                                højesterets dom
                            afsagt onsdag den 12. februar 2014
sag 46/2012
(1. afdeling)
dsv air & sea a/s (tidligere baltship a/s og før det seatainers a/s)
(advokat philip graff)
mod
spar nord bank a/s
(advokat anders hedetoft)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 11. afdeling den 23. januar 2012.
i pådømmelsen har deltaget ni dommere: børge dahl, jytte scharling, niels grubbe, marianne
højgaard pedersen, poul dahl jensen, vibeke rønne, michael rekling, oliver talevski og jan
schans christensen.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
supplerende sagsfremstilling
det er oplyst, at seatainers a/s (nu dsv air & sea a/s og før det baltship a/s) og villa
collection a/s fra 2003 og frem til villa collections konkurs den 24. august 2010 havde et
samarbejde, idet seatainers forestod transport, håndtering og opbevaring af varer, som villa
collection importerede fra østen. seatainers afregnede i perioden omkring 65 mio. kr. over for
villa collection vedrørende dette samhandelsforhold.
transporten af varer skete ved, at en fragtvirksomhed, som seatainers havde antaget, afhentede
varerne hos leverandørerne i østen, hvorefter en anden transportør, som ligeledes var antaget af
 seatainers, forestod søtransporten af varerne til danmark. efter varernes ankomst til danmark
forestod seatainers’ personale modtagekontrol, udpakning, sortering, ompakning, stregkodning og
anbringelse af varerne på seatainers lager. i den forbindelse blev det tillige påset, at varerne var
intakte. når en vare efter villa collections anmodning skulle forlade lageret igen, forestod
seatainers ”plukningen” heraf fra lageret samt håndteringen i øvrigt i forbindelse hermed.
villa collections varelager hos seatainers var på i alt ca. 10.000 m2. lageret bestod af mellem
5.000 og 6.400 paller samt herudover møbelopbevaring på mellem 1.000 og 2.200 m2.
villa collection og seatainers indgik en lageraftale, som igennem samhandelsforholdets forløb
jævnligt blev fornyet. parternes seneste lageraftale af 1. januar 2010 indeholdt bl.a. priser på
lagerleje, plukkelinjer og læsning af containere samt timeløn. det fremgår endvidere af lageraftalen,
at betalingsbetingelserne var løbende måned + 25 dage. villa collection havde en løbende kredit,
der svingede mellem en og to måneders faktureringer. fra februar 2010 blev dette betalingsmønster
ikke fulgt, idet villa collection i denne og senere måneder betalte forsinket og med runde beløb,
således at tilgodehavendet på 3.539.230,98 kr. ved konkursens indtræden modsvarede godt fire
måneders faktureringer. samarbejdet fortsatte i øvrigt som aftalt, og seatainers udleverede således
løbende varer fra lageret i takt med salg.
af seatainers’ og spar nord banks deponerings- og godsudleveringsaftale af 26. august 2010
fremgår bl.a.:
      ”1       baggrund og formål
      …
      1.2      seatainers’ tilgodehavende hos villa collection udgør pr. 23. august 2010 kr.
               3.539.230,98, jf. kontoudtoget, bilag 1.
      1.3      det som bilag 2 specificerede gods er på tidspunktet for denne aftales indgåelse
               undergivet seatainers rådighed. måtte der være yderligere gods undergivet seatainers
               rådighed, og som ikke er udtrykkeligt nævnt i bilag 2, er parterne enige om, at sådan
               gods også omfattes af nærværende aftale.
      1.4      spar nord har virksomhedspant i villa collections aktiver.
      1.5      seatainers gør gældende at have pant i godset, bilag 2, i medfør af nsab § 14 samt
               tilbageholdsret efter almindelige regler, og at et sådan pant og tilbageholdsretten kan
               gøres gældende forud for spar nords virksomhedspant. spar nord er uenig heri.
       1.6     parterne er enige om, at seatainers udleverer det i bilag 2 specificerede gods, mod at
              spar nord samtidigt deponerer et beløb på kr. 3.539.230,98 på de nedenfor anførte
              vilkår.
