                                        udskrift
                                             af
                         sø- & handelsrettens dombog
                                       ____________
                                           dom
afsagt den 4. november 2009
v‐121‐08
                                   boehringer ingelheim pharma gmbh & co. kg
                                   (advokat christian akhøj)
                                   mod
                                   ankenævnet for patenter og varemærker
                                   (kammeradvokaten ved advokat tomas ilsøe andersen)
indledning
sagen angår sagsøgte, ankenævnet for patenter og varemærkers (ankenævnet), afgørelse af
16. oktober 2008, der stadfæstede patent‐ og varemærkestyrelsens registrering af ordmærket
ipraxa. sagsøgeren, boehringer ingelheim pharma gmbh & co. kg (boehringer), har som
indehaver af ordmærket pradaxa rejst indsigelse mod afgørelsen.
                                                ‐2‐
påstande
boehringer har nedlagt endelig påstand om, at ankenævnet afgørelse af 16. oktober 2008 om‐
gøres, således at mp 885476 slettes af det danske varemærkeregister i sin helhed.
ankenævnet har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
boehringer er indehaver af eu‐varemærket pradaxa (ordmærke), registreret for klasse 5,
”pharmaceutical products”. ansøgningsdatoen var den 8. juli 2003 og registreringsdatoen den
1. marts 2005.
         den 29. juni 2006 notificerede world intellectual property organization (wipo) patent‐
og varemærkestyrelsen om, at norton healthcare limited, storbritannien, som indehaver af
den internationale registrering mp 885476 havde designeret danmark den 22. februar 2006 for
varemærket ipraxa i klasse 5 og klasse 10. registreringen af varemærket blev offentliggjort i
dansk varemærketidende den 27. december 2006.
         på vegne af boehringer rejste internationalt patent‐bureau a/s den 22. februar 2007 i
medfør af varemærkelovens § 23 indsigelse mod designeringen med henvisning til, at mærket
ipraxa var forveksleligt med boehringers ældre mærke pradaxa.
         den 31. juli 2007 traf patent‐ og varemærkestyrelsen afgørelse i sagen. boehringers
indsigelse blev ikke taget til følge, og designeringen blev opretholdt med følgende begrun‐
delse:
       ʺ…
       3. vurdering og konklusion
       indehavers mærke: mp 885476, ordmærket
                                                ipraxa
       registreret for:
       klasse 5:
                                               ‐3‐
pharmaceutical, medicinal, medical, veterinary and sanitary preparations and substances; phar‐
maceutical preparations and substances for use in the prevention or treatment of respiratory con‐
ditions, illnesses or respiratory disorders including asthma, bronchitis, emphysema and copd;
pharmaceutical preparations and substances for use in respiratory inhaler devices; solutions for
oral inhalation after nebulisation; preparations and substances for oral inhalation for nebulisation;
suspensions for oral inhalation for nebulisation.
klasse 10:
surgical, medical, dental, veterinary and diagnostic apparatus, devices and instruments; inhala‐
tion devices, inhalers, metered dose inhalers, dry powder inhalers, aerosol inhalers and aqueous
inhalers, all for the treatment of respiratory conditions or ailments; nebulisers; parts, components
and fittings for the aforesaid goods.
indsigers mærke: ctm3249182, ordmærket
                                              pradaxa
registreret i klasse 5 for: ʺfarmaceutiske produkterʺ.
der er i begge tilfælde tale om mærker uden nogen kendt betydning.
indehavers mærke består af 6 bogstaver, og indsigers mærke består af 7 bogstaver. den naturlige
opdeling af ordene er hhv.:
i‐prax‐a og
pra‐dax‐a
ved bedømmelsen af mærkeligheden mellem to varemærker sker der en helhedsvurdering, hvor
der bl.a. tages hensyn til den synsmæssige og lydlige lighed mellem mærkerne.
