 -
                                    udskrift
                                        af
                      sø- og handelsrettens dombog
                                    ──────────
den 25. juni 2001 blev af retten i sagen
h-0140-99
topsil semiconductor materials a/s
(advokat michael vilhelm nielsen)
   mod
hardi international a/s
(advokat anders m. hansen)
afsagt sålydende
                                      d o m:
sagen drejer sig om, hvorvidt sagsøgeren, topsil semiconductor materials a/s, kan kræve en
delvis forudbetaling for en maskine, som skulle tilvirkes af sagsøgte, hardi international a/s,
tilbagebetalt som følge af forsinkelse og mangler. hardi har gjort gældende, at udvikling af
maskinen var et fælles udviklingsprojekt, at maskinen fungerer i henhold kontrakten, og at
topsil er forpligtet til at modtage maskinen og betale den aftalte pris.
parternes påstande
topsil har nedlagt endelig påstand om, at hardi interna tional a/s tilpligtes at betale til topsil
                                                  - 2 -
semicondutor materials a/s kr. 881.250 med tillæg af procesrente principalt fra den 14. marts
1996, subsidiært fra den 27. august 1997, mere subsidiært fra den 4. juni 1999 og mest
subsidiært fra sagens anlæg den 2. december 1999.
hardi har nedlagt påstand om frifindelse og selvstændig påstand om, at topsil semiconductor
materials a/s tilpligtes at vedstå den indgåede aftale, jf. sagens bilag 2, og tage levering i
overensstemmelse hermed, samt at topsil semiconductor materials a/s tilpligtes at betale
restkøbesummen kr. 1.695.000 med tillæg af moms forrentet fra den 3. maj 1999, subsidiært
forrentet fra den 29. januar 2001.
topsil har over for hardis selvstændige påstande påstået frifindelse. såfremt der gives hardi
medhold i den selvstændige påstand, påstås beløbet alene forrentet fra den 29. januar 2001.
sagens omstændigheder:
topsil driver virksomhed ved produktion og salg af halvlederprodukter fremstillet af
grundstoffet silicium. et af virksomhedens produkter er et monokrystal af silicium i skiveform.
en afgørende faktor ved vurderingen af produktets kvalitet og salgbarhed er siliciumskivernes
overfladers tilstand.
hardi er leverandør af maskiner til industrien.
erling kristensen, der er anlægschef hos topsil og tidligere ansat hos hardi, rettede ved
skrivelse af 19. juni 1995 en forespørgsel til en afdeling i hardi, hjc automation. forespørgslen
drejede sig om, hvorvidt et af hardi fremstillet robotkamera kunne finde de typer af fejl, som
fandtes på 25 siliciumskiver, som var vedlagt. i givet fald ville topsil være interesseret i en
nærmere drøftelse af, hvorledes en maskine til sortering af godkendte og fejlbehæftede skiver
kunne opbygges. skrivelsen var bilagt en liste over fejltyper på 24 fejlbehæftede skiver (en
skive var fejlfri) i følgende kategori er, evt. i kombination: savespor, skår, opkrads, skjold, fejl i
ætsning, ridse, revne, over- og undertykkelse og kragetå. 10 fejltyper i alt.
parterne havde herefter en række møder i tiden mellem juni 1995 og 4. marts 1996, da hardi
afgav et tilbud til topsil:
..."i henhold til vor aftale fremsendes hermed tilbud på anlæg til "håndtering og kontrol af 4"
                                               - 3 -
si- skiver. hjc automation tilbyder topsil semiconductor materials a/s følgende:"...
under punktet "adept udstyr" var bl.a. nævnt: camera interface camera, camera cable, 4 stk.
camera lens mv. desuden var anlæggets bestanddele nærmere beskrevet: 2 stk. vision
stationer, laserstation, pakke-station, papir pick & place enhed, afhentningsstation, robotgriber
m.fl.
tilbudet indeholdt også: afskærmning, mekanisk montage, pneumatisk montage, software
indeholdende robotstyring, xy styring og vision kontrol, afprøvning af anlæg hos hjc
automation, demontage af anlæg hos hjc automation, fragt fra hjc til topsil, montering hos
topsil, elektrisk, pneumatisk, mekanisk og software dokumentation samt to dages instruktion i
betjening af anlægget.
tilbudet indeholdt tillige en funktionsbeskrivelse:
..."håndteringscyklus:
anlægget håndtere og kontrollere 4" si-skiver, der er 0,3 mm tykke."..."robotten henter en si-
skive ad gangen fra kassetten. anbringer si-skiven i fixtur i en af vision-stationerne. samtidigt
griber robotten en visionkontrolleret si-skive og placere denne i laser-stationens fixtur.
robotten griber en kontrolleret si-skive fra laser-stationen og anbringer denne i
pakkemagasinet, hvori der forinden er anbragt papir af en pick & place. når pakkemaskinen er
fyldt og operatøren har klarmeldt takter taktbordet. operatøren slutpakker herefter de stablede
si-skiver manuelt. fremsendte 25 stk. 4" si-skiver danner grundlag for anlæggets
specifikationer.
vision-station:
hver vision-station har to kameraer. det ene benyttes til fastlæggelse/orienteringen af
"flapper". herefter flyttes, vha. xy enhed, skiven ind til overflade kontrol. et område på 25 mm
x 25 mm (billedfelt) undersøges for ridser, revner og skår. hertil anvendes et visionværktøj,
som finder grå- scala kanter i billedfeltet. herefter takter xy-enheden, således at hele si-
skivens overflade undersøges. hjc automation garantere ikke for 100% fejlfinding. en si-
skives fejl forsøges bestemt og anbringes af robotten i en af de 10 "fejlkasser". systemet skal
stå i støvfrit rum for optimal inspektion.
                                                - 4 -
laser-station:
hjc automation integrerer en laser-måler"... "topsil er bekendt med og har godkendt dette
udstyr. denne fastlægger tykkelsen af si-skiven. underkender systemet skiven anbringes den i
en "fejlkasse" af robotten...."
i et tilbud hedder det videre:
..."anvendte timer for indkøring af "håndtering og kontrol af 4" si-skiver hos topsil udover 100
timer tekniker timer er ikke indeholdt i tilbudet og faktureres pr. forbrugt normaltime..."
..."salgs- og leveringsbetingelser vil i øvrigt være som anført i vore normale
leveringsbetingelser, som er vedlagt...."
"leveringstiden er ca. 50 arbejdsuger fra ordre."
"hjc automation yder et års garanti på systemet, undtagen sliddele"
tilbudet var underskrevet af divisionschef claus skaarup jensen.
tilbuddet var vedlagt hardis standard salgs- og leveringsbetingelser, hvoraf fremgår, at nlm
84 (almindelige betingelser for levering og montering af maskiner og andet mekanisk og
elektrisk udstyr mellem danmark, finland, norge og sverige samt inden for disse lande, her-
efter nlm) finder anvendelse. endvidere indeholder leveringsbetingelserne bestemmelse om, at
tekniske data, som findes i brochurer og kataloger mv. kun er bindende, hvis de tillige fremgår
af ordrebekræftelsen, og at alle risici overgår til køberen ved levering på hardis lager.
hardi bekræftede topsils ordre ved skrivelse af 19. marts 1996:
..."        ordrebekræftelse
vedr.: håndtering og kontrol af 4" si-skiver.
