                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 30. januar 2013
sag 10/2012
(1. afdeling)
hans sønderby
(advokat nikolaj linneballe, beskikket)
mod
esbjerg kommune
(advokat søren lundsgaard)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 4. afdeling den 25. oktober 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, jon
stokholm, michael rekling og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, hans sønderby, har gentaget sine påstande.
indstævnte, esbjerg kommune, har principalt påstået stadfæstelse af landsrettens dom. for så
vidt angår hans sønderbys påstand 1 og 2 har esbjerg kommune nedlagt subsidiær påstand
om frifindelse.
anbringender
hans sønderby har for højesteret supplerende gjort gældende, at der ikke er tale om, at tv-
& internetforsyningen (forsyningen) overtog eller købte allerede eksisterende antennefor-
eninger. der var tale om sammenlægninger – og dermed fusionslignende aftaler mellem de
enkelte antenneforeninger og forsyningen. esbjerg kommune var derfor ikke ejer af bynettet.
det bestrides endvidere, at det var esbjerg kommune og ikke de tilsluttede brugere, der skulle
dække et eventuelt underskud ved driften af bynettet. der skulle ske udligning over tid af et
eventuelt underskud, og der blev løbende foretaget afskrivninger på anlægget, ligesom der
                                               - 2 -
skete hensættelser til fornyelser. esbjerg kommune har i øvrigt ikke fremlagt materiale, der
viser, at forsyningsvirksomheden var konteret og bogført som et aktiv i kommunen. det un-
derbygger, at esbjerg kommune heller ikke før frasalgsplanerne antog, at bynettet var et ak-
tiv, der kunne sælges. endelig viser den nu fremlagte købsaftale, at esbjerg kommune ved
salget til tdc har forbrudt sig mod ånden og indholdet fra sammenlægningerne med antenne-
foreningerne. efter købsaftalen har kommunen således beholdt de midler, som man ved sam-
menlægningen af antenneforeningerne havde indefrosset, uden at der er sket kompensation.
esbjerg kommune har for højesteret supplerende gjort gældende, at der var tale om køb af
aktiver – og ikke sammenlægning – da kommunen indgik aftaler med de enkelte antennefor-
eninger. det var endvidere kommunen, der som ejer af anlægget skulle dække et eventuelt
underskud. det kunne f.eks. være tilfældet, hvis det som følge af den teknologiske udvikling
skulle vise sig, at der ikke længere var forbrugere, der ønskede at være tilsluttet anlægget. det
bestrides, at indregning af afskrivninger på anlægget ved kalkulation af taksterne for levering
har medført, at hans sønderby og øvrige forbrugere er blevet ejere eller medejere af anlæg-
get. endelig bestrides det, at der foreligger en retlig forpligtelse for kommunen til at tilbage-
betale forbrugernes tilslutningsbidrag.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er fremlagt en række kalkulationsark, der viser afskrivninger, henlæggelser
mv. for forsyningen. der er endvidere fremlagt uddrag af esbjerg kommunes økonomirap-
porter, statusbalancer og regnskaber for perioden fra 1997 til 2006.
for højesteret er købsaftalen fra september 2006 mellem esbjerg kommune og tdc frem-
lagt. i aftalen hedder det bl.a.:
       ”4. aktiver omfattet af overdragelsen
       …
       4.3. kontrakter med kunder
       …
       parterne er enige om, at overdragelsen af esbjerg kommunes kundeaftaler til køber ud-
       gør en central del af denne aftale, og esbjerg kommune indestår for, at ovennævnte
       kundeaftaler og tilbud kan og vil blive gyldigt overdraget til køber på overtagelsesda-
       gen.
       …
                                                - 3 -
      5. undtagne aktiver
      følgende af esbjerg kommunes kabel-tv og internetaktiver og aktiviteter indgår ikke i
      overdragelsen:
      …
      alle indeståender og kontanter med relation til esbjerg kommunes kabel-tv og internet-
      aktiver og aktiviteter, herunder forsyningens mellemregning med esbjerg kommune
      vedrørende kabel-tv og internetaktiver og aktiviteterne.
