                              højesterets dom
                       afsagt onsdag den 5. september 2012
sag 210/2012
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat lars henriksen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 13. september 2011 og af østre
landsrets 10. afdeling den 23. april 2012.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: børge dahl, jytte scharling, marianne højgaard
pedersen, vibeke rønne, jens peter christensen, henrik waaben og oliver talevski.
påstande
østre landsrets dom er anket af anklagemyndigheden med påstand om ophævelse af dommen
og hjemvisning af sagen til fortsat behandling ved landsretten.
t har påstået stadfæstelse.
anbringender
anklagemyndigheden har gjort gældende, at der ikke foreligger omstændigheder, der konkret
eller generelt er egnet til at rejse tvivl om domsmand as fuldstændige upartiskhed, jf.
retsplejelovens § 61 og § 66 sammenholdt med artikel 6, stk. 1, i den europæiske men-
neskerettighedskonvention.
det er ubestridt, at a ikke som medlem af skatteankenævn københavn har deltaget i behand-
lingen af ts skatteforhold.
                                                 - 2 -
den omstændighed, at a er medlem af et skatteankenævn, indebærer endvidere ikke i sig
selv, at hun er inhabil til at virke som domsmand i en straffesag som den foreliggende, hvori
der er rejst tiltale for skattesvig af særlig grov karakter.
et skatteankenævn er en lægmandsinstitution og en lovbestemt del af det administrative kla-
gesystem på skatteområdet. skatteankenævnenes medlemmer er ikke ansat i eller af skat.
de er udpeget efter indstilling fra de respektive kommunalbestyrelser, og ansatte i skat kan
ikke være medlem af skatteankenævnene. skatteankenævnene er uafhængige klageorganer,
som har kompetence til at afgøre klager over skats afgørelser vedrørende bl.a. forskudsregi-
strering af indkomst, ansættelse af skatteindkomst mv. for så vidt angår fysiske personer og
dødsboer. skatteankenævnenes opgave er at være borgernes garant i forhold til skat.
nævnsmedlemmerne modtager et fast årligt vederlag, men dette er ikke egnet til at skabe no-
gen økonomisk afhængighed af skat. skatteankenævnenes sekretariat, der organisatorisk er
adskilt fra den øvrige del af skat, varetages af ankecenteret, som er en selvstændig enhed
under skat. chefen for ankecenteret har ingen ledelses- eller instruktionsbeføjelser i for-
hold til et skatteankenævns afgørelser.
t har gjort gældende, at der under hovedforhandlingen i byretten forelå omstændigheder, der
var egnet til at rejse tvivl om domsmand as fuldstændige upartiskhed, jf. retsplejelovens § 61
og § 66, og at domsmandens deltagelse i hovedforhandlingen udgjorde en krænkelse af artikel
6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
bestemmelsen i retsplejelovens § 61 skal garantere, at rettens afgørelse ikke påvirkes af usag-
lige hensyn, ligesom bestemmelsen skal sikre såvel tiltaltes som befolkningens tillid til, at
dette ikke kan finde sted.
den europæiske menneskerettighedsdomstol anvender et princip om, at en dommer skal være
både objektivt og subjektivt habil. det objektive krav medfører, at dommeren skal fremstå
som upartisk, mens det subjektive krav indebærer, at dommeren ikke konkret har været præ-
get af usaglige hensyn. dette dobbelte krav medfører, at det er uden betydning, om dommeren
rent faktisk er upartisk, hvis dommeren fremstår som forudindtaget.
                                                 - 3 -
i denne sag har a ikke levet op til tillidshensynet eller den objektive test, idet hun forud for
og ved siden af sin domsmandsgerning har haft et lønnet hverv som klagesagsbehandler og
beslutningstager i et skatteankenævn i organisationen skat.
der er et grundlæggende interessemodsætningsforhold mellem skat og ham i denne sag, og
skat har under sagens efterforskning og hovedforhandling haft en særdeles aktiv og interes-
semodsat rolle i forhold til ham. skat må betragtes som forurettet henset til, at der er rejst
tiltale for overtrædelse af straffelovens § 289 om skattesvig af særlig grov karakter.
retsgrundlaget – skatteankenævnenes organisation og virksomhed
skatteankenævnenes organisation og virksomhed er reguleret i skatteforvaltningsloven
(lovbekendtgørelse nr. 175 af 23. februar 2011 om skatteforvaltning som ændret ved lov nr.
