                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 22. marts 2018
sag 236/2017
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat søren bech, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 28. april 2017 og af østre lands-
rets 1. afdeling den 21. september 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jon stokholm, jens peter
christensen, hanne schmidt og lars apostoli.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om stadfæstelse af byrettens dom,
således at t udvises ubetinget med indrejseforbud for bestandig.
t har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
supplerende sagsfremstilling
i en udtalelse af 8. marts 2012 fra udlændingestyrelsen til københavns politi til brug for be-
handlingen af spørgsmålet om udvisning i voldtægtssagen, der blev afgjort ved dommen af
25. april 2012, hedder det bl.a.:
       ”t oplyser, at han taler cambodjansk på babyniveau, og at han ikke taler thai.”
i en personundersøgelse af 8. maj 2001 i medfør af retsplejelovens § 808 fra
kriminalforsorgen er bl.a. anført følgende om t:
                                                  - 2 -
       ”kontaktperson lærer … fra …skolen udtalte den 3. maj 2001:
       …
       da han var noget yngre var det ham, der skulle hjælpe med det danske sprog, når der
       var breve som skulle oversættes, og idet hele taget være den der tolkede, som den ældste
       i familien.”
anbringender
anklagemyndigheden har anført, at udvisning ikke vil være i strid med danmarks internatio-
nale forpligtelser i medfør af den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8 om
respekt for privatliv og familieliv. det følger derfor af udlændingelovens § 24 b, stk. 3, jf. §
26, stk. 2, jf. § 22, nr. 1, 2, 3 og 6, at der skal ske udvisning i det foreliggende tilfælde, hvor t
er idømt ubetinget straf af fængsel i 4 år for bl.a. voldtægt.
t er kommet til danmark som barn og har haft ophold her lige siden. hans to mindreårige
børn, forældre og søskende bor ligeledes her i landet, og han har kun begrænset tilknytning til
cambodia. disse forhold er imidlertid ikke afgørende, da han er dømt for grov kriminalitet.
hertil kommer, at han to gange tidligere er dømt for voldtægt og i den forbindelse er udvist
betinget. voldtægterne i de to seneste sager er begået i prøvetiden for prøveløsladelse og be-
tinget udvisning, og der er betydelig risiko for, at han også fremover vil begå personfarlig
kriminalitet, hvis han ikke udvises.
han vil ikke stå fuldstændig uden forudsætninger i cambodia, idet han forstår sproget og er
vokset op med cambodianske skikke og normer. det taler i øvrigt ikke afgørende imod udvis-
ning, at han har mindreårige børn, da han kun har haft begrænset og sporadisk kontakt til
dem.
t har anført, at udvisning vil være i strid med artikel 8 i den europæiske menneske-
rettighedskonvention. udvisning vil derfor også være i strid med udlændingelovens § 24 b,
stk. 3, jf. § 26, stk. 2.
selv om han nu er dømt for voldtægt og to gange tidligere er dømt for samme forbrydelse, er
der ikke nærliggende risiko for ny personfarlig kriminalitet. i alle tre tilfælde har han voldta-
get tidligere kærester, som han har besøgt i deres hjem.
                                               - 3 -
han var 6 år, da han kom til danmark sammen med sine forældre, der var konventionsflygt-
ninge. før dette tidspunkt havde han været i en flygtningelejr i thailand, og han var således
ganske lille, da han forlod cambodia. han er i dag 36 år gammel og har boet her i landet lige
siden sin ankomst i 1988. hans familie består af forældre, søskende og mindreårige børn, som
alle bor i danmark. han har samkvem med sine børn, og der er ikke kun tale om begrænset og
sporadisk kontakt.
han har ingen eller kun yderst begrænset tilknytning til cambodia.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår udvisning af en nu 36-årig cambodiansk statsborger, t, som har boet i danmark,
siden han kom her til landet som 6-årig i 1988.
t blev ved dom af 25. april 2012 idømt 1 år og 3 måneders fængsel for voldtægt og udvist
betinget. i prøvetiden efter dommen begik han på ny voldtægt, og han blev for dette forhold
ved dom af 3. juli 2014 idømt en fællesstraf af 3 års fængsel og på ny udvist betinget. i prøve-
tiden begik han atter voldtægt mv. for dette forhold er han nu idømt en fællesstraf af fængsel
i 4 år. spørgsmålet er, om der er grundlag for ubetinget udvisning.
