                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 6. februar 2019
sag 121/2018
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat michael juul eriksen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 7. september 2017 og af østre
landsrets 14. afdeling den 10. april 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, jens peter
christensen, michael rekling og lars apostoli.
påstande
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om skærpelse og ubetinget udvisning.
t har nedlagt påstand om formildelse af den idømte straf, subsidiært stadfæstelse af landsret-
tens dom.
forurettede, f, har nedlagt påstand om, at t skal betale godtgørelse og erstatning med
97.108,53 kr. med tillæg af renter fra den 4. maj 2018. subsidiært har forurettede påstået stad-
fæstelse.
t har ikke haft bemærkninger til forurettedes påstand om godtgørelse efter erstatningsan-
svarslovens § 26, stk. 3. han har nedlagt påstand om, at forurettedes krav om erstatning for
tabt arbejdsfortjeneste henvises til civilt søgsmål, jf. retsplejelovens § 992, stk. 1.
                                              - 2 -
anbringender
anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om skærpelse anført, at t siden 2009 flere
gange er dømt for personfarlig kriminalitet og narkotikakriminalitet, og han blev ved dom af
22. juni 2016 betinget udvist.
der var i forhold 1 tale om et målrettet, uprovokeret og groft overfald på en fængselsbetjent,
som var på vej hjem fra arbejde, og det skete i forening med ukendte gerningsmænd. overfal-
det er et angreb på retssystemet og grundlæggende samfundsinteresser.
vedrørende påstanden om ubetinget udvisning har anklagemyndigheden anført, at betingel-
serne for udvisning efter udlændingelovens § 22, nr. 1, 2, 3, 4 og 6, jf. § 26, stk. 2, er opfyldt.
det vil ikke være uforeneligt med danmarks internationale forpligtelser at udvise t. hans
nuværende og tidligere kriminalitet udgør en sådan trussel mod væsentlige samfundsinteres-
ser, at udvisning er nødvendig for at forebygge uro eller forbrydelse, jf. menneskerettigheds-
konventionens art. 8, stk. 2.
det skal tillægges betydning ved proportionalitetsafvejningen, at t er født og opvokset i
danmark, og at hans forældre og søskende befinder sig i danmark, samt at han kun har be-
grænset tilknytning til pakistan. disse forhold taler i retning af, at der ikke sker udvisning.
heroverfor står imidlertid, at t ikke er velintegreret i det danske samfund. han har ingen ud-
dannelse, og han har ikke formået at opnå fast arbejde. han er ugift, har ingen samlever og
ingen børn. han er en del af en bandegruppering.
det må lægges til grund, at t taler og forstår sproget i pakistan, og at han er vokset op med
pakistanske skikke og normer, samt at han på grund af sin fars familie i landet ikke vil stå
uden forudsætninger ved en udvisning til pakistan.
det er herefter ikke i strid med konventionens artikel 8 at udvise t med indrejseforbud for
bestandig.
t har til støtte for påstanden om formildelse anført, at straffen for de aktuelle forhold skal
nedsættes efter almindelige strafudmålingsprincipper.
                                                    - 3 -
udvisning vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser, jf. udlændingelovens §
26, stk. 2, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8, fordi han er født og
opvokset i danmark, og hans forældre og søskende befinder sig i danmark. endvidere har
han kun en yderst begrænset tilknytning til pakistan.
han begik overfaldet på fængselsbetjenten, inden han ved dom af 22. juni 2016 blev betinget
udvist.
supplerende sagsfremstilling
udover det, som er anført i landsrettens dom, er t tidligere straffet
ved retten i svendborgs dom af 17. november 2017 med en bøde på 4.000 kr. for overtræ-
       delse af bekendtgørelsen om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, ved i fængslet at
       have været i besiddelse af 0,2 gram hashmix og 0,2 gram hash til eget brug.
