                      højesterets kendelse
                        afsagt torsdag den 27. februar 2014
sag 186/2013
advokat trine nytrup kærer vestre landsrets kendelse
om salærfastsættelse i sagen:
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat trine nytrup, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i sønderborg den 4. marts 2013 og af vestre
landsrets 2. afdeling den 9. april 2013.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: børge dahl, poul søgaard og jens peter christensen.
påstande
kærende, advokat trine nytrup, har nedlagt påstand om, at hendes salær forhøjes med et be-
løb svarende til det, advokat karsten gam ville være blevet tillagt, såfremt der ikke var sket
ombeskikkelse, det vil sige godtgørelse for en rejsetid på 4 timer og 2 minutter og kørsels-
godtgørelse for 293 km. hun har subsidiært påstået salæret forhøjet med godtgørelse for en
rejsetid på 3 timer og 2 minutter og kørselsgodtgørelse for 262,4 km, svarende til det beløb,
som en advokat med kontor i sønderborgs retskreds ville være blevet tillagt.
indkærede, anklagemyndigheden, har påstået landsrettens kendelse stadfæstet.
sagsfremstilling
i forbindelse med en straffesag ved retten i sønderborg blev advokat karsten gam, toftlund,
under grundlovsforhøret beskikket som forsvarer for sigtede, t. da advokat karsten gam
                                                - 2 -
forud for retskredsreformen var beneficeret ved den daværende retten i rødding og ved re-
formen fik en forøgelse af rejseafstanden på mere end 30 kilometer, har justitsministeriet efter
ansøgning frafaldet hans rejseforbehold vedrørende udgifter til rejser i retskredsen.
t var sigtet for bl.a. overtrædelse af straffelovens bestemmelser om tyveri og hæleri og lov
om euforiserende stoffer og blev varetægtsfængslet efter retsplejelovens § 762, stk. 1, nr. 2 og
nr. 3.
den 11. januar 2013 blev advokat trine nytrup, der har kontor i århus, beskikket som forsva-
rer for t. beskikkelsen blev gjort betinget af, at advokat trine nytrup frafaldt krav mod stats-
kassen om godtgørelse for rejsetid og rejseudgifter. advokaten anmodede den 21. januar 2013
om ophævelse af rejseforbeholdet. retten i sønderborg afviste ved kendelse af 22. januar
2013 anmodningen med henvisning til, at betingelserne herfor ikke var opfyldt. det fremgår
af begrundelsen for afgørelsen, at sagens omkostninger under hensyn til sagens karakter og
hovedforhandlingens forventede varighed (1 time) ville blive væsentligt forøget ved frafald af
rejseforbeholdet. retten fandt ikke, at tidligere beskikkelser uden rejseforbehold havde afgø-
rende indflydelse på spørgsmålet om ophævelse i den foreliggende sag. vestre landsret stad-
fæstede den 30. januar 2013 kendelsen navnlig med henvisning til sagens karakter og omfang
og i øvrigt af de af byretten anførte grunde.
hovedforhandling med domsafsigelse i straffesagen, der blev behandlet som en tilståelsessag,
fandt sted den 29. januar 2013 kl. 11.18 – 12.15. der blev tillagt advokat trine nytrup et sa-
lær på 10.500 kr. med tillæg af moms.
i brev af 4. februar 2013 til retten i sønderborg anmodede advokat trine nytrup om, at det
fastsatte salær forhøjedes svarende til det beløb, advokat karsten gam ville være blevet til-
lagt, således:
       ”afhøring på aabenraa politistation den 10. januar 2013.:
       2 x 31,6 km. = 63,2 km.
       2 x 31 minutter = 62 minutter
       arrestbesøg i arresthuset i kolding den 25. januar 2013:
       2 x 46,4 km. = 92,8 km.
                                                  - 3 -
       2 x 40 minutter = 1 time og 20 minutter
       retsmøde den 29. januar 2013 i retten i sønderborg:
       2 x 68,5 km. = 137
       2 x 50 minutter = 1 time og 40 minutter
       jeg ønsker mig således tillagt yderligere salær som følger:
       transporttid: 4 timer og 2 minutter
       transportgodtgørelse for 293 km.”
i brev af 19. februar 2013 anmodede advokat trine nytrup subsidiært om en salærforhøjelse
svarende til det, en advokat i sønderborg retskreds i øvrigt ville være blevet tillagt for
rejseudgifter, navnlig godtgørelse for rejsetid 3 timer og 2 minutter og kørselsgodtgørelse for
262,4 km.
