                             højesterets dom
                           afsagt torsdag den 21. juni 2018
sag 238/2017
(1. afdeling)
tower-crane europe/schepers kranen
(advokat anne birgitte gammeljord)
mod
krøll cranes a/s
(advokat henrik thal jantzen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i hillerød den 6. april 2016 og af østre landsrets
6. afdeling den 27. juni 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, marianne højgaard pedersen,
poul dahl jensen, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, tower-crane europe/schepers kranen, har gentaget sin påstand om, at ind-
stævnte, krøll cranes a/s, skal betale (1) 58.257,54 eur og (2) 140.100 kr., subsidiært et
mindre beløb, alt med procesrente fra sagens anlæg.
krøll cranes a/s har påstået stadfæstelse.
tower-crane europe/schepers kranen (herefter schepers) har i sit sammenfattende proces-
skrift redegjort for den principale påstands sammensætning på følgende måde:
       ”påstand 1 er en erstatningspåstand for den negative kontraktsinteresse og sammensæt-
       tes af 1) tower cranes faktisk afholdte omkostninger til opfyldelse af handelsagentafta-
       len i perioden 1. januar 2014 til 31. januar 2015 […], samt 2) mistet indkomst på linden
       comansa agenturet i et år skønsmæssigt beregnet som det gennemsnitlige overskud på
       agenturet i perioden 2011-2013 […]:
                                                - 2 -
      faktiske udgifter til hotel, forplejning og rejse                  eur 2.560,95
      faktiske udgifter til diesel                                       eur 3.967,44
      faktiske udgifter til bil                                          eur 2.887,48
      faktiske udgifter til hjemmeside, markedsføring, revisor mv.       eur 9.655,67
      tab af indkomst på linden comansa agenturet                        eur 39.186,00
      i alt                                                              eur 58.257,54
      påstand 2 er en påstand nedlagt som følge af, at krøll cranes i utide uberettiget opsag-
      de handelsagentaftalen. erstatningskravet er på baggrund af principperne i højesterets-
      praksis fastsat til kr. 100.000, hvortil der – for at tage højde for inflation – er tillagt et
      beløb baseret på udviklingen i nettoprisindekset. skønsmæssig erstatning kr. 100.000
      samt forhøjelse med 40,1 % i henhold til nettoprisindekset 1996-2015 kr. 40.100 eller i
      alt kr. 140.100.”
supplerende sagsfremstilling
i handelsagentaftale indgået mellem krøll cranes og schepers den 3. juni 2014 er artikel 8
sålydende:
      ”term of the contract
      the contract shall enter into force on 1st january 2014 and have two years duration.
      after this period the contract may be re-negotiated.”
i mail af 13. marts 2018 fra philip vanavermaete, brualfa nv, til schepers er om samarbejdet
vedrørende salg og udlejning af linden comansa-byggekraner anført følgende:
      ”hermed bekræfter jeg, at der siden april 2014 ikke er gjort forretninger mellem brualfa
      og schepers for så vidt angår leje og salg af kraner i henhold til kontrakten.”
retsgrundlag
handelsagentloven indeholder bl.a. følgende bestemmelser:
      ”§ 1. loven kan fraviges ved aftale, medmindre andet er angivet i loven…
      § 6. forsømmer handelsagenten eller agenturgiveren sine pligter over for den anden
      part, har denne ret til erstatning for den herved forvoldte skade.
      stk. 2. den, der vil kræve erstatning, skal underrette den anden part herom uden ugrun-
      det ophold, efter at den pågældende fik eller burde have fået kendskab til forsømmelsen
      og skaden. i modsat fald fortabes retten til erstatning.
      stk. 3. stk. 2 gælder ikke, hvis den anden part har handlet i strid med almindelig hæder-
      lighed eller groft uagtsomt.