                                                 - 5 -
hermed bekræftes deres ordre nr. 007521 af 13. marts 1996 på levering af ovennævnte
anlæg, i henhold til vort tilbud af den 5260.2 af 4. marts 1996.
i henhold til jeres ordre nr. 007521 af den 13. marts 1996 er der følgende
ændringer/tilføjelser:
leveringstiden forventes at være marts 1997."...
..."vi takker for ordren og glæder os til et godt samarbejde med topsil...."
det fremgår videre af ordrebekræftelsen:
..."1 stk. anlæg til håndtering og kontrol af si- skiver som beskrevet i tilbud...
anlæg indkørt til kontrol af 4", 300 my tykke si- skiver og forberedt til kontrol af andre
dimensioner, alene ved programmerings ændringer."...
..."hjc automation anvender alle til rådighed værende midler i samarbejde med topsil, for at
opnå nær 100 % fejlfinding"....
prisen for anlægget udgjorde 2.400.000 kr. 30% forfaldt ved ordrebekræftelse, 30% ved
levering, 30% 4 uger efter levering og resten 4 uger efter overtagelse af anlæg.
topsil har betalt 881.250,00 kr. til hardi i henhold til faktura af 14. marts 1996, som topsil har
påstået hardi tilpligtet at tilbagebetale under nærværende sag, mens hardi har påstået
restkøbesummen betalt mod at levere anlægget.
virksomheden topsil er iso 9001 certificeret, hvilket bl.a. betyder, at virksomheden er
forpligtet til at overholde visse retningslinier for udviklingsarbejde.
der har under sagen været fremlagt adskillige mødereferater. møderne er overvejende afholdt
på hardis fabrik i nr. alslev på falster. der deltog medarbejdere fra både hardi og topsil, og
anlægget betegnes igennem referaterne som et projekt og møderne som projektmøder. på
møderne blev bl.a. truffet beslutninger om visse tekniske indretninger på anlægget, f.eks. om
skiverne kunne tåle at falde 1,8 mm. uden at blive beskadiget, om skiverne skulle undersøges
                                                 - 6 -
helt færdigt før placering i fejlkasse eller efter først registrerede fejl mv.
af et mødereferat for den 6. december 1996 fremgår, at anlægget var omkring 90% færdigt
konstrueret og ca. 50% færdigt omkring fremstilling. ifølge referatet forventede hardi at kunne
overholde leveringstiden. det fremgår endvidere:
..."omkring opsamling af data, blev det besluttet at topsil finder frem til de data, som de
ønsker at opsamle, og derefter diskuteres hvilke muligheder der reelt er sammen med hjc.
endvidere blev muligheden for evt. at anvende en pc i stedet for det traditionelle styresystem
fra adept drøftet, da det var et ønske fra topsil at kunne gemme data på deres eget netværk.
claus vender tilbage med dette, samt et svar på, om det er muligt at gemme grafik bill. fra
vision som evt. senere dokumentation."
af mødereferat for den 11. marts 1997 fremgår, at anlægget på daværende tidspunkt var
100% konstrueret og fremstillet. det sidste adept udstyr var da modtaget med 9 ugers for-
sinkelse, og dermed var hardi i besiddelse af alle dele, og programmeringen var påbegyndt.
det fremgår, at det forventedes, at anlægget kunne indkøres hos hardi i uge 22 (maj/juni
1997).
..."på mødet var der uklarheder fra topsil omkring, hvorledes data/registrering ønskes.
endvidere var der ønsker om udvidet test af skiver. dette specificeres af topsil, og hjc vil
forsøge at efterkomme det."...
topsil skulle endvidere sende flere skiver med fejl til brug for indkøring af anlægget. hjc
(hardi) skulle her- efter forsøge at specificere, hvor på skiven den enkelte fejl var set i
visionstationen. topsil skulle sende en liste med fejl prioriteret. endelig fremgår under punktet
diverse, at der skulle laves et program med mulighed for at indtaste og gemme procesdata
kundespecifikt.
af mødereferat for den 24. juni 1997 fremgår:
..."anlægget er rent håndteringsmæssigt færdig programmeret, vi kørte en kort demonstration
af dette. omkring vision delen, er vi i øjeblikket igang med at finde de "værktøjer" der skal
anvendes til at lokalisere fejl emner. vi viste lidt af det vi idag har programmeret til at finde fejl
med. endvidere mangler vi selve brugerfladen"...
                                                  - 7 -
..."topsil oplyste, at der findes 3-4 typer overflader på skiverne. omkring en egentlig specifika-
tion på, hvad der skal til for at en skive kasseres på en given fejl type, er der ikke noget fast
krav, da dette kan variere fra kunde til kunde. vi vil til dette formål, forsøge at lave systemet
så å- bent, at topsil selv kan finjustere nogle parametre."...
..."vi aftalte, at hjc sender fax til hans p. mikkelsen i eftermiddag vedr. leveringsdato.
endvidere aftalte vi at komme med en status torsdag den 3/7- 1997."...
i telefax af 24. juni 1997 meddelte hardi, at man forventede at kunne levere i uge 35.
ved skrivelse af 3. juli 1997 oplyste hardi om status:
..."vi har siden mødet d. 24/6-1997 arbejdet videre med at finde de værktøjer, der er bedst
egnede til at lokalisere fejl emner med, vi er dog ikke helt færdige med denne del endnu.
endvidere har vi nu de værktøjer, der skal til for at skelne, hvad der er baggrund, og hvad der
er emnet."...
den 25. august 1997 fremsendtes påny status:
..."omkring vision delen, har vi bl.a. arbejdet sammen med adept i tyskland, samt en vision
expert her fra danmark, for at finde de rigtige test metoder. i øjeblikket arbejder vi med at
lyse igennem skiverne med lys, og kontrollere disse ved hjælp af det infrarøde lys, der trænger
igennem. med hensyn til leveringen er det ikke mit indtryk, at vi kan levere til uge 36"...
ved telefax af 27. august 1997 annullerede topsil ordren med henvisning til, at hjc ikke havde
leveret det bestilte produkt til aftalt tid eller inden for en rimelig frist herefter. topsil rejste i
faxen krav om tilbagebetaling af det forudbetalte beløb med tillæg af renter.
kontakten mellem parterne blev imidlertid genoptaget, og arbejdet med anlægget fortsatte.
ved telefax af 1. december 1997 anmodede hardi således om at få tilsendt 50 skiver til test af
anlægget.