indehavers varemærke indledes med vokalen i, der både synsmæssigt, p.g.a. at der er tale om den
indledende stavelse og lydmæssigt, fordi der er tale om en klar og tydelig udtale, fremstår som
distinkt stavelse i mærket. mærkerne har desuden kun den sidste stavelse, et enkelt a til fælles.
uanset, at der er bogstavrækkefølge til fælles for begge mærker, pra og xa, er det styrelsens op‐
                                                      ‐4‐
      fattelse, at mærkerne ikke ligner hinanden.
      der er ved vurderingen lagt særlig vægt på den forskellige indledning af mærkerne, der er med til
      at give en væsentligt forskellig opbygning og et væsentligt forskelligt lydbillede samt den om‐
      stændighed, at mærkerne kun har én stavelse til fælles.
      der er sammenfald af varer i klasse 5.
      indsiger har under sagen gjort gældende, at beskyttelsen for indsigers mærke bør udstrækkes til
      også at omfatte varer i klasse 10. da mærkerne som nævnt oven for ikke ligner hinanden, har sty‐
      relsen ikke under sagen fundet anledning til at tage stilling til denne påstand.
                                                   konklusion
      der er sammenfald af varer f.s.v.a. klasse 5, men da mærkerne ikke ligner hinanden, er mærkerne
      ikke forvekslelige, og der vil ikke kunne antages en forbindelse mellem dem.
      indsigelsen tages derfor ikke til følge, og indehavers varemærke opretholdes i fuldt omfang. af‐
      gørelsen er truffet efter varemærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2.ʺ
internationalt patent‐bureau a/s indbragte på vegne af boehringer afgørelsen for ankenævnet
for patenter og varemærker. af en udtalelse fra patent‐ og varemærkestyrelsen til brug for sa‐
gens behandling i ankenævnet fremgik bl.a.:
      ”…
      vi skal … fastholde, at særligt den forskellige indledning af mærkerne bevirker en væsentligt for‐
      skellig opbygning af mærkerne og et væsentligt forskelligt lydbillede.
      klager har som nyt argument henvist til, at der ved lighedsbedømmelsen bør tages særligt hensyn
      til risikoen for fejlmedicinering og de alvorlige konsekvenser, dette kan få.
      vi er imidlertid uenige med klager i, at et sådant forhold kan være afgørende for vurderingen af
      ligheden mellem to varemærker efter varemærkelovens § 15, stk. 1. sådanne forhold varetages af
      lægemiddelstyrelsen i forbindelse med udstedelse af markedsføringstilladelser for lægemidler,
                                                  ‐5‐
     idet det af lægemiddellovens § 58 bl.a. fremgår, at navnet på et lægemiddel skal godkendes af
     lægemiddelstyrelsen, og at det ikke må kunne forveksles med andre lægemidler. det er i den
     forbindelse netop lægemiddelstyrelsens opgave at varetage de almene sundhedsmæssige hen‐
     syn, herunder at sikre, at lægemidlernes navne ikke kan give anledning til fejlmedicinering.
     denne opgave tilkommer hverken styrelsen eller ankenævnet.
     det er derimod vores opfattelse, at varemærker, der vedrører lægemidler, skal vurderes efter de
     samme principper som alle andre varemærker, og at der ikke gælder særlige regler for varemær‐
     ker, der vedrører varer i klasse 5.
     i den forbindelse skal bemærkes, at der i forbindelse med vurderingen af ligheden mellem mær‐
     ker for lægemidler efter vores opfattelse kan tages hensyn til, om de pågældende lægemidler
     alene anvendes af sygehuslæger, eller om lægemidlet også forhandles gennem apoteker eller kan
     købes i håndkøb. der er nemlig i disse situationer tale om, at aftagergruppen kan have forskellig
     sammensætning, hvilket kan have indflydelse på, hvorledes mærket og dets bestanddele vil blive
     opfattet af aftagergruppen. således må læger og apotekere antages at have et stort kendskab til
     latin og medicinske betegnelser, hvorimod den almindelige patient sædvanligvis har et ringe
     kendskab hertil. hvad der måtte anses for at være et svagt eller beskrivende mærke set fra en læ‐
     ges eller apotekers perspektiv, kan således meget vel være særdeles stærkt og særpræget, når
     mærket ses fra patientens perspektiv.