ved retten i næstveds dom af 14. februar 2018 med en bøde på 12.000 kr. for overtrædelse
       af færdselslovens § 117, stk. 1, nr. 1, jf. § 54, stk. 1, nr. 2, jf. straffelovens § 89, ved i
       narkopåvirket tilstand at have ført en personbil og for overtrædelse af færdselslovens §
       117 d, stk. 2, jf. § 56, stk. 1, jf. straffelovens § 89, ved at have ført en personbil uden at
       have erhvervet kørekort.
ved retten i svendborgs dom af 27. marts 2018 med en bøde på 2.000 kr. for overtrædelse
       af bekendtgørelsen om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, ved i fængslet at have
       været i besiddelse af 5,28 gram hash til eget brug.
efter landsrettens dom i den foreliggende sag er t yderligere straffet ved retten i glostrups
dom af 4. juni 2018 uden fastsættelse af en tillægsstraf til landsrettens dom, jf. straffelovens §
89, for bl.a. overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, ved til en polititjenestemand at have
udtalt: ”jeg synes, at du skulle have en kugle for panden” og for overtrædelse af knivlovens §
7, stk. 1, jf. § 1, ved at have været i besiddelse af en springkniv. forholdene er begået i 2015.
af rapport af 23. januar 2019 vedrørende afhøring af t fremgår bl.a. følgende:
                                          - 4 -
”t har ikke haft nogen fast bopæl siden den 010316. han boede kortvarigt hos sin mor
på adressen, […].
…
t blev gift med … for ca. 3 måneder siden. det er dog ikke registreret hos de danske
myndigheder, fordi de blev muslimsk gift. de er ikke samboende, da hun har to børn,
der kræver plads. t har ingen børn.
…
t gik i folkeskolen på …skolen i … indtil 8. klasse. han forlod skolen før tid uden af-
gangseksamen, fordi han lavede for meget ballade. efterfølgende gik han i 8. og 9. klas-
se på en privatskole. der stoppede han dog også uden at få en afgangseksamen.
…
som 18-årig indgik han sammen med sin bror i et ejerforhold af et minimarked. t var
tilknyttet denne forretning fra han var 18 til 23 år. økonomien var dog dårlig, så det var
ikke noget han tjente godt på. ejerforholdet over forretningen sluttede, da t blev fængs-
let og ikke kunne passe den længere. han har endnu i dag gæld fra dette ejerforhold.
i de sidste 4 år har t siddet en del i fængsel og har derfor ikke gennemført længere ud-
dannelsesforløb. i 2018 gennemførte han dog folkeskolens afgangsprøver i dansk og
matematik. det er hans hensigt [at] uddanne sig til pædagog.
t har i slutningen af 2018 startet transportfirmaet, [firmanavn], som har adresse på […].
det er et iværksætterfirma. der er ingen ansatte i firmaet udover t, der driver firmaet
som et enkeltmandsfirma. opgaverne består i at levere pakker og paller. t blev spurgt,
hvordan han kunne drive dette firma, når han er frakendt kørekortet pga kørsel med
hash i blodet. han oplyste, at hans kammerat, b, kører for ham som chauffør. så er det
t, der går ind og ud med pakkerne. t blev anmodet om at oplyse den nærmere identitet
på b – så som pnr og adresse. det ville t sende på sms til undertegnede senere den
210119. (t har ikke fremsendt disse informationer efterfølgende).
…
angående sprogkundskaber oplyste t, at han taler og skriver dansk flydende. han taler
og forstår spansk, men kan ikke begå sig skriftligt på dette sprog. han taler pakistansk,
men har dog et sparsomt ordforråd. ved tidligere besøg hos sine bedsteforældre i
pakistan har han kunnet føre samtaler med dem. han behersker ikke pakistansk i skrift-
sprog.
…
t har besøgt pakistan to gange, mens hans bedsteforældre levede. som han husker det,
foregik sidste besøg i 2008. bedsteforældrene er nu døde. t har en faster i pakistan,
men forholdet til hende er ikke godt. hun har nogle mindre børn, som er ts fætre og ku-
siner. men han har ingen kontakt til dem.