      …
      6. overtagne forpligtelser
      køber overtager følgende af esbjerg kommune pr. overtagelsesdagen påhvilende for-
      pligtelser vedrørende kommunens kabel-tv og internetaktiver og aktiviteter:
      a) enhver forpligtelse for de overdragne kundeaftaler opstået efter overtagelsesdagen.
      b) …
      køber overtager ikke andre forpligtelser end anført i punkt 6. køber overtager således
      ikke eventuelle krav vedrørende indefrosne beløb fra tidligere medlemmer af antenne-
      foreninger, hvis aktiviteter esbjerg kommune har overtaget.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af bent brødbæk samt forklarin-
ger af gunner thuesen og palle mose thomsen.
bent brødbæk har vedrørende sin forklaring afgivet for landsretten præciseret, at kommunen
agerede "bank" både ved overskud og underskud. forsyningsselskaberne havde oftest et in-
destående hos kommunen. han har supplerende forklaret, at han har været chef for tv-for-
syningen. beslutningerne vedrørende tv-forsyningen blev truffet efter forhandling med de
enkelte antenneforeninger. beslutningerne blev herefter behandlet i udvalget for teknik og
miljø, for herefter at blive forelagt byrådet. der var oftest en jurist "ind over" fra kommunens
side. der var mellem 100-2000 medlemmer af de enkelte antenneforeninger. den daglige drift
i tv-forsyningen omfattede vedligeholdelse og mindre ombygninger. arbejderne blev foreta-
get og tilrettelagt ud fra det lagte budget. budgetterne skulle følges. budgetterne udarbejdede
tv-forsyningen selv, men budgetterne blev godkendt i det politiske system efter en foreløbig
gennemgang i økonomisk forvaltning. elforsyningen havde større politisk bevågenhed. tv-
og elforsyningens administration og økonomi skulle behandles i det politiske system ved
eventuelle tillægsbevillinger. ved større investeringer skulle investeringsomkostninger over
                                               - 4 -
tid afholdes af forbrugerne, men i første omgang blev investeringerne finansieret via en til-
lægsbevilling med kommunen som "bank". abonnementstaksterne i tv-forsyningen blev
fastsat efter budgettet. budgettet skulle gå i "0". underskud på bynettet kunne medføre for-
højelser af abonnementstaksten. abonnementstaksten skulle godkendes i det politiske system
efter det helt overordnede princip om, at forsyningen skulle "hvile i sig selv". der var for-
holdsvis små afvigelser i budgettet vedrørende bynettet. vedrørende elforsyningen var der en
mellemregning med kommunen på ca. 42 mio. kr. pr. 31. december 1998.
forsyningsvirksomhederne havde administration på ravnevej. der var tale om, at administra-
tionen var en 5. afdeling på ravnevej, idet afdelingerne på ravnevej var opdelt i el, vand,
varme og tv. der var tre chefer, hvoraf den ene havde ansvaret for el/tv, den anden ansva-
ret for vand/varme og den tredje ansvaret for administrationen. de tre chefer skulle være
enige om budgettet. i en periode var chefen for lufthavnen og chefen for busdriften også en
del af aktiviteterne på ravnevej. forsyningsvirksomhedernes kundegrupper var derimod ad-
skilte. budgetlægningen for tv-forsyningen skete efter en indstilling, der indeholdt tidligere
års over- eller underskud, fremtidige investeringer og abonnementspakker. de kunne holde
abonnementsprisen jævn i flere år ved hjælp af "banken". administrationsandelen blev fastsat
ud fra enten omkostningerne eller andelene af ansatte. han husker ikke i dag hvilket princip,
der blev benyttet. der var tale om administrationsbidrag til både forsyningsvirksomhedernes
administration på ravnevej og til kommunens administration på rådhuset. administrationsbi-
draget i regnskabet bestod derfor af to dele. elforsyningen havde ca. 60 ansatte og tv-forsy-
ningen havde ca. 4-5 ansatte. tdc var en stor medspiller for tv-forsyningen og projekterede
en del opgaver for tv-forsyningen.
renten på mellemregningen med kommunen blev fastsat ud fra nationalbankens rente plus en
procentsats. renten var i sidste ende en ren politisk beslutning. rentesatsen var den samme
for alle forsyningsselskaber. han opfattede det således, at det ville have været utidigt at bringe
rentesatsen på banen med henblik på en drøftelse heraf. administrationsomkostningerne
havde altid - særligt ved et nyt byråds tiltræden - stor bevågenhed. han opfattede det således,
at der ikke kunne "pilles ved renten" og administrationsbidraget. ved køb af en antennefor-
ening blev nettets værdi "udbetalt" til antenneforeningen. beløbet blev "fordelt" på antallet af
medlemmer i foreningen. den således teknisk beregnede værdi for den enkelte husstand blev
indefrosset, indtil den pågældende husstand tilmeldte sig tv-ordningen. der blev ikke af-
skrevet på værdien. værdien blev låst fast ved overtagelsen og stod fast, indtil husstanden
                                               - 5 -
tilmeldte sig tv-ordningen. han husker ikke, om der blev afskrevet på den beregnede værdi i
regnskabet eller om den blev opgjort ved en egenkapitalopgørelse. der var få husstande, der
ikke gik med i tv-ordningen. den skyldige post vedrørende den teknisk indefrosne værdi har
været lille. oftest skulle kabeltilslutningen på den enkelte ejendom flyttes ud til offentlig vej.