     i nærværende sag ses de omhandlede mærker ikke at have noget begrebsmæssigt indhold, lige‐
     som det ikke er oplyst, om de omhandlede varer har en særlig aftagergruppe. det må derfor anta‐
     ges, at den begrebsmæssige opfattelse af mærkerne er ens hos alle de potentielle aftagere, nemlig
     læger, sygehus‐personale, apotekere og patienter, og at denne opfattelse ikke bidrager til at gøre
     mærkerne svage.
     som anført ovenfor er det imidlertid vores opfattelse, at selvom mærkerne må anses for at være
     stærkt særpræget, så indeholder de tilstrækkelige forskelle til, at der ikke består en risiko for for‐
     veksling mellem mærkerne, dette også selvom de anvendes for identiske varer.
     …”
den 16. oktober 2008 stadfæstede ankenævnet den påklagede afgørelse med følgende be‐
grundelse:
                                                     ‐6‐
       "uanset varemærkerne ipraxa og pradaxa, som anført af klageren, i et vist omfang fremtræ‐
       der ens visuelt, tiltræder ankenævnet af de af patent‐ og varemærkestyrelsen anførte grunde,
       herunder navnlig at indehavers varemærke indledes med vokalen i, at varemærkerne ikke er for‐
       vekslelige.”
boehringer anlagde herefter den 15. december 2008 denne retssag.
boehringer har fremlagt et bilag, ”lægemiddelstyrelsens praksis omkring navngivning af læ‐
gemidler”, hvoraf bl.a. fremgår:
      ”…
      ved vurdering af mulig forveksling med andre lægemiddelnavne vil følgende forhold bl.a. indgå:
          ● normalt skal der være mindst tre bogstaver til forskel.
          ● udtalen af navnet og skrivemåden vurderes. selvom to navne har tre eller flere bogstaver
          til forskel, kan de alligevel give anledning til forveksling. omvendt kan en forskel på kun to
          bogstaver i enkelte tilfælde gøre navnene så forskellige i skrift og tale, at der ikke er risiko for
          forveksling.
       …”
boehringer har endvidere fremlagt et bilag vedrørende søgning på søgemaskinen saegis
vedr. varemærker med endelsen ‐axa.
forklaringer
mikkel overgaard, medical adviser hos boehringer, har forklaret, at han er uddannet læge og
har arbejdet 4 1/2 år på medicinske hospitalsafdelinger. han har bl.a. arbejdet på rigshospita‐
lets hjerteafdeling. for godt et år siden blev han ansat hos boehringer, hvor han primært har
beskæftiget sig med hjerterytmeforstyrrelsen atrieflimren, der er hyppig i danmark med om‐
kring 80.000 tilfælde. tilstanden er ikke i sig selv farlig, men kan medføre, at blodet bevæger
sig langsommere, klumper sig sammen og fører til blodpropper, hyppigt i hjernen.
         tidligere var det blodfortyndende præparat marevan det eneste på markedet til at fo‐
rebygge blodpropper. pradaxa er mere effektivt og reducerer bl.a. antallet af blodpropper
                                                 ‐7‐
med 1/3. det forventes, at pradaxa introduceres på markedet i januar 2011 til en bredere
anvendelse, men produktet har været i brug siden juni 2008 som blodfortyndende middel efter
hofte‐ og knæoperationer, hvor pradaxa væsentligt mindsker risikoen for blodpropper efter
operationerne. der foretages i danmark ca. 16.000 knæ‐ og hofteoperationer årligt. mens be‐
handlingen med pradaxa er livslang ved atrieflimren, er behandlingen efter knæ‐ og hofte‐
operationer kortvarig. det er typisk den ældre del af befolkningen, dvs. personer over 80 år,
som får disse operationer. disse patienter er ofte medicinbrugere i forvejen. de får som regel i
hvert fald smertestillende medicin og blodtryks‐ og kolesterolsænkende præparater.