den 19. januar 1998 fremsendte topsil 100 skiver med og uden fejl og med lappede og savede
                                              - 8 -
overflader. de fejl- behæftede skiver havde følgende fejltyper: savespor, skjold, ridser,
savespor/opkrads, rejfning/savespor, skår og revner.
der blev afholdt møde den 4. februar 1998 mellem parterne hos hardi. det fremgår af referatet
herfra, at hardi havde kontaktet ingeniørfirmaet jørgen læssøe, vision teknik, der var
tvivlende overfor, om der kunne laves en bedre kontrol, end den der fandtes på daværende
tidspunkt. test med infrarødt lys havde ikke givet bedre resultater. hardi havde også kontaktet
dti om en bedre løsning evt. med anden belysningskilde. men dette havde ikke givet det
ønskede resultat.
på mødet blev der gennemført en test af anlægget. poul erik schmidt (topsil) udtrykte ifølge
referatet skepsis ved anlæggets fejlfinding, da det ikke fandt alle fejl, og da
gentagelsesnøjagtigheden ikke var høj nok. claus jensen (hjc/hardi) oplyste ifølge referatet,
at hardi var usikker på visionsystemet og ønskede, at topsil skulle deltage i test af anlægget
sammen med hardi. han oplyste, at han mente, at anlægget kunne finde sammenhængende
savespor. det fremgår endvidere, at topsil havde svært ved at definere, hvad der skulle
betegnes som en fejl ved en skive, og at dette skulle specificeres overfor hardi for henholdsvis
savede, lappede og ætsede skiver. forskellige muligheder for at komme videre med anlægget
drøftedes, herunder at rotere/kæntre skiven under kameraet for at få en bedre fejlfinding.
med brev af 27. maj 1998 oplyste claus skaarup jensen (hardi), der hidtil havde været
projektchef for udvikling af anlægget, at han fratrådte sin stilling, og at hjc automation ville
blive nedlagt som afdeling hos hardi.
den 1. juli 1998 blev der holdt møde hos regstrup vision, som hardi havde kontaktet for at
komme videre med visionsdelen. på mødet deltog poul erik schmidt (topsil) samt
medarbejdere fra regstrup og hardi:
..."under mødet blev forskellige modeller diskute ret. topsil's udgangspunkt var at afslutte
projektet med begrundelse i tidsoverskridelse og svigtende tillid til, hvorvidt hardi kunne løse
opgaven"..
...."vi skulle nu beslutte, hvorvidt vi sammen skulle (ville) løse den oprindelige opgave.
topsil kræver hertil en fast tidsramme, der ikke må overskrides denne gang.
                                                - 9 -
topsil skal sammen med regstrup og hardi være fælles op at lave en kravspecifikation."...
de 3 involverede parter enedes om en model og tidsramme for afslutning af projektet,
hvorefter den manuelle kontrol på topsil skulle overværes af en medarbejder fra regstrup eller
hardi, og der skulle udtages et bredt udvalg af kasserede skiver for på risø at kunne designe
en visionsstation. topsil skulle betale 500 kr. pr. time herfor. topsil skulle udarbejde en
specifikation med de 3 overfladetyper og fejlkoder.
..."topsil indfører følgende krav til maskinen qc- auto: 99,5% gode skiver skal være gode,
maksimalt 2% gode skiver kommer i dårlige og endelig skal kapaciteten være 300
skiver/time...."
..."regstrup vurderer at skulle bruge 5-6 måneder på at installere visionen hos hardi, fra t0,
hvor risø modtager ordren"....
..."forventet levering bliver da april-maj 1999."...
hardi meddelte ved fax af 2. juli 1998, at man ville deltage i arbejdet, men at man ikke kunne
acceptere indførelsen af krav til fejlfindingsprocenter, og at man henholdt sig til tilbuddet af 4.
marts og ordre af 1. marts 1996. endvidere forbeholdt hardi sig at fakturere eventuelle
meromkostninger i forhold til tilbud videre til topsil.
risø gennemførte herefter den 22. oktober 1998 test af 4" og 3" skiver med udstyr fra
regstrup vision. testen viste, at det kunne finde 14 fejl ud af 19, hvilket udgør 73,7%
fejlfinding. en anden test viste, at udstyret fandt 17 ud af 19 fejl, hvilket udgør 89,5%
fejlfinding. fejltyperne revner, ridser og skår blev alle fundet. de ikke fundne fejltyper var spor
og skår.
ved skrivelse af 2. november 1998 meddelte hjc/hardi, at hvis man bestilte udstyret hos
regstrup, ville det kunne løse opgaven på en for alle tilfredsstillende måde. anlægget ville
kunne funktionstestes ca. 5 måneder efter og være opstillet og indkørt hos topsil efter endnu 1
måned.
topsil ønskede ikke, at regstrupudstyret skulle indkøbes, og angav i skrivelse af 22. december
                                               - 10 -
1998, at testen fra risø var uacceptabel, idet 5 ud af 25 skiver ikke var identificeret under
korrekt fejltype.
der blev herefter holdt møde imellem direktørerne for henholdsvis topsil og hardi, hvorunder
det blev drøftet om hardi skulle levere anlægget som oprindeligt aftalt, men uden visionsdelen.
medarbejdere fra topsil afholdt møde med regstrup vision den 29. marts 1999 om levering af
visionsdelen. på mødet oplyste regstrup bl.a.:
..."vision vil kunne se fejl på overfladen, men rvs [regstrup] kan ikke garantere for, at
visiondelen kan se alle fejl"...."systemet vil ikke kunne skelne imellem revner, ridser,
kragetæer, savespor og hår på overfladen. skelnen imellem fejltyper vil kræve "indlæring" i et
neutralt [skal være: neuralt] databehandlingssystem"...
det blev ligeledes oplyst, at regstrup ikke kunne garantere for, at systemet ville kunne
genfinde fejl, eller at der blandt de sorterede gode skiver skulle være minimum 99,5% gode og
maksimalt 2% gode blandt de frasorterede. et forprojekt hos risø skulle verificere
mulighederne. der blev opstillet plan for et eventuelt samarbejde bestående af forundersøgelse
og opbygning af prøvestand hos regstrup. prisen var 350.000 kr. projektet anførtes at kunne
gennemføres inden oktober 1999. uden for tilbud var sortering efter fejltype og statistisk
behandling af observationer.
den 3. maj 1999 blev holdt møde mellem parterne og deres advokater. hardis advokat skrev
efter mødet til topsil for at bekræfte, at anlægget kunne leveres inden for de drøftede
tidsterminer, og at maskinens endelige levering alene afventede topsils specifikation af
referencegrundlaget.
topsils advokat skrev den 4. maj 1999 til hardis advokat, at topsil forlangte det forudbetalte
beløb 881.250 kr. refunderet, og afgav rentepåkrav i henhold til renteloven.
topsil har under sagsforberedelsen i processkrift af 8. juni 2000 opfordret hardi til at
fremsætte begæring om optagelse af syn og skøn med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt
maskinen er klar til levering.