      1.7     parterne er enige om, at nærværende aftale ikke begrænser parternes adgang til at gøre
              indsigelser gældende mod den anden parts påståede panteret og tilbageholdsret.
              parterne er yderligere enige om, at nærværende aftale ikke begrænser deres adgang til
              frit at fremsætte påstande og anbringender, ligesom parterne kan fremsætte krav om
              betaling af beløb ud over det deponerede beløb blandt andet men ikke begrænset til
              procesrenter og sagsomkostninger …”
              …
      4       renter
      4.1     rente, der påløber deponeringskontoen, tilskrives kontoen, men fordeles internt
              mellem seatainers og spar nord i det omfang, parterne endeligt tager del i det
              oprindeligt på depotet indbetalte beløb, jf. pkt. 6.
      5       udlevering af gods og transport af panteret
      5.1     samtidig med dokumentation for deponering i overensstemmelse med pkt. 3.1 ud-
              leverer seatainers til villa collection eller den der måtte kunne dokumentere en
              ejendomsret til varerne det i bilag 2 specificerede gods.
              …
      6       frigivelse af det deponerede beløb
      6.1     deponeringsbeløbet, inkl. påløbne renter, frigives til seatainers, når der ved forlig
              eller endelig dom er fastslået, at seatainers er berettiget til deponeringsbeløbet som
              følge af at seatainers var berettiget til at tilbageholde/bortsælge de i pkt. 1.3 nævnte
              varer til sikkerhed for betaling af det under pkt. 1.2 anførte beløb. i det omfang
              forliget eller den endelige dom fastslår, at seatainers alene er berettiget til en del af
              deponeringsbeløbet, frigives alene denne del af deponeringsbeløbet til seatainers,
              mens resten tilfalder spar nord. såfremt forliget eller den endelige dom fastslår, at
              seatainers ikke er berettiget til nogen del af deponeringsbeløbet, tilfalder hele
              deponeringsbeløbet, inkl. renter, spar nord. deponeringsbeløbet frigives endvidere til
              seatainers, såfremt der er forløbet 4 uger fra nærværende aftales underskrift, uden at
              spar nord har udtaget stævning mod seatainers med påstand om, at seatainers ikke er
              berettiget til deponeringsbeløbet.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet forklaring af kim krull jørgensen og supplerende forklaring af
niels aage nielsen, mette mølgaard andersen og kim christensen.
 kim krull jørgensen har forklaret bl.a., at han er direktør for bovictus a/s, som handler med
køkkenudstyr og brugskunst. bovictus var konkurrent til villa collection. de købte varelageret lige
før jul i 2010 efter villa collections 2010’s konkurs. varelageret fyldte ca. 10.000 paller og stod på
seatainers’ lager i horsens. det var brugskunst, stearinlys, møbler og interiør, der var produceret
primært i kina og til dels i indien. villa collection solgte normalt varerne i faghandlen,
brugskunstbutikker, stormagasiner, imerco, ”kop og kande” samt møbelbutikker. det er
nødvendigt at have et varelager for at kunne servicere butikkerne. butikkerne køber ikke ind i
forvejen, fordi de ønsker at begrænse kapitalbindingen. de har for 50 mio. kr. på lager. det tog 6 til
8 måneder at få solgt varelageret videre.
niels aage nielsen har forklaret bl.a., at han var ansvarlig for økonomien for seatainers og
baltship. det fremgår af posteringsoversigten vedrørende villa collection, at der har været en
omsætning med selskabet på 65 mio. kr. villa collection betalte frem til udgangen af 2009 til tiden.
i januar 2010 begyndte det at glide, og der blev ikke betalt til tiden. de betalte to a conto beløb –
den 2. marts og den 11. marts 2010 – og endelig restbeløbet vedrørende januar den 23. marts 2010.
