indgi-
        velse af egne patentansøgninger udarbejdet i fritiden var i strid med sagsøgte 3’s firmapolitik. sag-
        søgte 1’s accept af den som bilag 17 fremlagte advarsel var alene en anerkendelse af dens modtagelse,
        ikke dens indhold.
1.1.7   hvis indgivelsen af patentansøgninger under ansættelses hos sagsøgte 3 som sådan – udgjorde et
        retsstridigt forhold, så udgjorde det det ikke kun i forhold til sagsøger, men i forhold til alle sagsøgte
        3’ kunder, der kunne have interesser inden for det tekniske område bilag 4 og 5 potentielt dækkede,
        hvorfor der alene vil kunne være tale om misligholdelse af aftaleforholdet mellem sagsøgte 3 og sag-
        søger, hvorfor sagsøger allerede af denne grund er afskåret fra at rette krav direkte mod sagsøgte 1 og
        2.
1.1.8   ex tuto bestrider sagsøgte 1 og 2, at sagsøger på noget grundlagt har dokumenteret eller sandsynlig-
        gjort, at ansatte hos sagsøgte 3 i 2006 - 2007 havde en pligt til at bringe nye opfindelser i forslag eller
        på anden måde aktivt medvirke at forbedre kundernes opfindelser.
1.1.9   b var således ikke ansat af santaris pharma til at gøre opfindelser for dem. b var heller ikke som selv-
        stændig konsulent antaget af santaris pharma til at gøre opfindelser for santaris pharma.
1.1.10  b var heller ikke igennem sagsøgte 3 antaget til at gøre opfindelser for santaris pharma.
                                                   - 129 -
1.1.11 b har end ikke hos sagsøgte 3 rådgivet santaris pharma omkring patentbeskyttelse af deres opfindel-
       ser.
1.1.12 b var ansat af sagsøgte 3 til som konsulent efter instruktion fra kunderne/kollegaer bl.a. at hjælpe
       sagsøgte 3’s klienter med at patentbeskytte deres opfindelser og sikre bedst mulig patentbeskyttelse på
       grundlag af den forskning og udvikling sagsøgte 3’s klienter har udført. disse opgaver har b udført til
       fulde.
1.1.13 ex tuto gøres det gældende, at sagsøger ved ikke tydeligt at have gjort anskrig/indsigelser de genta-
       gende gange sagsøger af enten a eller b selv blev gjort bekendt med naturen af opfindelserne i bilag 4
       og 5 har fortabt enhver mulighed for senere at gøre gældende, at de sagsøgte 1 og 2 har handlet rets-
       stridigt og tabsforvoldende ved at indgive de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger med tilhø-
       rende patentfamilier.
1.1.14 det er således en skærpende omstændighed i denne sag, at det er sagsøger, der valgte at afbryde
       drøftelserne om et fremtidigt samarbejde med sagsøgte 1 og 2. dette faktum må have som konse-
       kvens, at sagsøger skal føre et entydigt/ utvetydigt bevis for rigtigheden af de af sagsøger nedlagte på-
       stande og enhver bevisusikkerhed skal komme sagsøger til skade.
1.2    de af sagen omfattede teknologier/opfindelser og syn- og skønserklæringerne
1.2.1  i forhold til de afgivne syn- og skønserklæringer gør de sagsøgte overordnet gældende, at følgende
       kan udledes af skønsmændenes besvarelser til understøttelse af, at de sagsøgte ikke har handlet rets-
       stridigt overfor sagsøger.
1.2.2  sagsøgers patentansøgninger omhandler oligonukleotider (såkaldte lna antimirs) der har mikrorna
       som target og som altså er komplementære til mikrorna jf. besvarelsen af spørgsmål a1
1.2.3  lna antimirs var kendte inden tidligste prioritetsdato for sagsøgers ansøgninger jf. bevarelsen af
       spørgsmål a4
1.2.4  sagsøgte 1’s ansøgninger omhandler oligonukleotider (såkaldte blockmirs) der ikke har mikrorna
       som target, men derimod har mikrorna bindingsites i mrna som target og altså er komplementære
       til mikrorna bindingssites jf. besvarelsen af spørgsmål b1
1.2.5  blockmirs anvender en anden mekanisme end antimirs og har en anden teknisk effekt end antimirs, jf.
       besvarelsen af spørgsmål c6.
1.2.6  sagsøgers patentansøgningerne indeholder ikke eksperimentelle data der demonstrerer eller underbyg-
       ger blockmir mekanismen, jf. besvarelsen af spørgsmål e1 og e2
1.2.7  kendskab til sagsøgers patent ansøgninger var ikke nødvendigt for at gøre opfindelserne indeholdt i
       bilag 4 og 5., jf. besvarelsen af spørgsmål d3 og d4
1.2.8  indholdet i sagsøgers patentansøgninger var ikke mere relevante end andre dokumenter beskrivende
       antimirs i forhold til at gøre de i bilag 4 og 5 beskrevne opfindelser, jf. besvarelsen af spørgsmål d5.
                                                   - 130 -
1.2.9  en fagmand ville ikke blive ledt hurtigere til de løsninger som fremgår af patentansøgningerne, frem-
       lagt som bilag 4 og 5 end han ville uden kendskab til sagsøgers patentansøgninger, jf. besvarelsen af
       spørgsmål 22.
1.2.10 selv hvis det lægges til grund, at sagsøgte 1 kendte til indholdet af sagsøgers patentansøgninger bi-
       drog disse ansøgninger ikke yderligere til indholdet i de som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgnin-
       ger, jf. bevarelsen af spørgsmål 23.
1.2.11 sagsøgte 1 og 2 henviser i øvrigt til det af sagsøgte 3 og adciteret omkring forståelsen og fortolknin-
       gen af de fremlagte skønserklæringer i deres påstandsdokument/sammenfattende processkrift anførte
       og gør de samme anbringender gældende. disse anbringender skal således anses for en del af dette på-
       standsdokument.
1.2.12 endvidere henviser sagsøgte 1 og 2 i det hele til det i adciteret’s sammenfattende processkrift anførte
       omkring teknologierne/parternes opfindelser og hændelsesforløbet, som sagsøgte 1 og 2 i det hele til-
       træder og som i det hele skal anses for tillige at være gjort gældende på vegne sagsøgte 1 og 2/afgivet
       af sagsøgte 1 og 2.
1.3    manglende opfyldelse af opfordringer
1.3.1  sagsøgers manglende opfyldelse af de i svarskriftet indeholdte opfordringer skal jf. princippet i
       retsplejelovens § 344, stk. 2 komme sagsøger til skade, herunder når der skal træffes afgørelse om
       spørgsmålet om sagens omkostninger, jf. det nedenfor anførte.
1.4    sagsøgers tab – frifindelse for tiden
1.4.1  finder sø- og handelsretten at de sagsøgte eller en af dem har handlet retsstridig overfor sagsøger,
       gøres følgende yderligere gældende:
1.4.2  sagsøger har ikke redegjort for hvad der skal forstås ved ”ethvert erstatningsretligt værnet tab” bortset
       fra afholdte udgifter.
1.4.3  de sagsøgte har ikke påført sagsøger noget tab.
1.4.4  de sagsøgte gør derudover gældende, at hvis sø- og handelsretten måtte finde, at indgivelsen af de
       som bilag 4 og 5 fremlagte patentansøgninger med tilhørende prioritetsansøgninger var retsstridigt i
       forhold til sagsøger, så skal der ske frifindelse for tiden, da sagsøger ikke har dokumenteret at have
       lidt et konkret tab som følge af sagsøgtes retsstridige handling, herunder et tab som opfylder de erstat-
       ningsretlige betingelser for at kunne pålægges de sagsøgte.
1.4.5  de i påstanden anførte udgifter til udregning af sagens tekniske aspekter, advokat – og
       patentagentudgifter, udgifter til syn – og skøn, tages der stilling til i forbindelse med afgørelsen af sa-
       gens omkostninger.
                                                 - 131 -
1.4.6 de sagsøgte gør i den forbindelse gældende, at sagsøger ikke ud over de ved sagens afgørelse til-
      kendte omkostninger vil kunne kræve yderligere omkostninger afholdt til sagens forberedelse eller
      gennemførelse betalt af de sagsøgte 1 og 2.
1.4.7 de sagsøgte gør i den forbindelse gældende, at sagsøgers omkostninger, hvis de skal pålægges sag-
      søgte 1 og 2 enten skal ophæves eller nedsættes ganske betragteligt, da omkostningerne primært må
      antages at være afholdt i et forsøg på at få medhold i de nedlagte påstande om overdragelse af/licens
      til opfindelserne indeholdt i bilag 4 og 5 og de hertil hørende patentfamilier, da sagsøger ikke i øvrigt
      er i stand til at dokumentere nogen typer af tab overhovedet.