forklaringer:
                                                - 11 -
david meyer, har bl.a. forklaret, at han blev ansat som direktør for topsil den 1. september
1998. virksomheden blev grundlagt i 1960 af haldor topsøe og er børsnoteret. den årlige
omsætning er omkring 116 mill. kr., og virksomheden har 96 ansatte. topsil har tre betydende
konkurrenter, en i tyskland og to i japan.
silicium raffineres til monokrystal på en af 5 fabrikker i verden. på topsil bearbejdes siliciumet
til skiver. hvis der er ujævnheder på skivernes overflade, vil den elektriske modstand i skiverne
ikke være ens overalt. derfor er det meget betydningsfuldt for virksomhedens kunder, f.eks.
abb, siemens, motorola, ericson og toshiba, at der leveres et produkt af høj kvalitet.
alt, hvad topsil sælger, er kundespecifikt. skiverne kan leveres med savede, lappede eller
ætsede overflader. en skive koster fra ca. 120 kr. til 1000 kr.
beskadigede skiver gemmes på lageret for det tilfælde, at en anden kunde vil have f.eks. en
tyndere skive. det kan ikke svare sig at smelte om. der er mangel på silicium. derfor sker det,
at kunder henvender sig for at købe fejlbehæftede skiver, der kan efterbehandles.
der er forskel på, hvor let det er at se fejl. jo mere behandlet skiven er, jo mere fremtrædende
er fejlene. kunderne sorterer fejlbehæftede skiver fra ved indgangskontrol. kunderne kan ikke
bruge den del af skiven, hvor der f.eks. er savefejl, i deres produktion. dette vil betyde en stor
spildprocent.
topsil har i dag 5 ansatte, der foretager manuel kontrol af skiverne. der sorteres med henblik
på levering til en bestemt kunde. nogle kunder kan bruge skiver med visse fejltyper. med
anlægget fra hardi ønskede man at undgå manuel kontrol af skiverne.
maskinen skulle kontrollere skiverne for tykkelse og fejl og herefter sortere dem i 10 kasser
efter fejltype. det er vidnets opfattelse, at "nær 100% sikkerhed" må betyde omkring 98% sik-
kerhed.
maskinen skulle kunne finde fejl, som kunne ses med det blotte øje. dette er topsils definition
af en fejl. topsil har ikke på noget tidspunkt ændret på kravspecifika- tionerne til maskinen.
måske kunne man have slækket en lille smule på kravene, da det menneskelige øje jo også
bliver træt. et savespor er rundt og stammer fra udskæringen af skiven, mens en ridse er
                                              - 12 -
forårsaget af et fremmedlegeme. skjolder opstår kun på ætsede skiver under
ætsningsprocessen.
i januar 2000 viste en undersøgelse af den totale fejl- procent i skiverne, at der blev fundet
71,5% skiver, som var i orden. produktionen af skiverne er outsourcet fra efteråret 2000. der
er idag kun en lille produktion på topsil. fra leverandørerne er ca. 80% af skiverne i fejlfrie.
topsil har ikke indgået aftale med nogen andre om maskiner, der kan finde fejl. vidnet har
oplysninger om, at den tyske konkurrent gennemfører forsøg med anlæg, der koster 40-50
mill. dm.
vidnet bad efter skrivelsen af 2. januar 1999 hardi undersøge, om regstrups vision kunne
bruges. topsil havde ikke noget at bruge maskinen til, hvis den ikke havde visionsdelen, og
han ønskede ikke at overtage risikoen for, om visionsdelen kunne bringes til at fungere.
topsil er iso 9001 certificeret. det betyder, at der er procedurer, som skal overholdes ved
bl.a. udviklingsarbejder. projektet med hardi har ikke internt i topsil været behandlet som et
udviklingsprojekt.
hans peter mikkelsen har bl.a. forklaret, at han er uddannet maskiningeniør og har været
ansat som projektkoordinator hos topsil siden 1991. han koordinerer og styrer
anlægsprojekter såsom bygning af maskiner.
ved den første kontakt til hardi i 1995 havde topsil 8- 10 ansatte til at udføre manuel kontrol.
det ville derfor være en væsentlig besparelse, hvis kontrollen kunne foretages af en maskine.
hardi meddelte, at man var interesseret i at løse opgaven og fremsatte et tilbud den 16.
august 1995 på levering for 1,6 mill. kr. tilbuddet har ikke været fremlagt under sagen. der
blev lavet en forsøgsopstilling, som vidnet har set én gang. man kunne se skiverne med fejl på
en skærm. claus skaarup fra hardi sagde, at så var det ikke noget problem for softwaren at
finde fejlene.
topsil fik herefter tilbudet af 4. marts 1996. dette garanterede ikke 100% fejlfinding. men ved
skrivelse af 13. marts 1996 tilføjede han, at hjc skulle anvende alle til rådighed værende
midler for at opnå nær 100% fejl- finding. vidnet interesserede sig meget for, hvor stor
                                               - 13 -
fejlfindingsprocent der kunne opnås, da maskinen ikke havde interesse, hvis den ikke kunne
finde nær 100% fejl. vidnet valgte formuleringen med "alle til rådig- hed værende midler",
fordi topsils udgangspunkt var, at maskinen skulle kunne finde alle fejl.
dengang kunne kunderne acceptere ca. 0,5% fejlbehæftede skiver, men det kunne variere lidt
fra kunde til kunde. i et internt notat var 0,2% fejl anført. dette fejlfin- dingsniveau blev
drøftet med claus skaarup, og det blev accepteret af hardi.
topsils krav til, hvad maskinen skulle kunne, er ikke blevet ændret undervejs.
det var ikke tale om et fælles udviklingsprojekt, men derimod et anlægsprojekt, der gik ud på
at indkøbe og indkøre et anlæg.
vidnet undrede sig ikke over, at der i tilbudet stod, at maskinen ville kunne undersøge for
ridser, revner og skår, og at der ikke stod noget om kragetæer. man havde ikke diskuteret, om
ridser, revner og skår var lettere at finde end andre typer fejl. men det er klart, at når der
skulle være 10 fejlkasser, skulle maskinen kunne finde 10 forskellige fejltyper. hvis den kun
kunne finde de tre fejltyper, ville den ikke være noget værd for virksomheden. han havde selv
kun erfaring med inspektion med øjnene, hvor det er lige let at se de forskellige typer af fejl.
omkring uge 30 i 1997 kunne det ses, at der var noget galt, idet man begyndte at lede efter
de værktøjer, der skulle bruges til at finde fejlene, og maskinen kunne ikke skelne, hvad der
var baggrunden, og hvad der var emnet. derfor bad sagsøgeren om at få en fast leveringstid,
som blev sat til uge 35. senere fik sagsøgeren besked om, at der heller ikke kunne leveres i
uge 36, og det førte til, at han efter drøftelser internt i topsil annullerede ordren.
