                             højesterets dom
                        afsagt mandag den 29. oktober 2018
sag 66/2018
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat karoline normann, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i odense den 18. august 2017 og af østre lands-
rets 14. afdeling den 31. januar 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jon stokholm, jens peter
christensen, hanne schmidt og jan schans christensen.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om, at t i forhold 1 domfældes for
overtrædelse af straffelovens § 222, stk. 1, jf. § 225, og § 223, stk. 1, jf. § 225. der er
endvidere nedlagt påstand om skærpelse.
t har påstået stadfæstelse, subsidiært at forhold 1 henføres under straffelovens § 222, stk. 1,
jf. § 225, og § 223, stk. 1, jf. § 225, men at straffen i øvrigt stadfæstes.
t har påstået stadfæstelse af tortgodtgørelsen på 5.000 kr.
f har nedlagt påstand om tortgodtgørelse på 50.000 kr. med tillæg af rente fra kravenes
fremsættelse for byret, landsret og højesteret.
                                                 - 2 -
anbringender
anklagemyndigheden har til støtte for, at sagens forhold 1 henføres til straffelovens § 222,
stk. 1, jf. 225, og § 223, stk. 1, jf. § 225, anført navnlig, at et tilfælde som det foreliggende,
hvor t med hånden har stimuleret f direkte på kønsdelen under tøjet, bør straffes som andet
seksuelt forhold end samleje fremfor som blufærdighedskrænkelse.
bestemmelsen i straffelovens § 225 fik sin nuværende affattelse ved lov nr. 633 af 12. juni
2013. af forarbejderne fremgår, at en handling anses for et ”andet seksuelt forhold end samle-
je”, hvis handlingen har en samlejelignende karakter, fungerer som surrogat for samleje eller i
øvrigt i forhold til den krænkede eller misbrugte part rummer et seksualovergreb, der nærmer
sig samleje.
ved et andet seksuelt overgreb end samleje skal der ifølge forarbejderne normalt være tale om
direkte berøring mellem i hvert fald den enes kønsdel og den andens legeme. som eksempler
nævnes bl.a. oralt samleje, kys m.v. på kønsdelene, indføring af fingre eller genstande i ske-
den og manipulation af lem. lovændringen byggede på straffelovrådets betænkning nr.
1534/2012 om seksualforbrydelser, hvoraf fremgår, at rådet ikke fandt grundlag for at udvide
bestemmelsen i § 225 til at omfatte andre seksuelle krænkelser, herunder f.eks. ”berøring af
nøgne kønsdele med hånden uden manipulation eller penetrering”.
straffelovens § 232, stk. 1, om blufærdighedskrænkelse fik ligeledes sin nuværende affattelse
ved lov nr. 633 af 12. juni 2013. i straffelovrådets betænkning om seksualforbrydelser er det
anført, at blufærdighedskrænkelse – ud over mindre alvorlige overtrædelser i form af f.eks.
verbale krænkelser, blottelse, beluring eller lettere berøringer – også omfatter noget grovere
overtrædelser i form af berøringer, der ligger lige under grænsen for seksuelt forhold, herun-
der ”berøringer af nøgne kønsdele med hånden uden manipulation eller indtrængen”.
stimulering af en kvindes kønsdel er ikke udtrykkeligt nævnt i forarbejderne til straffelovens
§ 225 som et eksempel på andet seksuelt forhold end samleje. handlingen må imidlertid efter
en naturlig sproglig forståelse af forarbejderne ligestilles med manipulation af en mands lem,
hvilket udtrykkeligt er nævnt i forarbejderne som et eksempel på andet seksuelt forhold end
samleje. stimulering af en kvindes kønsdel må også generelt anses for en grovere krænkelse
                                               - 3 -
end f.eks. kys på kønsdelen, hvilket i forarbejderne er nævnt som et eksempel på andet seksu-
elt forhold end samleje.
ts handlinger i form af direkte stimulering af fs kønsdel af op til et minuts varighed udgør på
denne baggrund andet seksuelt forhold end samleje efter straffelovens § 225.
straffen bør skærpes, idet strafniveauet for overtrædelse af straffelovens § 222, stk. 1, jf. §
225, og § 223, stk. 1, jf. § 225, ligger væsentligt over niveauet for blufærdighedskrænkelse
efter § 232.
seksuelle overgreb mod børn udgør generelt en grov forbrydelse. forholdet bør derfor straffes
med en markant fængselsstraf, uanset at t ikke tidligere er straffet af relevans for sagen og
uanset, at der alene har været tale om et enkeltstående overgreb.
