                             højesterets dom
                        afsagt mandag den 17. oktober 2011
sag 126/2011
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
e
(advokat sysette vinding kruse, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 18. november 2010 og af østre
landsrets 9. afdeling den 15. februar 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, per walsøe, niels grubbe, henrik
waaben og michael rekling.
påstande
dommen er anket af e med påstand om stadfæstelse af byrettens dom, subsidiært at der til-
kendes ham et mindre beløb.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
e har i første række anført, at den politimæssige efterforskning ikke har levet op til de krav,
der må stilles, og at sagen ikke er blevet fremmet med den fornødne hurtighed, sagens alvor
taget i betragtning. heller ikke den efterfølgende juridiske sagsbehandling er fremmet med
den fornødne hurtighed. politi og anklagemyndighed har derfor handlet ansvarspådragende.
han led før anholdelsen og sigtelsen af en angstbetinget sygdom. sygdommen var velbe-
handlet, men den brød ud ved anholdelsen og blev forværret i den efterfølgende meget lange
periode, hvorunder sigtelsen blev opretholdt. der er derfor årsagssammenhæng mellem den
                                               - 2 -
lange sagsbehandling og hans tab. også kravene til adækvans er opfyldt. han og hans advokat
rykkede utallige gange politiet og gjorde opmærksom på, at hans helbred blev dårligere på
grund af ventetiden. han har i medfør af dansk rets almindelige erstatningsregler, jf. herved
retsplejelovens § 1018 h, krav på erstatning for indtægtsnedgang og helbredelsesudgifter samt
krav på godtgørelse for forstyrrelse af stilling og forhold ved at være sigtet for forsøg på
manddrab gennem 9 måneder. med hensyn til erstatningskravet vedrørende indtægtsnedgang
har e under denne sag begrænset sit krav til at angå perioden frem til den 15. maj 2009.
e har i anden række anført, at hvis de almindelige erstatningsbetingelser ikke findes at være
opfyldt, har han i stedet krav på erstatning i medfør af retsplejelovens § 1018 b, jf. § 1018 a,
stk. 2, fordi sagen trak så længe ud, at det må være rimeligt at yde erstatning herfor.
anklagemyndigheden har anført, at politiet og anklagemyndigheden ikke har handlet an-
svarspådragende i sagen, heller ikke ved den tidsmæssige udstrækning af sigtelsen. der fore-
ligger derfor ikke et ansvarsgrundlag efter de almindelige erstatningsregler. heller ikke reg-
lerne i retsplejelovens § 1018 a, stk. 1 og 2, og § 1018 b giver grundlag for at tildele yderli-
gere erstatning. anklagemyndigheden har herved bl.a. henvist til, at der i medfør af § 1018 a,
stk. 1, allerede er ydet e takstmæssig godtgørelse i anledning af frihedsberøvelsen.
under alle omstændigheder foreligger der ikke den fornødne årsagssammenhæng og adæ-
kvans, bl.a. fordi e allerede forud for anholdelsen havde en psykisk lidelse.
endelig har anklagemyndigheden bestridt, at der foreligger den fornødne dokumentation for
erstatningskravet.
supplerende sagsfremstilling
lægelige oplysninger mv.
i es patientjournal fra egen læge er det under den 4. november 2008 anført:
       ”samtale: tidl svære problemer med angst, ocd og depression. er i behandling med
       seroxat 20 mg. her været velbehandlet i mange år, men efter en voldsom oplevelse hos
       politiet, (hvor han blev anholdt og sigtet for manddrab, uden at det havde noget på sig)
       er symptomerne nu vendt tilbage. han vil gerne henvises til psykiater.”
                                                - 3 -
i skrivelsen af 31. maj 2009 fra speciallæge i psykiatri hans mørch jensen hedder det om e:
       ”e ses første gang af undertegnede 2. dec. 2008. han er henvist fra praktiserende læge
       under diagnoserne angst, depression og ocd (obsessive-compulsive disorder = tvangs-
       tanker og tvangshandlinger). han oplyser at have lidt af angst siden 21 års alderen. han
       har været i et længerevarende behandlingsforløb på psykiatrisk center bispebjerg (der
       henvises til journal herfra). e angiver, at han er blevet arresteret 28. juli 2008 og har i
       den forbindelse været 10-12 timer i detentionen, hvorefter han er blevet løsladt om end
       tiltalt for forsøg på manddrab. e oplyser, at han efter sigtelsen udviklede tristhed, nedsat
       energi, angst samt tvangstanker og -handlinger, nedsat appetit, hypohedoni (nedsat lyst-
       følelse), kompromitteret søvn med insomni, nedsat libido og kognitive deficits (mental
       formåen). ved første konsultation er han i psykofarmakologisk behandling og fremstår
       ikke depressiv, men med baggrund i oplysningerne om øget angst, intensiveres den far-
       makologiske behandling. umiddelbart responderer han rimeligt på forløbet i klinikken,
       og formår at begrænse tvangshandlingerne til mellem ½ og 1 minut når impulserne op-
       træder. han har gode mestringsstrategier og arbejder målrettet med angstsymptomerne.
