                                           - 1 -
                                         udskrift
                                              af
                         sø- & handelsrettens retsbog
                                        ____________
den 4. maj 2015 kl. 14.00 blev skifterettent af retspræsident henrik rothe.
retsskriver var dommerfuldmægtig emil jurcenoks.
der foretoges:
k 1342/11-m
interesseforeningen af andelshavere i
andelsboligforeningen klostergaarden under konkurs
(advokat anders bendtsen)
og
jette sebbelov og lars erik sebbelov
(advokat kasper westberg for begge)
mod
andelsboligforeningen klostergaarden under konkurs
(kurator, advokat bo lauritzen)
ingen var tilsagt eller mødt.
skifteretten afsagde følgende
                                          kendelse:
                                           - 2 -
sagens baggrund og parternes påstande
den 31. maj 2011 blev andelsboligforeningen klostergaarden taget under konkursbe-
handling. skifterettens beslutning herom blev ikke kæret.
kurator har siden sommeren 2012 søgt at få konkursen ophævet.
ifølge kurator er alle krav fra andelshaverne blevet afvist under fordringsprøvelsen, bort-
set fra én anmeldt fordring. jette og lars erik sebbelov har således den 26. marts 2013
stævnet andelsboligforeningen klostergaarden under konkurs (”konkursboet”) med på-
stand om, at konkursboet skal anerkende den af jette og lars erik sebbelov anmeldte for-
dring, der er opgjort som differencen mellem den boligafgift, som kurator har opkrævet i
perioden siden konkursens indtræden indtil kravets anmeldelse den 26. september 2012
og den leje, som kurator efter jette og lars erik sebbelovs opfattelse kunne kræve. når
fordringsprøvelsen af jette og lars erik sebbelovs krav er tilendebragt, vil kurator på ny
begære konkursen ophævet.
skifteretten har i dag den 4. maj 2015 i sagen mellem jette og lars erik sebbelov og kon-
kursboet (p-8-13) ved dom frifundet konkursboet for det af jette og lars erik sebbelov rej-
ste krav.
under et retsmøde den 31. oktober 2014, der blev afholdt som led i skifterettens tilsyn
med, at bobehandlingen fremmes behørigt, jf. konkurslovens § 126, stk. 2, blev det drøftet,
om det er muligt for kurator at slutte boet i medfør af konkurslovens § 144. skifteretten
tilkendegav i den forbindelse, at der kunne tages stilling til anvendeligheden af konkurs-
lovens § 144 i den konkrete sag på sagens nuværende stade.
parterne har herefter nedlagt følgende påstande:
interesseforeningen har nedlagt påstand om, at kurator skal ophøre med at arbejde for en
slutning af boet efter en analogi af konkurslovens § 144, og at det pålægges kurator at sø-
ge boets ejendom, matr.nr. 5591 og 5592, udenbys klædebo kvarter, solgt.
                                                      - 3 -
jette og lars erik sebbelov har nedlagt påstand om, at kurator pålægges at ophøre med at
arbejde for en slutning af boet efter en analogi af konkurslovens § 144, og at det pålægges
kurator at sælge boets ejendom.
konkursboet har nedlagt påstand om, at begæringerne om, at det pålægges kurator at op-
høre med at arbejde for en slutning af boet efter en analogi af konkurslovens § 144, og at
det skal pålægges kurator at sælge boets ejendom, ikke tages til følge.
sagen blev mundtligt forhandlet den 20. marts 2015.
parternes synspunkter
jette og lars erik sebbelov har under den mundtlige forhandling den 20. marts 2015 i det
væsentlige procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument af 13. marts 2015,
hvoraf fremgår bl.a.:
       ”til støtte for den nedlagte påstand gøres følgende hovedanbringender gældende,
       1) at andelsboligforeningen, efter konkursdekretet er endeligt, er ophørt, og er erstat-
       tet af en ny juridisk enhed, nemlig konkursboet, og at der ikke består den i paragraf
       144 forudsatte ”skyldner”, ved siden af konkursboet, der repræsenteres af kurator, og
       der således ikke er nogen til at modtage evt. aktiver,
       2) at kurators opgave er at afvikle konkursboet, og endelig
       3) at betingelserne i paragraf 144 ikke er opfyldte, idet (i) der ikke foreligger en begæ-
       ring fra skyldneren, og (ii) der ikke er nogle aktiver at udlevere, idet (iii) samtlige kre-
       ditorer ikke er fyldestgjort og at der ikke er fremlagt bevis herfor.