                                               - 3 -
     § 22. er agenturaftalen ikke indgået for en bestemt periode, kan agenturgiveren og han-
     delsagenten i det første år af aftaleperioden opsige aftalen med et varsel på 1 måned.
     varslet forlænges med 1 måned for hvert påbegyndt år, agenturaftalen har bestået. vars-
     let kan dog ikke overstige 6 måneder, medmindre andet er aftalt.
     stk. 2. der kan ikke ved forudgående aftale fastsættes kortere varsler end dem, der er
     nævnt i stk. 1. dog kan det aftales, at handelsagenten kan opsige aftalen med 3 måne-
     ders varsel, selv om aftalen har bestået i 3 år eller mere.
     stk. 3. aftaler parterne længere opsigelsesvarsler end de i stk. 1 nævnte, må varslet ikke
     være kortere ved opsigelse fra agenturgivers side end ved opsigelse fra handelsagentens
     side.
     stk. 4. er andet ikke aftalt, sker opsigelse til udgangen af en kalendermåned.
     § 23. videreføres en aftale, der er indgået for en bestemt periode, efter denne periodes
     udløb, finder § 22 tilsvarende anvendelse. ved beregningen af de i § 22, stk. 1, omhand-
     lede opsigelsesvarsler medregnes den tidsbestemte aftaleperiode.”
i bemærkningerne til forslaget til handelsagentlovens § 23 hedder det (folketingstidende
1989-90, 1. saml., tillæg a, lovforslag nr. l 106, sp. 2705):
     ”bestemmelsen, der gennemfører direktivets artikel 14, finder anvendelse på tidsbe-
     stemte aftaler, der videreføres efter den aftalte periodes udløb, hvad enten dette sker stil-
     tiende eller efter aftale.
     i disse tilfælde foreslås det, at reglerne i § 22 om opsigelsesvarsler skal finde anvendel-
     se.
     i betænkningen anførte arbejdsgruppen, at formålet med bestemmelsen bl.a. er at sikre
     mod omgåelse af opsigelsesreglerne ved, at der indgås en række tidsbestemte agenturaf-
     taler efter hinanden.
     på baggrund heraf fandt arbejdsgruppen, at bestemmelsen i direktivets artikel 14 måtte
     forstås således, at aftale om tidsbegrænset forlængelse af en tidsbegrænset aftale er ude-
     lukket.
     på denne baggrund havde arbejdsgruppen i sit lovudkast foreslået indsat en bestemmel-
     se om, at § 23 skulle være ufravigelig.
     justitsministeriet har imidlertid ikke fundet tilstrækkeligt grundlag for at medtage en så-
     dan bestemmelse i lovforslaget.
     der lægges i denne forbindelse navnlig vægt på, at bestemmelsen efter direktivet ikke er
     gjort ufravigelig. endvidere er det justitsministeriets opfattelse, at domstolene forment-
     lig i en konkret situation ud fra almindelige omgåelses- og rimelighedsprincipper vil
                                                 - 4 -
      statuere, at en tidsbestemt aftale, som gentagne gange er blevet forlænget, må anses for
      ændret til en tidsubestemt aftale med de konsekvenser, som følger af lovforslaget.
      spørgsmålet om, hvorvidt der i øvrigt er tale om videreførelse af aftalen, må bero på en
      konkret vurdering, jf. herved det af arbejdsgruppen anførte i betænkningen s. 109.
      i 2. pkt. fastsættes det, at ved beregningen af opsigelsesvarsler i medfør af § 22 skal den
      tidsbestemte aftaleperiode medregnes. dette er en gennemførelse af direktivets artikel
      15, stk. 6.”
i den betænkning, der er omtalt i lovforslaget (betænkning nr. 1151/1988 om handelsagenter
og handelsrejsende afgivet af justitsministeriets arbejdsgruppe om handelsagenter), er side
108 f. om § 23, stk. 1, anført bl.a.:
      ”det følger af 1. pkt., der gennemfører direktivets artikel 14, at en tidsbegrænset agen-
      turaftale, der stiltiende eller ved aftale mellem parterne videreføres efter det tidspunkt,
      hvor den efter sit indhold skulle være ophørt, anses for ændret til en tidsubestemt aftale.