1.4.8 ex tuto gør de sagsøgte gældende at de sagsøgtes eventuelle ansvar skal bortfalde/nedsættes som følge
      af egen skyld hos sagsøger, der må antages selv at have bragt sig i en situation, hvor sagsøger ikke
      uden opfindelserne indeholdte i bilag 4 og 5 med tilhørende patentfamilier har ”freedom to operate”,
      herunder gøres det gældende, at sagsøger forud for sagsøgte 1’s indgivelse af den som bilag 4 frem-
      lagte ansøgning og denne prioritetsansøgninger selv kunne have gjort opfindelsen indeholdte i bilag 4,
      da sagsøger ifølge egen argumentation må antages at have været i besiddelse af den fornødne viden og
      kundskab til selv at gøre opfindelsen og få den patenteret, således som det faktiske skete for flere
      forskningshold i verden.
1.5   lempelse/bortfald af ansvaret
1.5.1 i forhold til sagsøger gør de sagsøgte gældende, at et eventuelt pålagt ansvar i forhold til sagsøger skal
      bortfalde alternativt lempes i medfør af erstatningsansvarslovens § 24, da ansvaret særligt for b vil
      virke urimeligt tyngende.
1.5.2 da sagsøgte 2 er ejer af bs aktier i adciteret bør erstatningsansvaret også bortfalde/lempes overfor
      sagsøgte 2, da der i dette forhold må antages at være identitet mellem sagsøgte 1 og 2.
1.5.3 det gøres videre gældende, at hvis sø- og handelsretten på andet grundlag end en overtrædelse af
      markedsføringslovens § 19 finder at de sagsøgte har forvoldt sagsøger tab, så foreligger der i øvrigt
      også sådanne usædvanlige omstændigheder, da b i så fald vil blive pålagt et erstatningsansvar på et
      grundlag end ikke sagsøgte 3 har kendt til, at ansvaret også af denne grund skal bortfalde alternativt
      lempes.
1.5.4 i forhold til sagsøgte 3, så gøres det gældende, at bs ansvar skal bortfalde i medfør af erstatningsan-
      svarslovens § 19, stk. 1. det gøres videre gældende, at bestemmelsen stk. 2 ikke kan bringes i anven-
      delse, da de i bestemmelsen nævnte forhold ikke er til stede i denne sag.
1.5.5 endvidere gøres det gældende, at ansvaret overfor sagsøgte 3 herunder den indbyrdes regres skal
      bortfalde/lempes efter erstatningsansvarslovens § 24, da ansvaret vil være helt urimeligt tyngende for
      sagsøgte 1 og 2.
1.6   omkostninger m.v. og manglende opsættende virkning.
1.6.1 sagsøgte 1 og 2 er i denne sag blevet påført meget betydelige omkostninger både direkte i form af
      sagsomkostninger og indirekte i form af værditab på sagsøgte 2’s aktier i mirrx therapeutics a/s.
                                                 - 132 -
      sagsøgte 1 og 2 tager forbehold for, når denne sag er afsluttet, i en særskilt sag at gøre et erstatnings-
      krav gældende overfor sagsøger, hvis de sagsøgte bliver frifundet.
1.6.2 henset til at sagsøger kun har finansiering til sin egen drift i en relativ begrænset periode fremadrettet,
      ønsker sagsøgte 1 og 2 at sagsøgers anke af en dom der frifinder sagsøgte 1 og 2 og pålægger sagsøger
      at betale omkostninger til sagsøgte 1 og 2 ikke skal have opsættende virkning.
1.6.3 de sagsøgte 1 og 2 anmoder således om, at retten giver de sagsøgte adgang til at håndhæve dommen,
      uanset at den ankes indenfor fuldbyrdelsesfristen. dette dels fordi det er højest usikkert om sagsøgte 1
      og 2 senere vil kunne opnå dækning for de tildelte omkostninger og dels fordi det allerede har været
      særdels krævende for sagsøgte 1 og 2 at få denne sag ført. en anke for højesteret har lange udsigter,
      hvorfor det ved en frifindelse af sagsøgte 1 og sagsøgte 2 kun vil være rimeligt at sagsøger forpligtes
      til at betale de forhåbentlig betydelige omkostninger som sagsøgte bliver pålagt.
1.6.4 henset til indholdet af sagsøgers replik, kan de sagsøgte ikke sige sig fri for, at formålet for sagsøger
      ikke så meget er at få medhold i de nedlagte påstande, men at forhindre at sagsøgte 1 og 2 samt særligt
      mirrx therapeutics a/s kan tiltrække de nødvendige midler til at udvikle opfindelserne indeholdt i
      bilag 4 og 5. efter sagsøgte 1 og 2’s opfattelse så har sagsøger ikke fremlagt et eneste konkret bevis til
      støtte for de nedlagte påstande, og sagsøger har fortsat ikke gjort rede for hvilket retsgrundlag der
      muliggør at sagsøger kan få overdraget patentansøgningerne fremlagt som bilag 4 og 5 endsige få sø-
      og handelsretten til at pålægge mirrx therapeutics a/s at give sagsøger en licens.
1.6.5 de sagsøgte 1 og 2 har længe været af den opfattelse at denne sag er udtryk for et groft misbrug af
      retssystemet og at sagsøgers manglende vilje til at få sagen koncentreret, og ikke mindst at de mange
      – efter de sagsøgtes opfattelse helt unødvendige - formalitetsindsigelser alene har haft til formål at få
      trukket sagen i langdrag, så sagsøgte 1 og mirrx therapeutics a/s ikke kan komme i gang med at ud-
      nytte opfindelserne indeholdt i bilag 4 og 5.
1.6.6 det står således klart, at sagsøger efter modtagelsen af den som bilag 32 fremlagte redegørelse og
      mødet mellem sagsøgte 1 og sagsøger den 19. februar 2009 burde have indset, at en sag mod sagsøgte
      1 og 2 og adciteret var grundløs, hvorfor sagsøger skal pålægges selv at bære alle omkostninger til det
      afholdte syn- og skøn og skal pålægges at friholde sagsøgte 1 og 2 for samtlige de påførte advokatom-
      kostninger og faktiske udlæg, herunder særligt da b er blevet påtaget at føre denne sag som privatper-
      son, hvilket gør at der må ske en 1-1 dækning af de omkostninger sagsøger – efter de sagsøgtes op-
      fattelse – helt ubegrundet – har påførte sagsøgte 1 og 2, jf. herved retsplejelovens § 316.
      i ovenstående redegørelse er end ikke medtaget den meget betydelige tid b selv/personligt har været
      tvunget til at bruge på sagen.
1.6.7 endelig skal følgende forhold tages i betragtning ved afgørelsen af hvilke omkostninger sagsøger, bør
      pålægges: a) sagsøger har både i sine henvendelse til de sagsøgte og under hele retssagen alene
      fremkommet med løse/brede påstande, påstande hvis berettigelse der fortsat ikke er redegjort for og en
      dokumentation som i bedste fald har været mangelfuld. b) det forhold at sagsøger helt har undladt at
      svare på de i svarskriftet indeholdte og meget relevante opfordringer på trods af at sagsøger har haft
      siden 26. juli 2009 til at svare på opfodringerne. det bemærkes hermed at sagsøgers replik er blottet
      for behandling af de sagsøgtes 1 og 2 svarskrift, hvilket – hvis sø og handelsretten frifinder sagsøgte
                                                    - 133 -
          1 og 2 må være en klart skærpende omstændighed. de ovenfor anførte forhold har tvunget de sagsøgte
          til at bruge urimelig og unødig tid og ressourcer på forhold som sagsøger alene bærer ansvaret for.
1.6.8     sagsøger har således først fredag den 4. januar 2012 frafaldet påstandene b(i) a – b(i) c overfor sag-
          søgte 2 selv om svarskriftet indeholdte de nødvendige oplysninger til at kunne afgøre, at påstandene
          ikke kan opfyldes af sagsøgte 2.”
p&v har gjort følgende gældende:
ad p&vs påstand 1
i forhold til santaris´ påstand c(i) vedrører denne efter sin ordlyd alene ansvar for de patent-
og/eller brugsmodelansøgninger, som b selv har indleveret, men derimod ikke ansøgninger
indleveret af querdenker. påstanden omfatter således kun bilag 13, 14, 15, 16 og 21, og på-
standen kan ikke fortolkes udvidende. enhver inkonstistens mellem santaris´ brede syns-
punkter og de snævre påstande må komme santaris selv til skade.
       santaris’ påstand c (i) må forstås således, at påstanden alene vedrører p&vs eventuelle
ansvar i medfør af dl 3-19-2. p&v gør gældende, at p&v ikke har pådraget sig ansvar over-
for santaris i medfør af dl 3-19-2. p&vs eventuelle ansvar i medfør af dl 3-19-2 kan alene
dække handlinger foretaget af b, indtil han fratrådte som ansat hos p&v den 31. august 2007.
størstedelen af de patentansøgninger, som santaris’ påstand c (i) dækker, blev imidlertid
indleveret efter denne dato. dette gælder ansøgningerne i bilag 4, 5, 23, 24, 25, 26 og 27. p&v
kan under ingen omstændigheder pålægges ansvar i medfør af dl 3-19-2 i relation til disse
ansøgninger og dermed ej heller i relation til de ændringer af de forudgående ansøgninger,
som disse efterfølgende ansøgninger indebar. det forhold, at der blev indgået en konsulent-
aftale mellem p&v og b, er uden relevans i relation til dl 3-19-2, idet der ikke derved etable-
res et ”husbond”-forhold i dl 3-19-2´s forstand.
       p&v kan ej heller pålægges ansvar i medfør af dl 3-19-2 i relation til de ansøgninger,
som blev indleveret før den 31. august 2007 (dvs. ansøgningerne i bilag 13, 14, 15, 16, 21 og
22), allerede fordi disse ansøgninger ikke længere eksisterer. dette gælder uanset, at ansøg-
ningerne efterfølgende er blevet offentliggjort i forbindelse med offentliggørelsen af pct-
ansøgningerne bilag 4 og 5.