       yderligere anbringender mv. til støtte for 1. hovedanbringende:
       andelsboligforeningen klostergaarden er som juridisk person ophørt med at eksistere
       fra konkursdekretets afsigelse og erstattet af et bo, der er en selvstændig juridisk per-
       son, jf. herved betænkning 2009.1512, pkt. 18.2.3.2, hvoraf fremgår:
       ”…skylderen bør under en rekonstruktionsbehandling med rekonstruktørens udtrykkelige til-
       træden kunne videreføre de af skyldneren indgåede gensidigt bebyrdende aftaler, sml. til § 55,
       stk. 1, om et konkursbos adgang til at indtræde i skyldnerens gensidigt bebyrdende aftaler. i
       modsætning til konkurs er der dog ikke tale om en indtræden i aftalen, men om en videreførelse
       af aftalen, idet det i rekonstruktionssituationen fortsat er skyldneren, der er kontraktsparten, da
       rekonstruktionsbehandlingen ikke indebærer oprettelsen af et ”rekonstruktionsbo”, der – som
       konkursboet – er en selvstændig juridisk person ved siden af skyldneren…”
                                           - 4 -
som kurator repræsenterer advokat bo lauritzen boet og har efter sin udpegning re-
præsenteret boet i enhver henseende. det ses, at kurator på vegne af foreningen under
konkurs blandt andet har omlagt lån, solgt andele og stævnet samtlige andelshavere i
en omstødelsessag.
der eksisterer således heller ikke i konkursboer ved siden af kurator et beslutnings-
dygtigt organ, bortset fra skifteretten, der kan træffe visse administrative beslutninger
og skiftesamlinger, hvor kreditorer har ret til at stemme efter fordringernes beløb, jf.
konkurslovens § 119, stk. 1. hensynet er naturligvis det, at kreditorerne med kurator
ved roret har den overordnede beslutningskompetence i insolvente juridiske enheder
og personer.
kurator skal dog ved udførelsen af sit hverv også varetage offentligretlige og skyldne-
rens/boets interesser i en hurtig og effektiv konkursbehandling samt varetage skyld-
nerens interesser i en række andre sammenhænge med henblik på afvikling af denne.
konkursboets anvendelse af det tidligere cvr-nr. har ingen betydning, idet en tidli-
gere juridisk person efter konkursdekretets afsigelse ikke kan foretage yderligere di-
spositioner mv.
noget andet gælder for fysiske skyldnere. for disse gælder således for eksempel, at de
kan oppebære indtægter ved egen virksomhed under konkursen, uden at det indgår i
konkursmassen, jf. konkurslovens § 33.
tilsvarende kan en fysisk skyldner begære aktiverne udlagt efter konkurslovens § 144,
såfremt betingelserne herfor er opfyldt. dette gælder ikke for juridiske personer, her-
under en andelsboligforening, hvor den forudsatte skyldner efter konkursdekretet
ganske enkelt ikke findes.
det er ikke korrekt som anført af kurator, at der er hjemmel til, at et selskab på et hvil-
ket som helst tidspunkt indtil konkursboets afslutning kan gå tilbage til normal drift,
og muligheden herfor må anses for et helt u-underbygget postulat fra kurators side.
for så vidt angår sagen vedrørende a/b bangsbohus gøres det gældende, at det for-
hold, at kæremålet ikke var tillagt opsættende virkning, blot betød, at retsvirkninger-
ne af konkursdekretet gjaldt uanset kæremålet, hvorved skyldneren var frataget rå-
digheden over aktiverne, og der var udpeget en kurator. hertil kom, at fordringen
blev betalt ved tredjemandsbetaling inden for kærefristen, jf. konkurslovens § 251,
hvorefter konkursbetingelserne ikke længere var opfyldt. konkursdekretet var således
ikke endeligt på noget tidspunkt – i klar modsætning til nærværende sag, og andels-
boligforeningen var følgelig heller ikke ophørt.
jette og lars erik sebbelov har ikke – og gør fortsat ikke gældende – at en andelsbolig-
forening ophører med at eksistere fra konkursdekretets afsigelse, hvis ikke dekretet
bliver endeligt.
i nærværende sag blev konkursdekretet ikke påkæret, og foreningens ophør er der-
med en kendsgerning fra konkursdekretets afsigelse.