      dette indebærer, at de i § 22 fastsatte varsler bliver gældende ved opsigelse af agentur-
      aftalen.
      formålet med bestemmelsen er bl.a. at sikre mod omgåelse af opsigelsesreglerne ved, at
      der indgås en række tidsbestemte agenturaftaler efter hinanden.
      som følge af affattelsen af artikel 14 i direktivet kan det være tvivlsomt, om parterne
      kan aftale, at den tidsbegrænsede aftale skal afløses af en ny tidsbegrænset aftale. der
      kan være et praktisk behov herfor, og det svenske udvalg har i en tilsvarende regel
      foreslået, at en tidsbegrænset aftale kan forlænges tidsbegrænset to gange, således at
      den tredje tidsbegrænsede forlængelse bevirker, at opsigelsesvarslet gælder (…).
      på grund af formålet med artikel 14 finder arbejdsgruppen, at den må forstås således, at
      aftale om tidsbegrænset forlængelse af en tidsbegrænset aftale er udelukket, jf. i samme
      retning bent iversen: handelsagenten og eneforhandleren (1987), side 168 f. også den
      tyske direktivtekst taler for denne forståelse.
      det må afhænge af en konkret bedømmelse, om der er tale om en videreførelse af afta-
      len. forholdsregler, som en part træffer for at afvikle den udløbne aftale, kan naturligvis
      ikke anses som en videreførelse af denne. der vil derimod være tale om en videreførel-
      se, hvis agenten fortsætter sit sædvanlige arbejde for agenturgiveren, og agenturgiveren
      accepterer dette.
      …
      det er en betingelse for bestemmelsens anvendelse, at der er tale om en videreførelse af
      det oprindelige kontraktsforhold. sker der væsentlige ændringer i agenturaftalens ind-
      hold eller ophører samarbejdet mellem parterne i en længere periode, vil der ikke være
      tale om samme kontraktsforhold. videreføres agenturaftalen på samme betingelser som
      hidtil, vil et kortvarigt samarbejdsophør i reglen ikke hindre, at den tidsbegrænsede
                                                - 5 -
       agenturaftale ændres til en tidsubestemt aftale. i øvrigt må det bero på en konkret vurde-
       ring, om der foreligger en videreførelse af det oprindelige kontraktsforhold.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår krøll cranes a/s’ opsigelse af en handelsagentaftale med tower-crane euro-
pe/schepers kranen (herefter schepers) og schepers erstatningskrav som følge af opsigelsen.
krøll cranes indgik den 1. januar 2013 aftale med schepers om, at denne skulle være han-
delsagent for krøll cranes. aftalen var gældende for tyskland, belgien, nederlandene og
luxembourg, og den omfattede samtlige krøll cranes’ tårnkraner, for nederlandenes ved-
kommende dog undtaget nogle mindre tårnkraner, der svarede til de linden comansa-kraner,
som schepers havde en forhandleraftale med brualfa nv om. aftalen af 1. januar 2013 var
tidsbegrænset med en varighed på et år fra den 1. oktober 2012. efter aftalens udløb indgik
parterne en ny aftale, der var identisk med den tidligere, bortset fra at tidsbegrænsningen nu
blev fastsat til to år gældende for perioden fra 1. januar 2014 til 1. januar 2016. den 3. juni
2014 indgik parterne endnu en aftale. ved aftalen blev ”territoriet” udvidet til også at omfatte
østrig og schweiz, og begrænsningen for så vidt angår de mindre kraner for nederlandenes
vedkommende blev ophævet. bortset herfra var aftalen identisk med aftalen fra december
2013, herunder begrænsningen af kontraktens varighed til to år regnet fra den 1. januar 2014
(aftalens artikel 8). aftalerne mellem krøll cranes og schepers er udformet på grundlag af
krøll cranes’ standardkontrakt.
ved brev af 31. oktober 2014 opsagde krøll cranes over for schepers handelsagentaftalen til
ophør den 31. januar 2015. det er et hovedspørgsmål under sagen, om denne opsigelse er be-
rettiget.
spørgsmålet om opsigelsens berettigelse beror i første række på, hvad der er aftalt mellem
parterne, og i anden række på, om det aftalte er i strid med ufravigelige regler.
ifølge artikel 8 i aftalen af 3. juni 2014 er aftalen begrænset til at gælde i to år regnet fra den
1. januar 2014, og det er angivet, at aftalen efter udløbet af denne periode kan blive genfor-
handlet.
