                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 21. april 2015
sag 243/2014
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat anders boelskifte, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 6. september 2013 og af østre
landsrets 3. afdeling den 26. juni 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, thomas rørdam, hanne schmidt,
lars hjortnæs og jan schans christensen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om frifindelse for udvisning.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har anført bl.a., at udvisning af ham vil være i strid med danmarks internationale forpligtel-
ser og dermed udlændingelovens § 26, stk. 2, jf. herved eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk.
3, litra a, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8. han er 41 år, født i
danmark og har boet her næsten hele sit liv. hans mor og søskende bor i danmark, og det er
meningen, at hans kæreste og barn, der opholder sig i rumænien, skal bo i danmark sammen
med ham. han er meget knyttet til danmark, som han betragter som sit hjemland, og han taler
primært dansk. han har sukkersyge og bruger insulin dagligt, ligesom han modtager medicin
mod depression, som er ”blusset op” efter hans varetægtsfængsling. han har i de sidste 20 år
                                                 - 2 -
haft et heroinmisbrug og tager medicin med henblik på at undgå fremtidigt misbrug. hans
sociale og kulturelle integration i danmark må vurderes i lyset af, at han tilhører et etnisk
mindretal – romaerne – og i lyset af disses særlige levevis.
anklagemyndigheden har anført bl.a., at udvisning ikke vil være i strid med danmarks inter-
nationale forpligtelser efter eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk. 3, litra a, og den europæi-
ske menneskerettighedskonventions artikel 8. anklagemyndigheden bestrider ikke, at t er
omfattet af eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk. 3, litra a. grovheden af den begåede krimi-
nalitet, længden af den idømte fængselsstraf og ts tidligere kriminalitet taler for udvisning.
han er gennem årene dømt for en lang række forbrydelser, og hans vedvarende kriminalitet
indebærer, at han må formodes at ville fortsætte med at begå alvorlig kriminalitet. det er ved
den samlede proportionalitetsbedømmelse uden betydning, at t ikke tidligere er påstået ud-
vist. den senest idømte straf ligger markant over de straffe, som han tidligere er idømt, og han
kan derfor ikke have haft nogen berettiget forventning om at kunne begå den nu pådømte
kriminalitet uden at blive udvist.
t er uanset sit lange ophold i danmark ikke i nogen forstand integreret i det danske samfund,
og der er heller ikke udsigt til, at han vil blive det. han har ingen uddannelse og har aldrig
haft tilknytning til det danske arbejdsmarked. hans vedvarende kriminalitet viser, at han ikke
har magtet eller ønsket at blive integreret i det danske samfund. han vil ikke stå uden forud-
sætninger i kroatien, da hans bror, som var medgerningsmand i det omhandlede forsøg på
hjemmerøveri, er blevet udvist til kroatien og efter det oplyste har venner og bekendte i kro-
atien. udvisning vil ikke være til hinder for, at t i samme omfang som hidtil vil kunne opret-
holde kontakten med sin ægtefælle og søn, som opholder sig i rumænien.
retsgrundlag
opholdsdirektivet
i den indledende betragtning 24 og artikel 27 og 28 i europa-parlamentets og rådets direktiv
2004/38/ef af 29. april 2004 om unionsborgeres ret til at færdes og opholde sig frit på med-
lemsstaternes område (eu-opholdsdirektivet) er anført bl.a.:
       ”(24) følgelig gælder det, at jo stærkere unionsborgere og deres familiemedlemmer er
       integreret i værtsmedlemsstaten, desto stærkere bør beskyttelsen mod udsendelse være.
       kun i ekstraordinære tilfælde, når det er bydende nødvendigt af hensyn til den ffentlige
       sikkerhed, bør der kunne træffes foranstaltninger til udsendelse af unionsborgere, der
                                         - 3 -
har opholdt sig i mange år på værtsmedlemsstatens område, især hvis de er født og har
opholdt sig der hele deres liv. endvidere bør reglen om ekstraordinære tilfælde ligeledes
gælde for foranstaltninger til udsendelse af mindreårige for at sikre deres tilknytning til
deres familie i overensstemmelse med de forenede nationers konvention af 20. no-
vember 1989 om barnets rettigheder.
…
kapitel vi
begrænsninger i retten til indrejse og ophold af hensyn til den offentlige orden, sikker-
hed eller sundhed
artikel 27
generelle principper
1. med forbehold af bestemmelserne i dette kapitel kan medlemsstaterne begrænse den
frie bevægelighed og ophold for en unionsborger eller et familiemedlem uanset natio-
nalitet af hensyn til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed. der må ikke lægges
økonomiske betragtninger til grund.