a conto betalingen den 2. marts 2010 var på 300.000 kr. og vedrørte januar 2010. det har
bogholderiet afstemt med villa collection. derefter blev der kun betalt uspecificerede a conto
beløb, der ikke kan relateres til specifikke regninger. de fik i perioden bl.a. a conto betalinger på
500.000 kr. det var den 12. juni, den 27. juni og 9. august i 2010. der var ingen afstemning mellem
villa collection og dem. det er korrekt, at indbetalingen nedbragte gælden. han husker, at der ikke
er givet meddelelse mellem seatainers og villa collection om, at betalinger vedrørte den ældste del
af gælden. samarbejdet kørte videre i perioden, da villa collection var en god gammel kunde, så de
trak ikke bare lige stikket. han deltog i et møde med villa collection i maj 2010, hvor mette
mølgaard og en anden, formentlig salgsdirektøren, deltog. de havde et betydeligt udestående på
dette tidspunkt, og hans folk havde haft kontakt med villa collection for at få nedbragt saldoen. det
lykkedes ikke, og han insisterede derfor på et møde. villa collection var i flytterod. de blev stillet i
udsigt, at seatainers kunne få 2 mio. kr., som ville blive frigivet grundet flytningen. de havde en
forventning om, at dette ville blive i juni, når flytningen var gennemført. de fik ikke deres penge,
og de blev utålmodige. der var flere kontakter, og der blev forsøgt indgået nye aftaler i juni måned.
dette skete ved konstante opringninger mv. deres tilgodehavende steg fra maj og fremefter. det
endte med, at villa collection gik konkurs. regnskabschefen og poul nielson holdt møde med
villa collection og repræsentanter for købere og måske spar nord bank den 19. august 2010. han
 deltog ikke. der var en køber, og et vilkår var, at seatainers skulle slippe varelageret uden betaling.
dette takkede seatainers nej til, da de havde aftalt nsab 2000. køberne henviste til, at det måtte
være en sag mellem villa collection og spar nord bank, da spar nord bank mente at have
virksomhedspant. aftalen blev, at et tilsvarende beløb blev deponeret, således at seatainers’
retsstilling var, som om de havde varelageret. det var en status quo aftale, således at køberne kunne
få varelageret. der har også været ydet lagerleje og håndtering. den udestående saldo på 3,5 mio.
kr. var aktuelle omkostninger på de varer, der stod på lageret. der var omkostninger på 1,7 mio. kr.
vedrørende lagerleje. der var igennem samarbejdet udsving i lagerets størrelse, f.eks. på grund af
julehandlen. der blev udleveret stort set lige så meget, som der kom ind på lageret. det er optalt, at
der på konkursdagen var 7.125 paller. der var 1.325 paller med møbler. i januar 2010 var der 7.782
paller på lageret. der var derfor en nedgang frem mod konkursen, som primært skyldtes
møbeldelen. han ved ikke, om nedgangen på lageret skyldes varer, der er indgået på lageret før
2010. de har ikke aldersfordeling af varerne, da de anvender villa collections eget system. ved
hvert ordrepluk betales der en pris. lagerlejen for pallen er den samme pr. dag, uanset hvornår den
er gået ind. det samlede ubetalte tilgodehavende ved konkursen er det samlede tilgodehavende
vedrørende samtlige ydelser. varerne er typisk 4 – 6 uger undervejs, inden de lander på lageret.
mette mølgaard andersen har forklaret bl.a., at mødet i 2010 drejede sig om manglende betalinger.
det var et stort beløb, villa collection skyldte – det kunne godt være 2 mio. kr. seatainers spurgte,
hvornår pengene kom. villa collection stillede dem i udsigt, at der ville komme penge i forbindelse
med en flytning. beløbet blev ikke betalt til seatainers, men der blev foretaget en a conto betaling.
varelageret hos seatainers tilhørte villa collection. de havde ikke centrallager andre steder. der
var mange varegrupper på lageret, og det var et bredt sortiment. de havde problemer med at sælge
en gammel del af varelageret. de blev ramt af krisen, og det gjorde deres kunder også. de købte ind
til to sæsoner om året. de købte varer, der kunne leve udover sæsonen, og de havde varer, som var
her og nu-varer. de blev presset likviditetsmæssigt og gjorde meget for at sælge ud. af hensyn til
deres nuværende kunder plejede de at lade varerne ligge lidt, inden de solgte dem billigt. de solgte
på et tidspunkt en stor klump varer til en kunde i marokko for at skabe likviditet. varerne blev solgt
til under halvdelen af kostprisen, og de måtte sande, at dette var nødvendigt for at komme af med
dem. produktsortimentet ændrede sig mellem 2007 og 2010, hvor de også fik større møbler, skabe
og reoler mv. konceptet blev, at villa collection gerne ville have det hele, og der blev i den
forbindelse også etableret rene villa collection-butikker. møbelsortimentet var dyrere både med
hensyn til enhedspris og fragt, da fragten blev betalt efter volumen. villa collection foretog på et
 tidspunkt en større nedskrivning af varelageret. kostprisen inkluderede både købspris og transport,
hvilket også fremgik af regnskabet. det var deres it-system, der blev anvendt på seatainers’ lager.