         den medicinske behandling af de opererede patienter starter på hospitalet og fortsætter
efter udskrivelsen efter recept. pradaxa anvendes i ca. 14 dage efter udskrivelsen efter en
knæoperation og i 28‐35 dage efter hofteoperation. det er patienterne selv eller deres pårø‐
rende, der henter medicinen på apoteket.
         efter en knæoperation er der uden behandling 60 % risiko for en blodprop i benet, der
kan flytte sig til f.eks. lungerne, og efter en hofteoperation er der ca. 40 % blodpropsrisiko.
hvis behandling iværksættes i fuld udstrækning, reduceres blodpropsrisikoen til få procent.
         pradaxa er lige så effektivt som hepariner, men pradaxa har den fordel, at det
indtages oralt, mens heparin‐produkterne injiceres.
         det er en udfordring at introducere nye lægemidler. der skal arbejdes på at give læ‐
gerne og apotekerne et forhold til produktet. pradaxa er et genkendeligt navn, men apote‐
kerne har problemer med at stave det. når han taler med læger og sygeplejersker, plejer han at
sige, at produktet hedder prada med –xa bag ved. pradaxa er et rent fantasinavn.
thomas jensen, farmaceut og produktchef hos boehringer, har forklaret, at han har været pro‐
duktansvarlig for pradaxa i danmark de sidste 2 år. tidligere har han arbejdet en del i
apotekerbranchen. arbejdet som produktchef indebærer markedsføring af præparatet og i de
indledende stadier at tage kontakt til opinionsdannere.
         boehringer bruger mange ressourcer på varemærket og gør alt for at opretholde det, så
længe de har patent på det aktive stof.
         vidnet har selv oplevet forveksling mellem lægemidler, f.eks. corodil og cardil. for‐
veksling kan f.eks. ske, når recepter indtelefoneres til apoteket, ligesom det ikke altid er nemt
at læse en læges håndskrevne recept. der er ikke formkrav til recepter, som f.eks. kan være
                                                  ‐8‐
skrevet på en serviet. apotekerne gør, hvad de kan, for at undgå misforståelser. det kan være
lidt af et detektivarbejde at erkende det receptudskrevne præparat, men hvis farmaceuten er
meget i tvivl, vil han nok kontakte lægen. en anden forvekslingsmulighed kan forekomme,
hvis der søges på den læselige del af navnet på computeren, f.eks. ”axa” eller ”pra”, og
computeren kommer med flere forslag. når recepter fornyes, ringer patienten til lægesekretæ‐
ren, som taster medicinnavnet ind, hvorefter lægen godkender udskrivningen. også i denne
situation kan der ske forveksling af navne. hvis apoteket ikke ligger inde med medicinen,
hvilket jævnligt sker, bestiller apoteket den hos grossisten, der som regel leverer fra dag til
dag, og medicinen afhentes herefter måske af en pårørende 3‐4 dage senere. jo flere led i kæ‐
den, jo større risiko for fejl.
         det er lovbestemt, at apoteket skal tilbyde det billigste produkt, og det er alene til dette,
der ydes medicintilskud. det er derfor i dag helt almindeligt, at man som medicinkunde på
apoteket får udleveret et andet produkt end det, der står på recepten, og folk er ikke så kritiske
med hensyn til, hvad de får udleveret. mange patienter er ældre og svært medicinerede. der er
ikke noget alternativt produkt til pradaxa på markedet, men man kan risikere parallelim‐
port med ompakning.