2. foranstaltninger truffet af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed skal være i
overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og kan udelukkende begrundes i
vedkommendes personlige adfærd. en tidligere straffedom kan ikke i sig selv begrunde
anvendelsen af sådanne foranstaltninger.
den personlige adfærd skal udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel,
der berører en grundlæggende samfundsinteresse. begrundelser, der ikke vedrører den
individuelle sag, eller som har generel præventiv karakter, må ikke anvendes.
…
artikel 28
beskyttelse mod udsendelse
1. værtsmedlemsstaten skal, før den træffer afgørelse om udsendelse med begrundelse i
den offentlige orden eller sikkerhed, bl.a. tage hensyn til varigheden af den pågældendes
ophold på værtsmedlemsstatens område, den pågældendes alder, helbredstilstand, fami-
liemæssige og økonomiske situation, samt sociale og kulturelle integration i værtsmed-
lemsstaten og tilknytning til hjemlandet.
2. værtsmedlemsstaten må ikke træffe en udsendelsesafgørelse vedrørende en unions-
borger eller dennes familiemedlemmer, uanset nationalitet, når de har opnået ret til tids-
ubegrænset ophold på værtsmedlemsstatens område, medmindre det skyldes alvorlige
hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed.
3. der må ikke træffes en udsendelsesafgørelse i forhold til en unionsborger, medmin-
dre afgørelsen er bydende nødvendig af hensyn til den offentlige sikkerhed som fastlagt
af medlemsstaten, hvis de:
a) har haft ophold i værtsmedlemsstaten i de ti forudgående år
…”
                                                - 4 -
eu-opholdsdirektivet er gennemført i dansk ret ved bekendtgørelse nr. 474 af 12. maj 2011
om ophold i danmark for udlændinge, der er omfattet af den europæiske unions regler (eu-
opholdsbekendtgørelsen).
straffeloven
straffelovens § 288, stk. 2, lyder:
       ”stk. 2. straffen kan stige til fængsel i 10 år, når et røveri er af særligt grov beskaffen-
       hed navnlig på grund af dets særligt farlige karakter, udførelsesmåden eller omfanget af
       den opnåede eller tilsigtede vinding, eller fordi gerningsmanden er trængt ind i et privat
       hjem for at begå røveri, eller når et større antal forbrydelser er begået.”
formuleringen ”eller fordi gerningsmanden er trængt ind i et privat hjem for at begå røveri”
er indsat ved lov nr. 760 af 29. juni 2011.
af lovforslaget fremgår bl.a. (folketingstidende 2010-11, 1. samling, tillæg a, lovforslag nr.
l 209, s. 4):
       ”3.2. lovforslagets udformning
       regeringen ser med stor alvor på røverier begået i private hjem. det skyldes, at der er
       tale om en forbrydelse, som i sagens natur kan udgøre en meget voldsom belastning for
       ofrene. et hjemmerøveri er således et endog særdeles groft angreb på den enkeltes ret til
       at kunne opholde sig sikkert og trygt i sit eget hjem.
       i overensstemmelse med den i pkt. 1 nævnte aftale mellem regeringsparterne, dansk
       folkeparti og kristendemokraterne foreslås der med dette lovforslag en skærpelse af
       straffen for egentlige hjemmerøverier, hvilket vil sige røverier, hvor gerningsmanden og
       offeret ikke har haft forudgående personlige relationer, hvor motivet må antages at være
       en formodning om værdier i offerets hjem, og hvor gerningsmanden er trængt ind i det
       private hjem, uanset at beboerne var hjemme…”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår udvisning af en nu 41-årig kroatisk statsborger, t, som er født i danmark og har
boet her næsten hele sit liv, og som for en række forhold begået løbende over en lang årrække
er straffet ved et stort antal domme. den aktuelle kriminalitet angår navnlig forsøg på hjem-
merøveri og tyveri og medførte ved landsrettens dom en tillægsstraf af fængsel i 5 år.
