                      højesterets kendelse
                        afsagt torsdag den 14. februar 2019
sag 177/2018
advokat henrik palmkvist kærer østre landsrets salærfastsættelse i sagen:
linnea thomasia lykkeby ølund
(advokat henrik palmkvist)
mod
pbh nr. 22.071 aps
(advokat mads roikjer)
i tidligere instanser er truffet beslutning af boligretten på frederiksberg den 2. oktober 2017
og afsagt kendelse af østre landsrets 2. afdeling den 7. maj 2018.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: vibeke rønne, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
advokat henrik palmkvist har nedlagt påstand om, at det salær på 15.000 kr. + moms, som er
tilkendt ham for boligretten på frederiksberg som beskikket advokat for linnea thomasia
lykkeby ølund, forhøjes med 12.562,50 kr. + moms til 27.562,50 kr. + moms.
landsretten har henholdt sig til sin kendelse af 7. maj 2018.
sagsfremstilling
linnea thomasia lykkeby ølund anlagde sag mod pbh nr. 22.071 aps med påstand om, at
sagsøgte skulle anerkende, at parternes lejeaftale ikke var tidsbegrænset, samt at den var uop-
sagt.
                                                - 2 -
ved afgørelse af 22. februar 2017 besluttede retten på frederiksberg, at sagen ikke skulle
behandles efter reglerne om småsagsprocessen, jf. retsplejelovens § 402, stk. 1, nr. 1.
sagsøgeren blev ved civilstyrelsens skrivelse af 21. juli 2017 meddelt fri proces, og advokat
henrik palmkvist blev beskikket som advokat for sagsøgeren ved retsbog af 19. september
2017.
rets- og berammelsesafgift var af boligretten beregnet til i alt 3.820 kr., der som følge af den
fri proces blev tilbagebetalt til sagsøgeren.
ved dom af 2. oktober 2017 gav boligretten på frederiksberg sagsøgeren medhold i, at sag-
søgte skulle anerkende, at det mellem parterne værende lejeforhold ikke var tidsbegrænset,
samt at det var uopsagt.
for så vidt angår sagens omkostninger anførte boligretten følgende:
       ”… sagen er omfattet af retsafgiftslovens § 3, stk. 3, sidste punktum, hvorefter sagens
       værdi for sager om opsigelse eller ophævelse af lejemål fastsættes til 1 års leje, svarende
       til 29.250 kr. retsafgiften af dette beløb udgør i alt 500 kr.
       efter sagens udfald skal sagsøgte betale sagsomkostninger til statskassen med 19.000
       kr., hvoraf 500 kr. udgøres af retsafgiften, og det resterende beløb udgør et passende be-
       løb til dækning af advokatudgifterne.”
salæret er fastsat i retsbog af 2. oktober 2017 hvoraf fremgår følgende:
       ”der tillagdes den for sagsøgeren beskikkede advokat, advokat henrik palmkvist, et sa-
       lær på 15.000 kr. med tillæg af moms. salæret betales endeligt af statskassen, idet sag-
       søgeren har oplyst ikke at have en retshjælpsforsikring.”
ved kæreskrift af 28. december 2017 kærede advokat henrik palmkvist beslutningen til østre
landsret. ved kendelse af 7. maj 2018 stadfæstede østre landsret boligrettens salærafgørelse.
i kendelsen hedder det bl.a.:
       ”det følger af retsplejelovens § 334, stk. 2, at der tilkommer den beskikkede advokat et
       passende salær samt godtgørelse for udlæg, herunder rejseudgifter, som advokaten med
                                                 - 3 -
      føje har haft i forbindelse med hvervet. efter praksis fastsættes salæret med udgangs-
      punkt i de vejledende satser for fastsættelse af et passende beløb til dækning af udgifter
      til advokatbistand i proceduresager, og således at der tillige tages hensyn til det opnåede
      resultat, sagens beskaffenhed og arbejdets omfang.
      ved fastsættelse af salær til advokat henrik palmkvist skal der således tages udgangs-
      punkt i de vejledende satser for sagsomkostninger og dermed i sagens værdi. spørgsmå-
      let er herefter, hvilken værdi sagen har.
      for sager omfattet af lejelovgivningen må det efter ordlyden af bestemmelsen i retsaf-
      giftslovens § 3, stk. 3, antages, at udgangspunktet er, at værdien fastsættes efter § 3, stk.