det fiktive regnestykke for en tilslutning kunne opstilles således: det teknisk beregnede inde-
stående på 2.000 kr. blev fratrukket udgifterne til flytning af kablerne til offentlig vej 12.000
kr. herefter var nettoudgiften ved tilslutningen 10.000 kr. der ville hos den enkelte husstand
alene blive opkrævet et tilslutningsbidrag på f.eks. 6.500 kr. differencen mellem den teknisk
beregnede nettoudgift og det faktisk opkrævede tilslutningsbidrag ville blive båret af alle bru-
gerne. tilslutningsbidraget blev fastsat ens for alle forbrugere, der herefter betalte abonne-
mentsbetaling løbende. det stik, der oprindeligt var etableret til den enkelte husstand, havde
for antenneforeningen eller tv-forsyningen ingen værdi. der var tale om gammelt udstyr, der
ikke ville kunne genbruges og hertil kom, at kablerne skulle flyttes til offentlig vej. nettets
værdi var derfor 0 kr., også for et overtagende selskab. tilslutningsbidraget blev beregnet for
tilslutningen af et helt område til forsyningsnettet. omkostningen blev herefter delt med an-
tallet af husstande i området. det således fremkomne tilslutningsbidrag blev herefter godkendt
af byrådet. der blev fastsat et beløb for hvert forsyningsområde, det vil sige for tv og fjern-
varme i forbindelse med beregningen af tilslutningsafgiften, således at udgifterne blev fordelt
på de enkelte forsyningsdele. hvorledes fordelingsnøglen blev beregnet, husker han ikke. der
har i mange år været en fælles administration, men det var afgørende at kontere indtægter og
udgifter korrekt for hver forsyningsdel. der var udarbejdet kontoplaner herfor.
han har om økonomirapporten for 1997 forklaret, at "andre forsyningsvirksomheder" blandt
andet dækkede over tv-forsyning. konto 80, ''forbrugsafgifter'', var udtryk for indtægterne
fra abonnementsbidraget fra forbrugerne. konto 82, "tilslutningsafgifter" ,var udtryk for det
antal, der var kommet til og havde betalt tilslutningsafgifter, enten som nye enkelte forbrugere
eller nye foreninger. han ved ikke, hvad ''20 antenneforeninger'' omtalt i rapporten var udtryk
for. konto 91, "renter af kommunens udlæg", var renter vedrørende mellemregningskontoen
med kommunen. han husker ikke, hvad "udenfor ød-rammen" var udtryk for. konto 20,
"lønfordelingskonti" ,var udtryk for, at hans løn skulle fordeles mellem elforsyningen og tv-
forsyningen. det samme skulle driftsingeniørens løn. resten af lønudgifterne var skarpt ad-
skilt på el og tv. han husker ikke i dag fordelingstallet for hans løn. om konto 90, "andel af
administrationsudgifter" , forklarede han, at der var tale om en andel af rådhusadministratio-
nens udgifter og en andel af fællesdrift for forsyningsvirksomhederne på ravnevej. fordelin-
                                                - 6 -
gen kunne der ikke rykkes ved. om konto 3, "anlæg", har han forklaret, at der var tale om
udgifter til etablering af hvert anlæg. når antenneforeningerne blev en del af tv-forsyningen,
ville den pågældende antenneforening også fremstå med egen konto i kontoplanen. dette
gjorde sig f.eks. gældende vedrørende "konto 106029 etablering af anlæg for tv og radio til
26 parcelhuse ved sluppen og snekken", der ikke var en del af hjerting antenneforening.
han husker ikke hvorvidt eller hvordan, der blev foretaget afskrivninger.
