                                              dom
afsagt den 14. oktober 2015 af østre landsrets 13. afdeling
(landsdommerne john mosegaard, peter thønnings og nanna bille (kst.)).
13. afd. nr. b-2786-14:
h
(advokat anne broksø, besk.)
mod
m
(advokat brit elling, besk.)
lyngby rets dom af 24. september 2014 (bs sksæ-2580/2012) er anket af h med påstand
om, at m tilpligtes til at anerkende, at de h tilhørende ejendomme i italien, beliggende …,
matrikel 18, parcel 118 og 835 og …, [italiensk bynavn], er hendes særeje.
indstævnte, m, har påstået stadfæstelse.
begge parter har under anken haft fri proces, men ikke retshjælpsdækning.
supplerende sagsfremstilling
af de fremlagte danske oversættelser af dokumenterne vedrørende overdragelsen i 1977 og
1982 af de to lejligheder på sicilien fremgår det, at transaktionerne, hvorved tredjemand af-
stod lejlighederne, blev benævnt ”køb og salg” henholdsvis ”salg”. det fremgår endvidere af
dokumenterne, at h fra tredjemand erhvervede ”det blotte ejerskab” henholdsvis var ”den
retmæssige ejer” af lejlighederne, medens hs forældre fra tredjemand erhvervede ”fælles
brugsret” henholdsvis ”brugsretten i hele deres levetid” til lejlighederne.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaringer af h og m.
                                                 - 2 -
h har supplerende forklaret blandt andet, at hun har forsørget sig selv, siden hun flyttede til
danmark. hun ville gerne tjene sine egne penge og arbejdede først som stuepige og siden som
oldfrue. senere og frem til cirka 2013 har hun været ansat på … . aftalen om særeje, som
gengivet i vielsesattesten, blev indgået, fordi hendes forældre ville være sikre på, at hendes
fremtidige erhvervelser var særeje. det var ikke specifikt møntet på hendes to lejligheder på
sicilien. de italienske regler foreskriver nemlig, at de aktiver, man ejer på tidspunktet for
ægteskabets indgåelse, bliver særeje. syv personer – dog ikke hendes forældre – underskrev
på og bevidnede vielsesprotokollen i kirken, i forbindelse med brylluppet. m havde inden
brylluppet læst italiensk på hf i knap 2 år og læste og talte næsten flydende italiensk. m for-
stod, hvad der blev sagt i kirken og det, der stod i vielsesprotokollen om særeje. under ægte-
skabet havde de separat økonomi. de ejede hver en halvpart af deres ejendom på …vej. pro-
venuet fra salget af ejendommen er fortsat ikke frigivet, hvilket har påført hende en del gener.
siden sin mors død har hun betalt alle udgifter til de to lejligheder på sicilien. hun og m be-
nyttede ikke de to lejligheder, medens hendes forældre levede, bortset fra ophold i en af lej-
lighederne under deres feriebesøg. hun ved ikke med sikkerhed, hvad lejlighederne er værd i
dag, måske 300.000 kr. og 600.000-700.000 kr. der er ringe omsætning af fast ejendom på
sicilien på grund af den økonomiske krise, og det er svært at sige, hvad lejlighederne vil
kunne sælges til.
m har supplerende forklaret blandt andet, at han læste jura i 1980’erne. i den forbindelse
fulgte han undervisning i familie- og arveret. under deres ægteskab har de haft formuefælles-
skab. de talte op til brylluppet om, at de skulle have børn og fælles bopæl, når de blev gift,
men de talte ikke om formueordningen. til brug for bryllupshandlingen i italien skulle de
medbringe og have udfyldt nogle danske formularer – vistnok en prøvelsesattest – fra kom-
munen. han tænkte om dette, at de skulle overholde de danske formkrav for indgåelse af æg-
teskab. han kan huske, at de på sicilien måtte køre til den lokale danske konsul for at få på-
tegnet de danske dokumenter. da de blev gift, var han ikke god til at læse og skrive italiensk.
han havde kun modtaget undervisning i italiensk på aftenskole i danmark 2 gange ugentligt i
cirka 1½ år. inden de rejste til italien for at blive viet i en katolsk kirke, var de til samtale hos
en italiensk præst i danmark. præstens fokus var på de ”kirkeretlige” spørgsmål. de talte ikke
med præsten om ægtefællernes formueordning. hele vielsesceremonien i kirken foregik på
italiensk og latin. han forstod ikke, hvad der blev sagt, eller hvad der stod i den store kirke-
bog, som han og hans bror og stedfader blandt andre underskrev. det blev forklaret ham, at
                                                - 3 -
det angik et løfte om, at han ikke var gift i forvejen. heller ikke hans bror og stedfar forstod
dokumentet i kirkebogen. han tænkte ikke nærmere over disse formaliteter i forbindelse med
brylluppet. det var andre ting, som optog ham. de modtog først vielsesattesten fra sicilien et
år efter brylluppet. under ægteskabet har de ikke talt om, hvorvidt de to lejligheder var hs
særeje. i danmark købte de sammen en ejendom på …vej i x-by, hvor de flyttede ind i 1996.