der er i modsætning til det af kurator anførte intet uantageligt i, at et endeligt kon-
kursdekret ikke kan ”ophæves”.
omend andelsboligforeningen helt hypotetisk måtte vise sig ”solvent” (jf. nærmere
om forståelsen heraf nedenfor), ændrer det ikke noget, at såvel andelshaverne som
                                                 - 5 -
kreditorerne sammen begærede konkursen ”ophævet”. konkursen er endelig, og der
er ganske enkelt ikke hjemmel i konkursloven til at ”ophæve” et endeligt konkursde-
kret. der er hjemmel til at udlevere aktiver til en fysisk skyldner på dennes begæring
under betingelserne i konkurslovens § 144. intet andet.
jette og lars erik sebbelov er ikke den i konkurslovens § 144 forudsatte skyldner, men
det er på skifterettens opfordring med processuelt bindende virkning meddelt, at dis-
se ikke vil medvirke til fremsættelse af en begæring, selv hvis betingelserne var op-
fyldt. erklæringen er afgivet uden præjudice for synspunktet om, at foreningen er op-
hørt med at eksistere for konkursdekretets afsigelse, og for at betingelserne for udle-
vering slet ikke er til stede.
det fremlagte bilag k ses ikke at have nogen retskildemæssig værdi, idet der er tale
om en besvarelse af nogle spørgsmål fra boligudvalget. der er ikke tale om et lovfo-
rarbejde. hertil kommer, at notatet ikke underbygger de dragne konklusioner om f.x.,
at en andelsboligforening fortsat skulle bestå, og at vedtægterne fortsat skulle stå ved
magt. vedtægterne står jo netop ikke ved magt, idet foreningen endegyldigt er erstat-
tet af et konkursbo, der afvikles af en kurator under reglerne i konkursloven. notatet
er således direkte forkert og uigennemtænkt på en række andre punkter, herunder an-
føres det, at
”…andelshaverne er som udgangspunkt stillet som før konkursen med hensyn til de rettighe-
der og forpligtelser, de som andelshavere er tillagt, herunder deres bolig og forpligtelsen til at
afholde boligafgift herfor…” [min understregning].
man er usikker og upræcis, når man anfører ”som udgangspunkt”. hertil kommer, at
det eneste notatet nævner, er retten til at bo i sin lejlighed og betale herfor. det er
imidlertid netop den ydelse, der karakteriserer et lejeforhold, og er den faktiske situa-
tion med boet som ny juridisk person og som udlejer. det er således et mildest talt
dårligt eksempel.
det er ikke kun foreningens formue andelshaverne via vedtægterne og generalforsam-
lingen ikke kan råde over. der ses ikke at være nogen dispositioner overhovedet, som
andelshaverne via vedtægterne kan benytte sig af. andelshaverne kan ikke foretage
dispositioner på boets vegne og tegner heller ikke dette. der består ikke en anden teg-
ningsberettiget ”kreds”, der kan tegne ”foreningen” ved siden af boet. således kan
man heller ikke forestille sig, at den ret, som tilkommer skyldneren efter konkurslo-
vens § 138, kan udnyttes af en andelsboligforening eller en anden juridisk person un-
der konkurs.
yderligere anbringender mv. til støtte for det 2. hovedanbringende.
ingen juridisk litteratur har – muligvis med undtagelse af den nyligt udkomne bog
”konkurs”, der omtales nærmere nedenfor - til dato talt for, at dispositioner kan fore-
tages i øjemed, som ikke er afvikling, og slet ikke uden skyldnerens samtykke.
anders ørgaard anfører i ”konkursret”, 9. udgave, side 27, således utvetydigt og i
overensstemmelse med anden juridisk litteratur, at
”…kort sagt er formålet med konkurs og dermed kurators opgave at afvikle skyldnerens virk-
somhed med bedst muligt resultat for boets interessenter (konkurskreditorerne). det kan, hvad
§ 110, stk. 1, 1. pkt., da også tillader, være fornuftigt, at skyldnerens virksomhed en tid fortsæt-
tes, men afviklingshensynet skal være bobehandlingens ledetråd. f.eks. kan kurator trods nok
så lovende prognose ikke tage initiativ til nye projekter.