seatainers kunne kun foretage flytninger i deres system.
kim christensen har forklaret bl.a., at han er kreditdirektør i spar nord bank. der var underskud i
villa collection i 2008 og 2009, og hans opgave var at sikre, at banken ikke tabte penge. i ugen op
til konkursen var der aktivitet. der var et stort likviditetsbehov, som banken ikke ville
imødekomme, og virksomheden havde store indkøbsordrer til efterårssæsonen. han vidste ikke, at
seatainers også mente at have pant i varelageret. han hørte, at køberen ikke kunne få udleveret
varelageret. det var først efter overdragelsen, at han erfarede, at der kunne være et problem. det var
to direktører fra villa collection, der førte forhandlingen om at overdrage aktiviteterne. eigil
kristensen var interesseret i at videreføre virksomheden. banken skulle acceptere handlen. det var
kuratellet, der rekvirerede værdiansættelsen. der blev indhentet en værdiansættelse, der var lidt
højere end den pris, som de havde overdraget til, og banken skulle derfor reducere deres anmeldelse
i konkursboet. varelaget blev solgt til 4,95 mio. kr. forhandlingen var kompliceret, idet køber kun
var interesseret i de nye varer, da det var en modepræget virksomhed. virksomhedens store problem
var at få afhændet de ældre varer. det var et problem i villa collection, at virksomhedens varelager
var for højt vurderet. dette gjorde revisoren opmærksom på, og der skete derefter en
regnskabsmæssig nedskrivning af varelageret i 2009. banken pressede villa collection ret hårdt, da
virksomheden havde store likviditetsproblemer. spar nord bank tog virksomhedspant i 2008, og de
valgte at tage pant på 5 mio. kr. i forbindelse med en udvidelse af kreditten. de fandt ikke på davæ-
rende tidspunkt, at det var nødvendigt med et større beløb. kreditudvidelsen skete bl.a., fordi villa
collection begyndte at have egne butikker. det var et engagement på omkring 25-30 mio. kr. det
endte med et tab for spar nord bank på ca. 40 mio. kr. frem til medio 2008 anså banken villa
collection for at være meget velkørende. de blev dog bekymrede pga. virksomhedens ændring fra
engrosvirksomhed til at have egne butikker. virksomheden havde en omsætning på 65 mio. kr. de
havde fokus på lagerlejen, men ikke transporten. lager og transport udgjorde 12 mio. kr. han var
ikke bekendt med håndpant i forbindelse med transport og spedition. det var klart, at banken ikke
kunne sælge varelageret, hvis køberne ikke kunne disponere over varelageret, hvorfor der blev lavet
en deponeringsaftale.
anbringender
 dsv air & sea a/s har for højesteret yderligere anført navnlig, at dsv air & sea i medfør af
sølovens § 270 har sikkerhed for transportomkostninger, og at sølovens bestemmelse om pant har
forrang for tinglysningslovens bestemmelser. selskabet har endvidere anført, at seatainers a/s ikke
opgav tilbageholdsretten ved at yde villa collection a/s kredit, og at tilbageholdsretten blev
etableret allerede som følge af, at seatainers med villa collections accept havde genstandene i sin
varetægt i forbindelse med levering af transportydelser mv. endelig har dsv air & sea anført, at
ydelserne leveret af seatainers tilførte villa collection værdi, idet transporten af varerne fra kina til
danmark var nødvendig og værdiskabende, ligesom oplagringen af varerne hos seatainers var
nødvendig for driften af villa collection. der er tale om foranstaltninger, der alle var rimelige, og
som er kommet spar nord bank til gode.
spar nord bank a/s har for højesteret frafaldet anbringendet om, at nsab 2000 ikke var vedtaget
mellem seatainers og villa collection. spar nord bank har yderligere anført navnlig, at banken
bestrider, at transport og opbevaring kan anses som værdiforøgende aktiviteter. i alle tilfælde har
seatainers mistet sin tilbageholdsret på grund af den henstand, som selskabet ydede villa
collection. spar nord bank bestrider endvidere, at dsv air & sea har panteret for
transportomkostninger i medfør af sølovens § 270.