                                              - 134 -
       et arbejdsgiveransvar i medfør af dl 3-19-2 forudsætter bl.a., at den ansatte har hand-
let ansvarspådragende, hvilket vil sige, at der kan påvises en relevant skadegørende hand-
ling eller undladelse. dette er ikke tilfældet i den foreliggende sag, idet det efter bevisførel-
sen må lægges til grund, at santaris ikke har påvist eksistensen af en relevant skadegørende
handling. santaris har heller ikke påvist, at det specifikt er bs indlevering af patentansøgnin-
ger i eget navn, der har medført nogen aktuel eller potentiel skade for santaris. tværtimod
synes der at være enighed om, at selve indleveringen af en ansøgning ikke har skadevirk-
ning, men at det er offentliggørelsen, der teoretisk kan skade santaris.
       santaris kan således ikke sandsynliggøre, at b har udnyttet erhvervs-hemmeligheder
tilhørende santaris ved udarbejdelsen af sine patentansøgninger. det er i den forbindelse
alene relevant at se på den viden, der kan anses som erhvervshemmeligheder i markedsfø-
ringslovens forstand. det fremgår af skønsmændenes svar på p&vs spørgsmål 23-30, at
santaris’ erhvervshemmeligheder ikke kan genfindes i bs ansøgninger. skønsmændene fast-
slår endvidere, at bs ansøgninger ikke nødvendigvis må være baseret på santaris’ erhvervs-
hemmeligheder. santaris har således ikke ført bevis for, at der på nogen måde er sket en ud-
nyttelse af viden fra santaris.
       selve det forhold, at b har indleveret patentansøgninger i eget navn in-denfor et be-
slægtet teknisk område, kan ikke i sig selv anses som ansvarspådragende i relation til dl 3-
19-2, når det må lægges til grund, at b ikke i den forbindelse har udnyttet erhvervshemme-
ligheder tilhørende santaris. den, der har gjort en opfindelse, har ret til at ansøge om patent
herpå, jf. patentlovens § 1, stk. 1, og santaris kan ikke – i mangel af udtrykkelig aftale herom
– kræve ejendomsret eller andre rettigheder til idéer eller opfindelser gjort af personer uden-
for santaris uden anvendelse af erhvervshemmeligheder tilhørende santaris, herunder ek-
sempelvis personer ansat hos p&v. også en patentagent har ret til at gøre selvstændige op-
findelser og indlevere ansøgninger på dem, uden at dette i sig selv skal anses for ansvarspå-
dragende efter dl 3-19-2.
       det bestrides, at en ansat hos et patentbureau har pligt til af egen drift at gøre nye op-
findelser for kunden. den ansatte har heller aldrig pligt til at foreslå nye opfindelser for kun-
den, hvis den ansatte helt undtagelsesvist skulle have gjort en sådan, således at det kan blive
ansvarspådragende for patentbureauet, hvis man ikke gør det. det er klart ikke en del af et
patentbureaus ydelse at levere et opfinderisk bidrag til de opfindelser, som kunden har gjort,
                                             - 135 -
og som kunden derfor ønsker patentbureauets bistand til at udarbejde patentansøgninger
om. dertil kommer, at p&vs opdrag fra santaris i relation til bilag 12 var en klar ekspediti-
onssag i form af en opdatering af en allerede indleveret ansøgning, og opdraget blev fulgt til
punkt og prikke. p&v leverede rent faktisk en bedre ydelse end santaris kunne forvente, idet
b af egen drift indsatte to helt nye anvendelseskrav og formulerede et krav 56 med tilhø-
rende tekst i beskrivelsen. vederlaget for dette arbejde beløb sig alene til 7.950 kr. ex. moms,
idet det bemærkes, at vederlaget tillige afspejler, hvad santaris kunne forvente lavet.
       det er p&v uvedkommende, hvorvidt bs indlevering af patentansøgninger - i eget
navn og uden p&vs vidende og i strid med p&vs firmapolitik og bs ansættelsesretlige for-
pligtelser – muligvis kan indebære et ansvar for b/quer-denker efter markedsføringslovens
§§ 1 eller 19, og en eventuel overtrædelse af markedsføringsloven fra bs/querdenkers side
kan ikke begrunde et ansvar for p&v i medfør af dl 3-19-2. santaris kan således ikke hævde,
at b/querdenker i relation til indleveringen af bs patentansøgninger skal anses som konkur-
rent til santaris – hvorved markedsføringsloven muligvis kan finde anvendelse – og samti-
digt hævde, at b/querdenker i relation til indleveringen af bs patentansøgninger skal anses
som ansat hos p&v, hvorved dl 3-19-2 muligvis kan finde anvendelse.
               retspraksis har, hvor skadevolder har tilknytning til flere forskellige
virksomheder, valgt at lægge principalansvaret hos den virksomhed, som skadevolderens
adfærd har forbindelse til. i dette tilfælde vil det være bs personlige virksomhed og fra 2. juli
2007 querdenker.
       et arbejdsgiveransvar i medfør af dl 3-19-2 forudsætter også, at den skadeforvoldelse,
som arbejdsgiveren skal gøres ansvarlig for, står i forbindelse med tjenesten. heller ikke
denne betingelse er opfyldt i den foreliggende sag.
       indleveringen af patentansøgninger fandt sted i privat regi i bs fritid - udelukkende i
hans egen interesse, og uden nogen som helst forbindelse med udførelsen af bs arbejdsopga-
ver som patentkonsulent hos p&v. indleveringen fandt endvidere sted uden p&vs vidende
og i klar strid med p&vs firmapolitik, jf. herved p&vs advarsel til b. indleveringen skete
uden anvendelse af faciliteter hos p&v og var også i klar strid med p&vs interesser i øvrigt.
bs indgivelse af egne patentansøgninger var i det hele taget en så usædvanlig, atypisk og for
p&v upåregnelig adfærd fra en patentkonsulents side, at p&v ikke kan ifalde ansvar efter
dl 3-19-2.
                                              - 136 -
       ved vurderingen af, om skaden er tilføjet ”derudi”, er det principielt uden betydning,
om b har udnyttet erhvervshemmeligheder tilhørende santaris ved udarbejdelsen af sine
patentansøgninger eller på anden måde handlet ansvarspådragende overfor santaris.
               det bestrides endeligt, at ”almindelige fuldmagtsregler”, som anført af santaris,
kan indebære ansvar for p&v for bs indlevering af egne ansøgninger. ligesom santaris er
afskåret fra, så sent som i deres påstandsdokument, at fremsætte nye anbringender om, at
der i relation til dl 3-19-2 skulle være handlet ansvarspådragende fra andre p&v-medarbej-
deres side.
ad p&vs påstand 2
p&v har i svarskriftet side 9 opfordret santaris til at præcisere, hvorledes man forestiller sig,
at p&v kunne have ”udvirket”, at bs patentansøgninger blev trukket tilbage før publicering.
denne provokation er ikke blevet besvaret. dette kan for så vidt ikke undre, idet det er en
kendsgerning, at p&v ikke har kunnet ”udvirke” en sådan tilbagetrækning. en verserende
patentansøgning kan kun tilbagetrækkes af ansøger/indehaver, og b har fra første færd til-
kendegivet fuldstændigt entydigt, at han ikke var villig til at trække ansøgningerne tilbage.
det bemærkes, at p&v ikke havde mulighed for at kræve bs patentansøgninger overført til
sig i medfør af lov om arbejdstageres opfindelser eller på andet grundlag.
       santaris’ påstand c (ii) er således meningsløs eller i det mindste af ubestemt indhold
og bør afvises, idet den søger at pålægge p&v ansvar for en umulighed, altså at have und-
ladt at ”udvirke” noget, som p&v ikke kunne ”udvirke”. det bemærkes, at påstanden alene
omfatter patentansøgninger indleveret af b, jf. ”de af sagsøgte 1, jf. påstand a(1) indleverede
patentansøgninger” og ”ansøgningernes indlevering, da man blev bekendt hermed”, og at
disse patentansøgninger (dvs. ansøgningerne i bilag 13, 14, 15, 16, 21 og 22 m.fl.) faktisk er
blevet trukket tilbage.
       subsidiært bør p&v frifindes for santaris’ påstand c (ii). p&v gør gældende, at der bør
ske frifindelse, allerede fordi en del af påstanden søger at pålægge ansvar for en umulighed,
og fordi patentansøgningerne blev trukket tilbage jf. ovenfor. endvidere gøres det gældende,
at p&v ikke som anført i santaris’ påstand c (ii) er ”selvstændigt ansvarlig” overfor santaris.