                                               - 6 -
dispositioner, foretaget af kurator, binder konkursboet på massekravsniveau (§ 93, nr. 3). det-
te gælder dog kun dispositioner, omfattet af kuratorfuldmagten. grænsen for denne fuldmagt
er sat med reglen i § 110, stk. 1, 1. pkt., hvis samleudtryk i denne henseende kunne være afvik-
lingsrelevans. en disposition uden for denne grænse kan ikke forpligte konkursboet, men kalder
efter sædvanlige repræsentationsretlige principper (aftalelovens § 25) på kuratoransvar…”
det gøres gældende, at kurator i medfør af en ”analogi” af konkurslovens § 144 ikke
kan agere som selvbestaltet rekonstruktør.
kurator bør pålægges at afhænde boets ejendom, idet bobehandlingen har varet i me-
re end 3½ år, uden der er taget skridt til at afvikle boets eneste aktiv, jf. konkurslovens
§ 127, jf. § 126, jf. § 127a. det er så vidt vides (også) uden fortilfælde, og en indlysende
manglende fremme af boet med henblik på dets afvikling inden for rimelig tid. her-
ved er blandt andet jette og lars erik sebbelovs interesser krænket, jf. konkurslovens
§ 127.
yderligere anbringender mv. til støtte for det 3. hovedanbringende:
konkurslovens § 144 har følgende ordlyd:
 ”fremlægger skyldneren efter udløbet af anmeldelsesfristen samtykke fra samtlige for-
dringshavere eller bevis for, at de er fyldestgjort, sluttes boet straks, og dets aktiver udleveres
til skyldneren med fradrag af omkostningerne ved boets behandling.” (mine understregnin-
ger)
efter sin ordlyd og en naturlig forståelse giver bestemmelsen ”skyldneren” en ret til
mod fremlæggelse af behørig dokumentation at få sine aktiver frigivet fra boets bånd-
læggelse og dermed udlagt. det er efter ordlyden ”skyldneren”, der skal fremlægge
dokumentationen og deri implicit begæringen. ”skyldneren” må i den sammenhæng
utvivlsomt forstås som en anden end kurator og en anden end kreditorerne. bestem-
melsen har sit udspring i de tidligere gældende tvangsakkordregler og er en såkaldt
værnsregel for skylderen.
som anført ovenfor findes den fra konkursboet adskilte og forudsatte skyldner ikke.
i konsekvens heraf kan en begæring i henhold til konkurslovens § 144 heller ikke
fremkomme.
den positive beslutning fra ”skyldneren” som vil være en foreningsretlig nødvendig-
hed, og som er en forudsætning for udlægning af aktiver efter konkurslovens § 144,
kan således ikke gennemføres, jf. ovenfor ad pkt. 1.
det gøres gældende, at en fysisk skyldner kan begære aktiverne udlagt efter konkurs-
lovens § 144, såfremt betingelserne herfor er opfyldt. dette gælder ikke for juridiske
personer, herunder en andelsboligforening, hvor den forudsatte skyldner efter kon-
kursdekretet ganske enkelt ikke findes.
det er en grundlæggende misforståelse, at konkurslovens § 144 skulle give en skyld-
ner adgang til at lade konkursen ”ophæve”, såfremt kreditorerne samtykker heri.
bestemmelsen giver skyldneren adgang til, at forlange aktiverne udleveret, såfremt
skyldneren fremlægger bevis for, at kreditorerne er fyldestgjort, eller samtykker i at
være fyldestgjort (evt. således at pant giver fuldgod sikkerhed for fordringen).
                                             - 7 -
det samtykke som er påkrævet, vedrører således samtykke til at være fyldestgjort.
dette foreligger ikke i nærværende sag. tværtimod er der en underbalance på mellem
70 og 100 mio. kr. jf. bilag kwe-b sammenholdt med boets gæld, og der er således
heller ikke noget aktiv at udlægge.
bestemmelsen er desuden som anført en værnsregel for skyldneren og kan følgelig ik-
ke påberåbes af kreditorerne. skyldneren (en fysisk person) har således heller ikke en
pligt til at modtage evt. aktiver, såfremt han ikke ønsker det. disse må afhændes af
kurator og de indkomne midler udloddes til skyldneren.
uanset om en andelsboligforening eller anden virksomhed etc. måtte blive solvent
under bobehandlingen er der ikke hjemmel til at kræve aktiverne udleveret, hvis ikke
kreditorerne er fyldestgjort, jf. ovenfor. kurator kan ikke på eget eller kreditorernes
initiativ uden skyldneres samtykke undlade at færdiggøre konkursboets behandling.