bo grubov fra hardi kontaktede ham og spurgte, om sagsøgeren stadig var interesseret i
maskinen. det var man selvfølgelig, og efter at han have konfereret med sine chefer, enedes
de om at fortsætte.
jan vedde har bl.a. forklaret, at han har været kvalitetschef på topsil i 10 år og har en
doktorgrad i fysik. han kom ind i projektet i januar 1998.
topsil har ikke ændret kravspecifikationerne i forhold til de første skiver, som blev sendt til
hardi. men undervejs blev de først fremsendte skiver yderligere be skadigede, hvorefter man
                                                - 14 -
ikke kunne se, hvad der var gamle og nye fejl.
vidnet har set maskinen hos hardi, hvor den mekaniske del og tykkelsesmåleren fungerede.
kameraet kørte rundt på skiven og undersøgte for fejl. operatøren sad ved siden af. der kom
nogle billeder frem på en computerskærm. demonstrationen blev gennemført på lappede
overflader med undersøgelse for savespor. det krævede ny programmering for at finde andre
typer af fejl. hardi havde opgivet at forsøge med ætsede skiver. man tog også en skive og
lavede en ridse, men den kunne maskinen ikke finde, selvom maskinen netop var
programmeret til at finde den type fejl. på den baggrund mente vidnet ikke, at maskinen
kunne se det, den skulle. folkene fra hardi sagde også, at de var gået i stå. maskinen fandt
ikke de samme fejl, da de samme skiver blev sendt igennem påny, og han tænkte: "den kan jo
ikke".
der er forskel på, om man skal finde fejl på lappede eller ætsede skiver. vidnet ved ikke, om
det ene er lettere eller sværere, men på grund af de ætsede skivers blanke overflade skal
skiverne kæntres eller roteres under lyset.
maskinen var vist indrettet til først at finde skår, men topsil ville gerne have maskinen til at
kunne steppe over skårene og gå videre til næste fejltype. man er nødt til at se på hele
materialet for at se, om skiven er god. der var fuld enighed om, at der også skulle undersøges
for skjolder og savespor, ikke kun revner, ridser og skår.
vidnet opfattede mødet sådan, at hardi havde erkendt, at virksomhedens visionssystem var
svagt, og at topsil skulle deltage for at se, hvor langt man var nået og eventuelt komme med
inputs. umiddelbart kunne topsils repræsentanter kun tilføje, at operatørerne hos topsil dreje-
de skiven i lyset, og det gjorde maskinen ikke. man prøvede at tage en arkitetlampe for at se,
om det hjalp, men uden held.
vidnet deltog også i et møde på risø, hvor en professor gav en interessant forelæsning om
optik. denne mente, at hvis skiven ikke roteres under lyset, skulle der 3-4 lyskilder til.
der blev herefter fremsendt nogle skiver til risø for at se, om det hjalp at ændre lyskilder. men
risø forsøgte ikke at finde forskellige fejltyper.
topsil har en entydig definition af fejl. bl.a. hænger der instruktioner til medarbejderne i
                                                - 15 -
kontrolafdelingen. der er ikke en generel mindstegrænse for fejl, da det afhænger af den
konkrete kunde. men der må ikke være ridser, som er synlige for øjet. bemærkningen i
mødereferatet om, at topsil ikke havde let ved at definere, hvad der er fejl, skyldes nok mest,
at der stod tre personer fra topsil og talte i munden på hinanden.
poul erik schmidt har bl.a. forklaret, at han er civilingeniør med speciale i halvledere. i 1998
bad den daværende direktør ham om en teknisk vurdering af, hvorvidt anlægget kunne bringes
til at fungere, da hardi ikke var i stand til at levere. han indkaldte flere til at deltage bl.a. jan
vedde.
ingen af folkene på hardi havde tilstrækkelig forstand på det tekniske omkring fejlfindingen.
anlægget fungerede ikke ved fremvisningen i februar 1998. det kunne ikke finde fejl. hvis
maskinen kørte de samme skiver igen, fandt den ikke de samme fejl.
vidnet bad susanne falkenberg [topsil] om at lave en almindelig fejl. hun ridsede en skive, og
alle var enige om, at den kunne ses. men maskinen viste, at skiven var fejlfri.
topsil har ikke ændret kravene til, hvad maskinen skulle kunne, undervejs. den skulle kunne
finde mekaniske defekter i overfladen: ridser, savespor, skår, hakker m.v.
en fejl er en fejl, men da topsil ved hvilke kunder, der kan acceptere hvilke fejl, skulle
maskinen sættes op til at sortere i 10 fejlkasser.
på mødet med hardi var der ikke drøftelser om, at maskinen skulle kunne godkende nogle fejl
kundespecifikt. det var mere grundlæggende problemer, som drøftedes.
den maskine, som hardi havde bygget, opererede ens, uanset om den skulle kontrollere
ætsede, lappede eller savede skiver. det burde ikke have betydning hvilken type skive, som
undersøges. for hvis man anvender korrekt belysning, vil skiven uanset type ligne et spejl.
processen går ud på at eliminere baggrunden. fejl vil fremtræde ens på en lappet og en ætset
skive.
claus skaarup didriksen (tidl. jensen) har forklaret, at han er civilingeniør med speciale i
robotteknologi og var ansat hos hardi fra 1. maj 1989 til 1. juni 1998.
i perioden fra erling kristensen kontaktede hardi, og indtil hardi afgav tilbud i marts 1996, var
                                                - 16 -
der jævnligt kontakt mellem de to virksomheder. de blev enige om at lave en testopstilling.
testopstillingen viste, at man kunne se de tydelige fejl, især revner, ridser og skår. hans peter
mikkelsen og susanne falkenberg overværede et af forsøgene. hardi meddelte topsil, at der
var nogle problemer med lysforholdene. dette havde topsil erfaringer med, som kunne in-
korporeres. på baggrund af testopstillingen blev man enig med topsil om, at hardi kunne gå
videre med projektet og give et færdigt tilbud.
det var ikke tilfældigt, at det fremgik af tilbudet, at maskinen skulle undersøge for ridser,
revner og skår. disse fejltyper blev valgt, fordi de sås tydeligst i prøveopstillingen.
baggrunden for, at hardi ikke kunne garantere for 100% fejlfinding, var, at der på opstillingen
ikke var 100% visualisering af skiven. præcise fejlmarginer blev ikke diskuteret med topsil.
han mente selv, at de kunne komme op omkring 95%.
efter ordren begyndte hardi at konstruere anlægget. der blev brugt en del energi på at få
visionsdelen til at fungere, da topsil ønskede, at maskinen kunne se så meget som muligt. i
det løbende samarbejde forsøgte man flere gange at gøre det bedre. men det var ikke velde-
fineret fra topsil, hvilke typer fejl man ønskede at finde.