retsgrundlaget
i tinglysningslovens § 47 c, stk. 1-3 og 5, hedder det:
       ”§ 47c. indehaveren af en erhvervsvirksomhed kan ved anvendelse af skadesløsbrev eller
       ejerpantebrev underpantsætte, hvad virksomheden ejer og fremtidig erhverver (virk-
       somhedspant), jf. stk. 3 og 4. pantsætning er ikke til hinder for, at aktiver, bortset fra
       fordringer, udskilles ifølge regelmæssig drift af virksomheden.
       stk.2. virksomhedspant skal tinglyses for at opnå beskyttelse mod aftaler, der i god tro indgås
       med pantets ejer, og mod retsforfølgning. skadesløsbreve som nævnt i stk. 1 kan ikke
       overdrages særskilt.
       stk.3. virksomhedspant kan omfatte
       1)       simple fordringer hidrørende fra salg af varer og tjenesteydelser,
       2)       lagre af råvarer, halvfabrikata og færdigvarer,
       …
        stk. 5. tinglyst virksomhedspant skal respektere senere udlæg, hvis udlægshaveren senest 3
       hverdage efter udlæggets foretagelse har givet meddelelse til virksomhedspanthaver om
       udlægget.”
bestemmelsen blev indsat i tinglysningsloven ved lov nr. 560 af 24. juni 2005.
loven bygger på lovudkastet i betænkning nr. 1459/2005 om virksomhedspant, idet § 47 c, stk. 5, i
lovudkastet dog alene omfattede offentligretlige krav. af betænkningen fremgår side 272-273 bl.a.:
       ”til § 47 c
       …
       til stk. 2
       1. forslaget til stk. 2, 1. pkt., bestemmer, at sikringsakten ved underpantsætning i medfør af
       den foreslåede ordning er tinglysning. ordningen går herved ud på, at panthaveren ved
       tinglysning af pantebrevet er beskyttet over for godtroende tredjemænd og retsforfølgning i
       alle aktiver omfattet af panteretten, både løsøre, immaterielle rettigheder og fordringer.
       beskyttelsen omfatter både virksomhedens nuværende og fremtidige aktiver, der er omfattet
       af panteretten.
       …
       2. et virksomhedspant vil omfatte aktiver fra tidspunktet for pantsætterens erhvervelse heraf.”
tilsvarende fremgår af bemærkningerne til § 47 c, stk. 2, i lovforslaget (l 162 af 27. april 2005,
folketingstidende 2004-05, tillæg a, s. 7400).
i justitsministerens besvarelse af spørgsmål 13 af 2. juni 2005 fra folketingets retsudvalg
vedrørende lovforslaget hedder det bl.a.:
       ”spørgsmål:
       ”ministeren bedes kommentere henvendelsen af 1. juni 2005 fra hts, jf. l 162, bilag 10.”
       svar:
       …
       i det omfang en transport- eller lagervirksomhed har en håndpanteret i gods, der er i
       virksomhedens varetægt, må et allerede tinglyst virksomhedspant respekteres, medmindre der
       er tale om, at godset samtidigt udskilles af pantet f.eks. i forbindelse med et salg, jf.
       lovforslagets § 1, nr. 2 (den foreslåede § 47 c, stk. 1, i tinglysningsloven). der kan f.eks. være
      tilfældet, hvis der transporteres gods fra en sælger, der har virksomhedspantsat de pågældende
      aktiver, til en køber, der ikke har benyttet sig af ordningen. hvis et tinglyst virksomhedspant
      derimod omfatter godset, vil pantet få prioritet allerede fra erhvervelsen af de
      individualiserede aktiver, mens en håndpanteret først sikres ved ihændehavelsen, der i
      almindelighed vil ske på et senere tidspunkt. håndpanthaveren vil i henhold til retspraksis
      ikke kunne begære det pantsatte gods solgt på tvangsauktion uden samtykke fra en
      virksomhedspanthaver, der har en bedre prioritet i godset.
      det bemærkes dog, at lovforslaget ikke berører de ulovbestemte regler om en transportørs
      eller andres mulighed for at tilbageholde aktiver som sikkerhed for sit krav (tilbageholdsret).