         et nyt medicinprodukt skal først indarbejdes, før det er genkendeligt for læger og apo‐
teker. indarbejdelse kræver mange ressourcer. han har set mange forskellige stavemåder for
pradaxa fra lægerne, som har svært ved at stave ordet. dosering og indikationer til patien‐
ten står typisk på produktet, men det er ikke ualmindeligt, at der står ”efter aftale”.
         han kender ikke andet til ipraxa, end hvad han er præsenteret for i forbindelse med
sagen. han har hørt, at produktet indeholder ipratropium, som bruges i forbindelse med kol,
astma og rhinit. ipraxa har ikke noget med blodpropbehandling at gøre.
parternes argumenter
boehringer har gjort gældende, at mærket ipraxa er forveksleligt med boehringers mærke
pradaxa, jf. varemærkelovens § 15, stk. 1, nr. 2, idet der foreligger såvel mærkelighed som
varelighed.
         med hensyn til mærkelighed bemærkes, at varemærkerne er næsten lige lange med 6
henholdsvis 7 bogstaver, at 5 bogstaver er identiske og kommer i samme rækkefølge, og at de
3 afsluttende bogstaver er identiske. det gøres gældende, at det er de mange ligheder, som må
                                                  ‐9‐
være afgørende. ankenævnet har øjensynligt tillagt det central vægt, at ipraxa i modsætning
til pradaxa starter med bogstavet ”i”. dette er en fejl. der er ikke den store forskel mellem
bogstaverne ”i” og ”p”. ”i” er indeholdt i ”p”ets lodrette streg i ryggen af bogstavet. ”i”, som
blot er en lodret streg, er vel det bogstav af alle, der visuelt er mindst karakteristisk. fonetisk
falder ”i” nemt ud, idet det ofte udtales skødesløst, for eksempel i sætningen: ”hvad er der
ipraxa (hvad er der i ipraxa)?”
         boehringers søgning via den anerkendte søgemaskine saegis illustrerer, at endelsen
‐axa er meget sjælden. søgningen gav 22 hits, men når der renses for gengangere mv., var der
otte varemærker tilbage med denne endelse i vareklasserne 5 og 10, som er vareklasser med
rigtig mange registreringer. det må yderligere tages i betragtning, at ”x” er et usædvanligt
bogstav i danmark. som mikkel overgaard forklarede, er pradaxa et fantasinavn, der ikke
er let at gå til og ofte må staves. pradaxa er således et særpræget og stærkt varemærke, der
har krav på stor beskyttelse. indledningsbogstavet ”i” kan således ikke være afgørende; der
må i stedet foretages en helhedsvurdering og lægges vægt på de mange fælles elementer.
         der foreligger endvidere varelighed. der er vareidentitet i klasse 5. også med hensyn
til registreringen af ipraxa i vareklasse 10 er der tale om varelighed. det giver ingen mening
at tale om inhalatorer uden medicin. varerne handles og anvendes sammen og skal på et hos‐
pital hentes samme sted, når den syge skal behandles.
         farmaceutiske produkter udgør en særlig produktgruppe. hvis sagen var blevet vur‐
deret af lægemiddelstyrelsen, hvis praksis også bygger på almindelige forvekslelighedsprin‐
cipper, var tilladelse blevet nægtet, fordi der i mærkerne kun er to bogstaver til forskel. den ri‐
siko for ”damage”, der ligger bag denne praksis, må også gælde varemærkeretligt.
         i den helhedsvurdering, som skal foretages, må også indgå de alvorlige helbredsmæs‐
sige risici, som patienterne udsættes for i tilfælde af forveksling. og der kan nemt ske forveks‐
linger, når lægen taler med andre i systemet, f.eks. indtelefonerer en recept eller udskriver en
ulæselig recept, hvor det overlades til apoteket ved hjælp af computersøgning at opklare, hvad
lægen har udskrevet. i den forbindelse kan ”i”et nemt komme til at ligne et ”1”‐tal. og hvis
pradaxa og ipraxa samtidig findes i patientens hjem, kan patienten nemt tage fejl. det må
tages i betragtning, at de patienter, der bruger pradaxa, oftest er ældre, svækkede menne‐
sker. de nævnte omstændigheder er en del af forvekslelighedsrisikoen. det forhold, at man
som medicinbruger ofte får udleveret et andet produkt på apoteket end det, der står på recep‐
                                                  ‐ 10 ‐
ten, er med til at svække bevågenheden og øge risikoen for forveksling. og hvis brugeren fejl‐
agtigt får udleveret en inhalator, tænker vedkommende, at det måske er den måde, hans medi‐
cin skal indtages på. det skal i det hele tages i betragtning, at der er tale om svære ord.