da vidnet i august 1997 fik brevet fra topsil, hvori ordren blev annulleret, kontaktede han sin
overordnede bo grubov. han havde ikke fået advarsler fra topsil om, at der ville blive hævet.
efter bo grubovs kontakt til hans peter mikkelsen fik medarbejderne besked på at arbejde
videre med sagen, hvilket de gjorde.
det forhold i forbindelse med visionssystemet, der ifølge mødereferat for den 4. februar 1998
var usikkerhed om, var, at hardi ikke vidste, hvilke fejl man skulle lede efter.
da maskinen skulle prøvekøre, var der nogle problemer. dette skyldtes, at systemet havde
været ombygget flere gange for at få maskinen gjort mere følsom. topsil havde ønske om at se
meget små skader, og parametrene blev til sidst for snævre. i begyndelse ledte man kun efter
ridser, revner og skår. men topsil ønskede, at der også blev undersøgt for skjolder, opkrads
m.v. det var selvfølgelig ønskeligt, men meget svært.
hos hardi havde man kendt til de forskellige fejltyper fra begyndelsen i 1995, men
                                                 - 17 -
prøveopstillingen viste, at der ikke var garanti for, at maskinen kunne finde alle typer. f.eks.
kunne maskinen ikke finde overfladiske savespor og opkrads. ved testopstillingen gennemgik
man, hvad maskinen kunne finde, men det blev ikke skrevet ned. vidnet var klar over, at det
var en forudsætning for topsil, at maskinen kunne finde alle typer fejl.
visionskameraet blev bestilt umiddelbart efter, at kontrakten blev indgået. der var nogle
problemer med leveringen heraf.
bo grubov har bl.a. forklaret, at han var ansat som fabrikschef hos hardi. han var kun meget
perifert involveret i aftalens indgåelse. man drøftede internt, om projektet på baggrund af
testresultater kunne lade sig gøre. det var tale om et udviklingsprojekt, men der var tillid hos
begge parter til, at det kunne gennemføres. begge parter var klar over, at nogle områder var
svære, f.eks. var fejl på ætsede skiver meget svære at se for visionssystemet. man kan se af
det første brev fra erling kristensen, at der var tale om et udviklingsprojekt, selvom ordet ikke
specifikt er nævnt.
indtil 1997 havde han ikke konkret noget med arbejdet at gøre. da aftalen blev ophævet,
kontaktede han hans peter mikkelsen. sagen var vigtig for begge parter, og hardi havde brugt
en del tid og kræfter på projektet. de aftalte mundtligt at fortsætte arbejdet med projektet.
herefter deltog han mere i projektet og fulgte op på, hvilke muligheder der var med hensyn til
vision, eventuelt fra udefra kommende samarbejdspartnere. han havde ikke selv specia-
listviden om vision.
begge parter var nået frem til, at regstrup ville være kvalificeret til at løse opgaven. vidnet
deltog i et møde den 1. juli 1998. men poul erik schmidt begyndte at stramme op på kravene
og gav udtryk for, at topsil hellere ville købe regstrups maskine og selv arbejde videre med
den. det var vidnets indtryk, at hver gang hardi havde opnået et resultat, stillede topsil
yderligere krav til maskinen. f.eks. ønskede man at finde fejltyper, som hardi havde hørt om,
men som der ikke var givet tilbud på. når der kom en ny medarbejder fra topsil med på
projektet, kom der også nye krav til maskinen.
tilbudet drejede sig kun om revner, ridser og skår, som var de fejltyper, visionsysstemet
kunne se. det var ikke vidnets opfattelse, at der blev givet tilbud på at finde 10 forskellige
fejltyper, fordi der skulle sorteres i 10 fejlkasser.
                                               - 18 -
sidst vidnet var på hardi i september 2000, var maskinen tilstede klar til levering. hardi har
tilbudt at betale for at implementere regstrup-systemet. men da topsil ikke ønskede dette, har
hardi ikke betalt de 350.000 kr. for systemet.
ib iversen har bl.a. forklaret, at han er uddannet værktøjsmager, men via kurser har han
uddannet sig inden for programmering og vision. han var ansat på hardi fra 1981 til den 1.
oktober 1999.
vidnet deltog i møder fra den indledende fase vedrørende den del af programmeringen, som
han skulle forestå. på et tidspunkt lidt senere i forløbet blev han mere involveret i projektet og
fik sammen med den daværende projektleder som opgave at få maskinen til at køre.
mange af diskussionerne gik på, hvilket niveau fejlene skulle findes på. problemet var, hvornår
en ridse var så stor, at der forelå en fejl. det lykkedes aldrig at få defineret, hvad der var en
fejl.
under mødet den 4. februar 1998 gik gentagelsesforsøget ikke særlig godt. da man herefter
ikke mente, at hardis visionsudstyr kunne løse problemerne, gik man videre til regstrup.
herigennem opstod samarbejdet med risø.
testen på risø vedrørte regstrups system, fordi man skulle finde ud af, om man ville anvende
dette system. vidnet blev bedt om at bidrage med nogle referencer, som risø og regstrup
kunne forholde sig til. dette havde han problemer med at lave, da han ikke havde referencerne
fra topsil.
vidnet bad om at få nye skiver fra topsil. på møderne bad han flere gange om at få
referenceskiver. men de skiver, han fik, var til at lave forsøg med.
maskinen var, da han stoppede hos hardi, placeret i den afdeling, hvor den blev bygget op.
den er i princippet køreklar. maskinen er monteret med samme kamera, som under forsøget
den 4. februar 1998.
procedure:
                                               - 19 -
topsil har til støtte for sin påstand gjort gældende, at der ikke mellem hardi og topsil blev
indgået aftale om et fælles udviklingsprojekt, men at hardi afgav tilbud på levering af et
anlæg, der kunne foretage fejlfinding.
forløbet inden tilbuddet, hvor hardi modtog 25 skiver med 10 forskellige typer fejl, arbejdet
med prøveopstillingen og afgivelse af et egentligt tilbud om levering i marts 1997 viser, at der
ikke var tale om et udviklingsprojekt. det fremgår intetsteds i tilbuddet, at der skulle være tale
om udvikling. det har også formodningen imod sig, når der er afgivet tilbud med fast pris.
topsil gjorde det allerede fra begyndelsen klart, at man ønskede nær 100% fejlfinding, hvilket
fremgår af topsils skrivelse af 13. marts 1996, som er en del af aftalegrundlaget, og der er
ligeledes henvist hertil i ordrebekræftelsen. efter vidneforklaringerne kan det lægges til grund,
at hans peter mikkelsen har nævnt 0,2% som tilladelig fejlmargin.
den første henvendelse fra topsil og de 25 skiver med 10 forskellige fejltyper er en del af
aftalegrundlaget. maskinen skulle kunne finde 10 forskellige fejltyper og ikke blot revner, ridser
og skår. ellers ville det ikke give mening, at maskinen skulle sortere de kontrollerede skiver i
10 forskellige fejlkasser.