det følger af den dagældende udlændingelovs § 24 b, stk. 3, jf. § 22, nr. 1, 2, 3 og 6, at t skal
udvises ubetinget, medmindre udvisning vil være i strid med danmarks internationale forplig-
telser. spørgsmålet er, om udvisning vil være i strid med den europæiske menne-
skerettighedskonventions artikel 8 om respekt for privatliv og familieliv.
t er ikke gift eller samlevende, men har to børn på 9 og 11 år. han har boet i danmark, siden
han var barn. udvisning vil derfor indebære et indgreb i hans privatliv og familieliv, jf. kon-
ventionens artikel 8, stk. 1. et sådant indgreb er kun berettiget, hvis betingelserne i artikel 8,
stk. 2, er opfyldt.
efter artikel 8, stk. 2, er det afgørende, om udvisning må anses for nødvendig for at forebygge
forbrydelse. dette beror på en proportionalitetsvurdering, og der foreligger en omfattende
praksis fra den europæiske menneskerettighedsdomstol herom. de kriterier, der indgår i vur-
                                               - 4 -
deringen, fremgår bl.a. af domstolens dom af 23. juni 2008 i sag 1638/03 (maslov mod
østrig).
i vurderingen indgår det samfundsmæssige behov for udvisning, særligt under hensyn til ka-
rakteren af den kriminalitet, som den pågældende nu og tidligere har begået, samt varigheden
af den pågældendes ophold her i landet og i hjemlandet og styrken af de familiemæssige, so-
ciale og kulturelle bånd til danmark og statsborgerskabslandet. der skal foreligge meget
tungtvejende grunde for at retfærdiggøre en udvisning, når der er tale om en fastboende ud-
lænding, der er født her i landet eller indrejst som barn, og som har tilbragt det meste af sin
barndom og ungdom her.
t kom som nævnt til danmark som 6-årig, og han er opvokset og har gået i skole her i landet,
hvor han er uddannet inden for fisk og vildt og har haft skiftende beskæftigelse. hans to børn
bor i danmark hos deres mor, og højesteret lægger ligesom landsretten til grund, at hans kon-
takt til børnene hidtil kun har været begrænset og sporadisk. han har tillige sine forældre og
tre søskende her i landet.
han har ikke været i cambodia efter at have fået ophold i danmark, og han har ikke familie
eller venner i cambodia. højesteret lægger til grund, at han forstår og i en vis udstrækning
også kan tale det cambodianske sprog. ud over sproget har han via sin familie og sine herbo-
ende cambodianske venner tillige et vist kendskab til cambodiansk skik og kultur.
højesteret lægger herefter til grund, at ts personlige og kulturelle bånd til danmark er langt
stærkere end hans tilknytning til cambodia. han har dog ud over statsborgerskabet en vis til-
knytning til cambodia og vil derfor ikke være helt uden forudsætninger for at etablere en til-
værelse i dette land, hvis han udvises.
selv om han tidligere to gange er dømt for voldtægt og udvist betinget, og selv om han har
været i sexologisk og psykologisk behandling for at forebygge recidiv, har han på ny begået
voldtægt i prøvetiden mindre end et år efter løsladelsen fra afsoning af den seneste dom.
højesteret tiltræder derfor landsrettens vurdering, hvorefter der er betydelig risiko for, at han
også fremover vil begå personfarlig kriminalitet.
                                               - 5 -
efter kriminalitetens art og grovhed samt gentagne karakter finder højesteret efter en samlet
vurdering, at de hensyn, der taler for udvisning af t, er så tungtvejende, at de har større vægt
end de hensyn, som taler imod udvisning af ham på baggrund af hans stærke tilknytning til
danmark og svage tilknytning til cambodia. derfor må hensynet til respekt for hans ret til
privatliv og familieliv vige for hensynet til at forebygge forbrydelse. det bemærkes herved, at
hans børn vil have mulighed for at besøge ham i cambodia, og at de endvidere vil kunne
kommunikere med ham via telefon og internet.
højesteret finder efter det anførte, at ubetinget udvisning ikke er et uproportionalt indgreb i
strid med artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention, og at det heller ikke er
uproportionalt, at udvisning sker med indrejseforbud for bestandig.
højesteret tager herefter påstanden om ubetinget udvisning med indrejseforbud for bestandig
til følge, jf. udlændingelovens § 24 b, stk. 3, jf. § 32, stk. 2, nr. 5.
efter sagens forløb og principielle karakter bør statskassen betale sagens omkostninger for
højesteret.
                                      thi kendes for ret:
byrettens dom stadfæstes, således at t udvises af danmark med indrejseforbud for bestandig.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