                                               - 137 -
                i forhold til santaris´ påstand c(ii) pkt. (a) gøres det gældende, at p&v notorisk
har forsøgt at udvirke, at b trak sine ansøgninger tilbage, for det blev ham pålagt på mødet
den 7. februar 2007, hvilket blev gentaget i den efterfølgende skriftlige advarsel.
i relation til p&vs ”selvstændige ansvar” gør p&v gældende:
p&v håndterede oplysningen om, at b havde indleveret patentansøgninger i eget navn, på
en adækvat og forsvarlig måde og kan allerede derfor ikke pålægges erstatningsansvar for
ikke at have ”udvirket” ansøgningernes tilbagetrækning eller for ikke at have orienteret
santaris om ansøgningernes indlevering. straks efter at p&v af b på mødet den 7. februar
2007 var blevet oplyst om, at b i november 2007 havde indgivet to patentansøgninger i eget
navn, tilkendegav p&v således, at man fandt dette ufor-eneligt med bs stilling som patent-
konsulent hos p&v. få dage senere overbragte p&v endvidere en skriftlig advarsel til b,
hvori det udtrykkeligt anførtes, at bs indlevering af egne patentansøgninger var i strid med
p&vs firmapolitik, og at man fandt bs aktivitet ”stærkt kritisabel”. p&v pålagde endvidere
b, at han enten skulle trække ansøgningerne tilbage eller overdrage dem til en uafhængig
tredjepart. b tilkendegav kort tid efter, at han ikke agtede at opfylde p&vs krav, hvilket se-
nere afstedkom bs opsigelse af 27. april 2007.
       at p&v ikke orienterede santaris om ansøgningernes indlevering, kan ikke medføre
erstatningsansvar for p&v. p&v har ikke pligt til at delagtiggøre sine kunder i et ansættel-
sesretligt mellemværende mellem p&v og en ansat, og endvidere ville en sådan orientering
have været menings- og indholdsløs. p&v fik således ikke i forbindelse med drøftelserne
med b i februar 2007 og månederne derefter nærmere oplysninger om de patentansøgninger,
som b havde indleveret i november 2006, herunder eksempelvis nærmere oplysninger om,
hvad ansøgningerne vedrørte, og p&v havde ingen muligheder for at skaffe sådanne oplys-
ninger fra andre end b selv, indtil ansøgninger baseret på bs prioritetsansøgninger måtte
blive publiceret. p&v havde således ikke i februar 2007 og i månederne derefter nogen kon-
kret viden om, hvad ansøgningerne indeholdt, og havde allerede af den grund ikke basis for
at vurdere, om der kunne træffes yderligere forholdsregler.
       p&v blev ikke orienteret om bs indlevering af to yderligere patentansøgninger den 4.
februar 2007 (bilag 15 og 16) eller om indleveringen af to yderligere patentansøgninger hhv.
den 14. juni 2007 og den 24. juli 2007 (bilag 21 og 22). p&v blev ej heller orienteret om stiftel-
                                              - 138 -
sen af querdenker i juli 2007, og p&v var ikke bekendt med dette selskabs eksistens før efter
bs fratræden. disse forhold betyder i øvrigt, at bortset fra bilag 13 og 14 må alle patentan-
søgninger omfattet af santaris’ påstand c (ii) være p&v uvedkommende, allerede fordi p&v
ikke var bekendt med disse ansøgningers eksistens.
       p&v fik den 22. november 2007 kendskab til indholdet af bs ansøgning wo
2008/061537 (bilag 4) i forbindelse med, at querdenker anmodede p&v om at forestå selve
den praktiske indlevering af denne ansøgning dagen efter. ansøgningen i bilag 4 er imidler-
tid ikke omfattet af santaris’ påstand c (ii), og endvidere var santaris på dette tidspunkt alle-
rede orienteret om det overordnede indhold af bs opfindelser, herunder at b havde indleve-
ret patentansøgninger.
       det bestrides under alle omstændigheder, at p&v på noget tidspunkt, eksempelvis i
forbindelse med påtagelse af fuldmægtighvervet på wo 2008/061537 (bilag 4) eller på den
senere ansøgning wo 2008/151639 (bilag 5), burde have orienteret santaris om ansøgninger-
nes eksistens eller indhold. en sådan orientering ville forudsætte, at santaris har en slags
eneret til at indgive patentansøgninger indenfor bestemte tekniske områder, hvilket ikke er
tilfældet. endvidere ville en sådan orientering have været udtryk for en overtrædelse af
p&vs fortrolighedsforpligtelser overfor p&vs kunde querdenker.
       ved vurderingen af punkt (b) i santaris’ påstand c (ii) skal det tages i betragtning, at
santaris efter det for p&v oplyste blev bekendt med eksistensen og det overordnede indhold
af bs ansøgninger i 2006 eller senest i maj/juni 2007, at santaris løbende fik yderligere oplys-
ninger om ansøgningernes indhold i den efterfølgende periode, bl.a. i december 2007, og at
wo 2008/061537 (bilag 4) blev offentliggjort den 29. maj 2008 og wo 2008/151639 (bilag 5)
den 18. december 2008. endvidere havde p&v gennem hele 2007 og 2008 et udmærket sam-
arbejde med santaris, og santaris omtalte på intet tidspunkt i denne periode situationen i
relation til b/querdenker, herunder at der eventuelt kunne bestå en konflikt mellem santaris
og b/querdenker. santaris rettede først henvendelse til p&v om sagen i januar 2009, og
santaris valgte først den 20. marts 2009 at opsige sit samarbejde med p&v. bl.a. på baggrund
af disse omstændigheder er det p&vs opfattelse, at punkt (b) i santaris’ påstand c (ii) er ud-
tryk for efterrationalisering fra santaris’ side, og at en orientering fra p&v til santaris ikke
ville have gjort nogen forskel, allerede fordi santaris var bekendt med ansøgningernes eksi-
stens og overordnede indhold på et tidligere tidspunkt end p&v.
                                              - 139 -
       det kan også konstateres, at santaris intet foretog sig gennem hele 2007 og 2008, hver-
ken overfor b/querdenker eller overfor p&v, i relation til b/ querdenker, førend man i ja-
nuar 2009 rettede henvendelse til parterne. santaris foretog sig eksempelvis intet med hen-
blik på at forhindre publicering af bs ansøgninger. det påhviler santaris at bevise, at man
ville have ageret anderledes, hvis man på et eller andet tidspunkt fra p&v havde modtaget
nogen form for orientering om bs/ querdenkers ansøgninger.
       et ”selvstændigt ansvar” for p&v for de to specifikke undladelser, som opregnes un-
der punkt (a) og (b) i santaris pharmas påstand c (ii), kan ikke begrundes med betragtninger
om overtrædelse af markedsføringsloven.
       et ansvar for p&v for overtrædelse af markedsføringsloven må kræve, at p&v har væ-
ret bekendt med den aktivitet, som kan være udtryk for en overtrædelse af loven. som oven-
for anført fandt bs indlevering af patentansøgninger imidlertid sted uden p&vs vidende, i
privat regi i bs fritid og helt uden forbindelse med udførelsen af bs arbejdsopgaver som pa-
tentkonsulent hos p&v. indleveringen var endvidere i klar strid med p&vs firmapolitik og
p&vs interesser i øvrigt. i relation til eventuel overtrædelse af markedsføringsloven kan
disse aktiviteter fra bs side derfor ikke anses som aktiviteter udført af p&v.
       i relation til markedsføringslovens § 1 bemærkes i øvrigt, at bestemmelsen ikke kan
anvendes på forholdet mellem santaris og p&v, allerede fordi der ikke forelå eller foreligger
nogen konkurrencerelation mellem dem.
       i relation til markedsføringslovens § 19 bemærkes, at santaris ikke har grundlag for at
hævde, at p&v har overtrådt denne bestemmelse. santaris pharma har da ej heller præcise-
ret, hvilken af bestemmelserne i § 19, stk. 1-5 der hævdes at være blevet overtrådt fra p&vs
side. som anført ovenfor er det p&v uvedkommende, hvorvidt bs indlevering af patentan-
søgninger kan indebære et ansvar for b/querdenker efter markedsføringsloven, hvis
b/querdenker betragtes som konkurrenter til santaris.
       et ”selvstændigt ansvar” for p&v for de to specifikke undladelser, som opregnes un-
der punkt (a) og (b) i santaris’ påstand c (ii), kan ikke begrundes med betragtninger om
overtrædelse af branchekutymer, etiske regelsæt eller lignende.
       der eksisterer således ikke branchekutymer, etiske regelsæt eller lignende, som er bin-
dende eller vejledende for p&v, og som regulerer eller giver vejledning om, hvorledes p&v
                                               - 140 -
bør agere i en så atypisk og usædvanlig situation, som forelå, da p&v fik oplysning om, at b
havde indleveret to patentansøgninger i eget navn.
       et ”selvstændigt ansvar” for p&v for de to specifikke undladelser, som opregnes un-
der punkt (a) og (b) i santaris’ påstand c (ii), kan ikke begrundes med betragtninger om råd-
giveransvar.