der bør lægges vægt på, at f var 12 år, da overgrebet blev begået, at hun var ts stedbarn, at
overgrebet er begået, mens hun var i hans varetægt, og at han har forbrudt sig mod
tillidsforholdet til hende.
der bør ved straffens udmåling tillige lægges vægt på, at seksuelle overgreb mod børn er
blandt de mest alvorlige forbrydelser og efter gældende praksis som udgangspunkt straffes
med ubetinget fængsel.
straffen bør på denne baggrund udmåles i niveauet 6 måneders ubetinget fængsel.
såfremt højesteret ikke finder grundlag for at idømme t en ubetinget fængselsstraf, bør
straffen gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste.
t har anført navnlig, at forholdet må anses for blufærdighedskrænkelse, jf. straffelovens §
232. begrebet andet seksuelt forhold end samleje i straffelovens § 225 skal forstås således, at
situationen skal betragtes fra den krænkedes perspektiv og dermed også biologiske køn i
forhold til, om der har været tale om et overgreb, der nærmer sig samleje, og begrebet skal
principielt ikke fortolkes udvidende til skade for den tiltalte.
                                                - 4 -
manipulation af en mands lem er udtrykkeligt nævnt i forarbejderne som et eksempel på andet
seksuelt forhold end samleje – og ikke f.eks. også stimulation af klitoris eller kønsdele som
sådan – netop fordi samlejebegrebet defineres som indføring af det mandlige lem i vagina
eller anus. manipulation af lemmet er et nødvendigt og integreret element af et samleje. klito-
ris er en del af kvindens ydre kønsorganer, og hverken berøring eller stimulering af klitoris er
tilsvarende nødvendig eller uundgåelig ved samleje. da stimulering af klitoris ikke er en for-
udsætning for hverken vaginalt eller analt samleje, kan det i forhold til grænsen mellem straf-
felovens § 232 og § 225 ikke sidestilles med manipulation af lemmet. dette er i overens-
stemmelse med hidtidig praksis.
en udvidelse af straffelovens § 225 til også at omfatte stimulering af klitoris vil med al sand-
synlighed skabe nogle meget vanskelige bevisvurderinger, idet sondringen mellem § 232 og §
225 herefter ikke længere vil være, om der har været penetration, men derimod om en eventu-
el berøring af klitoris har haft karakter af stimulation, idet berøringer uden stimulation af an-
klagemyndigheden fortsat ønskes henført under § 232. det forekommer vanskeligt i praksis at
forestille sig, at navnlig unge piger med et ofte sparsomt kendskab til deres kønsdele skulle
kunne sondre relevant mellem, om berøring har den ene eller anden karakter, hvorimod det
hidtidige bevis- og spørgetema om penetration synes nemmere at afklare.
uanset om forholdet henføres til straffelovens § 225 eller § 232, er straffen passende udmålt.
straffen bør under alle omstændigheder gøres betinget.
med hensyn til spørgsmålet om tortgodtgørelse kan den seneste ændring af erstatningsan-
svarsloven, lov nr. 140 af 28. februar 2018, ikke finde anvendelse på denne sag, da forholdet
er begået inden lovens ikrafttræden den 1. april 2018.
f har vedrørende kravet om tortgodtgørelse anført navnlig, at erstatningsansvarslovens § 26,
stk. 2, ved lov nr. 140 af 28. februar 2018 blev ændret således, at der ved udmålingen af
godtgørelsen kan lægges vægt på, at krænkelsen er begået over for en person under 18 år,
således at godtgørelsen forøges med ca. 1/3. loven trådte i kraft den 1. april 2018, men der er
tale om en skade, der har virkning for hende efter lovens ikrafttræden, idet hun fortsat er
påvirket af overgrebet. uanset hvilken lovbestemmelse, der lægges til grund ved udmålingen,
skal det tillægges vægt, at der er tale om et stedbarnsforhold, at hun kun var 12 år på
                                                - 5 -
tidspunktet for overgrebet, at hun befandt sig i en afhængighedssituation i forhold til t, og at
der er tale om et væsentligt tillidsbrud.
retsgrundlag
straffelovens § 225 om andet seksuelt forhold end samleje fik sin nuværende formulering ved
lov nr. 633 af 12. juni 2013.
lovforslaget byggede på straffelovrådets betænkning nr. 1534/2012 om seksualforbrydelser.