det er der ganske enkelt ikke hjemmel til.
særligt ad bogen ”konkurs”, 1. udgave af ulrik rammeskow bang-pedersen m.fl. og
boets status som ny juridisk enhed
nærværende sag har været og er ”spektakulær” i mange sammenhænge.
seneste skud på stammen er ovennævnte bog, i uddrag fremlagt af kurator som bilag
j.
bogen er ”interessant” af flere grunde.
blandt andet fordi bogen er skrevet af blandt andre professor ulrik rammeskow
bang-pedersen, som sidder i konkursrådet med netop dommer torben kuld hansen,
som er kendt inhabil til at behandle denne sag.
bogen savner desuden på centrale punkter juridisk metodik i forhold til de dragne
konklusioner, som er nyskabende og ikke tidligere lanceret i juridisk litteratur.
således konkluderer bogen side 140, sidste afsnit, om bobehandlingen fra advokat bo
lauritzens side, at
”…men han bevæger sig inden for sin almindelige forretningsmæssige kompetence – og der er
klart ikke tale om misbrug…”
det som bogens forfattere ”overser” er, at dispositionerne kurator har foretaget i den-
ne sag er med henblik på tilbagelevering/ophævelse af konkurs – dvs. for skyldnerens
og ikke kreditorernes regning.
ingen juridisk litteratur har til dato, jf. ovenfor, talt for, at dispositioner kan foretages i
øjemed, som ikke er afvikling, jf. ovenfor.
rammeskow bang-pedersens m.fl.’s konklusioner er, som det fremgår af bogen side
140, helt u-underbyggede i juridiske retskilder.
endnu værre går det desværre i afsnittet ”3. når boet er solvent”, side 648.
her introduceres frejdigt,
                                             - 8 -
”…det må tilsvarende være et grundlæggende princip, at konkursbehandlingen skal ophøre,
såfremt skyldneren senere bliver solvent. de processuelle regler, f.eks. reglerne om stemmeret,
og de særlige retsmidler, f.eks. reglerne om omstødelse, hviler alle på skyldnerens insolvens. er
den betingelse ikke opfyldt bortfalder grundlaget for konkursen…”
der henvises herefter nederst side 648 til de nyligt indførte regler om rekonstruktion
og den hertil knyttede betænkning 2009.1512.
ved rekonstruktion etableres ikke - i modsætning til ved konkurs – en selvstændig ju-
ridisk person – et bo.
det er derfor meningsløst allerede af den grund, at slutte fra reglerne om rekonstruk-
tion til fortolkning af reglerne om konkurs.
herefter anføres – ligeså frejdigt og juridisk letbenet – at,
”… skifteretten skal således – efter omstændighederne ex officio – sluttet boet, såfremt det (nu)
er solvent. skifteretten bør give skyldneren, kurator og kreditorerne mulighed for at udtale sig,
og der bør efter omstændighederne indkaldes til et skifteretsmøde…”
som retskilde anvender forfatterne nu – om end i noteform (note 9) – igen reglerne om
rekonstruktion i konkurslovens § 15, stk. 2.
der er med andre ord tale om juridisk frihåndstegning.
synspunktet indebærer bl.a., at et konkursbo (inkl. en fysisk skyldner), skal tages ud
af konkursbobehandling, såfremt boet pludselig bliver i stand til at betale sine for-
dringer efterhånden som de forfalder. dvs. at kurator og skifteretten løbende skal
holde øje med fordringers forfaldstidspunkter og indtægter i boet. men det er ikke så-
dan bobehandling i dag foregår. her anmelder kreditorer deres fordringer, og modta-
ger dividende, når aktiverne er realiseret.
de anførte synspunkter er fuldstændig løsrevet fra både juridisk retskilder, og hvor-
dan konkursloven og konkursboer har været praktiseret i mere end 100 år. dertil
kommer, at de ikke kan efterleves under de nugældende regler og vil stille helt nye
krav til både kuratorer og skifteretterne.
endelig går det helt galt på side 650, hvor forfatterne gør sig til talsmænd for, at hvis
en andelsboligforening (der er erklæret konkurs) er solvent, dvs. ikke illikvid, jf. kon-
kurslovens § 17, kan ”boet” udleveres til de relevante selskabsretlige organer.
for det første er konkurslovens § 144, som anført oven for en bestemmelse, der fast-
slår, at skyldneren, hvis alle kreditorer er indfriet (eller evt. sikret ved pant, der dæk-
ker deres tilgodehavende) kan kræve aktiverne udleveret.
for det andet bevæger forfatterne sig igen ud i et juridisk uholdbart territorie, idet det
anføres,
”…såfremt boet sluttes, idet det (nu) er solvent, udleveres boet til skyldneren. er der tale om
en juridisk person – f.eks. en andelsboligforening – skal boet således udleveres til de relevante
selskabsretlige organer. det må indebære en forpligtelse for kurator til at ”genskabe” selskabets
organer – enten med de gamle ledelsesmedlemmer eller med nye….”