591 af 18. juni 2012).
told- og skatteforvaltningen (skat) forvalter lovgivningen om skatter, jf. lovens § 1. skat-
teministeren kan ikke træffe afgørelse om ansættelse af en skat, jf. § 14, stk. 1, nr. 1.
skatteankenævnene er kollegiale lægmandsmyndigheder, der virker regionalt. nævnene afgør
klager over skats afgørelser vedrørende fysiske personer og dødsboer om en række forhold,
herunder ansættelse af indkomstskat og ansættelse af underskud og tab, jf. nærmere lovens §
5, stk. 1. disse afgørelser kan efter klagerens valg i stedet påklages til landsskatteretten, jf. §
5, stk. 2.
skatteministeren bestemmer landets inddeling i bl.a. skatteankenævn, antallet af medlemmer i
ankenævnene, samt hvilke kommuner der har indstillingsret til pladserne i ankenævnene, jf.
lovens § 8, stk. 1. skatteministeren har fastsat nærmere regler herom i bekendtgørelse nr.
1285 af 13. november 2010. det fremgår heraf bl.a., at landet er inddelt i 30 skatteankenævn.
den ordinære funktionsperiode for medlemmer af ankenævn er 4 år, jf. § 8, stk. 2. skattemi-
nisteren eller den, som ministeren bemyndiger dertil, udnævner medlemmerne af skatteanke-
nævnene efter indstilling fra kommunalbestyrelserne. kun personer, der er valgbare til en
kommunalbestyrelse, kan indstilles, jf. § 8, stk. 3. under særlige omstændigheder kan skatte-
ministeren undlade at udnævne en indstillet person og anmode kommunalbestyrelsen om at
indstille en anden person, jf. § 8, stk. 3, sidste pkt. efter forarbejderne sigtes der hermed til
                                                - 4 -
situationer, hvor den indstillede person ikke har selvangivet for årene forud for indstillingen,
eller hvor den pågældende har indgået en afdragsordning med skat om restancer til det of-
fentlige, men har misligholdt afdragsordningen, jf. pkt. 3.1.3.2 i lovforslag nr. l 43, folke-
tingstidende 2008-09, tillæg a, s. 1153.
personer, som indstilles til udnævnelse som medlem af et skatteankenævn, har efter § 8, stk.
5, pligt til at modtage udnævnelse, medmindre de er afskåret herfra efter § 15. efter § 15, stk.
1, kan en ansat i skat ikke være medlem af eller stedfortræder i bl.a. et skatteankenævn, og
efter § 15, stk. 2, kan ingen samtidig være medlem af eller stedfortræder i et skatteankenævn,
et vurderingsankenævn, et motorankenævn, skatterådet eller landsskatteretten.
et nævnsmedlem, som mister sin valgbarhed, skal udtræde. det samme gælder et medlem, der
har været fraværende fra nævnets møder i en sammenhængende periode på over 6 måneder,
og som ikke er meddelt orlov, jf. lovens § 9, stk. 1. skatteministeren kan efter anmodning til-
lade et medlem at udtræde af nævnet, hvis medlemmet på grund af sin helbredstilstand, vare-
tagelse af andet offentligt hverv, forretninger eller lignende har rimelig grund til at ønske sig
fritaget for hvervet. skatteministeren kan endvidere meddele orlov i op til 12 måneder, jf. § 9,
stk. 2. under ganske særlige omstændigheder kan skatteministeren tilbagekalde en udnæv-
nelse af et medlem eller en suppleant, jf. § 9, stk. 4. efter forarbejderne sigtes der til de sær-
lige forhold, som kan bevirke, at en indstillet person ikke udnævnes. der sigtes endvidere til
tilfælde, hvor et medlems adfærd på eller umiddelbart i forbindelse med møderne i ankenæv-
nene gør fortsat medlemskab uønskværdigt, jf. pkt. 3.1.3.5 i lovforslag nr. l 43, folketingsti-
dende 2008-09, tillæg a, s. 1154.