      disse regler vil dermed gælde uændret under en ordning med virksomhedspant. det samme
      gælder de særlige regler om tilbageholdsret, der f.eks. er hjemlet i cmr-lovens §§ 18, stk. 2,
      og 22, og reglerne om tilbageholdsret og søpant i sølovens §§ 54, 61-64 og 270.
      en transport- eller lagervirksomhed har således i praksis en effektiv mulighed for at opnå
      betaling for den pågældende transport eller oplagring ved at kunne tilbageholde godset som
      sikkerhed for sit krav, uanset om godset er omfattet af et virksomhedspant. transport- eller
      lagervirksomheden vil dog ikke kunne tilbageholde godset som sikkerhed for andre krav,
      medmindre der foreligger en sådan sammenhæng mellem det samlede tilgodehavende og
      besiddelsen af godset, at der tilkommer virksomheden tilbageholdsret for mere end betalingen
      af den pågældende transport, oplagring m.v.
      en transport- eller lagervirksomhed, der tilbageholder gods som sikkerhed for sit krav, kan
      som hovedregel ikke fyldestgøre sig direkte i det tilbageholdte, f.eks. ved et salg, men er som
      andre kreditorer henvist til at foretage udlæg i det tilbageholdte, hvis tilbageholdelsen ikke i
      sig selv medfører, at der betales. transport- eller lagervirksomhedens udlæg vil imidlertid få
      samme prioritetsstilling som tilbageholdsretten og skal derfor ikke respektere andre
      rettighedshavere, der har sikret deres ret på et tidspunkt efter tilbageholdsrettens etablering.
      er der på tidspunktet for tilbageholdsrettens etablering tinglyst et gyldigt virksomhedspant,
      der omfatter godset, må transport- eller lagervirksomheden som udgangspunkt respektere
      virksomhedspantets bedre prioritet i godset, i tilfælde af, at der senere gøres udlæg for kravet.
      som det fremgår af besvarelsen af retsudvalgets spørgsmål 17, er jeg imidlertid indstillet på
      at fremsætte et ændringsforslag til lovforslaget, således at et tinglyst virksomhedspant også
      skal respektere senere udlæg for krav fra private kreditorer, hvis der gives meddelelse herom
      til virksomhedspanthaveren senest 3 hverdage efter udlæggets foretagelse. hvis et sådan
      ændringsforslag vedtages, indebærer dette, at en transport- eller lagervirksomhed vil kunne
      gøre udlæg i det tilbageholdte eller håndpantsatte gods uden at skulle respektere et allerede
      tinglyst virksomhedspant, der omfatter godset.”
i bemærkningerne til det ændringsforslag, som justitsministeren herefter stillede, hedder det bl.a., jf.
betænkning over lovforslaget afgivet af retsudvalget den 9. juni 2005 (folketingstidende 2004-05,
tillæg b, s. 1503):
        ”den foreslåede ændring indebærer, at tinglyst virksomhedspant skal respektere senere udlæg
       for ethvert krav, hvis udlægshaveren senest 3 hverdage efter udlæggets foretagelse har givet
       meddelelse til virksomhedspanthaveren om udlægget. reglen vil dermed – ud over udlæg for
       offentligretlige krav, der er tillagt udpantningsret – også gælde for udlæg for privatretlige
       krav, herunder fra private kreditorer, uanset om kravene er usikrede eller sikrede ved pant.”
i justitsministerens besvarelse af spørgsmål 19 af 8. juni 2005 fra folketingets retsudvalg
vedrørende lovforslaget hedder det bl.a.:
       ”spørgsmål:
       ”ministerens kommentar udbedes til henvendelsen af 8. juni 2005 fra hts, jf. l 162 – bilag
       16.”
       svar:
       …
       det er væsentligt at være opmærksom på, at de foreslåede regler om virksomhedspant ikke
       ændrer de gældende regler om tilbageholdsret. som det fremgår af besvarelsen af
       retsudvalgets spørgsmål nr. 13 vedrørende lovforslaget, kan der udøves tilbageholdsret i
       godset til sikkerhed for betaling for den pågældende transport eller oplagring.