       p&v kan ifalde rådgiveransvar overfor en kunde, såfremt p&v leverer uforsvarlig råd-
givning eller i øvrigt ikke udfører de ydelser, som p&v har fået i opdrag at udføre for kun-
den, forsvarligt. det har imidlertid klart ikke været en del af p&vs opdrag i sager for santa-
ris at ”udvirke” tilbagetrækning af patentansøgninger indgivet af b/quer-denker eller at ori-
entere santaris om eksistensen eller indholdet af ikke-offentliggjorte patentansøgninger ind-
givet af disse.
ad p&vs påstand 3 og 4:
santaris’ påstande c (iii) og c (iv) søger at tvinge p&v til ”at anerkende […] at være erstat-
ningsansvarlig” for det tab, som p&v ”i henhold til påstand c (i) / påstand c (ii) er ansvarlig
for”. p&v skal så at sige anerkende at være ansvarlig, hvis man er ansvarlig efter påstand c
(i) og/eller påstand c (ii). påstand c (iii) og c (iv) er dermed meningsløse eller i hvert fald
uden selvstændigt indhold ved siden af santaris’ påstand c (i) og c (ii). p&v gør gældende,
at dette i sig selv bør medføre en frifindelse, men p&v henviser i øvrigt til bemærkningerne
ovenfor ad p&vs påstand 1 og 2.
       p&v gør endvidere gældende, at der under alle omstændigheder ikke vil være kausa-
litet mellem et eventuelt tab og de handlinger og undladelser, som er omfattet af santaris’
påstande c (i) og c (ii). santaris’ eventuelle tab vil alene være forårsaget af bs/ querdenkers
dispositioner, herunder særligt dispositioner foretaget efter bs fratræden. sådanne dispositi-
oner er p&v uvedkommende. endvidere vil bs/ querdenkers fremtidige dispositioner også
kunne være afgørende for, om santaris vil lide noget tab og i givet fald hvilket. også så-
danne dispositioner er p&v uvedkommende.
       det gøres tillige gældende, at santaris ikke har lidt noget tab. santaris har indtil videre
ikke konkretiseret, hvori et tab skulle bestå. i stævningen er således alene anført nogle gene-
relle og udokumenterede betragtninger om, at konsekvensen af de sagsøgtes handlinger og
undladelser angiveligt skulle være, at santaris’ ”muligheder for at indlevere nye, brede an-
                                               - 141 -
søgninger indenfor deres kerneområde” er blevet begrænset, og at der nu foreligger ”man-
geårig usikkerhed omkring kravomfanget” af bs ansøgninger.
       endvidere gøres det fra p&vs side gældende, at p&v må frifindes for santaris’ påstand
c (iii) og c (iv), idet santaris ikke har søgt at begrænse sit eventuelle tab. santaris har således
ikke søgt at nedlægge et forbud mod b/querdenker, men har tværtimod valgt at trække en
forbudsbegæring mod querdenker tilbage. man har dermed ikke forsøgt at sikre, at
b/querdenker ikke i perioden frem til sagens endelige afgørelse foretager dispositioner, der
måtte stride mod santaris’ eventuelle rettigheder. endvidere lod santaris dialogen mellem b
og santaris i 2007 og 2008 løbe ud i sandet. efter det for p&v oplyste kunne denne dialog
have resulteret i indgåelse af en licensaftale eller anden mindelig løsning mellem
b/querdenker og santaris.
       p&v er uforstående overfor, hvad det praktiske formål med santaris’ påstand c (iii) og
c (iv) er. i tilfælde af, at santaris får medhold i en eller begge påstande og afkræver p&v
betaling af konkrete beløb, vil parterne alligevel skulle søge hjælp hos domstolene til at vur-
dere årsagssammenhæng og adækvans samt forstå de uklare ord og vendinger, som fremgår
af påstandene, herunder særligt ”ethvert erstatningsretligt værnet tab” og ”de heraf nødven-
diggjorte udgifter til udredning af sagens tekniske aspekter, advokat og patentagentudgifter
m.v.”. sidstnævnte formulering har p&v i svarskriftet opfordret santaris om at præcisere og
dokumentere. denne provokation er ikke blevet besvaret.
       udgifter, som har været nødvendige i forbindelse med ”udredning af sagens tekniske
aspekter, advokat og patentagentudgifter m.v.” skal i øvrigt – i givet fald – tilkendes som en
del af sagsomkostningerne, jf. retsplejelovens § 316.
ad p&vs påstand 5:
tilbagebetaling af det honorar, som p&v har modtaget fra santaris ”for rådgivning i forbin-
delse med udformningen af deres heromhandlede patentansøgninger”, må kræve, at p&vs
rådgivning har været mangelfuld. dette er ikke tilfældet. det gøres i denne forbindelse gæl-
dende, at det som ovenfor anført ikke har været en del af p&vs opdrag i nogen sag for san-
taris at gøre nye opfindelser for santaris.
       den omstændighed, at b inden sin fratræden indgav patentansøgninger i eget navn
uden p&vs vidende som patentkonsulent hos p&v, bevirker ikke, at p&vs rådgivning over-
                                               - 142 -
for santaris i en eller flere konkrete sager var mangelfuld. tilsvarende har de to specifikke
undladelser, som opregnes i santaris’ påstand c (ii), intet med p&vs rådgivningsydelser at
gøre.
       p&v gør endvidere gældende, at santaris’ påstand c (v) er så ubestemt, at p&v også af
denne grund bør frifindes. det er således uklart, hvad der forstås ved de ”heromhandlede
patentansøgninger”, og en nærmere vurdering af påstanden må naturligvis forudsætte, at de
relevante ansøgninger kan identificeres.
p&vs påstand 6:
til støtte for p&vs friholdelsespåstand gøres det gældende, at ethvert beløb, som p&v måtte
blive tilpligtet at betale santaris på grundlag af santaris’ påstande c (i)-c (v), bør kunne af-
kræves b, querdenker og mirrx in solidum, idet årsagen til sagen naturligvis skal søges i
bs/querdenkers/mirrxs indgivelse og opretholdelse af de patentansøgninger, som er bag-
grunden for santaris’ sagsanlæg og påstande. det bemærkes, at p&vs eventuelle krav mod
b, querdenker og mirrx ikke bør nedsættes i henhold til erstatningsansvarsloven.
sagsomkostninger
i tilfælde af anke til højesteret vil det ikke være rimeligt at lade p&v bære risikoen for, at
santaris ikke vil eksistere eller ikke vil kunne opfylde sine forpligtelser på tidspunktet for
højesterets afgørelse. en eventuel anke bør derfor ikke tillægges opsættende virkning, jf.
retsplejelovens § 480, stk. 2, jf. stk. 5.
         der skal i øvrigt tillægges p&v sagsomkostninger, der afspejler de faktiske afholdte
udgifter, herunder advokatomkostninger siden sagens opstart i januar 2009.
mirrx har gjort følgende gældende:
santaris har bevisbyrden for, at de omstridte ansøgninger tilhører santaris. denne bevis-
byrde har santaris ikke løftet.
opfinderetten
                                             - 143 -
"den, der har gjort en opfindelse, […] har i overensstemmelse med [patentloven] ret til efter
ansøgning at få patent på opfindelsen", jf. patentlovens § 1. det fremgår af retspraksis, at
"ophavsmanden til den idé, som [opfindelsen] er udviklet på grundlag af" har opfinderret-
ten.
       opfinderen er idémanden, og b var ophavsmanden til den idé, han efterfølgende ud-
viklede blockmir-opfindelsen ud fra, og b havde derfor ret til de opfindelser, han beskrev i
sine ansøgninger. der er ingen andre end b, der hævder, at de har opfundet blockmiren eller
har fået idéen til den. ingen af de tre opfindere til bilag 12, kauppinen, elmén eller kerney,
har nævnt, at de opfatter sig som opfindere eller idémænd til blockmiren.
       santaris' ansøgninger vedrører specifikke udførelsesformer af antimirer, hvor antimi-
rerne både indeholder lna og er begrænset yderligere for at kunne patenteres, jf. spørgsmål
a4 til skønsmændene. bs ansøgninger beskriver derimod blockmirer uden yderligere be-
grænsninger, jf. spørgsmål b. en blockmir og santaris' særlige antimirer er grundlæggende
forskellige opfindelser, der ikke vil kunne indeholdes i samme patent.
       der fandtes en omfattende beskrivelse af antimir på tidspunktet for bs ansøgning i,
uden at blockmirer var beskrevet, hvilket efter mirxx’ opfattelse viser, at blockmiropfindel-
sen ikke var nærliggende hverken i forhold til antimirer generelt eller i forhold til santaris'
specifikke antimirs.
       blockmirer anvender en anden mekanisme end antimirer og har forskellig terapeutisk
profil, jf. spørgsmål c6. når de to lægemiddelløsninger sammenlignes, vil de have signifi-
kante forskelle i aktivitet og bivirkninger, idet modificering af mrna medfører en virkning
på genet som sådan, hvorimod hæmning af mikrorna er en hæmning af virkningen af mi-
krorna, hvilket kan være en række gener, jf. svaret på spørgsmål 5.
       santaris' teknologi havde ingen betydning som grundlag for blockmir-opfindelsen.
tredjemand var i en række tilfælde i stand til at komme frem til blockmirteknologien, uanset
at tredjemand ikke var i besiddelse af oplysningerne i santaris ansøgninger, jf. spørgsmål d3.
kendskab til santaris' ansøgninger var således ikke nødvendigt for at gøre blockmir-opfin-
delserne beskrevet i bs ansøgninger, jf. spørgsmål d4, og santaris' ansøgninger var heller
ikke mere relevante end andre offentlige dokumenter, der beskrev antimirer, jf. spørgsmål
d5.