gunner thuesen har forklaret, at han i dag er ansat som faglig koordinator i økonomiafde-
lingen i esbjerg forsyning a/s. han har arbejdet på ravnevej, hvor han var knyttet til admi-
nistrationsafdelingen og arbejdede sammen med bent brødbæk. han var med i omstrukture-
ringen, hvor først elforsyningen blev udskilt og siden tv-forsyningen. om økonomirapporten
fra 1997 har han forklaret, at der fandtes en konteringsvejledning fra indenrigsministeriet ved-
rørende kommunale budgetter. fælles udgifter/indtægter under konto 10601 er formentlig
udtryk for en tværkommunal gruppering af udgifter. han har ikke nogen erindring om, hvor-
for ordet ''fælles'' blev anvendt i den forbindelse. ''ød-ramme'' var udtryk for økonomisk de-
mokrati forstået således, at uden for "ød-ramme'' var budgetstyret, og forsyningsdelen kunne
ikke selvstændigt råde herover. inden for ''ød-ramme'' var den del, som forsyningsdelen
havde råderet over. ca. 95 procent af det samlede budget var inden for ''ød-ramme''. om
konto 20 har han forklaret, at "antenneforeninger afdrag på lån" kunne udtrykke en aftale med
den lokale antenneforening om afbetaling på tilslutningen. der kan have været tale om en af-
tale mellem tv-forsyningen og antenneforeningen, så vidt han husker det. det slutter han ud
fra, at der ikke blev lånt ud til forbrugerne. det må derfor være i forbindelse med en overta-
gelse af en antenneforening, at posten er fremkommet i kontoplanen. konto 91, "renter af
kommunens udlæg", var mellemregningskontoen med kommunen. rentesatsen var diskon-
toen plus 2 procent, og denne sats var fastsat af esbjerg kommune via budgetvejledningen.
satsen har været gældende, så længe han husker. de drøftede i tv-forsyningen rentesatsen,
men opfattede rentesatsen som udtryk for en sædvanlig rentesats. rentesatsen var gældende
både for ud- og indlån. konto 90, "andel af administrationsudgifter", var udtryk for, at der
skete en fordeling af administrationsomkostningerne ud fra flere elementer. elementerne om-
fattede personaleantal, antallet af kvadratmeter på ravnevej, antallet af biler knyttet til de en-
kelte forsyningsdele, idet de benyttede samme værksted. bygningen på ravnevej var ejet af
esbjerg kommune. ved overdragelsen af elforsyningen blev en del af bygningen medoverdra-
get. der blev ikke overdraget bygninger ved overdragelsen af tv-forsyningen. administra-
tionsomkostningerne til rådhuset blev fastsat ud fra flere parametre, lig de parametre der blev
                                              - 7 -
anvendt på administrationen på ravnevej. det fremkomne beløb blev prisfremskrevet. belø-
bet var tv-forsyningen ikke herre over. om konto 3, ”anlæg", har han forklaret, at hver gang
et anlæg kom med i tv-forsyningen, fik anlægget en selvstændig konto i kontoplanen. når de
enkelte opgaver vedrørende nye anlæg blev afsluttet, kunne der herefter udarbejdes et særskilt
regnskab for den pågældende anlægsopgave. der blev ikke lavet en egenkapitalopgørelse i
1980'erne og 1990'erne. først for 10 til 15 år siden blev der lavet en egenkapitalopgørelse.
egenkapitalopgørelsen var ikke fyldstgørende, idet den alene har været anvendt til internt
brug og ikke fremgik af de offentlige regnskaber. der blev fortaget regnskabsmæssige af-
skrivninger på tv-delen. fra 2001 kom der en vejledning fra indenrigsministeriet om, hvor-
ledes der skulle fortages afskrivninger på anlæg.