       en transport- eller lagervirksomhed kan med andre ord i samme omfang som i dag nægte at
       udlevere godset, indtil der sker betaling. det er efter justitsministeriets opfattelse et effektivt
       pressionsmiddel, der kan udøves, selv om skyldneren har benyttet sig af
       virksomhedspanteordningen. en tilbageholdelse af godset må antages normalt at være så
       indgribende, at der i praksis vil ske betaling, hvis skyldneren har betalingsevne. i al-
       mindelighed vil det derfor ikke være nødvendigt at sende kravet til inkasso.
       med det fremsatte ændringsforslag vil der imidlertid tillige blive mulighed for, at transport-
       eller lagervirksomheden – hvis der trods tilbageholdelsen af godset ikke bliver betalt – kan gå
       videre med sagen med henblik på at få foretaget et udlæg, som i givet fald vil få prioritet
       forud for et virksomhedspant.
       et sådant udlæg vil kunne foretages også for krav, som ikke vedrører den pågældende ydelse,
       og udlægget vil kunne foretages også i andre aktiver end dem, der udøves tilbageholdsret i.”
højesterets begrundelse og resultat
villa collection a/s drev virksomhed med import fra østen af brugskunst og møbler, som selskabet
solgte videre til bl.a. detailbutikskæder i danmark. selskabet havde fra 2003 et samarbejde med
seatainers a/s (nu dsv air & sea a/s), som var ansvarlig for transporten af varerne til danmark,
og som tillige opbevarede og håndterede varerne for villa collection.
 den 24. juli 2008 fik spar nord bank a/s tinglyst et virksomhedspant i bl.a. villa collections
varelager. efter at villa collection blev erklæret konkurs den 24. august 2010, opstod der tvist
mellem seatainers og spar nord bank om rettighederne over varelageret. ved deponerings- og
godsudleveringsaftale af 26. august 2010 blev spar nord bank og seatainers enige om, at
seatainers udleverede varerne mod, at banken deponerede et beløb svarende til seatainers’
tilgodehavende hos villa collection på 3.539.230,98 kr. på en spærret konto. sagen angår, hvem af
parterne der har ret til indeståendet på kontoen.
højesteret tiltræder, at seatainers for sit tilgodehavende har håndpant efter nsab § 14 med
prioritet forud for spar nord banks virksomhedspant i den del af varelageret, som villa collection
havde erhvervet forud for den 24. juli 2008, og hvor de fragtfirmaer, der forestod fragten på vegne
af seatainers, havde fået varerne i besiddelse inden denne dato.
for så vidt angår de varer på lageret, som var blevet omfattet af spar nord banks virksomhedspant,
inden seatainers fik varerne i sin besiddelse, har bankens ældre virksomhedspanteret prioritet forud
for seatainers’ senere håndpanteret. spar nord bank har derfor ret til at søge sig fyldestgjort for sit
tilgodehavende hos villa collection i denne del af varelageret, medmindre seatainers har en
tilbageholdsret i varerne, der kan gøres gældende forud for bankens virksomhedspant.
hovedspørgsmålet er herefter, om seatainers kan udøve tilbageholdsret i varelageret for sit
tilgodehavende, eller om spar nord banks virksomhedspant er til hinder derfor. der er ikke tale om
en konflikt mellem underpant i og tilbageholdsret vedrørende en individuelt bestemt
løsøregenstand, men mellem rettigheder som begge er ”flydende” i den forstand, at de omfatter de
varer, som til enhver tid befinder sig på lageret hos seatainers.
tilbageholdsretten, der hviler på et ulovreguleret grundlag, skal som udgangspunkt respektere ældre
rettigheder, men kan, bl.a. afhængig af karakteren af det krav, som der udøves tilbageholdsret for, i
visse tilfælde gå forud for allerede bestående rettigheder.
det krav, som seatainers har udøvet tilbageholdsret for, består af tilgodehavende vedrørende fragt i
forbindelse med transport af varer fra østen til danmark, leje af det lager på ca. 10.000 m2, som
 seatainers stillede til rådighed og drev for villa collection, samt omkostninger vedrørende
håndtering (handling) af varer tilhørende villa collection.