                                               - 5 -
det følger af udlændingelovens § 26, stk. 2, jf. § 22, nr. 1 og 6, at t skal udvises, medmindre
udvisning vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser.
spørgsmålet om udvisning skal herefter afgøres efter eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk. 3,
litra a, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8.
efter eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk. 3, litra a, må der ikke træffes afgørelse om ud-
sendelse af en unionsborger, der har haft ophold i værtsmedlemsstaten i de forudgående 10 år,
medmindre afgørelsen er bydende nødvendig af hensyn til den offentlige sikkerhed som fast-
lagt af medlemsstaten. det fremgår af direktivets indledende betragtning 24, at jo stærkere
unionsborgere og deres familiemedlemmer er integreret i værtsmedlemsstaten, desto stærkere
bør beskyttelsen mod udsendelse være. det fremgår endvidere, at der kun i ekstraordinære
tilfælde, når det er bydende nødvendigt af hensyn til den offentlige sikkerhed, bør ske udsen-
delse af unionsborgere, der har opholdt sig i mange år på værtsmedlemsstatens område, især
hvis de er født og har opholdt sig der hele deres liv.
med hensyn til den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8 har menneskeret-
tighedsdomstolen i dom af 23. juni 2008 i sagen maslov mod østrig opstillet nogle kriterier til
brug for proportionalitetsvurderingen efter bestemmelsen, jf. herved f.eks. højesterets dom af
14. juni 2013 (ufr 2013.2587). ved proportionalitetsbedømmelsen indgår bl.a. de sam-
fundsmæssige behov for udvisning under hensyn til karakteren og alvoren af den tidligere og
nu begåede kriminalitet. i bedømmelsen indgår ligeledes, hvor længe den pågældende har
opholdt sig her i landet samt styrken af de familiemæssige, sociale og kulturelle bånd til op-
holdslandet og statsborgerskabslandet. ifølge maslov-dommens præmis 73 gør det i relation
til længden af personens ophold i opholdslandet og fastheden af båndene til opholdslandet en
klar forskel, om personen allerede kom til opholdslandet i sin barndom eller blev født i op-
holdslandet, eller om den pågældende først kom til opholdslandet som voksen. der skal tages
hensyn til den specielle situation, hvor den pågældende har opholdt sig det meste af barn-
dommen eller hele barndommen i opholdslandet og er opvokset og har modtaget sin uddan-
nelse der, jf. præmis 74. af dommens præmis 75 fremgår, at der skal foreligge meget tungt-
vejende grunde for at retfærdiggøre en udvisning, når der er tale om fastboende udlændinge,
der er født i landet eller indrejst som børn og har tilbragt det meste af deres barndom og ung-
dom i landet.
                                                   - 6 -
t er som nævnt kroatisk statsborger, og han er født og opvokset i danmark, hvor han har boet
hele sit liv, bortset fra at han i ca. 3 år i sin tidlige barndom boede i sverige. hans mor og sø-
skende bor i danmark, og han har gået i skole her, men han har ingen uddannelse udover
skolegangen, og han har aldrig haft forbindelse til det danske arbejdsmarked. han har i hele
sit voksenliv modtaget kontanthjælp. han er uofficielt gift med en rumænsk kvinde, som han
har et nu 5-årigt barn med. kvinden og barnet bor i rumænien. han taler dansk og romani.
hans bror, t2, som er meddomfældt i den aktuelle sag, er udvist til kroatien. broderen har
oplyst, at han har truffet en kvinde i kroatien, som han planlægger at gifte sig med, og at han
har venner og bekendte i kroatien.
t er i perioden, fra han fyldte 15 år i 1988, straffet for et meget stort antal forhold ved nu i alt
30 domme. han er samlet idømt betinget og ubetinget frihedsstraf i ca. 20 år, der forud for
den aktuelle sag har ført til afsoning af ca. 12 år. de tidligere domme omfatter bl.a. røverier,
grov vold og tyverier og medførte straffe på op til 1 år og 9 måneders fængsel (fællesstraf).
en række af røveri- og tyveriforholdene blev begået over for ældre mennesker i deres hjem.
den aktuelle sag, der førte til en tillægsstraf af 5 års fængsel, vedrører navnlig forsøg på rø-
veri af særlig grov beskaffenhed i form af et hjemmerøveri mod en ældre mand, begået i for-
ening med broderen t2.
under hensyn til grovheden af ts aktuelle kriminalitet, grovheden og omfanget af hans tidli-
gere kriminalitet, hans manglende integration i det danske samfund, og at han i kraft af den
udviste bror t2 har en vis tilknytning til kroatien, tiltræder højesteret, at t – uanset at han er
født og opvokset i danmark og har sin mor og søskende her – kan udvises, uden at det vil
stride mod danmarks internationale forpligtelser efter eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk.
3, litra a, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                         thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.