       senere i forløbet reduceres den medicinske behandling og der tillægges et andet præpa-
       rat til sikring af nattesøvnen.
       status er aktuelt, at han overkommer alle daglige gøremål og passer sit job uden syge-
       dage, om end han angiver at have præstationsangst og ocd-symptomer.
       diagnose:
                                f42.1 obsessiv-kompulsiv tilstand
       samt                     f43.2 tilpasningsreaktion.
       prognose:
       anses som værende gunstig. det er forventningen, at e kan behandles til en tilstand
       sv.t. habituelt, d.v.s. som han havde det optil 28. juli.
       e har oplevet det som belastende og frustrerende, at han i flere måneder har været sigtet
       for forsøg på manddrab. belastningen har medført et øget angst-niveau og derafføl-
       gende dårlig nattesøvn og ledsagende symptomer som beskrevet ovenfor.”
overlæge, speciallæge i psykiatri lars sachse mikkelsen har den 23. juli 2010 i et brev til es
advokat afgivet følgende udtalelse om e:
       ”jeg er af ovennævnte, der aktuelt er i behandling på …5-døgnaafsnit, for hvilket jeg er
       leder, blevet bedt om at udtale mig om sammenhængen mellem psykisk lidelse og de
       specifikke oplevelser, der ligger forud for symptomudviklingen.
       disse oplevelser er i resume:
       pludselig anholdelse og sigtelse for mordforsøg, hvor et offer blev dolket i abdomen, på
       et værtshus, hvo ovennævnte opholdt sig. han var blevet udpeget af et vidne, der mente
       at det var ham, der var gerningsmanden.
                                              - 4 -
      de følgende 9-10 måneder blev sigtelsen opretholdt, uagtet at offeret rent faktisk afvi-
      ste, at det var ham der var gerningsmanden, og uagtet, at der var dna-spor, der pegede
      i en helt anden retning.
      strafferammen var angiveligt op til 12 år, og i alle disse måneder gik e i angst og uvis-
      hed. fik det tiltagende psykisk dårligt, mistede af den grund sit arbejde m.m.
      der vil kunne rekvireres en større erklæring med beskrivelse af forløbet, hvis det øn-
      skes, men på det foreliggende er der naturligvis en oplagt sammenhæng mellem disse
      trusler og sygdommen.
      en sådan anklage, der hviler på et tyndt, og åbenlyst forkert grundlag vil helt klart, ikke
      mindst i forbindelse med anklagens art og evt. konsekvenser for alle mennesker udgøre
      en overordentlig stor psykisk belastning, der er at sammenligne med svær legemlig syg-
      dom, alvorlige ulykker eller katastrofeoplevelser, som samtlige kan udgøre alvorlige tab
      eller trusler om tab, i denne sammenhæng oven i købet tab af frihed og social anseelse.
      …”
overlæge lars sachse mikkelsen afgav i et brev af 25. august 2011 til es advokat yderligere
en udtalelse om e. det hedder i udtalelsen bl.a.:
      ”ved aktuelle behandlings begyndelse var symptomerne blusset kraftigt op i forbindelse
      med anholdelsen og sigtelsen, og ikke mindst i forbindelse med den periode på 9 måne-
      der, hvori sigtelsen blev opretholdt.
      i denne periode tiltog udover tvangssymptomerne (ocd) også angst og uro, således at
      arbejdsevnen faldt. han levede i den periode med tvangstanker om og forstærket angst
      for når som helst at kunne blive arresteret igen, en situation, der medførte at han ikke
      kunne beholde sin arbejdsplads.
      i behandlingen har fokus både været på de opvækstbetingelser, der har gjort ham føl-
      som, på selve arrestationen og på den efterfølgende periode, hvori symptomerne tiltog.
      det er perioden på de 9 måneder, hvor han var sigtet, og det efterfølgende retsforløb,
      som har været det, der har fyldt mest i hans tanker og følelser.
      indholdet i es ocd symptomer har centreret sig omkring tvangstanker relateret til sig-
      telsen.
      kortfattet kan man sige, at han grundlæggende har været sensitiv, med tendens til at ud-
      vikle psykiske symptomer ved belastning. han er tidligere – med held - blevet behand-
      let for disse.
      aktuelle sigtelse har udløst et voldsomt tilbagefald, og den 9 mdrs. periode, hvori sig-
      telsen blev opretholdt, vurderes at have konsolideret symptomerne, og gjort dem van-
      skeligere at behandle.”