et skatteankenævn vælger en formand og en eller to næstformænd blandt nævnets medlem-
mer, jf. § 10, stk. 1. for at et ankenævn kan træffe afgørelse, skal mindst halvdelen af nævnets
medlemmer eller deres suppleanter, herunder formanden eller næstformanden, deltage i afgø-
relsen, jf. § 10, stk. 2. skat skal stille sekretariatsbistand til rådighed for ankenævnene. se-
kretariatet skal organisatorisk være adskilt fra den øvrige del af skat, jf. lovens § 10, stk. 7.
herom hedder det i de almindelige bemærkninger i forslaget til skatteforvaltningsloven (pkt.
4.3.2 i lovforslag nr. l 110, folketingstidende 2004-05, tillæg a, s. 4245):
       ”det foreslås, at skatte- og vurderingsankenævnene sekretariatsbetjenes af told- og
       skatteforvaltningen. det er herved af retssikkerhedsmæssige grunde forudsat, at sekreta-
       riatsopgaven udskilles fra den øvrige told- og skatteforvaltning i en særlig enhed, men
                                                 - 5 -
       således at denne enhed kan udføre sekretariatsbetjening for såvel skatte- som vurde-
       ringsnævn. sekretariatsbetjeningen af skatteankenævnene vil blive lokaliseret 16 steder
       i landet.”
i de specielle bemærkninger til bestemmelsen (lovforslag nr. l 110, folketingstidende 2004-
05, tillæg a, s. 4269) hedder det:
       ”told- og skatteforvaltningen sekretariatsbetjener skatteankenævnene. det er hensigten,
       at disse sekretariater på landsplan skal samles under en ledelse, der så vidt muligt sikrer
       dem organisatorisk uafhængighed af den øvrige told- og skatteforvaltning, men således
       at sekretariatsbetjeningen af skatteankenævn og vurderingsankenævn kan udføres af
       samme enhed i told- og skatteforvaltningen. ledelsen af sekretariatsbetjeningen vil
       komme til at referere til direktøren for told- og skatteforvaltningen.”
skatteministeren fastsætter forretningsordenen for bl.a. skatteankenævnene og regler om ve-
derlæggelse af nævnsmedlemmerne, jf. lovens § 10, stk. 5 og 6.
skatteministeren har i bekendtgørelse nr. 1058 af 10. november 2009 fastsat forretningsorde-
nen for bl.a. skatteankenævnene. i bekendtgørelsens § 9 hedder det bl.a.:
       ”§ 9. skat stiller sekretariatsbistand til rådighed for ankenævnene. sekretariatet skal
       være organisatorisk adskilt fra det øvrige skat.
       stk. 2. sekretariatet er til stede ved ankenævnets møder og medvirker ved ankenævnets
       forhandlinger, dog uden stemmeret. vurderer sekretariatet, at ankenævnet er i færd med
       at træffe en åbenbart ulovlig afgørelse eller en afgørelse, der er i strid med ankenævnets
       tidligere praksis, skal sekretariatet gøre ankenævnet opmærksom herpå.
       stk. 3. ankenævnet skal sikre, at den eller de sekretariatsmedarbejdere, der medvirker
       ved ankenævnets behandling, ikke er inhabile efter kapitel 2 i forvaltningsloven. anke-
       nævnet afgør eventuelle tvivlsspørgsmål herom.”
efter bekendtgørelsens § 33, stk. 1, ydes medlemmer af ankenævn et fast vederlag. vederla-
gets størrelse er fastsat i bilag 1 til bekendtgørelsen. heraf fremgår bl.a., at vederlaget for et
menigt medlem (i niveau 1. oktober 2009) udgør 39.503 kr.
højesterets begrundelse og resultat
a var som et borgerligt ombud domsmand i københavns byret ved behandlingen af denne
straffesag mod t, hvor der er rejst tiltale for skattesvig af særlig grov karakter. hun var
samtidig som et borgerligt ombud medlem af skatteankenævn københavn.