af betænkningen fremgår bl.a.:
      ”kapitel 16. straffelovens §§ 224 og 225 – anden kønslig omgængelse end samleje
      1. gældende ret og baggrunden herfor
      1.1. straffelovens § 224
      1.1.1. den gældende bestemmelse i § 224
      …
      afgrænsningen af begrebet ”anden kønslig omgængelse end samleje” er efterfølgende
      blevet omskrevet af stephan hurwitz, som i den danske kriminalret, speciel del
      (1955) side 191, har beskrevet begrebet på følgende måde:
      ””anden kønslig omgængelse” defineres i uiii, mot. sp. 323, som ”enhver anden
      kønslig benyttelse af en anden persons legeme end samleje”. denne definition er ikke
      ganske klar eller korrekt. det er rigtigt, at handlinger, der ikke fysisk berører en andens
      legeme – således navnlig verbal uterlighed og ekshibitionistiske akter – ikke kan henfø-
      res under begrebet kønslig omgængelse. men på den anden side er ikke enhver seksual-
      handling, der fysisk berører eller ”benytter” en andens legeme kønslig omgængelse. det
      må kræves, at handlingen har en samlejelignende karakter, fungerer som surrogat for
      samleje eller i øvrigt i forhold til den krænkede eller misbrugte part rummer et seksual-
      overgreb, der nærmer sig til samleje.”
      denne omskrivning af begrebet er i almindelighed blevet fulgt i praksis, og der er end-
      videre henvist til omskrivningen i forarbejderne til bestemmelsen i straffelovens § 223
      a, jf. folketingstidende 1998-99, tillæg a, side 937.
      …
      2. straffelovrådets overvejelser
      …
      herudover er det straffelovrådets opfattelse, at udtrykket ”kønslig omgængelse” bør er-
      stattes med det mere nutidige udtryk ”seksuelt forhold”. der er med forslaget alene tale
      om en sproglig modernisering, og der tilsigtes ikke derved en materiel ændring i forhold
      til, hvilke seksuelle handlinger der anses som omfattet af det nuværende udtryk ”kønslig
                                              - 6 -
      omgængelse”. ”seksuelt forhold” vil således svare til det gældende begreb ”kønslig
      omgængelse”.
      straffelovrådet finder ikke grundlag for at foreslå at udvide strafbestemmelserne om
      seksuelt forhold til at omfatte yderligere handlinger, eksempelvis at få nogen til at udfø-
      re seksuelle handlinger med sig selv (eventuelt ved anvendelse af genstande) eller berø-
      ring af nøgne kønsdele med hånden uden manipulation eller indtrængen. grænsen mel-
      lem seksuelt forhold og seksuelle handlinger, der alene kan udgøre blufærdighedskræn-
      kelse, må nødvendigvis trækkes et sted, og der har efter rådets opfattelse ikke i praksis
      vist sig noget behov for at ændre den nedre grænse for seksuelt forhold (i dag kønslig
      omgængelse), som har været anvendt i en meget lang årrække.”
af lovforslaget (folketingstidende 2012-13, tillæg a, lovforslag nr. l 141) fremgår af de al-
mindelige bemærkninger bl.a.:
      ”3. voldtægt og anden tvang
      3.1. gældende ret
      …
      3.1.3
      …
      ””kønslig omgængelse” omfatter – ud over heteroseksuelt, vaginalt samleje – handlin-
      ger, der har en samlejelignende karakter, fungerer som surrogat for samleje eller i øvrigt
      i forhold til den krænkede eller misbrugte part rummer et seksualovergreb, der nærmer
      sig til samleje. der skal normalt være tale om direkte berøring mellem i hvert fald den
      enes kønsdel og den andens legeme.
      som eksempler på anden kønslig omgængelse kan nævnes analt samleje, oralt samleje,
      kys mv. på kønsdele, indføring af fingre eller genstande i skeden og manipulation af
      lem.
      …
      bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
      …
      til § 225
      …
      herudover medfører forslaget om at sammenskrive de gældende §§ 224 og 225 til én
      bestemmelse ikke indholdsmæssige ændringer af gældende ret. bortset fra det anførte
      om analt samleje er det således hensigten, at ”andet seksuelt forhold end samleje” skal
      forstås på samme måde som ”anden kønslig omgængelse end samleje” og ”kønslig om-
      gængelse med en person af samme køn” efter gældende ret.”
straffelovens § 232, stk. 1, om blufærdighedskrænkelse fik ligeledes sin nuværende formule-
ring ved lov nr. 633 af 12. juni 2013.