                                               - 5 -
der er ikke under sagen fremlagt nærmere oplysninger om de yderligere udgifter til medicin,
behandling hos psykolog og fysioterapeut, mv., som e angiver at have haft som følge af sa-
gen.
es løn- og ansættelsesforhold
e var på tidspunktet for anholdelsen og frem til udgangen af august 2008 ansat som bilsælger
hos en bilforhandler i … til en månedlig løn på 25.000 kr. denne stilling havde han forud for
anholdelsen opsagt, idet han havde fået ansættelse hos en bilforhandler i … til en månedsløn
på 30.000 kr. han blev imidlertid i prøveperioden opsagt fra denne stilling til fratræden den
31. oktober 2008.
pr. 10. november 2008 blev e ansat som timelønnet arbejder i en privat virksomhed til en løn
på 18.333 kr. om måneden. med virkning fra den 15. maj 2009 skiftede han funktion i virk-
somheden, og hans månedsløn steg i den forbindelse til 29.000 kr. han blev opsagt fra denne
stilling i februar 2010 til fratræden den 30. april 2010.
højesterets begrundelse og resultat
e blev anholdt den 27. juli 2008 kl. 05.05 og under en afhøring samme dag om formiddagen
sigtet for drabsforsøg begået om morgenen kl. 05.00. baggrunden for anholdelsen var, at et
vidne, y, på gerningsstedet havde udpeget ham som mulig gerningsmand. under en efterføl-
gende politiafhøring på gerningsstedet kl. 05.10-05.20, hvorunder vidnet ifølge politirappor-
ten var ”skønnet beruset i mild grad, lettere oprevet og egnet til afhøring”, forklarede vidnet,
at han på gerningsstedet havde set forurettede og e i slagsmål, og at han ”med 95 % sikker-
hed” så, at e efterfølgende havde en kniv i højre hånd. vidnet så ikke e bruge kniven, men
efterfølgende blødte forurettede, og der var blod på kniven. flere andre vidner afgav imid-
lertid forklaringer, der i stedet pegede på en eller to andre gerningsmænd, som var blevet set
på gerningsstedet i slagsmål med forurettede, og som derefter forsvandt fra gerningsstedet.
også forurettede, der afgav forklaring til politirapport samme aften, pegede på to andre perso-
ner, med hvem han på gerningsstedet havde været i slagsmål umiddelbart før knivstikkeriet,
som mulige gerningsmænd. forurettede udtalte bl.a., at han ”var temmelig sikker på”, at det
var en af disse, der havde stukket ham.
                                               - 6 -
y blev først genafhørt af politiet den 18. december 2008. under denne forklaring fragik han
sin oprindelige forklaring, og også han pegede nu på, at gerningsmanden kunne være en af de
to personer, som forurettede og andre vidner havde forklaret om. han forklarede om baggrun-
den for sin oprindelige forklaring bl.a., at han ikke var blevet ”helt rigtigt forstået af politiet”,
og at han i sin forståelse af situationen havde fået ”blandet [e] og gerningsmanden sammen”.
højesteret finder, at politiet begik en ansvarspådragende fejl ved under de anførte omstæn-
digheder ikke snarest muligt at genafhøre vidnet y, hvorefter sigtelsen – efter fremkomsten af
den retsgenetiske erklæring af 23. september 2008 – kunne have været frafaldet væsentligt
tidligere end sket.
efter bevisførelsen lægger højesteret til grund, at e, der tidligere havde haft alvorlige psyki-
ske problemer, på tidspunktet for anholdelsen var arbejdsmæssigt og socialt velfungerende.
på denne baggrund og med støtte i de foreliggende forklaringer og lægelige oplysninger om e
finder højesteret det godtgjort, at de opståede helbredsmæssige og arbejdsmæssige problemer
var forårsaget dels af anholdelsen den 27. juli 2008, dels af den belastning, som han blev på-
ført, fordi sigtelsen mod ham først blev frafaldet som grundløs den 21. april 2009. højesteret
bemærker herved, at det er uden betydning for den erstatningsretlige årsags- og adækvansbe-
dømmelse, at e i kraft af sin psykiske konstitution var særlig sårbar, og at hans skader og tab
må antages at være blevet påvirket heraf.
e har herefter dels i medfør af retsplejelovens § 1018 a, stk. 1, om erstatningsansvar på ob-
jektivt grundlag, dels i medfør af dansk rets almindelige erstatningsregler, jf. retsplejelovens §
1018 h, krav på erstatning for det tab, han har lidt som følge af anholdelsen og den lange peri-
ode, hvorunder sigtelsen mod ham blev opretholdt.
det må lægges til grund, at forværringen af es psykiske lidelse indebar, at han ikke længere
kunne varetage sit arbejde som bilsælger, hvilket førte til, at han i perioden 1.-9. november
2008 var uden arbejde og i perioden 10. november 2008-15. maj 2009 måtte påtage sig et ar-
bejde til en væsentligt lavere løn end den hidtidige. det indtægtstab, han har lidt herved, fast-
sættes til 80.000 kr. herudover har e krav på erstatning for udgifter til medicin og behandling.
i mangel af nærmere oplysninger herom fastsættes erstatningen for disse udgifter skønsmæs-
                                               - 7 -
sigt til 5.000 kr. der er ikke grundlag for at tilkende e yderligere godtgørelse for tort, forstyr-
relse af stilling og forhold mv.
es subsidiære påstand tages herefter til følge med 85.000 kr. med rente som nedenfor bestemt.
                                      thi kendes for ret:
anklagemyndigheden skal inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse til e betale
85.000 kr. med procesrente fra den 19. juni 2009.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