transporten af varer skete ved, at en fragtvirksomhed, som seatainers havde antaget, afhentede
varerne hos leverandørerne i østen, hvorefter en anden transportør, som ligeledes var antaget af
seatainers, forestod søtransporten af varerne til danmark. efter varerne var ankommet hertil,
foretog seatainers’ personale udpakning samt modtagekontrol, sortering, mærkning og anbringelse
af varer på lageret, der var det eneste centrallager, som villa collection havde. det var seatainers,
der forestod styringen af lageret, og når varer skulle fra lageret til villa collections kunder, var det
seatainers, der foretog ”plukningen” af varer. seatainers havde således ved et fast, løbende
samarbejde med villa collection påtaget sig en samlet løsning af villa collections transportbehov
tillige med styringen og driften af virksomhedens lager. afregning skete løbende.
højesteret finder, at den samlede opgaveløsning, som seatainers har leveret som led i samarbejdet
med villa collection, er udtryk for en rimelig, forretningsmæssigt begrundet ordning. det må
lægges til grund, at seatainers ved at løse disse opgaver har øget eller bevaret varernes værdi,
hvilket også har været i spar nord banks interesse som virksomhedspanthaver.
under omstændigheder som de anførte, hvor seatainers efter fast aftale løbende udførte og
afregnede de nævnte opgaver for villa collection, finder højesteret, at der foreligger en sådan
sammenhæng mellem seatainers’ samlede tilgodehavende og seatainers’ besiddelse af varerne, at
der tilkommer selskabet tilbageholdsret i hele varelageret, uanset at de krav, der udøves
tilbageholdsret for, ikke kan henføres til bestemte varer.
efter aftalen mellem villa collection og seatainers skete fakturering således, at villa collection
havde en løbende kredit, der svingede mellem en og to måneders faktureringer. fra februar 2010
blev dette betalingsmønster ikke fulgt, idet villa collection i denne og senere måneder betalte
forsinket og med runde beløb, således at tilgodehavendet på 3.539.230,98 kr. ved konkursens
indtræden modsvarede godt fire måneders faktureringer. samarbejdet fortsatte i øvrigt som aftalt.
seatainers udleverede således løbende varer fra lageret i takt med salg, og uanset de forsinkede
betalinger må varelagerets værdi i hele perioden anses for at være væsentligt større end det
udestående tilgodehavende. i hvert fald under disse omstændigheder finder højesteret, at seatainers
 ikke har mistet tilbageholdelsesretten ved at fortsætte med vareudleveringer som aftalt trods
betalingsforsinkelsen.
seatainers har ved deponerings- og godsudleveringsaftalen fastholdt sin tilbageholdsret, og det
forhold, at seatainers ikke har foretaget udlæg, er uden betydning.
på denne baggrund, og da det, som spar nord bank i øvrigt har anført, ikke kan føre til andet
resultat, har seatainers ret til at få udbetalt det deponerede beløb på 3.539.230,98 kr.
seatainers har efter deponerings- og godsudleveringsaftalens pkt. 4.1 krav på påløbne renter af det
deponerede beløb på 3.539.230,98 kr. fra den 26. august 2010 og frem til sagens anlæg. højesteret
finder, at aftalens pkt. 1.7 må forstås således, at seatainers uanset aftalens øvrige vilkår har
forbeholdt sig retten til at kræve procesrente. efter renteloven har selskabet krav på procesrente af
hovedstolen på 3.539.230,98 kr. fra sagens anlæg.
højesteret tager herefter seatainers’ påstand til følge samtidig med, at selskabet frifindes for spar
nord banks påstand.
efter sagens udfald skal spar nord bank til seatainers betale sagsomkostninger for landsret og
højesteret med 506.280 kr., hvoraf 400.000 kr. er til dækning af udgifter til advokat, og 106.280 kr.
er til dækning af retsafgift.
                                          thi kendes for ret:
spar nord bank a/s skal anerkende, at dsv air & sea a/s har adkomst til det på sikringskonto
457-49-03780 deponerede beløb på 3.539.230,98 kr. med påløbne renter indtil den 22. september
2010, og at spar nord bank a/s fra den 22. september 2010 skal forrente 3.539.230,98 kr. med
procesrente.
dsv air & sea a/s frifindes for spar nord bank a/s’ påstand.
 i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal spar nord bank a/s til dsv air & sea a/s
inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 506.280 kr. sagsomkostningsbeløbet
forrentes efter rentelovens § 8 a.