retten i sønderborg afsagde den 4. marts 2013 kendelse om, at der ikke tilkendes advokat
trine nytrup godtgørelse for rejsetid eller rejseudgifter. det hedder i kendelsen:
       ”retten har ved kendelsen afsagt den 22. januar 2013 taget stilling, at betingelserne for
       at ophæve rejseforbehold ikke var opfyldte efter sagens karakter.
       da der ikke ydes befordringsgodtgørelse og godtgørelse for rejsetid til retskredsens be-
       neficerede advokater eller andre advokater i retskredsen, der efter anmodning beskikkes
       i straffesager, bortset fra 8 beneficerede advokater, der af justitsministeriet har opnået
       generelt frafald af rejseforbehold medfører at den tidligere gældende retsplejelovs § 336
       c, stk. 2, er der ikke grundlag for at tilkende advokat trine nytrup godtgørelse for rej-
       setid eller befordringsgodtgørelse for hverken hendes principale eller subsidiære på-
       stand…”
vestre landsret stadfæstede den 9. april 2013 kendelsen i henhold til grundene.
anbringender
advokat trine nytrup har anført, at den tilladelse, som advokat karsten gam opnåede ved
justitsministeriets brev af 6. februar 2013, hviler på en overgangsordning i forbindelse med
retskredsreformen, idet man ikke kunne kræve, at allerede beneficerede advokater skulle lide
tab i forbindelse med udførelsen af deres hverv. ordningen blev ikke indført med henblik på,
at disse beneficerede advokater skulle stilles mere fordelagtigt end andre advokater.
                                               - 4 -
til støtte for sin subsidiære påstand har advokat trine nytrup anført, at en advokat med kon-
tor i sønderborg – uanset om denne advokat er beneficeret eller ej – ikke ville blive beskikket
med rejseforbehold i en arrestantsag verserende ved retten i sønderborg. et meddelt rejsefor-
behold ville i givet fald blive ophævet for så vidt angår arrestbesøgene i arresthuset i kolding
og afhøringen ved aabenraa lokalpoliti.
hun har til støtte for såvel sin principale som subsidiære påstand henvist til tfk
2002.673/1v.
anklagemyndigheden har anført, at advokat trine nytrup var beskikket med forbehold om, at
advokaten frafalder krav mod statskassen om godtgørelse af rejseudgifter. rettens afvisning
af at ophæve rejseforbeholdet er i overensstemmelse med forarbejderne til bestemmelsen og
praksis på området, idet rejseudgifterne ville blive større end sædvanligt, og idet der henset til
sagens art og størrelsen af rejseomkostninger ikke er en rimelig begrundet interesse i, at den
pågældende advokat giver møde uden for sit hjemsted. der var således tale om en sag, som
ikke umiddelbart havde en kompleks juridisk karakter, og den krævede ikke beskikkelse af en
advokat uden for retskredsen med specialistviden på området. endvidere havde advokat trine
nytrup ikke et sådant særligt forudgående kendskab til sagen, at der var behov for, at netop
hun beskikkedes.
der er efter praksis ikke grundlag for at tilkende advokat trine nytrup godtgørelse for rejsetid
eller rejseomkostninger. der foreligger således ikke en særlig situation, som i tfk
2002.673/1v, ligesom retten ikke har begået fejl som i u 2010.298 ø. der er derfor kun mu-
lighed for at få godtgørelse for rejsetid og rejseomkostninger, hvis rejseforbeholdet kæres og
omgøres, eller hvis retten selv omgør sin afgørelse om rejseforbehold.
højesterets begrundelse og resultat
beskikkelsen af advokat trine nytrup skete på betingelse af, ”at advokaten frafalder krav
mod statskassen om godtgørelse for rejsetid og transportudgifter”. denne betingelse blev
efterfølgende fastholdt af byretten, hvis afgørelse blev stadfæstet af landsretten. landsrettens
afgørelse blev ikke søgt indbragt for højesteret.
                                              - 5 -
rejseforbeholdet er ikke begrænset på nogen måde, og højesteret finder, at et sådant rejsefor-
behold må forstås således, at der ikke ydes godtgørelse for rejsetid og transportudgifter, heller
ikke for advokatens deltagelse i politiafhøringer eller arrestbesøg uden for retskredsen.
herefter, og da det oplyste ikke i øvrigt giver grundlag for at forhøje det tilkendte salær, stad-
fæster højesteret landsrettens kendelse.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