         afgørelsen skal ‐ i overensstemmelse med sædvanlig praksis ‐ træffes på grundlag af
en helhedsvurdering af alle de nævnte relevante faktorer.
ankenævnet har anført, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte nævnets afgørelse af 16. ok‐
tober 2008, som er lovlig og gyldig, idet ordmærket ipraxa ikke er forveksleligt med ord‐
mærket pradaxa.
         der foreligger ikke mærkelighed mellem de to mærker, der synsmæssigt og lydmæs‐
sigt er forskellige. ved vurderingen af spørgsmålet må der lægges vægt på, at ipraxa i mod‐
sætning til pradaxa indledes med vokalen ʺiʺ. der er intet grundlag for at hævde, at ”i” er
et svagt bogstav eller en svag stavelse, tværtimod. ”i”et er en distinkt stavelse og giver
ipraxa en særlig distinkt indledning, der adskiller mærket fra pradaxa. ipraxa har 6
bogstaver og består af stavelserne i‐prax‐a, mens pradaxa har 7 bogstaver med stavel‐
serne pra‐dax‐a. disse forskelle markerer en forskellig opbygning af mærkerne og giver et
væsentligt forskelligt lydbillede. ikke mindst rytmen er forskellig, når mærkernes udtales. det
er kun den sidste stavelse ʺaʺ, som er fælles for mærkerne. ved indtastning starter man selv‐
følgelig med første bogstav, som er forskelligt i de to mærker.
         der er tale om overlap mht. vareklasse 5, men præparaterne er helt forskellige. pra‐
daxa er et lægemiddel, der indtages som pille og modvirker blodpropper, og som anvendes
efter ortopædiske operationer, mens ipraxa efter det oplyste et en astmamedicin. præpara‐
terne er receptpligtige og ikke i konkurrence med hinanden. den varemærkeretlige vurdering,
som skal foretages, er ganske sædvanlig og hverken særlig ”hård” eller ”svag”. omsætnings‐
kredsen er læger og apoteker. der er intet grundlag for generelt at antage vareidentitet mellem
vareklasse 5 og 10. pradaxa er kun registreret i vareklasse 5, og at forbyde ipraxa registre‐
ring i klasse 10 må derfor kræve, at pradaxa er velkendt, jf. varemærkelovens § 4, stk. 2,
hvilket ikke er godtgjort.
         det bestrides, at det har betydning for den varemærkeretlige forvekslelighedsvurde‐
ring, at der er tale om lægemidler, og at der ifølge boehringer kan være risiko for fejlmedicine‐
ring. medicinske problemstillinger ligger helt uden for en vurdering efter varemærkeloven.
                                                  ‐ 11 ‐
det kan vel være, at fejlmedicineringer og fejltagelser med hensyn til medicinske produkt‐
navne er et samfundsmæssigt problem, men dette er ikke et varemærkeretligt problem og
henhører ikke under patent‐ og varemærkestyrelsens ressortområde, men under lægemid‐
delsstyrelsens. der henvises herom til lægemiddellovens § 58, som administreres af lægemid‐
delstyrelsen, og hvori, jf. forarbejderne til lægemiddelloven (folketingsåret 1974‐75, 2. samling,
tillæg a, spalte 823‐824) også hensynet til forbrugerne varetages. det gøres gældende, at det vil
være at forfølge et ulovligt formål at lade omstændigheder af denne karakter indgå i den va‐
remærkeretlige vurdering, men også meningsløst, da disse hensyn allerede er varetaget af læ‐
gemiddelstyrelsen.