topsil har ikke ændret på kravene til maskinens formåen efter aftalens indgåelse. de 10
fejltyper, som maskinen skulle kunne finde, var allerede nævnt i den første henvendelse fra
topsil til hardi. under testen den 4. februar 1998 var maskinen indstillet til at undersøge for
spor. det ville den naturligvis ikke have været, hvis den kun skulle kunne undersøge for
revner, ridser og skår. men maskinen var ikke i stand til at finde den ridse, som susanne
falkenberg lavede og kunne ikke genfinde de fejl, som den havde fundet først.
de ansatte på hardi, som arbejdede med projektet, havde ikke tilstrækkelig forstand på vision.
det beror således ikke på topsils forhold, at maskinen ikke kunne leveres.
topsil har under hele forløbet samarbejdet fuldt ud med hardi, fordi man var meget
interesseret i at få maskinen, som ville give store besparelser og frigøre mennesker fra trivielt
arbejde. topsil deltog i møder på hardi, betalte 500 kr. i timen til regstrups teknikere og satte
sine bedste folk på sagen.
efter nlm pkt. 48-50 ville topsil have været berettiget til både konventionalbod og erstatning,
                                               - 20 -
men der er ikke rejst krav herom. dette vidner også om topsils ønske om samarbejde.
ifølge tilbudet skulle maskinen leveres omkring marts 1997. af mødereferaterne indtil dette
tidspunkt fremgår, at anlægget var næsten færdigt, og man mente, at leveringstiden kunne
overholdes. der var også nogle problemer med leveringen af adept kameraet. da topsil for-
langte et fast tidspunkt for levering, blev det oplyst, at levering kunne forventes i uge 35.
senere forventede man ikke at kunne levere i uge 36. topsil var herefter berettiget til at
ophæve aftalen som sket.
efter aftalen om alligevel at fortsætte blev der sendt 100 skiver til hardi med og uden fejl. men
der blev ikke ændret ved specifikationerne.
da topsils kunder stiller høje kvalitetskrav, kan man ikke leve med en maskine, som ikke er
præcis. det var yderligere problematisk for topsil, at claus skaarup forlod hardi.
efter at risø og regstrup var blevet involverede, krævede topsil en fast tidsramme for levering
og nævnte, hvilke fejlfindingsprocenter der krævedes.
topsil ønskede ikke at tiltræde en ændring af kontrakten, hvor hardi skulle levere en maskine
til håndtering af skiverne og køb af regstrupkameraet hertil. det fremgår imidlertid af referatet
af mødet den 29. marts 1999 mellem regstrup og topsil, at regstrups udstyr ikke vil kunne
finde alle fejl, og at man ville skulle igennem 3 projektfaser for måske at kunne konstruere en
maskine. derfor ville der heller ikke med dette udstyr kunne leveres en maskine, som levede
op til tilbuddet fra marts 1996.
maskinen er ikke klar til levering på nuværende tidspunkt. den er fortsat monteret med adept
vision kameraerne, der ikke kunne genfinde fejl, og den er således mangelfuld.
topsil har under skriftvekslingen fremsat provokationer over for hardi om at begære syn og
skøn til dokumentation af, at maskinen i sin nuværende form opfylder kravene i
kontraktsgrundlaget. men dette har hardi ikke ønsket.
af dommen refereret i u 86.938 s fremgår, at man ikke har afskåret sig fra at hæve
kontrakten, fordi der én gang tidligere har været hævet, og samarbejdet efterføl- gende
genoptages. i dommen u 95.974 h kunne der hæves, selvom der var hævebegundende
                                                 - 21 -
forsinkelse, og samarbejdet blev genoptaget, da der stadig var mangler.
selvom bestemmelsen om, at enhver forsinkelse i handelskøb er væsentlig, må modificeres ved
tilvirkningskøb, er det åbenbart, at der i denne situation forelå væsentlig forsinkelse ved begge
ophævelser af kontrakten. topsil var berettiget til at ophæve aftalen og kan kræve negativ
kontraktsinteresse, jf. købeloven § 24. topsil var ikke forpligtet til at fastsætte en yderligere
frist til levering i henhold til nlm. fristen for levering var fastsat fra tilbuddet til marts 1997. i
henhold til nlm pkt. 47 burde hardi have givet meddelelse om forsinkelsen.
topsil har krav på renter fra den dag, betalingen oprindeligt blev erlagt den 19. marts 1996.
det fremgår også af ophævelsesskrivelsen fra august 1997, hvor der blev taget forbehold om
at kræve renter.
efter cisg ville topsil have krav på renter af betalt købesum efter ophævelse.
subsidiært har topsil krav på renter fra ophævelseskrivelsen i 1997, hvor der tillige blev stillet
krav om tilbagebetaling af købesummen med renter.
topsil har krav på renter senest fra den 4. juni 1999, da handlen blev hævet påny ved
skrivelse af 4. maj 1999, hvor der tillige blev fremsat rentepåkrav.
hvis hardi får medhold i, at topsil skal betale for maskinen, skal renterne beregnes efter,
hvornår de enkelte dele af købesummen forfaldt i henhold til kontraktens bestemmelser, jf.
nlm pkt. 24 b.
hardi har til støtte for sin påstand gjort gældende, at udviklingen af maskinen var et fælles
udviklingsprojekt. topsil har ikke dokumenteret, at virksomheden fra begyndelsen gav
meddelelse om klart definerede krav til maskinen.
maskinen fungerede rent mekanisk. problemerne skyldtes visionsdelen. i det oprindelige tilbud
er det angivet, at maskinen ville blive leveret med det adept vision udstyr, som maskinen er
installeret med på nuværende tidspunkt.
den første skrivelse fra topsil og de 25 referenceskiver er ikke en del af aftalegrundlaget.
skiverne blev undersøgt i prøveopstillingen, og det er ingen tilfældighed, at tilbuddet lyder på
                                                - 22 -
at undersøge for revner, ridser og skår. denne formulering blev valgt efter overvejelser hos
hardi om, hvad maskinen ville kunne på baggrund af resultaterne fra prøveopstillingen.
hverken tilbuddet eller accepten kan fortolkes som en garanti for 100% fejlfinding. tværtimod
kan det på baggrund af tilbuddet og acceptens formulering lægges til grund, at topsil indgik på
en samarbejdsaftale med hardi om udvikling af maskinen.
hans peter mikkelsen forklarede, at det rent forret ningsmæssigt ikke kunne svare sig at finde
alle fejl. det kan derfor også lægges til grund, at topsil skulle definere overfor hardi, hvad der
skulle karakteriseres som fejl. det fremgår af adskillige mødereferater, at topsil ikke var i
stand til at definere dette entydigt. f.eks. fremgår det af mødereferater vedrørende såvel mø-
det den 6. december 1996 som den 11. marts 1997, at der fra topsil var uklarheder omkring
opsamling af data. af mødereferat vedrørende mødet den 24. juni 1997 fremgår, at topsil ikke
havde en egentlig specifikation af, hvornår en skive skulle kasseres af systemet. topsil har al-
drig udarbejdet en præcis definition af, hvad anlægget skulle kunne. derfor udtrykte claus
skaarup, at der var tvivl om visionssystemet.