vedrørende en statusbalance med tal for perioden fra 2000 til 2006 har han forklaret, at konto
060, "anlægskartotek", var udtryk for værdien af ledninger, kabler, kasser – alle faste dele af
tv-forsyningen samt biler. konto 65, "bynet", skulle egentlig have været flyttet til "tv-for-
syningen". der blev i 2000 og 2001 lavet om på kontoplanen. "bynet'' og ''tv-forsyningen''
var udtryk for det samme, blot var der tale om en ændring af navnet. internettet var anført
særskilt som esenet og esbjerg it-net. der blev ikke konteret særskilt vedrørende bynettet
efter 2001. anlægget omfattede derfor både it-net og tv-net, idet der var tale om det samme
kabel. han husker ikke, hvad it-nettet i øvrigt omfattede. der blev udstukket en budget-
ramme fra forvaltningens side f.eks. med krav om besparelser. abonnementsbidraget/tv-ta-
riffen blev beregnet ud fra samtlige udgifter, de sekundære indtægter, antallet af forbrugere og
de forskellige pakkeafgifter. herefter fremkom en takst. denne takst byggede på kommunens
budgetter. driftsudgifterne blev anført krone for krone. anlægsudgifterne tog udgangspunkt i
4 årlige budgetter, hvor der skete en henlæggelse på maksimalt 15 procent pr. år. den reste-
rende del, 40 procent, blev herefter afskrevet over 15 år. udgifterne til tv-pakkerne omfat-
tede udgifterne til tv-selskaberne og afgift til staten. i tariffen blev endvidere medregnet
renter vedrørende mellemregningskontoen. tv-forsyningen havde tre forskellige pakker, som
forbrugerne kunne vælge mellem med tre forskellige tariffer. beregningen af tariffen på it-
delen byggede på de samme principper. her spillede markedsprisen på de forskellige hastig-
heder imidlertid ind. målet var et ”0”-resultat. prisen blev reguleret inden for de forskellige
hastigheder med en henholdsvis billigere eller dyrere hastighed for at nå frem til "0"-resulta-
tet. de beregnede tariffer blev godkendt af byrådet. om statusbalancen har han videre forkla-
ret, at de 15 procent til henlæggelse tog udgangspunkt i anlægsudgiften. konto 060, "anlægs-
kartoteket", var udtryk for en sammentælling. konto 10, "afskrivningsgrundlaget", var også
                                              - 8 -
udtryk for en sammentælling. konto 1, "anlægsudgifter", var udtryk for det pågældende års
anlægsudgifter tillagt ultimosaldoen fra det tidligere år. konto 2, "henlæggelser", var udtryk
for samtlige henlæggelser i året. konto 3, "afskrivninger", var udtryk for de samlede afskriv-
ninger i året. han kan ikke forklare, hvorfor henlæggelser og afskrivninger blev anført med
konstante tal i perioden for 2001 til 2005. der blev tilsyneladende intet bogført. ved bereg-
ningen af selve tariffen var henlæggelserne og afskrivningerne medregnet. afskrivningerne
og henlæggelserne må derfor være fremgået af det interne regnskab.
palle mose thomsen har forklaret, at han via kommunernes revision var ekstern revisor for
esbjerg kommune frem til 2006. de seneste år som ledende revisor. revisionen af forsy-
ningsområdet var en del af revisionsopgaven. der var ingen særlige konfliktområder vedrø-
rende konteringen inden for tv-forsyningen. om regnskabet for 2006 har han forklaret, at der
var tale om driftsregnskabet for kommunen. konto 01 omfattede "forsyningsvirksomheder"
tv- og internetforsyning, idet denne del stod anført som "andre forsyningsvirksomheder". i
det kommunale regnskab og budget blev driftsindtægter og -udgifter bevilget for de enkelte
kalenderår. det samme gjorde sig gældende vedrørende anlæg, men for anlægsudgifter gjorde
andre bevillingsregler sig gældende. konto 01.22.06, "andre forsyningsvirksomheder", dæk-
ker over tv- og internetforsyning. der var tale om en regnskabsudgift på 462.000 kr. og en
budgetmæssig udgift på 1.475.000 kr. beløbet 1.475.000 kr. var udtryk for det, som forvalt-
ningen kunne og måtte anvende, og således udtryk for den bevillingsmæssige del. det var
kommunen, der lavede det materiale, som han efterfølgende foretog revision af. udgangs-
punktet var, at forsyningsvirksomhederne skulle hvile i sig selv. det gav anledning til, at revi-
sionen gennemgik kalkulationen for at sikre, at forsyningsvirksomheden henover en periode
hvilede i sig selv. et andet hensyn, som byrådet tog, var hensynet til en jævn prisudvikling på
området. en kommune måtte ikke agere ''bank" eller drive anden finansiel virksomhed og
derved yde subsidier til forsyningsvirksomhederne. en kommune kunne derimod have en
mellemregning med et forsyningsselskab. denne mellemregningskonto blev i esbjerg kom-
mune forrentet med diskontoen plus 2 procent og fastsat efter bestemmelser fra indenrigsmi-
nisteriet. konto 002513, ''andre faste ejendomme'' var udtryk for en tillægsbevillingsindtægt,
idet kommunen havde godkendt salget af forsyningsvirksomheden. han har ikke haft indfly-
delse på, at beløbet blev konteret på denne konto. det var udtryk for, at byrådet havde god-
kendt salget som en tillægsbevilling. efter hans opfattelse var beløbet korrekt placeret, idet
det var tilsynsmyndighedens opfattelse, at det var esbjerg kommune, der var sælger. han
husker ikke, om spørgsmålet om konteringen blev drøftet med esbjerg kommune. han så i
                                                 - 9 -
forbindelse med udarbejdelsen af regnskabet tilsynsmyndighedens godkendelse og byrådets
godkendelse heraf. han husker ikke, hvorledes salget blev anført i en statusbalance. han kan
ikke i dag pege på, hvor det kan være anført. afskrivninger fandtes alene i tarifberegningen
og ikke i det reviderede regnskab. han har som revisor gennemgået forsyningsselskabernes
regnskaber. administrationsudgifterne blev fordelt, men der var ikke særskilte regler herfor.