                                               - 7 -
af straffelovrådets betænkning nr. 1534/2012 om seksualforbrydelser fremgår bl.a.:
      ”kapitel 21. straffelovens § 232 – blufærdighedskrænkelse
      …
      5. straffelovrådets overvejelser
      …
      … det bemærkes herved også, at blufærdighedskrænkelse ud over mindre alvorlige
      overtrædelser i form af f.eks. verbale krænkelser, blottelse, beluring eller lettere berø-
      ringer også omfatter noget grovere overtrædelser i form af berøringer, der ligger lige
      under grænsen for seksuelt forhold (herunder berøringer af nøgne kønsdele med hånden
      uden manipulation eller indtrængen), eller som går ud på at få en person til at udføre
      seksuelle handlinger med sig selv, eventuelt ved anvendelse af genstande.”
af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (folketingstidende 2012-13, tillæg a, lov-
forslag nr. l 141) fremgår bl.a.:
      ”6. blufærdighedskrænkelse
      …
      6.2. lovforslagets udformning
      6.2.1.
      …
      ”straffelovrådet har overvejet, om bestemmelsens formulering - hvis gerningsbeskrivel-
      se er uændret siden straffeloven af 1866 - bør moderniseres. rådet har i den forbindelse
      overvejet, om en mere detaljeret bestemmelse kunne være hensigtsmæssig, eksempelvis
      således at hovedkategorier af blufærdighedskrænkelse - beføling, blottelse, beluring
      osv. - blev nævnt udtrykkeligt i bestemmelsen.
      straffelovrådet finder imidlertid, at der ikke er noget behov for en sådan mere detaljeret
      bestemmelse.”
ved lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af straffeloven og lov om fuldbyrdelse af
straf m.v. blev reglerne om samfundstjeneste revideret. af forarbejderne til loven (folketings-
tidende 2014-15, 1. samling, tillæg a, lovforslag nr. l 50) fremgår af de almindelige be-
mærkninger bl.a.:
      ”1. indledning
      1.1.
      …
      der lægges på denne baggrund med lovforslaget op til, at samfundstjeneste kan anven-
      des over for et bredt felt af kriminalitetsformer, og at kriminalitetens art således tillæg-
      ges mindre betydning ved den samlede vurdering af, om samfundstjeneste bør anvendes
      i den konkrete sag. en udvidet brug af samfundstjeneste på straffelovens område bør
      navnlig komme på tale ved førstegangsovertrædelser, der ikke har karakter af organise-
                                                 - 8 -
        ret eller banderelateret kriminalitet. den udvidede brug af samfundstjeneste vil bl.a. om-
        fatte visse sager vedrørende simpel vold.
        …
        4. samfundstjenestens anvendelsesområde
        …
        4.2. lovforslagets udformning
        …
        4.2.5.4
        …
        valget mellem samfundstjeneste og ubetinget fængsel (når tiltalte findes egnet til sam-
        fundstjeneste) bør efter straffelovrådets opfattelse fremover først og fremmest afgøres
        ud fra en samlet vurdering af dels grovheden af den nu foreliggende kriminalitet som
        udtrykt ved længden af fængselsstraffen, dels omfanget og alvoren af eventuel tidligere
        kriminalitet. når bortses fra røveri, voldtægt, grov vold, grove våbenlovsovertrædelser,
        grove narkotikaforbrydelser og vidnetrusler mv., bør kriminalitetens art derimod som
        udgangspunkt ikke som sådan tillægges væsentlig betydning, men der bør fortsat udvi-
        ses tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i tilfælde, hvor der er tale om
        mere organiseret kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller
        psykiske skader. det samme gælder som udgangspunkt, hvis kriminaliteten er udøvet
        over for et særligt værgeløst offer.”
højesterets begrundelse og resultat
t er fundet skyldig i to gange kort efter hinanden at have ført sin hånd ned i fs trusser og
herunder stimuleret hendes klitoris – den ene gang af helt kort varighed og den anden gang af
nogen varighed af op til et minut.
andet seksuelt forhold end samleje eller blufærdighedskrænkelse
hovedspørgsmålet for højesteret er, om forholdet skal straffes som andet seksuelt forhold end
samleje, jf. straffelovens § 225, eller som blufærdighedskrænkelse, jf. § 232.
ifølge straffelovens § 225, stk. 1, finder bestemmelserne i §§ 216-224 tilsvarende anvendelse
med hensyn til andet seksuelt forhold end samleje. det fremgår af forarbejderne til § 225, der
fik sin nuværende formulering ved lov nr. 633 af 12. juni 2013, at bestemmelsen omfatter
handlinger, der har en samlejelignende karakter, fungerer som surrogat for samleje eller i øv-
rigt i forhold til den krænkede eller misbrugte part rummer et seksualovergreb, der nærmer sig
til samleje. der skal normalt være tale om direkte berøring mellem i hvert fald den enes køns-
del og den andens legeme, og som eksempler nævnes bl.a. indføring af fingre eller genstande i
skeden og manipulation af lem. det fremgår endvidere af forarbejderne, at man i forbindelse
                                                 - 9 -
med lovændringen i 2013 ikke fandt anledning til at udvide området for bestemmelsen, så den
også kom til at omfatte f.eks. berøring af nøgne kønsdele med hånden uden manipulation eller
indtrængen.