                                              - 144 -
       at santaris ligeledes opfattede blockmirer som fundamentalt anderledes end santaris'
særlige antimirer understøttes yderligere af, at santaris – på trods af, at man længe havde
været bekendt med, at b havde indleveret ansøgninger på blockmirer - ikke reagerede før
januar 2009.
erhvervshemmeligheder
b har ikke misbrugt santaris eventuelle erhvervshemmeligheder. bs ansøgninger indeholder
ikke eksperimentelle data, jf. spørgsmål e1, og santaris' ansøgninger indeholder ikke data,
der demonstrerer eller underbygger blockmir-mekanismen, jf. spørgsmål e2, og fagmanden
vil ikke blive ledt hurtigere til de løsninger, som fremgår af bs ansøgninger, end han ville
være uden kendskab til ansøgningerne, jf. spørgsmål 7. den særlige knowhow, der findes i
santaris' ansøgninger, kan ikke genfindes i bs ansøgninger, jf. mirxx’ spørgsmål til skøns-
mændene.
       b havde inden sin ansættelse i p&v kendskab til lna oligonukleotider, korte fuldt
lna modificerede oligonukleotider og facilitering og hæmning af rna-rna interaktion, jf.
spørgsmål f1, og b havde inden as ansættelse i santaris indleveret de grundlæggende
blockmir-ansøgninger (bilag 13-16). han havde således viden om, hvordan der kan opnås høj
affinitet for oligomerer med længder på 8 og 11 nukleotider som blockmirer, der blandt an-
det kan være syntetiseret med lna monomerer, jf. spørgsmål f3. tilføjelsen af de korte oli-
goer er således ikke ny i forhold til bs første ansøgninger, men en generalisering af informa-
tionen heri.
       i santaris' ansøgninger findes ikke eksperimentel evidens for, at korte fuldt lna modi-
ficerede oligonukleotider kan anvendes som blockmirer, jf. spørgsmål e5. b var herudover
inden sin ansættelse i p&v medopfinder til en patentansøgning ud fra, hvilken det kunne
have været nærliggende at foreslå at hæmme interaktionen mellem mikrorna og mrna
ved anvendelse af korte fuldt lna modificerede oligonukleotider, der binder til mrna,
således som b efterfølgende gør i de omstridte ansøgninger, jf. spørgs-mål f2.
       det bemærkes endvidere, at exiqon og andre var i stand til at komme frem til block-
mirteknologien, uanset at de ikke var i besiddelse af oplysningerne i santaris´ ansøgninger,
jf. svaret på bilag d3.
                                             - 145 -
ingen hjemmel til overdragelse
hvis retten skulle finde, at b har misbrugt santaris’ erhvervshemmeligheder, gør mirrx sub-
sidiært gældende, at et sådan misbrug ikke kan give hjemmel til overdragelse af ejendoms-
retten til bs ansøgninger, idet det eventuelle misbrug ikke ændrer på, at b var ophavsman-
den til de idéer, der dannede grundlag for blockmir-opfindelserne.
etiske regler
santaris´opdrag til p&v bestod i opdatering af nogle eksempler, og santaris kan derfor ikke,
for 7.000 kr. forvente at modtage et nyt biokemisk værktøj med signifikante forskelle i akti-
vitet og bivirkninger i forhold til det værktøj, de selv havde fundet på.
               på baggrund af skønserklæringerne kan det konstateres, at santaris´ ansøgning
vedrører en specifik oligo med særlige lna modifikationsmønstre, der er baseret på, at oli-
goen skal binde til microrna i risc. dette særlige mønster giver ikke mening for oligoer,
der ikke binder til microrna i risc, og det giver derfor ingen mening at inkludere andre
typer oligoer end dem, der binder til microrna i risc. det giver derfor heller ikke mening
at inkludere blockmirer i santaris´ ansøgning. en blockmir vil ikke have fordel af santaris´
særlige modifikationsmønster, fordi den binder til noget andet – et andet sted. blockmiren
hører derfor ikke hjemme i bilag 12.
               bevisførelsen giver herefter ingen støtte for, at en blockmir skulle være så op-
lagt en variant af santaris´ antimir, hvilket samtidig understøttes af, at santaris – på trods af
at man længe havde været bekendt med bs ansøgninger på blockmirer – ikke reagerede før
januar 2009, og fx ikke tilføjede blockmiren til prioritetsansøgninger i bilag 19 og 20 indleve-
ret den 30. marts 2007.
               dertil kommer, at formålet med santaris´ ansøgninger er at tilvejebringe særligt
effektive lna-antimirs, men da bs ansøgninger ikke indeholder information om sådanne
antimirs, er de ikke relevante for formålet med santaris´ ansøgninger.
       uanset om retten antager, at b og p&v har handlet i strid med de etiske regelsæt, der
gælder for patentagenter, vil en sådan overtrædelse alene medføre de sanktioner, der beskri-
ves i de pågældende regelsæt og således ikke give hjemmel til, at opfindelserne i bs ansøg-
ninger skal overdrages til santaris. overdragelse er ikke en mulighed.
                                             - 146 -
licens
der findes i lovgivningen ikke hjemmel til at pålægge mirxx at indrømme santaris licens til
bs ansøgninger. ifølge santaris skulle licensen bygge på det argument, at santaris er medop-
finder til blockmiropfindelserne. det gøres i den forbindelse gældende, at dette anbringende
ikke er fremsat rettidigt og derfor ikke skal tages i betragtning.
               selv hvis santaris er medopfinder, giver det ikke santaris ret til en licens. en
patent-samejer har ikke ret til frit at udnytte det fællesejede. det fremgår af de almindelige
samejebetragtninger, hvorefter alle væsentlige dispositioner kræver enighed. det er endvi-
dere oplagt, at hverken sakari kauppinen eller joacim elmén har haft noget at gøre med
blockmir-opfindelsen.
mirrx argumenter over for p&v's påstand 6
der ikke er grundlag for, at mirrx skal erstatte p&v et beløb, som p&v måtte blive dømt til
at betale santaris.
sagsomkostninger
denne retssag har haft betydelige gener for mirrx i form af, at patentansøgningerne er blevet
frosset ved epo. det er endvidere særdeles vanskeligt at rejse kapital til et selskab, som er
sagsøgt for ikke at være ejer af sine væsentligste aktiver.
rettens bemærkninger
t-04-09: b-sagen:
ad påstand a (i) og b(i)
i udgangspunktet tilkommer retten til at søge patent, den eller de, der har gjort opfindelsen.
en konstatering af, at b indlevering af de omstridte ansøgninger var retsstridige i forhold til
santaris’ måtte derfor forudsætte, at en eller flere navngivne santaris medarbejdere var
medopfindere på ansøgningerne, eller at b under udarbejdelse af patentansøgningerne
havde misbrugt fortrolig viden fra santaris, som han var kommet i besiddelse af under sit
arbejde for p&v (bilag 4 familien) eller gennem a (bilag 5 familie) ”blockmir-opfindelsen”.
                                              - 147 -
indledningsvis bemærkes, at det er ubestridt, at b inden ansættelse hos p&v havde en meget
omfattende baggrundsviden inden for antisense-teknologi, herunder vedr. lna oligo-
nucleotider og korte fuldt lna modificerede oligonucleotider, og var (med-)opfinder og
medforfatter på flere patentansøgninger og publikationer.
       b har oplyst, at han blev inspireret til blockmir-opfindelsen efter at have deltaget i en
konference i lund i september 2006. der er ikke fremlagt bilag vedr. konferencen, men b
forklarede, at en tysk forsker havde rapporteret, at man ved at inhibere mikrorna kunne
sænke kolesterol-niveauet. dette fik ham til at overveje, hvad der ville ske, hvis man bloke-
rede binding site.
       efterfølgende blev b bedt om at opdatere bilag 12. han havde endvidere set, at et us
firma blev solgt for 1 mia. dollars og besluttede sig til at indlevere patentansøgninger.
       b vidste ikke, om blockmir ville virke, men fik det bekræftet af en videnskabelig artikel
i maj 2007. desuden fulgte han med i litteraturen og udtænkte nye sekvenser, som han tilfø-
jede til sine ansøgninger.
       det centrale spørgsmål er herefter, om b har tilegnet sig og udnyttet fortrolig viden i
forbindelse med opdateringen af bilag 12 (og mere generelt adgangen til de tidligere ansøg-
ninger 6-11 i p&v’s system), altså om bilag 12 har virket som en ”trædesten”.
skønsmændene har til spørgsmål 7 udtalt, at fagmanden ikke ville blive ledt hurtigere til bs
ansøgninger, end han ville være blevet uden kendskab til santaris’ ansøgninger. skønsmæn-
dene har endvidere oplyst, at blockmirteknikken i princippet tidligere er beskrevet i bilag
3æ (17.2.2001) og bartel patentet (bilag 3al, 23.12.2005). bevisførelsen omkring bilag 3 al
og bs kendskab hertil var ikke helt entydig, men a anså det umiddelbart for meget gene-
rende for bs koncept.
       skønsmændene har bemærket, at kendskab til santaris’ ansøgninger bilag 19, 20 og de
tilhørende prioritetsansøgninger (herunder bilag 6-12) ikke er nødvendigt i forhold til bs
opfindelser (bilag 4 og 5, spørgsmål d5,), og at de ikke er mere relevante end andre doku-
menter beskrivende antimir (spørgsmål d6). skønsmændene har også bekræftet, at bilag ax,
hvori b er medopfinder, kunne tjene som en mulig inspirationskilde (spørgsmål f2).
       efter at have identificeret den ”særlige know-how” i santaris’ ansøgninger, bilag 6-12,
vurderede skønsmændene at den særlige know-how i bilag 12 ikke kan genfindes i bilag 13-
16. (spørgsmål 23).