han har ikke i dag en forklaring på, at tallene i punkt 060.10.2-3 er konstante vedrørende
henlæggelse og afskrivninger. forsyningsselskaberne skulle hvile i sig selv. henlæggelser
fandt derfor sted med henblik på fremtidige investeringer ud fra en 4-årig investeringsover-
sigt. fra og med 2006 skulle de regnskabstekniske afskrivninger ske ud fra en vejledning fra
indenrigsministeriet. herefter blev der lavet to regnskaber, et finansielt regnskab, hvor af-
skrivningerne ikke fremgik, og et omkostningsregnskab, hvor afskrivningerne fremgik. han
husker ikke, om reglerne trådte i kraft fra og med 2006 eller fra 2006.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret tiltræder, at påstand 1 er afvist, idet den alene er et anbringende til støtte for på-
stand 3. da påstand 2 ikke er af betydning for hans sønderbys retsstilling, tiltræder højesteret
endvidere, at påstand 2 er afvist.
højesteret lægger til grund, at ”el & tv-forsyningen” og dermed esbjerg kommune som led
i opbygningen af det bynet, der senere blev solgt til tdc, købte aktiver af de enkelte anten-
neforeninger, og at antenneforeningerne herefter blev likvideret med udlodning til medlem-
merne, herunder ved godskrivning af udlodningsbeløb som a conto betaling af tilslutningsaf-
gift til bynettet. kommunen gennemførte endvidere løbende de nødvendige udbygninger af
bynettet. det fremgik af vilkårene i tilslutnings- og leveringsbestemmelserne for bynettet, at
installationerne til og med første stikdåse tilhørte forsyningsvirksomheden. hertil kommer, at
det ubestridt har været kommunen, der har disponeret både faktisk og retligt over bynettet.
højesteret tiltræder herefter, at bynettet var ejet af kommunen og ikke af forbrugerne. det kan
ikke føre til et andet resultat, at der ved beregning af taksterne for levering af tv-signaler og
senere også internet blev indregnet afskrivning og henlæggelser. endelig kan det af de
grunde, som er anført af landsretten, heller ikke føre til et andet resultat, at det i folderen om
esenet er anført bl.a., at ”nettet er ejet af forbrugerne selv”.
da esbjerg kommune var ejer af bynettet, måtte provenuet ved salg af dette som udgangs-
punkt tilkomme kommunen.
                                               - 10 -
hvile i sig selv-princippet er et offentligretligt krav til fastsættelse af takster for kommunal
forsyningsvirksomhed. princippet tager ikke stilling til en situation, hvor forsyningsvirksom-
heden sælges, og giver således ikke forbrugerne retskrav på provenuet ved salg af virksomhe-
den. dette har også været forudsat i de af landsretten anførte forsyningslove vedrørende el,
varme og vand.
herefter og i øvrigt af de grunde, som landsretten har anført, stadfæster højesteret dommen.
efter sagens udfald skal hans sønderby (dennes retshjælpsforsikring), subsidiært statskassen,
betale sagsomkostninger for højesteret til esbjerg kommune. parterne har i enighed oplyst, at
sagen har en værdi på ca. 265 mio. kr. svarende til salgssummen ved salget til tdc. højeste-
ret finder imidlertid, at sagens værdi ikke bestemmes af salgssummen, og bemærker, at par-
ternes enighed ikke er afgørende i en sag som den foreliggende, hvor sagsomkostningerne
skal betales af retshjælpsforsikringen eller statskassen. herefter fastsætter højesteret på
grundlag af sagens betydning, omfang og principielle karakter sagsomkostningerne til
250.000 kr.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal hans sønderby (dennes retshjælpsforsikring), subsidi-
ært statskassen, betale 250.000 kr. til esbjerg kommune.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