ifølge straffelovens § 232, stk. 1, straffes den, som ved uanstændigt forhold krænker blufær-
digheden. bestemmelsen fik ligeledes sin nuværende formulering ved lov nr. 633 af 12. juni
2013, og det fremgår af forarbejderne, at der er tale om en generel opsamlingsbestemmelse,
som samler de tilfælde af seksuelle handlinger, der ikke er omfattet af de øvrige bestemmelser
om seksualforbrydelser. i forarbejderne er det anført bl.a., at berøring af nøgne kønsdele med
hånden uden manipulation eller indtrængen ligger lige under grænsen for seksuelt forhold.
på den anførte baggrund finder højesteret, at det forhold, t er dømt for, skal straffes som
andet seksuelt forhold end samleje, jf. straffelovens § 225, stk. 1. højesteret har herved lagt
vægt på, at t er fundet skyldig i at have stimuleret fs klitoris. der er således tale om
manipulation af nøgne kønsdele, hvilket der efter forarbejderne netop lægges vægt på ved
afgrænsningen mellem blufærdighedskrænkelse og andet seksuelt forhold end samleje.
da f på gerningstidspunktet var 12 år og var ts stedbarn, findes han skyldig i overtrædelse af
straffelovens § 222, stk. 1, jf. § 225, og § 223, stk. 1, jf. § 225.
straffastsættelsen
det følger af retspraksis, at et enkelt eller et par enkeltstående overgreb i form af andet seksu-
elt forhold end samleje i familieforhold typisk straffes i niveauet 3-4 måneders ubetinget
fængsel.
efter forholdets karakter fastsætter højesteret straffen til fængsel i 4 måneder.
med hensyn til spørgsmålet om betinget straf med vilkår om samfundstjeneste er det i høje-
sterets dom af 30. maj 2016, gengivet i u 2016.3032, fastslået, at opremsningen i forarbej-
derne til lov nr. 152 af 18. februar 2015 af lovovertrædelser, hvor kriminalitetens art fortsat
vil have væsentlig selvstændig betydning for valget mellem samfundstjeneste og ubetinget
fængsel, ikke kan anses for udtømmende. der kan således forekomme andre former for kri-
minalitet end de, der udtrykkeligt er nævnt i forarbejderne, hvor udgangspunktet fortsat vil
                                              - 10 -
være ubetinget fængselsstraf. det fremgår endvidere af forarbejderne, at der skal udvises til-
bageholdenhed med at anvende samfundstjeneste, hvis kriminaliteten er udøvet over for et
særligt værgeløst offer.
sager om overtrædelse af straffelovens § 222, stk. 1, jf. § 225, angår kriminalitet, der er udø-
vet over for et barn under 15 år og dermed et særligt værgeløst offer. højesteret finder, at ud-
gangspunktet i sådanne sager må være en ubetinget fængselsstraf.
der findes ikke grundlag for at fravige dette udgangspunkt i den foreliggende sag, selv om t
har gode personlige forhold.
tortgodtgørelsen
tortgodtgørelsen til f fastsættes til 15.000 kr.
det bemærkes herved, at den ændrede affattelse af erstatningsansvarslovens § 26, stk. 2, ved
lov nr. 140 af 28. februar 2018, ikke finder anvendelse ved udmålingen af godtgørelsen, da
forholdet er begået forud for lovens ikrafttræden den 1. april 2018.
sagsomkostninger
da sagen er indbragt for landsret og højesteret af anklagemyndigheden med henblik på at
afklare afgrænsningen mellem andet seksuelt forhold end samleje og blufærdighedskrænkelse,
skal t alene betale sagens omkostninger for byretten.
                                        thi kendes for ret:
landsrettens dom ændres, således at t dømmes for overtrædelse af straffelovens § 222, stk. 1,
jf. § 225, og § 223, stk. 1, jf. § 225.
straffen fastsættes til fængsel i 4 måneder.
t skal inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 15.000 kr. til f. beløbet
forrentes efter erstatningsansvarslovens § 16.
                                           - 11 -
t skal betale sagens omkostninger for byretten, mens statskassen skal betale sagens
omkostninger for landsret og højesteret.