                                               - 148 -
        i spørgsmål 24 vurderer skønsmændene, at de grundlæggende principper vedrørende
mikrorna og mrna var alment kendt fra litteraturen, da b indleverede bilag 13-16, og at
bilag 12 ikke bidrog yderligere, hvorfor ansøgningerne ikke nødvendigvis må være baseret
på den særlige know-how i bilag 12. ud fra svarene på spørgsmål 15-17 kan det konkluderes,
at de angivne eksperimentelle data i bilag 12 alt andet lige ville give en fagmand større tiltro
til, at bs ansøgningers foreslåede anvendelser som lægemidler kunne realiseres. skønsmæn-
dene bekræfter dog også, at de lna modificerede dna-oligonucleotider kortere end mi-
krorna der er beskrevet og eksemplificeret i bilag 12 (og 19 og 20 som ikke kan have været
b bekendt, da de er indleveret af inspicos), og anvendelse af lna-modificerede dna-oligo-
nucleotider kortere end mikrorna i al almindelighed ikke er hverken implicit eller eksplicit
beskrevet eller foreslået i bilag 4 og 5.
        på baggrund af ovenstående og af bevisførelsen i øvrigt finder retten ikke, at santaris
har løftet bevisbyrden for at indleveringen af bs ansøgninger har været retsstridig i forhold
til santaris.
ad påstand c(i)
spørgsmålet er herefter, hvorledes p&v’s håndtering af kendskabet til bs patentansøgninger
har påvirket sagen. indledningsvis bemærkes, at retten har meget svært ved at forstå, hvor-
ledes b kan have forestillet sig, at hans fortsatte selvstændige opfindervirksomhed inden for
anti-sense teknologien og indlevering af egne patentansøgninger kunne være forenelig med
en konsulentstilling hos p&v, der har klienter inden for en lang række tekniske områder. b
burde have indset, at der i mangel af nærmere undersøgelser var betydelig risiko for at
bringe både sig selv og p&v i en interessekonflikt.
        retten finder efter det oplyste i sagen, at en patentagents indlevering af ansøgninger
på egne opfindelser er en så usædvanlig foreteelse, at det ikke er et forhold, man vil nævne i
en ansættelseskontrakt eller iøvrigt indskærpe ved ansættelsen.
        netop derfor burde p&v - i første omgang bs chef, peter horn møller - have reageret,
så snart han fik nys om, at b havde sin egen dagsorden. vidneforklaringerne om det passe-
rede forud for mødet den 7. februar er meget upræcise. b mente at have sagt ”noget” til peter
horn møller om, at han gik og syslede med noget. inden indlevering af bilag 13 overvejede
                                             - 149 -
han, om det ville være i strid med ansættelsesforholdet, men kom til det resultat, at der var
”min opfindelse”, og at han derfor havde ret til at indlevere patentansøgninger.
       peter horn møller har forklaret, at han kendte b som ”kunde i forretningen” (hyscite-
ansøgningen). b var meget dygtig, og p&v havde brug for folk, hvorfor b blev derfor ansat i
et trainee forløb. b havde nævnt, at han ”havde fået nogle idéer”. de talte ikke så meget om
det, og peter horn møller lyttede kun halvt og huskede ikke noget om patenter.
       da b den 7. februar 2007 meddelte peter horn møller, at han havde indleveret nogle
ansøgninger, ville peter horn møller straks forelægge det for kim hesche. på mødet med
kim hesche blev forholdet også kun drøftet principielt. der blev ikke iværksat noget som
helst skridt til at afdække en eventuel interessekonflikt. det kan undre, at kim hesche ikke
pålagde peter horn møller at undersøge dette, at peter horn møller ikke af egen drift under-
søgte det, men også, at b ikke af sig selv oplyste, at det drejede sig om en efter hans opfat-
telse ny antisense teknologi.
       b har formentlig allerede ved sin ansættelse været fuldt vidende om, at santaris’ for-
retningsområde bl.a. var antisense teknologi. skulle han ikke have også have vidst, at santa-
ris var klient hos p&v, blev han i hvert fald vidende om det, da kim wagner i september
2006 bad ham medvirke på indsigelsessagen.
       selv hvis det lægges til grund, at bs opfindergen først blev genoplivet ved konferencen
i lund, måtte det have stået ham lysende klart, at blockmir-teknologien – hvis ikke santaris
allerede arbejdede på den – lå inden for santaris teknologiområde. han burde derfor have
indset, at der var en interessekonflikt og oplyst p&v herom, så der kunne etableres vand-
tætte skotter, indtil situationen var afklaret, og han burde have afvist hvervet om opdatering
af bilag 12.
       selv hvis det anerkendes, at b havde grund til at tro, at andre også ville lade sig inspi-
rere af lund-konferencen, og at det derfor var vigtigt at “komme først”, burde han ikke have
bragt sig selv og p&v i en situation, hvor der kunne være den mindste tvivl om, hvorvidt
han havde misbrugt fortrolig viden fra santaris’ verserende patentansøgninger. beklagelig-
vis har der ikke været nogen bevisførelse fx i form af daterede udkast fra b, der kunne kaste
lys over ansøgningernes udformning før og efter opdateringen af bilag 12.
                                              - 150 -
       selv hvis det lægges til grund, at b ikke har misbrugt fortrolige oplysninger, kan det
undre, at han ikke straks efter indlevering af bilag 13 og 14 oplyste p&v herom og/eller at
peter horn møller ikke reagerede på bs oplysninger og lod sagen undersøge nærmere.
       p&v’s passivitet, da b efter modtagelsen af advarselsbrevet meddelte, at han agtede at
opretholde sine patentansøgninger, giver også anledning til undren. uagtet at santaris lod
færdiggørelsen af bilag 19 og 20 overgå til inspicos, havde b fortsat adgang til p&v’s syste-
mer, herunder bilag 6-12, mens han arbejdede på bilag 21 og 23 og indtil sin selvvalgte fra-
trædelsesdato 31. august 2007. p&v bistod også b med indlevering af pct-ansøgningerne,
bilag 4 og 5. ved ikke på noget tidspunkt at have søgt at afdække det mulige kollisionsfor-
hold og blot lade bs aktiviteter fortsætte uhindret uden, at det i det mindste overvejedes, om
santaris burde orienteres, har p&v medvirket til, at sagen kunne eskalere og har ikke foreta-
get nogen foranstaltninger til at begrænse eller indkapsle den skade, santaris måtte kunne
lide som følge af bs ansøgninger og de betydelige omkostninger, denne sag har nødvendig-
gjort.
       retten finder anledning til at bemærke, at den ikke anser sig som kompetent til at vur-
dere, om b eller navngivne (europæiske) patentagenter hos p&v skulle have forbrudt sig
mod de patentagentetiske regler, der er angivet i adipa’s eller epi’s vedtægter. dette til-
kommer de pågældende organisationers disciplinære organer.
et selvstændigt tema i sagen har været, hvorvidt b som en naturlig del af sin patentkonsu-
lentrolle burde have indarbejdet blockmir-konceptet under opdateringen af bilag 12 og mere
generelt, hvorvidt klienter hos patentbureauer kan forvente, at rådgivere gør opfindelser
og/eller er kreative i deres arbejde med ansøgningernes udformning på bedste måde.
       retten finder ikke, at santaris’ meget specifikke instruktioner til henrik skødt i forbin-
delse med opdateringen af bilag 12 og den meget korte indleveringsfrist giver anledning til
eller forventning om, at henrik skødt skulle udvise mere end almindelig omhu. den for-
ventelige kreativitet må antages at have været udvist under de tidligere drøftelser af bilag 12.
       at henrik skødt vælger at overgive opdateringsarbejdet til b kan ikke føre til andet re-
sultat. henrik skødt kunne ikke vide eller forudse, at b havde reaktiveret sit opfindergen og
derved tilfældigvis havde gjort sig nogle overvejelser, som det muligvis kunne være interes-
sant at supplere bilag 12 med.