…
tilknytningen til danmark er stor for t. han er særligt knyttet til sin far, som bor i …,
sin kone og de mange søskende. de er bosat rundt omkring i danmark – en del af dem i
                                               - 5 -
       hovedstadsområdet. hans mor bor på …, og de har også et godt forhold. derudover har
       t mange venner – deriblandt barndomsvenner fra hans skoletid.
       t blev spurgt, hvad han havde levet af de sidste fem år, hvor det af årsopgørelserne
       fremgik, at han havde haft en meget beskeden indtægt – og nogle af årene slet ingen.
       han oplyste at han havde boet gratis hos sin far en del af tiden. men[s] han havde for-
       retningen, havde han taget mad der og haft et meget lavt forbrug. en del af tiden havde
       han også siddet i fængsel, så han ikke havde haft nævneværdigt pengebehov. ”
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og temaer
t er fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, og i vold af særlig rå, brutal
eller farlig karakter efter straffelovens § 245, stk. 1, ved sammen med ukendte medgernings-
mænd at have overfaldet en fængselsbetjent, der var på vej hjem fra arbejde, med knytnæve-
slag, spark i hovedet og på kroppen, slag i hovedet med en skiftenøgle og flere knivstik i bag-
låret og ballen. arbejdsmarkedets erhvervssikring har afgjort, at forurettede som følge af ska-
derne, han pådrog sig ved overfaldet, har lidt et tab af erhvervsevne på 20 %.
ved bevisbedømmelsen er det lagt til grund, at t og de ukendte medgerningsmænd målrettet
gik efter at overfalde en fængselsbetjent, der forlod vestre fængsel.
t er endvidere bl.a. fundet skyldig i forsøg på hæleri efter straffelovens § 290, stk. 1, jf. § 21,
med hensyn til et beløb svarende til ca. 225.000 kr., i overtrædelse af bl.a. straffelovens § 191,
stk. 1, 1. pkt., ved at have overdraget 60 gram kokain samt i overtrædelse af lovgivningen om
euforiserende stoffer ved at have været i besiddelse af 4,6 gram kokain med henblik på vide-
reoverdragelse.
ved landsrettens dom blev t for disse forhold samt for de øvrige forhold, han var fundet
skyldig i, idømt en straf på fængsel i 3 år, der var fastsat som en tillægsstraf til dommene af
24. maj og 22. juni 2016. landsretten stadfæstede endvidere byrettens afgørelse om alene at
udvise ham betinget af danmark.
for så vidt angår forurettede fs krav på godtgørelse og erstatning fandt landsretten, at t i
medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, skal betale en godtgørelse på 10.000 kr.
                                                - 6 -
landsretten henviste forurettedes krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til civilt søgs-
mål, jf. retsplejelovens § 992, stk. 1.
for højesteret angår sagen straffastsættelsen og spørgsmålet om udvisning samt forurettedes
krav på godtgørelse og erstatning.
straffastsættelsen
henset til det meget alvorlige overfald på en fængselsbetjent i dennes fritid, der efter forudgå-
ende planlægning blev udøvet af t sammen med flere medgerningsmænd, samt henset til at
han yderligere er fundet skyldig i alvorlig narkotikakriminalitet samt forsøg på hæleri med
hensyn til et stort pengebeløb, finder højesteret, at straffen bør fastsættes til fængsel i 3 år og
6 måneder. straffen er en tillægsstraf med hensyn til dommene af 24. maj 2016, 22. juni 2016,
17. november 2017, 14. februar 2018 og 27. marts 2018, jf. straffelovens § 89.
udvisning
t er pakistansk statsborger og idømmes i den foreliggende sag en tillægsstraf på fængsel i 3 år
og 6 måneder bl.a. for overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, og for vold af særlig rå,
brutal eller farlig karakter efter straffelovens § 245.
han er bl.a. tidligere straffet ved dom af 22. juni 2016 med fængsel i 5 måneder for overtræ-
delse af straffelovens § 245, og han blev ved denne dom udvist betinget af danmark med en
prøvetid på 2 år. forholdene 3, 4, 5, 6a, 7 og 8 i den foreliggende sag er begået efter denne
doms afsigelse og inden prøvetidens udløb.