de deltes om udgifternes til ejendommen. de gemte hver især kvitteringer for udlæg til øvrige
husholdningsudgifter og udlignede dette ved månedens udgang. h har løbende gennem årene
modtaget og betalt af sine indtægter regninger vedrørende de to lejligheder på sicilien, herun-
der forbrugsafgifter og håndværkerregninger. han ved ikke, om disse betalinger efterfølgende
er blevet udlignet af hs forældre. han har over årene været på besøg hos svigerforældrene på
sicilien i alt 16 gange. de rejste som oftest begge to og med deres børn. de fleste besøg fandt
sted i perioden 1993-2007. de boede altid i en af de to lejligheder, når de var på besøg. han
var på meget god fod med begge sine svigerforældre. under ægteskabet forærede hs forældre
dem en bil. det var en gave til familiens fælles brug. han talte ikke med svigerforældrene om
de nærmere ejerforhold for de to lejligheder. h udlejer, så vidt han ved, de to lejligheder. han
har konsulteret en siciliansk ejendomsmægler og skønner, at de to lejligheder i dag samlet er
ca. 3 mio. kr. værd. størsteparten af provenuet fra salget af ejendommen på …vej er midlerti-
digt indsat på en spærret konto med bobehandlerens accept. dette for at sikre ham effektiv
betaling af hans samlede krav under skiftet, hvis de to lejligheder skal medregnes i fællesboet.
procedure
h har til støtte for den nedlagte påstand for landsretten i påstandsdokument af 3. juli 2015
anført, at arvestatsretten i sin helhed er loven i arveladers land, her italien, at det følger af
lovgivningen i italien, at arv er særeje, at det fremgår af besvarelse af det fremlagte skøns-
tema, at arv og gave betragtes som særeje, medmindre andet udtrykkeligt fremgår, at særejet
ikke er oplyst at være en særejetype, der er i strid med den præceptive regel i retsvirkningslo-
vens § 28 b, og at arven derfor må være særeje i forbindelse med ægtefælleskiftet.
m har i sit påstandsdokument af 3. august 2015 i det hele fastholdt sine anbringender for by-
retten.
under hovedforhandlingen har h tillige gjort gældende, at påtegningen på vielsesattesten ud-
gør en gyldig ægtepagt om særeje eller en aftale om lovvalg, som må lægges til grund ved
                                               - 4 -
skiftet. m har protesteret mod, at appellanten fremsætter disse anbringender, som ikke er gen-
givet i påstandsdokumentet for landsretten, og har i øvrigt henholdt sig til sine bemærkninger
for byretten vedrørende disse anbringender. h har påstået anbringenderne admitteret og har
anført, at indstævnte, der udtrykkeligt har adresseret anbringenderne i sit påstandsdokument
til landsretten, har haft mulighed for at varetage sine interesser.
landsrettens begrundelse og resultat
landsretten finder efter omstændighederne, at det tillades h at fremsætte de omtvistede an-
bringender også for landsretten.
landsretten tiltræder som ubestridt, at m, der havde bopæl og arbejde i danmark både før og
efter vielsen, havde domicil i danmark på tidspunktet for ægteskabets indgåelse. samtlige
ægtefællernes aktiver og passiver er herefter underlagt dansk ret, og værdien af de to lejlighe-
der på sicilien skal derfor som udgangspunkt medtages ved parternes skifte af fællesboet.
landsretten finder efter bevisførelsen, at der ikke er holdepunkter for at antage, at påtegnin-
gen i vielsesattesten om ”særeje” udgjorde parternes udtrykkelige eller stiltiende aftale om, at
formueordningen under ægteskabet skulle reguleres af italiensk ret.
efter bevisførelsen, herunder særligt indholdet af de fremlagte oversatte dokumenter vedrø-
rende hs erhvervelse af de to lejligheder i henholdsvis 1977 og 1982, er det ikke dokumente-
ret, at overdragelserne havde karakter af forskudsarv for h. allerede af denne grund kan an-
bringenderne om, at de to lejligheder under skiftet har status af forskudsarv i hs særeje, ikke
tages til følge.
herefter, og da det af de grunde, som byretten har anført, tiltrædes, at påtegningen om særeje i
vielsesattesten ikke udgør en gyldig ægtepagt, stadfæstes byrettens dom.
begge parter har for landsretten haft fri proces uden retshjælpsdækning. landsretten finder, at
ingen part skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden part eller statskassen.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
                                            - 5 -
ingen part skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden part eller statskassen.