                                             - 151 -
      uanset at b ikke mente, at han “var ansat til at gøre opfindelser for santaris” og derfor
ikke mente at burde overveje, om blockmir-konceptet havde nogen naturlig plads i bilag 12,
kan det henset til santaris’ specifikke instrukser ikke bebrejdes ham, at han ikke indførte
noget om blockmir i bilag 12, men fulgte den afgivne instruks og endda foretog en hensigts-
mæssig forbedring af kravstrukturen. hertil kommer, at skønsmændene har udtalt, at det
ikke ville have været naturligt at supplere bilag 12 med oplysninger om blockmir.
      santaris’ påstand har alene været baseret på et anbringende om, at santaris måtte have
forventet, at når b nu havde gjort blockmir-opfindelsen, så var han forpligtet til at overgive
den til santaris i form af en opdatering af bilag 12 i medfør af sin konsulentrolle, hvilket ret-
ten som nævnt ikke er enig i.
      dette har givet anledning til en del vidneafhøringer og afhjemling af skønsmændene
om, hvilken grad af opfindervirksomhed og kreativitet i rådgivningen man som klient hos et
patentbureau kan forvente, og sagens parter er stærkt uenige på dette punkt. retten finder
derfor anledning til at udtale, at dette må bero på den konkrete sag og det aftalegrundlag,
herunder omkostningsbudget, der foreligger eller er underforstået, men at klienten må have
forventning om, at der udvises omhu og kreativitet af patentrådgiveren inden for de økono-
miske rammer, der er aftalt.
      parterne har endvidere været uenige om, hvorvidt en eventuel skadevirkning indtræ-
der med indleveringen af bs ansøgning eller først med offentliggørelsen af bilag 4 og 5 (og
dermed de underliggende prioritetsansøgninger).
      en eventuel skadevirkning rent patentmæssigt i relation til santaris’ egne patentakti-
viteter, beskyttelsesmuligheder og freedom to operate indtræder først, hvis ansøgningerne
offentliggøres. omfanget af denne eventuelle skadevirkning er dog også afhængigt af ind-
holdet og dateringen af prioritetsansøgningerne set i forhold til prioritetsansøgninger fra
santaris, så den mulige skadevirkning etableres allerede på indleveringsdagen.
      uagtet at sagen formentlig ville have været fremmet, og en forligsmæssig løsning må-
ske kunne være opnået, hvis p&v og b straks havde undersøgt sagen ordentligt og rettet
henvendelse til santaris, finder retten dog også, at santaris ved sin passivitet med hensyn til
nærmere at undersøge, hvad bs opfindelser gik ud på, og hvilken interesse santaris eventu-
elt måtte have i dem, har et medansvar for, at sagen er kommet så vidt. a har forklaret, at
hun straks efter sin ansættelse ville have rene linjer og derfor på et møde med sakari kaup-
                                             - 152 -
pinen og jan stenvang fortalte om bs patentansøgninger på en måde, så de forstod, hvad de
gik ud på. ved en række senere lejligheder har b forgæves forsøgt at komme i dialog med
santaris. santaris’ overvågningssystemer har end ikke været sat op, så de fangede offentlig-
gørelsen af bilag 4 den 29. maj 2008.
               på denne baggrund frifindes b, querdenker, p&v og mirrx for samtlige af
santaris´ påstande.
santaris skal herefter betale sagsomkostninger til de sagsøgte, således at santaris til b betaler
til dækning af salær 125.000 kr. inklusiv moms, til querdenker i alt 100.000 kr., til p&v til
dækning af salær 200.000 kr. og afholdte omkostninger 57.378,00 kr. og til mirrx til dækning
af salær 200.000 kr. og af afholdte omkostninger 23.160 kr. santaris pharma a/s skal endvi-
dere endelige afholde udgifter til syn og skøn med i alt 267.562,50 kr. retten har herved lagt
vægt på sagens værdi og omfang, hovedforhandlingens varighed, det omfattende syn og
skøn samt sagens resultat.
f-10-09: a-sagen:
efter bevisførelsen kan det lægges til grund, at santaris i november 2008 foretog en nedskæ-
ring i personalet på ca. 40 %, og at a var én ud af fem, der, i microrna-gruppen, blev op-
sagt. a blev opsagt, mens hun var på barsel, og jan stenvang blev også opsagt i denne opsi-
gelsesrunde, men ellers har santaris ikke ført nærmere dokumentation for de øvrige opsigel-
ser. a var erhvervs ph.d. og arbejdede med et specielt område i forhold til resten af
microrna-gruppen, men der foreligger ingen dokumentation for, hvorfor det lige netop var
hende, santaris var nødt til at opsige, særligt henset til, at hun netop som erhvervs-ph.d. rent
økonomisk var næsten omkostningsneutral for santaris.
               retten finder på denne baggrund, at santaris ikke har løftet bevisbyrden for, at
opsigelsen af a ikke var begrundet i hendes barsel, hvilket medfører, at opsigelsen er i strid
med ligebehandlingslovens § 16.
       den efterfølgende bortvisning af a den 27. februar 2009 skete med den begrundelse, at
hun har overtrådt sin ansættelsesretlige loyalitetspligt og videregivet forretningshemmelig-
heder til b. flere af mails´ne er formuleret mindre heldigt, og lidt mere omtanke i forhold til
form, indhold og forum havde været hensigtsmæssigt og på sin plads. men efter en både
                                                - 153 -
konkret og samlet vurdering af de fremlagte mails, der ifølge santaris danner grundlag for
bortvisningen, finder retten, at a med disse mails ikke har optrådt illoyalt og/eller videregi-
vet fortrolige oplysninger til b. retten har endvidere noteret sig, at a med mailen vedrø-
rende erik n. olsson endog sigter mod at varetage santaris´ interesser. retten finder således,
at de fremlagte mails ikke kan begrunde en bortvisning af a, som derfor er uberrettiget.
               a har derfor krav på løn i opsigelsesperioden, den ekstra måneds løn i
opsigelsesaftalen samt betaling vedrørende outplacemant. endvider har a krav på en godt-
gørelse efter ligebehandlingslovens § 16, stk. 2, der efter en samlet vurdering, herunder an-
sættelsens varighed, passende kan fastsættes til 6 måneder. retten finder ikke, at der forelig-
ger skræpende omstændigheder, der kan begrunde en større godtgørelse.
       a har ikke dokumenteret at have lidt et tab som følge af afbrydelsen af hendes er-
hvervs ph.d., og der foreligger ikke oplysninger om, hvilke bestræbelser hun har udfoldet for
at fortsætte sin ph.d. santaris frifindes derfor for kravet på tabt arbejdsfor-tjeneste.
        i forhold til torterstatning for de fremfundne mails var det i ansættelseskontrakten an-
ført, at a kunne markere, hvilke mails hun opfattede som private. selve processen i forbin-
delse med søgningen og fremfindelsen af de pågældende mails er foregået på en ansvarlig
og ordentlig måde, og på baggrund af santaris’ mistanke om videregivelse af fortrolige op-
lysninger, har santaris også været berettiget til at handle, som de gjorde. der er således ikke
grundlag for torterstatning.
       a har herefter et samlet krav på i alt 306.000 kr., hvoraf 84.000 kr. dækker løn i opsigel-
sesperioden, ekstraløn og betaling af outplacement i henhold til opsigelsesaftalen og skri-
velse af 6. november 2008, og 222.000 kr. dækker godtgørelsen på 6 måneder á 37.000 kr.
       pc´en og laboratoriebogen er udleveret a under hendes ansættelse hos santaris og ef-
ter ansættelseskontraktens pkt. 1.3 skal der ske tilbagelevering af alt materiale, som tilhører
santaris. a har ikke ved forklaring løftet bevisbyrden for, at der skulle være indgået anden
aftale, hvorfor santaris’ påstand om udlevering tages til følge.
retten finder efter de foreliggende oplysninger ikke grundlag for at træffe bestemmelse om
fuldbyrdelse af dommen, selvom den måtte blive anket inden fuldbyrdelsesfristens udløb.
                                            - 154 -
 santaris skal på denne baggrund betale sagsomkostninger til a med 75.000 kr. inkl. moms til
dækning af rimelige advokatomkostninger, 7.620 kr. til dækning af retsafgift, 4.981,89 kr. til
dækning af positive afholdte udgifter samt udgifter til det afholdte syn og skøn.
                                      thi kendes for ret:
t 4/09 og t 16/09:
b, querdenker aps, plougmann & vingtoft a/s og mirrx therapeutics a/s frifindes for de af
santaris a/s´ nedlagte påstande.
santaris a/s skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til b med i alt 125.000 kr. inklusiv
moms, til querdenker aps med i alt 100.000 kr., til plougmann & vingtoft a/s med i alt
257.378,00 kr. og til mirrx therapeutics a/s til dækning af salær 223.160 kr.
santaris pharma a/s skal endvidere endeligt afholde udgifter til syn og skøn med i alt
267.562,50 kr.
f 10/09
santaris a/s skal inden 14 dage til a betale i alt 306.000 kr. med tillæg af renter fra den 8.
april 2009.
a tilpligtes at tilbagelevere laboratoriebog, alt materiale, der tilhører santaris, samt den pc,
som a har fået udleveret under ansættelsesforholdet.
santaris a/s skal inden 14 dage betale sagsomkostninger til a med i alt 82.601,89 kr. inklusiv
moms.