                                                - 9 -
hvordan kurator bl.a. skulle kunne gennemtvinge dette, giver forfatterne intet bud
på. kurator advokat bo lauritzen giver heller ikke noget bud herpå, jf. pkt. 4 i dennes
indlæg af 27. november 2014.
derudover forholder forfatterne sig ikke til den grundlæggende kendsgerning, nem-
lig, at foreningen som juridisk person er ophørt med at eksistere fra konkursdekretets
afsigelse og erstattet af et bo, der er en selvstændig juridisk person ved siden af skyld-
neren, jf. herved betænkning 2009.1512, pkt. 18.2.3.2, hvoraf fremgår:
”…skylderen bør under en rekonstruktionsbehandling med rekonstruktørens udtrykkelige til-
træden kunne videreføre de af skyldneren indgåede gensidigt bebyrdende aftaler, sml. til § 55,
stk. 1, om et konkursbos adgang til at indtræde i skyldnerens gensidigt bebyrdende aftaler. i
modsætning til konkurs er der dog ikke tale om en indtræden i aftalen, men om en videreførelse
af aftalen, idet det i rekonstruktionssituationen fortsat er skyldneren, der er kontraktsparten, da
rekonstruktionsbehandlingen ikke indebærer oprettelsen af et ”rekonstruktionsbo”, der – som
konkursboet – er en selvstændig juridisk person ved siden af skyldneren…”
professor ulrik rammeskow bang-pedersen har utvivlsomt en politisk holdning til
andelsboligforeninger, og ovenstående skal nok ses og læses i lyset heraf. således ud-
talte ulrik rammeskow bang-pedersen på møde i retsudvalget den 4. december 2012,
hvor også dommer torben kuld hansen fremsatte negativt værdiladede udsagn om
andelshavere, følgende:
”…andelsboliger, det er et juridisk bombekrater. det trænger til en kulegravning af hele om-
rådet. det er altså ikke bare en lap i konkursloven eller i andelsboligloven. problemet er, at det
var en rigtig god ide engang, da der ikke var store penge i det, og det reelt var en form for for-
ening. her efter man begyndte at tillade finansiering, og man tillod opskrivning af ejendom-
mene med valuarvurdering og alle mulige andre ting, så er det blevet et investeringsobjekt som
alt muligt andet, der bare hviler på en ufattelig dårlig juridisk konstruktion. det svarer jo til,
at hvis jeg gik ned banken for at låne til et hus, så sagde bankmanden til mig: ”nej, det må du
ikke, men hvis du kommer med 19 af dine venner, så må i købe 20 huse sammen i en forening”.
det er jo i virkeligheden en slags låneklub, man etablerer. jeg vil sige, hele området burde efter
min mening kulegraves, for jeg tror ikke, vi har set de sidste problemer med andelsboliger end-
nu. det er min egen holdning til det. jeg siger nogle gange, når jeg skal være rigtig grov, at
man skulle forbyde andelsboliger ved lov – det vil jeg så lade være med at sige i dag…”
endelig har ulrik rammeskow bang-pedersen tilsyneladende ændret holdning til
spørgsmålet om anvendeligheden af § 144, idet han til jyllands-posten den 31. august
2013 udtalte:
”…kurator skal varetage boets interesser. og det er primært kreditors, men skyldner skal selv-
følgelig ikke fratages alle rettigheder, og jeg synes, det er tvivlsomt, om man kan bruge reglerne
på den måde, man gør her til at forhindre en konkurs af en insolvent forening, fordi kreditor ik-
ke ønsker konkursen…”.
…
sammenfatning
sammenfattende gøres det gældende, at da konkursdekretet er endeligt, er foreningen
ophørt med at eksistere. det etablerede konkursbo er en ny juridisk enhed, hvorfor
konkursboet tilsvarende er ny debitor, jf. reglerne i konkurslovens kapitel 7. der er så-
ledes ingen skyldner at tilbagelevere til.