                                                - 6 -
a har ikke som medlem af skatteankenævn københavn haft noget at gøre med ts skattesag,
som ikke har været behandlet af skatteankenævn københavn. spørgsmålet er alene, om hun
var inhabil som domsmand i straffesagen, fordi hun på samme tidspunkt var medlem af skat-
teankenævn københavn. det er ts opfattelse, at a var inhabil, fordi hun som medlem af skat-
teankenævnet må anses for klagesagsbehandler og beslutningstager i organisationen skat,
der må anses for forurettet i sagen.
det følger af retsplejelovens § 66, at de forskrifter, der gælder for dommere, også finder an-
vendelse på bl.a. domsmænd. i den foreliggende sag skal spørgsmålet om as inhabilitet af-
gøres efter retsplejelovens § 61, jf. § 66, hvorefter ingen må handle som domsmand, hvis der i
øvrigt – dvs. uden for de tilfælde, der er nævnt i § 60 – foreligger omstændigheder, som er
egnet til at rejse tvivl om domsmandens fuldstændige upartiskhed.
som anført i højesterets kendelse af 8. september 2011 (gengivet i ufr 2011 s. 3374) har
bestemmelsen i § 61 et dobbelt formål, nemlig dels at undgå en reel risiko for, at afgørelsen i
den konkrete sag påvirkes af uvedkommende hensyn, dels at undgå, at der hos parterne eller
omverdenen opstår mistillid til upartiskheden hos bl.a. de domsmænd, der skal medvirke i
sagen. det sidstnævnte indebærer, at en domsmand er inhabil, hvis der på grund af domsman-
dens tilknytning til sagen eller sagens parter kan rejses tvivl om domsmandens fuldstændige
upartiskhed. for at føre til inhabilitet skal tvivlen være rimeligt begrundet i objektive om-
stændigheder. § 61 skal i øvrigt fortolkes i lyset af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menne-
skerettighedskonvention, hvorefter enhver har ret til rettergang for en uafhængig og upartisk
domstol, og den hertil relaterede praksis fra menneskerettighedsdomstolen.
medlemmerne af skatteankenævnene er lægfolk, som udpeges til hvervet efter indstilling af
kommunerne. medlemmerne er ikke ansat i skat. skatteankenævnene har tværtimod til op-
gave – som uafhængig administrativ klageinstans – at behandle borgernes klager over skats
afgørelser om bl.a. ansættelse af indkomstskat. skat stiller sekretariatsbistand til rådighed
for skatteankenævnene, men sekretariatet er organisatorisk adskilt fra den øvrige del af
skat, og sekretariatet har ikke ledelses- eller instruktionsbeføjelser over for medlemmerne
af skatteankenævnene og kan heller ikke ændre nævnenes afgørelser.
medlemmer af skatteankenævn virker således i en uafhængig klagemyndighed, som har til
opgave at kontrollere rigtigheden af skats afgørelser. den omstændighed, at a var medlem
                                                 - 7 -
af skatteankenævn københavn, da hun som domsmand deltog i københavns byrets
behandling af denne straffesag, er derfor efter højesterets opfattelse ikke egnet til at rejse be-
rettiget tvivl om hendes fuldstændige upartiskhed i straffesagen, jf. retsplejelovens § 61 og §
66 som fortolket i lyset af artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
herefter ophæver højesteret landsrettens dom og hjemviser sagen til fornyet behandling ved
landsretten.
under hensyn til karakteren af det spørgsmål, som højesteret har skullet tage stilling til, skal
statskassen betale sagens omkostninger for højesteret. landsretten må ved dommen i forlæn-
gelse af sagens fortsatte behandling tage stilling til spørgsmålet om sagsomkostninger for den
hidtidige behandling af sagen i landsretten.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling ved landsretten.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