      3, 1. og 2. pkt., til den årlige ydelse ganget med 5. bestemmelsens 3. pkt. om opsigelse
      og ophævelse fremstår efter ordlyden som en undtagelse til dette udgangspunkt.
      efter indholdet af den i boligretten nedlagte påstand angår sagen, hvorvidt linnea
      thomasia lykkeby ølunds lejekontrakt er ophørt ved hendes opsigelse eller som følge
      af en tidsbegrænsning af lejekontrakten. landsretten finder efter ordlyden af retsafgifts-
      lovens § 3, stk. 3, og denne bestemmelses forarbejder – jf. herved afgørelsen gengivet i
      fm 2017.225 – at sagen i sin helhed skal sidestilles med en sag om opsigelse efter leje-
      lovgivningen. der er herved tillige lagt vægt på, at lejelovens bestemmelser om tidsbe-
      stemte lejemål fremgår af lovens kapitel xiii, der har overskriften ”opsigelse”.
      landsretten tiltræder derfor som anført i boligrettens dom, at sagens værdi i medfør af
      retsafgiftslovens § 3, stk. 3, 3. pkt., er fastsat til et års leje, der ifølge sagens oplysninger
      udgør 29.250 kr., og at sagsomkostninger som følge heraf er fastsat med udgangspunkt i
      intervallet 0 – 50.000 kr., jf. herved de vejledende satser for fastsættelse af et passende
      beløb til dækning af udgifter til advokatbistand i proceduresager i præsidenterne for
      vestre og østre landsrets notat af 17. december 2008.
      herefter, og da landsretten efter en samlet vurdering af sagens karakter og omfang ikke
      finder grundlag for at tilsidesætte det af boligretten udøvede skøn, stadfæster landsretten
      boligrettens fastsættelse af salæret til advokat palmkvist.”
ved kæreskrift af 19. september 2018 kærede advokat henrik palmkvist landsrettens kendelse
til højesteret.
anbringender
advokat henrik palmkvist har anført navnlig, at det udmålte salær er fastsat på baggrund af
en ukorrekt sagsværdi. sagens værdi er fastsat til 29.250 kr. efter retsafgiftslovens § 3, stk. 3,
sidste punktum, hvorefter sagens værdi udgør et beløb svarende til ét års leje, når sagen ved-
rører opsigelse og ophævelse af lejeforhold. sagen vedrørte imidlertid også – og i al væsent-
lighed – spørgsmålet om lejeforholdets tidsbegrænsning efter lejelovens § 80, stk. 3, hvorefter
boligretten kan tilsidesætte tidsbegrænsningen, hvis denne ikke er tilstrækkeligt begrundet i
                                                - 4 -
udlejers forhold. sagens værdi skal herefter opgøres efter hovedreglen i retsafgiftslovens § 3,
stk. 3, 1. pkt., hvorefter værdien af sager efter lejelovgivningen fastsættes som den årlige
ydelse ganget med 5, hvorfor sagens værdi som minimum udgør 146.250 kr.
undtagelsesreglen i retsafgiftslovens § 3, stk. 3, 1. pkt. finder ikke anvendelse, uanset at sa-
gen også angår opsigelse. forarbejderne til loven taler heller ikke for, at sagens værdi i retssa-
ger om tidsbegrænsede boliglejemål skal fastsættes efter undtagelsesbestemmelsen i retsaf-
giftslovens § 3, stk. 3, in fine. tilsidesættelse af en tidsbegrænsning vedrører netop spørgsmå-
let om, hvorvidt lejeforholdet skal fortsætte på ubestemt tid eller ej. der er ikke grundlag for
at anlægge en vidtgående og udvidende fortolkning af den meget klare og præcise lovbe-
stemmelse, der alene vedrører opsigelse og ophævelse.
salæret skal herefter i overensstemmelse med de vejledende takster udmåles i intervallet
50.001-200.000 og forholdsmæssigt beregnet derfor udmåles til 27.562,50 kr.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, der er anført af landsretten, stadfæster højesteret landsrettens kendelse.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