                                                   - 10 -
      hertil kommer, at konkurslovens § 144 er en værnsregel for skyldneren, der giver
      denne ret til under visse betingelser at kræve aktiverne udleveret. der foreligger ikke
      en sådan begæring fra en skyldner i sagen, og betingelserne er heller ikke opfyldt, da
      foreningens kreditorer ikke er fyldestgjort eller fordringerne sikret ved pant.
      kurator bør pålægges at afhænde boets ejendom, idet bobehandlingen har varet i me-
      re end 3½ år uden der er taget skridt til at afvikle boets eneste aktiv, jf. konkurslovens
      § 127, jf. § 126, jf. § 127a. det er så vidt vides (også) uden fortilfælde, og en indlysende
      manglende fremme af boet med henblik på dets afvikling inden for rimelig tid. her-
      ved blandt andet jette og lars erik sebbelovs interesser er krænket, jf. konkurslovens
      § 127.”
interesseforeningen har under den mundtlige forhandling den 20. marts 2015 i det væ-
sentlige procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument af 13. marts 2015,
hvoraf fremgår bl.a.:
      ”andelsboligforeningen klostergaarden er ophørt og eksisterer ikke længere som en
      juridisk enhed
      det gøres gældende, at der ikke længere består en andelsboligforening, hvorfor der
      ikke foreligger mulighed for at tilbagelevere ejendommen til skyldner i henhold til
      konkurslovens § 144 eller andet hjemmelsgrundlag.
      en andelsboligforening er en juridisk enhed, en forening, der ophører som andre for-
      eninger ved konkurs, jf. f.eks. ole hasselbalch, foreningsret, 4. udg., 2011, side 14. det
      følger supplerende, af ole hasselbalch, foreningsret, 4. udg., 2011, side 116:
                ”en forening kan ophøre på flere måder. det kan ske i forbindelse med et økonomisk
                sammenbrud – den kan således erklæres konkurs…”
      tilsvarende bernhard gomard: skifteret, 2. udg., 1969, side 63:
                ”konkursen vil i almindelighed føre til foreningens … ophør.”
      selv hvis det lægges til grund, at en forening i princippet kan have eksistens efter at et
      konkursdekret er afsagt over foreningen, må foreningen kunne ophøre efter alminde-
      lige foreningsretlige regler.
      det gøres derfor subsidiært gældende, at generalforsamlingsbeslutningen den 30. maj
      2011 om at pålægge bestyrelsen at indgive egenbegæring implicit har indeholdt en be-
      slutning om andelsboligforeningens opløsning, såfremt konkursbegæringen blev
      imødekommet.
      andelshaverne har ageret i overensstemmelse hermed, idet der ikke er afholdt gene-
      ralforsamlinger, bestyrelsesmøder eller øvrige foreningsaktiviteter siden dekretet.
      mere subsidiært gøres det gældende, at andelsboligforeningen i hvert fald er ophørt
      ved degeneration.
      ved konkursdekretet mistede andelsboligforeningen rådigheden over sine aktiver,
      herunder ejendommen. det var dermed klart, at andelsboligforeningen ikke længere
                                           - 11 -
ville have mulighed for at leve op til sit formål, der var at erhverve, eje og administre-
re ejendommen. alle foreningsorganer, herunder bestyrelse og generalforsamling,
indstillede sine aktiviteter og der har ikke været aktivitet af nogen art knyttet til for-
eningen i de knapt 4 år, der er forløbet siden dekretet.
det følger således af ovenstående, at andelsboligforeningen klostergaarden er op-
hørt. allerede af den grund er det ikke muligt for kurator, at udlevere ejendommen til
andelsboligforeningen i henhold til konkurslovens § 144 eller en analogi heraf.
det gøres i tilknytning til ovennævnte gældende, at der ikke består et grundlag for el-
ler en hjemmel til, at kurator kan genetablere en ophørt andelsboligforening.
ad hjemmel
kurator er, jf. f.eks. processkrift af 30. januar 2015, side 7, enig med interesseforenin-
gen i, at der ikke i ordlyden af konkursloven § 144 er hjemmel til at slutte et konkurs-
bo og udlevere aktiverne i den foreliggende situation.