                                                - 6 -
højesteret finder, at aftalens artikel 8 efter sin ordlyd sammenholdt med kontraktforholdets
karakter og varighed må forstås på den måde, at aftalen er uopsigelig i den aftalte periode på
to år.
handelsagentloven indeholder ingen regler, der er til hinder for, at en agenturgiver indrømmer
en handelsagent uopsigelighed i aftaleperioden eller i en del af den. dette gælder, uanset om
aftalen er tidsbestemt eller tidsubestemt. tilsidesættelse af en sådan aftale om uopsigelighed
må i givet fald bero på andre bestemmelser, f.eks. bestemmelser i aftaleloven.
på den baggrund har krøll cranes ikke været berettiget til at opsige aftalen som sket til ophør
den 31. januar 2015. krøll cranes har herved misligholdt aftalen og handlet erstatningspå-
dragende over for schepers.
schepers har fremsat krav om erstatning for afholdte udgifter på i alt 19.071,54 eur og for
tab af indtægter vedrørende linden comansa-kraner på 39.186 eur. schepers har herudover
fremsat et krav om erstatning på 140.100 kr. for uberettiget opsigelse.
for så vidt angår kravet om erstatning for afholdte udgifter på 19.071,54 eur, lægger høje-
steret til grund, at schepers har haft udgifter til transport, hotel, markedsføring mv. som led i
udførelsen af hvervet som handelsagent for krøll cranes, dog således at nogle af de udgifter,
der er medtaget i schepers opgørelse over udgifter, herunder udgifter til revisor og til forsik-
ringer, ikke eller ikke fuldt ud kan henføres til agenturet for krøll cranes.
højesteret fastsætter på den baggrund skønsmæssigt den erstatning, der tilkommer schepers
til dækning af afholdte udgifter, til 15.000 eur.
med hensyn til kravet om erstatning for tab af indtægter vedrørende linden comansa-kraner
på 39.186 eur bemærkes følgende:
ifølge mailen af 13. marts 2018 fra brualfa er der ikke siden april 2014 gjort forretninger mel-
lem brualfa og schepers for så vidt angår salg og udlejning af linden comansa-kraner i hen-
hold til kontrakten fra 2011. det er ikke ved denne mail eller ved den øvrige bevisførelse
godtgjort, at der er en sådan sammenhæng mellem ophøret af samarbejdet med brualfa i april
                                               - 7 -
2014 og aftalen af 3. juni 2014 med krøll cranes, at schepers kan kræve tab af indtægter på
linden comansa-samarbejdet erstattet af krøll cranes. der kan derfor ikke gives schepers
medhold i dette krav.
hvad endelig angår kravet om erstatning på 140.100 kr., finder højesteret det ikke godtgjort,
at schepers som følge af krøll cranes’ uberettigede opsigelse af handelsagentaftalen har haft
et tab ud over, hvad der kan henføres til afholdte udgifter.
som følge af det anførte tager højesteret schepers erstatningspåstand til følge med et beløb
på 15.000 eur.
efter sagens udfald skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for byret, landsret og hø-
jesteret til den anden part. dog skal krøll cranes godtgøre schepers halvdelen af de betalte
retsafgifter for byret, landsret og højesteret.
                                     thi kendes for ret:
krøll cranes a/s skal til tower-crane europe/schepers kranen betale 15.000 eur med pro-
cesrente fra den 10. februar 2015.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for byret, landsret og højesteret til den anden
part. dog skal krøll cranes a/s betale 28.505 kr. til tower-crane europe/schepers kranen.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