det følger af den dagældende udlændingelovs § 22, stk. 1, nr. 1, 2, 3, 4 og 6, jf. § 26, stk. 2,
og § 24 b, stk. 3, at t skal udvises, medmindre dette vil være i strid med danmarks interna-
tionale forpligtelser. spørgsmålet er, om en sådan udvisning vil være i strid med den europæ-
iske menneskerettighedskonventions artikel 8 om respekt for privatliv og familieliv.
t er 26 år og ugift. han har oplyst, at han for nylig er blevet muslimsk gift med en kvinde,
som han ikke lever sammen med, og han har ingen børn. han er født i danmark og har haft
lovligt ophold her i ca. 23 år. udvisning vil derfor indebære et indgreb i hans privatliv, jf.
konventionens artikel 8, stk. 1. et sådant indgreb er kun berettiget, hvis betingelserne i artikel
8, stk. 2, er opfyldt.
                                                - 7 -
efter artikel 8, stk. 2, er det afgørende, om udvisning må anses for nødvendig i et demokratisk
samfund af hensyn til bl.a. den offentlige tryghed, for at forebygge uro eller forbrydelse eller
for at beskytte andres rettigheder og friheder. dette beror på en proportionalitetsvurdering, og
der foreligger en omfattende praksis fra den europæiske menneskerettighedsdomstol herom.
de kriterier, der indgår i vurderingen, fremgår bl.a. af domstolens dom af 23. juni 2008 i sag
1638/03 (maslov mod østrig), præmis 68. den vægt, der skal lægges på de enkelte kriterier,
afhænger af den konkrete sags omstændigheder, jf. præmis 70. der skal foreligge meget
tungtvejende grunde for at retfærdiggøre en udvisning, når der er tale om en fastboende ud-
lænding, der er født her i landet eller indrejst som barn, og som har tilbragt det meste af sin
barndom og ungdom her, jf. præmis 75.
i et tilfælde som det foreliggende, hvor udlændingen er en ung mand, der endnu ikke har etab-
leret sin egen familie, skal der lægges vægt på karakteren og alvoren af den begåede krimina-
litet, varigheden af udlændingens ophold i værtslandet, tiden efter den begåede kriminalitet og
udlændingens adfærd i denne periode samt fastheden af sociale, kulturelle og familiemæssige
bånd med værtslandet og med modtagerlandet, jf. præmis 71.
t er fundet skyldig i en meget grov overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, om vold over
for nogen, hvem det påhviler at handle i medfør af offentlig tjeneste, ved at have udøvet grov
vold over for en fængselsbetjent i dennes fritid. volden er efter forudgående planlægning
udøvet af ham i forening med flere medgerningsmænd alene på grund af forurettedes funktion
som fængselsbetjent, og uden at det havde forbindelse med særlige uoverensstemmelser eller
lignende med forurettede. volden bestod bl.a. i flere knivstik og slag i hovedet med et tungt
værktøj. derudover er han bl.a. fundet skyldig i narkotikakriminalitet under særligt skærpende
omstændigheder og hæleri med hensyn til et betydeligt pengebeløb. han har begået denne
kriminalitet i en alder af 22-23 år, og straffen for disse forhold og andre mindre alvorlige for-
hold er en tillægsstraf på fængsel i 3 år og 6 måneder.
t er tidligere straffet en række gange i perioden 2009-2018 bl.a. for overtrædelse af straffelo-
vens § 119 ved trusler på livet, for mindre alvorlig narkotikakriminalitet, for overtrædelse af
våbenlovgivningen og for alvorlige overtrædelser af færdselsloven. ved en dom af 22. juni
2016 blev han straffet med fængsel i 5 måneder og udvist betinget af danmark for vold af
særlig rå, brutal eller farlig karakter udøvet sammen med en medgerningsmand over for et
                                                - 8 -
værgeløst offer. straffen i den foreliggende sag er udmålt som en tillægsstraf bl.a. til denne
straf på 5 måneders fængsel. det aktuelle voldsforhold er udøvet før dommen om betinget
udvisning. imidlertid har t ved sin hurtigt fortsatte narkotikakriminalitet af alvorlig karakter
samt sin øvrige fortsatte kriminalitet vist, at han ikke har respekt for den advarsel, han har
modtaget i kraft af dommen om betinget udvisning. han har siden maj 2015 været medlem af
bandegrupperingen ltf.