sø‐ og handelsrettens bemærkninger
som anført af ankenævnet i nævnets kendelse af 16. oktober 2008 fremtræder ordmærkerne
ipraxa og pradaxa i et vist omfang ens visuelt. dette beror på omfanget af mærkernes
bogstavsammenfald og efter rettens opfattelse navnlig på de tre bogstaver i rækkefølge som
mærkernes afslutning, axa, med det i dansk sprogbrug sjældne og karakteristiske bogstav x.
mærkerne adskiller sig fra hinanden på flere punkter og navnlig ved, at de ikke indeholder
samme antal bogstaver, hvilket sammenholdt med begyndelsesbogstavet, vokalen ”i”, i for‐
hold til den mere fyldige konsonant ”p” samt det fyldige, i midten placerede ”d” i pradaxa
i visuel henseende betydeligt begrænser mærkernes ensartede udtryk.
       retten tiltræder, at den naturlige opdeling af mærkerne er i‐prax‐a og pra‐dax‐a.
vokalen ”i” udgør således en selvstændig stavelse og er efter rettens opfattelse i fonetisk hen‐
seende et distinkt element i mærket, der derfor udgør et væsentligt adskillelseselement i for‐
hold til mærket pradaxa. den nævnte forskel med hensyn til indledningen af mærkerne gi‐
ver, sammenholdt med de øvrige opdelings‐ og bogstavforskelle mærkerne imellem, en for‐
skellig opbygning af mærkerne og i fonetisk henseende et væsentligt forskelligt lydbillede.
       om mærkerne, der begge er registreret i klasse 5, bemærkes, at de efter de foreliggende
oplysninger vedrører lægemidler, der retter sig mod behandling eller forebyggelse af helt for‐
skellige lidelser, nemlig blodpropper og luftvejssygdomme, og at den ordinerede medicin af
patienten indtages på forskellig måde, nemlig henholdsvis som pille og ved inhalation.
       om spørgsmålet om den relevante aftagerkreds bemærkes, at det er ubestridt, at de læ‐
                                                 ‐ 12 ‐
gemidler, som varemærkerne anvendes for, alene udleveres til det medicinbrugende publikum
i forbindelse med eventuel hospitalsbehandling eller på grundlag af lægeudskrevet recept til
apoteket. publikum har derfor, når medicinen købes og hentes på apoteket, ikke mulighed for
at vælge mellem forskellige produkter og er allerede af den grund i købssituationen ikke i ri‐
siko for at forveksle produkterne. i varemærkeretlig henseende findes den relevante omsæt‐
ningskreds derfor væsentligst at udgøres af de professionelle aktører inden for sundhedsom‐
rådet, læger, hospitalspersonale, apoteker mv.
       under hensyn til det ovenfor anførte, og idet retten bemærker, at hensynet til patientsik‐
kerhed varetages af andre regelsæt end det varemærkeretlige, finder retten, at ankenævnet
med rette har anset varemærkerne ipraxa og pradaxa for ikke at være forvekslelige. an‐
kenævnet frifindes derfor.
       boehringer skal efter sagens udfald betale sagsomkostninger til ankenævnet med
25.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand.
                                         thi kendes for ret:
ankenævnet for patenter og varemærker frifindes.
boehringer ingelheim pharma gmbh & co. kg skal inden 14 dage betale 25.000 kr. i sags‐
omkostninger til ankenævnet for patenter og varemærker. sagsomkostningsbeløbet forren‐
tes efter rentelovens § 8 a.
torben svanberg                        claus forum petersen                  uffe thustrup
                                               (sign.)
                                            ___ ___ ___
                                 udskriftens rigtighed bekræftes
                                 p.j.v. sø- og handelsretten, den
 ‐ 13 ‐