hardi var bekendt med topsils ønske om, at maskinen skulle konstrueres, så den kunne finde
alle fejl. men det fremgår ikke af tilbud og accept, og hardi er derfor ikke kontraktligt forpligtet
til at levere en maskine, som kan dette.
topsil forsøgte løbende at indføre nye krav til maskinen, hvilket bl.a. fremgår af referatet af
mødet hos regstrup den 1. juli 1998. disse krav blev afvist af hardi ved skrivelse af 2. juli
1998.
hvis det alligevel lægges til grund, at maskinen ifølge tilbuddet skulle kunne finde alle øvrige
typer af fejl, er der ikke i tilbuddet givet nogen garanti for, at der kunne opnås 100%
fejlfinding.
hvis der i et tilvirkningskøb som dette er tvivl om specifikationerne, bærer bestilleren risikoen
herfor. på baggrund heraf var topsil uberettiget til at ophæve aftalen både i august 1997 og
maj 1999.
det fremgår af nlm, at hvis man ønsker at ophæve på grund af forsinkelse, skal man fastsætte
en frist. dette er ikke sket hverken i august 1997 eller maj 1999. ifølge claus skaarups
                                               - 23 -
forklaring var der ingen advarsler om, at aftalen ville blive hævet.
ved at fortsætte samarbejdet i to år efter den første ophævelse havde topsil i maj 1999 mistet
en hævebeføjelse, som man evt. måtte have haft i 1997. endvidere havde topsil allerede i
december 1998 meddelt, at man ikke var enige i referencegrundlaget for risøs undersøgelse,
uden at man på dette tidspunkt satte nogen frist i umiddelbar forlængelse heraf.
da maskinen på nuværende tidspunkt indeholder det udstyr, som det var aftalt, at hardi skulle
levere, og da der ikke var givet nogen garantier for maskinens kunnen, men at maskinen
tværtimod skulle udvikles gennem samarbejde, var topsil uberettiget til at ophæve aftalen i
maj 1999.
som den hævende part har topsil bevisbyrden for at have været berettiget hertil. det var
derfor topsil, som skulle have begæret syn og skøn.
det er under sagen dokumenteret, at udstyret fra regstrup under en test på risø kunne finde
revner, ridser og skår 100%. der er herefter ikke grundlag for at antage, at maskinen lider af
væsentlige mangler, hvorfor hardi har krav på den resterende del af den aftalte købesum.
hvis topsil får medhold, skal beløbet ikke forrentes fra et tidligere tidspunkt end en måned
efter rentepåkravet af 4. maj 1999. betingelserne i rentelovens § 3, stk. 5, for at tillægge
renter fra et tidligere tidspunkt er ikke opfyldte. kravene til et rentepåkrav i henhold til
rentelovens § 3, stk. 2 var endvidere ikke opfyldte ved ophævelsesskrivelsen fra august 1997.
hvis hardi får medhold i sin påstand, skal kravet forrentes fra det tidspunkt, da topsil
ophævede aftalen.
rettens begrundelse og resultat.
tilbudet af 4. marts 1996 lød på levering af et anlæg til håndtering og kontrol af 4" silicium-
skiver. tilbuddet indeholdt funktionsbeskrivelse, bestemmelser om, hvorledes maskinen skulle
placeres, og leveringsbetingelser. på baggrund heraf samt af oplysningerne om testopstillingen,
møder og efterfølgende tilbudsgivning, finder retten, at aftalen mellem parterne fremstår som
et tilbud om levering af et anlæg fra hardi til topsil.
                                                - 24 -
det fremgår udtrykkeligt af tilbuddet, at anlægget kunne håndtere fejlfinding for revner, ridser
og skår. efter en samlet vurdering kan retten ikke lægge til grund, at hardi har garanteret, at
anlægget kunne finde yderligere fejltyper, uanset at sortering i 10 kasser samt henvisningen til
de først fremsendte 25 skiver som grundlag for anlæggets specifikationer, kunne pege i retning
heraf.
den oprindelige formulering af tilbuddet, hvori hardi udtrykkeligt angav ikke at kunne
garantere 100% fejlfinding og den efterfølgende tilføjelse fra topsil, som er tiltrådt af hardi ved
ordrebekræftelsen, om at ville anvende alle til rådighed værende midler i samarbejde med
topsil for at opnå 100% fejlfinding, må forstås således, at anlægget ville kunne opnå en høj
nøjagtighed for fejlfinding. i modsat fald ville konstruktion af anlægget savne mening, hvilket
efter forløbet indtil tilbudsgivningen har stået klart for hardi.
uanset at hardi ikke kan anses for at have tilsikret fejlfinding ud over revner, ridser og skår,
må maskinen efter det fremkomne i sin nuværende form anses for mangelfuld, da den bl.a.
ikke var i stand til at finde en ridse, der blev lavet under testen af anlægget, og ikke var i
stand til at genfinde de oprindeligt fundne fejl.
da maskinen ikke er monteret med regstrupudstyret, og da det heller ikke er dokumenteret,
at maskinen med dette udstyr straks ville kunne fejlfinde for ridser, revner og skår med nær
100% nøjagtighed i henhold til tilbuddet, kan topsil ikke forpligtes til at tage levering i henhold
til de oprindeligt indgåede aftaler.
selvom topsil frafaldt sin ophævelse af 27. august 1997, var topsil, da maskinen stadig ikke
fungerede i maj 1999, og da der på daværende tidspunkt ikke var udsigt til, at hardi ville blive
i stand til at levere en maskine, som kunne opfylde kravene i tilbuddet, berettiget til at ophæve
aftalen i maj 1999.
uden aftale om vederlag til hardi for udviklingsarbejdet er topsil berettiget til tilbagebetaling af
den oprindeligt erlagte delvise betaling.
retten vil derfor give topsil medhold i kravet på tilbagebetaling. der skal betales rente fra den
4. juni 1999, da der ikke foreligger sådanne særlige forhold, som efter praksis kræves for
tilkendelse i henhold til rentelovens § 3, stk. 5, af renter fra et tidligere tidspunkt.
                                              - 25 -
        thi kendes for ret
sagsøgte, hardi international a/s, skal inden 14 dage betale kr. 881.250 med tillæg af
procesrente fra den 4. juni 1999 til sagsøgeren, topsil semiconductor materials a/s. i
sagsomkostninger betaler sagsøgte inden samme frist kr. 52.000 til sagsøgeren.
            jørgen als andersen
aksel gybel                      ebbe kristiansen
                                     (sign.)
                        udskriftens rigtighed bekræftes
                       p. j. v. sø- og handelsretten, den