på den anførte baggrund finder højesteret, at der er en betydelig risiko for, at han også frem-
over vil begå samfundsskadelig kriminalitet i danmark, herunder personfarlig kriminalitet og
narkotikakriminalitet, hvis han ikke udvises.
t er som nævnt født og opvokset her i landet, og han har haft lovligt ophold her stort set hele
livet. han har gået i folkeskole i danmark og har ikke anden uddannelse. hans forældre og 8
søskende bor alle i danmark. han har kun haft sporadisk tilknytning til det danske arbejds-
marked. der er dog ikke tvivl om, at han har en sådan tilknytning til danmark, at udvisning
med indrejseforbud for bestandig vil indebære en væsentlig belastning for ham.
t har været i pakistan 2-3 gange, sidste gang i 2008 eller 2009. han har oplyst, at han ingen
venner har der. han har for byretten oplyst, at han har farbrødre, fætre og kusiner i pakistan.
han har oplyst, at han taler pakistansk og har under sine tidligere besøg hos sine nu afdøde
bedsteforældre i pakistan kunnet føre samtaler med dem.
højesteret lægger til grund, at ts personlige og kulturelle bånd til danmark er stærkere end
hans tilknytning til pakistan, men at han har forudsætninger for at etablere en tilværelse i dette
land, hvis han udvises.
efter arten og grovheden af såvel hans nuværende som hans tidligere kriminalitet finder høje-
steret efter en samlet vurdering, at de hensyn, der taler for udvisning af t, er så tungtvejende,
at de har større vægt end de hensyn, som taler imod udvisning på baggrund af hans stærkere
tilknytning til danmark og svagere tilknytning til pakistan. det bemærkes endvidere, at den
del af hans familie, der bor i danmark, vil have mulighed for at opretholde kontakten med
ham ved besøg i pakistan og ved at kommunikere med ham via telefon og internet.
                                               - 9 -
højesteret finder herefter og i øvrigt af de grunde, landsretten har anført, at ubetinget udvis-
ning ikke er et uproportionalt indgreb i strid med artikel 8 i den europæiske menneskerettig-
hedskonvention. højesteret finder endvidere, at det ikke er i strid med artikel 8, at udvisnin-
gen sker med indrejseforbud for bestandig. højesteret har herved særligt lagt vægt på den
langvarige fængselsstraf, som t idømmes for bl.a. det meget alvorlige angreb på en fængsels-
betjent, der må ses som et angreb på et led i en grundlæggende funktion i et demokratisk rets-
samfund.
herefter udvises t med indrejseforbud for bestandig, jf. den dagældende udlændingelovs §
32, stk. 2, nr. 5, jf. § 22, nr. 6.
godtgørelse og erstatning
af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret, at t skal betale en godtgørelse på
10.000 kr. til f i medfør af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3. t har bestridt kravet om er-
statning for tabt arbejdsfortjeneste. påstanden herom henvises til civilt søgsmål, jf. retspleje-
lovens § 992, stk. 1.
konklusion
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at t straffes med fængsel i 3 år og 6 måneder.
straffen er en tillægsstraf med hensyn til dommene af 24. maj 2016, 22. juni 2016, 17. no-
vember 2017, 14. februar 2018 og 27. marts 2018, jf. straffelovens § 89.
landsrettens dom ændres endvidere således, at t udvises med indrejseforbud for bestandig.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med de ændringer, at t straffes med fængsel i 3 år og 6 måne-
der, og at han udvises med indrejseforbud for bestandig.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.