kurator har gjort gældende, at en afslutning af boet i stedet har hjemmel i ”princip-
perne i konkurslovens § 144” (processkriftet af 27. november 2014, side 7), i en analo-
gislutning (processkriftet af 30. januar 2015, side 7ff) eller i den hævdede solvens i bo-
et (processkrift af 27. november 2014, side 8).
kurators argumentation vedr. ”principperne i konkurslovens § 144” og en analog an-
vendelse af bestemmelsen er i det hele knyttet op på den solvens, som kurator mener
der er i boet. selvom solvensen i processkriftet af 27. november 2014, side 8, beskrives
som et selvstændigt ophævelsesgrundlag er de tre påberåbte hjemmelsgrundlag reelt
udtryk for samme anbringende iklædt forskellige sproglige udformninger, nemlig et
anbringende om, at der uden at betingelserne i § 144 er opfyldt, gælder en analog ad-
gang til at slutte boer, når en kreditor eller kurator ønsker det.
interesseforeningen bestrider, at der er grundlag for en analog anvendelse af § 144.
analogisk anvendelse af en lovregel forudsætter normalt, at der er et hul i lovgivnin-
gen og at der er lighed i årsagerne, jf. f.eks. w.e. von eyben: juridisk grundbog 1, 5.
udg., s. 117. der skal med andre ord være grund til at antage, at lovgiver også ville
have ladet lovreglen anvende på det tilfælde, der falder uden for lovreglen, hvis man
havde været opmærksom på den foreliggende problemstilling.
det bestrides, at der er grund til en sådan antagelse.
§ 144 har karakter af en undtagelsesbestemmelse til hovedreglen om afslutning af
konkursboer efter udlodning. der er i almindelighed ikke grundlag for analogislut-
ninger fra undtagelsesbestemmelser, men snarere for modsætningsslutninger.
tilsvarende taler konkurslovens forarbejder og systematik snarere for en modsæt-
ningsslutning fra bestemmelsen end for en analogislutning.
helt fra 1872-konkursloven har kapitlet om boers slutning fremtrådt som udtømmen-
de, jf. f.eks. beskrivelsen i ulrik rammeskow bang-pedersen m.fl.: konkurs, side 649
(bilag j). det samme er tilfældet efter 1977-konkursloven, jf. f.eks. det som bilag g
fremlagte uddrag af betænkning 606/1971, side 225, hvoraf det fremgår, at hovedreg-
len for afslutning af konkursboer er udlodning og at der fra denne hovedregel gælder
                                            - 12 -
to undtagelser, §§ 143 og 144. i bemærkningerne til § 139, der var betænkningsudka-
stets bestemmelse svarende til den nugældende § 144 anføres bl.a.:
         ”paragraffen nævner de øvrige tilfælde, hvor konkursbehandlingen kan sluttes, bort-
         set fra hovedtilfældet: udlodning, som behandles i de følgende paragraffer.”
det er med andre ord lovgivers forudsætning, at boer uden for hovedreglen om ud-
lodning kun kan sluttes i de tilfælde, der er nævnt i bestemmelsen.
der er heroverfor ingen – og ej af kurator påberåbt – holdepunkter i konkurslovens
forarbejder for, at der skulle kunne sluttes analogt fra bestemmelsen.
der findes ikke, i den mere end 140-årige periode § 144 eller bestemmelsens tilsvaren-
de tidligere udgaver har eksisteret, eksempler på en sådan analog anvendelse af be-
stemmelsen, som kurator påberåber sig.
der er tilsvarende ikke i den fremherskende juridiske litteratur støtte for, at § 144 kan
anvendes analogt.
ad rækkevidden af analogislutninger
en analog anvendelse af en lovbestemmelse indebærer, at den anvendes efter sit ind-
hold, på tilfælde der ikke er omfattet af bestemmelsens ordlyd.
§ 144 giver mulighed for – på skyldners initiativ – at afslutte et bo, når skyldner og al-
le kreditorer er enige heri. kurator mener, at bestemmelsen kan anvendes analogt på
en afslutning af boet på en kreditors eller muligvis på kurators initiativ. så vidt er der
tale om en normal analogislutning.
kurators argumentation indebærer imidlertid også, at de øvrige kriterier, der følger af
§ 144 fraviges.
eksempelvist vil kurator lade boet afslutte uden enighed. det bliver således alene
kreditors eller kurators valg om boet skal afsluttes.
videre vil kurator lade den analoge anvendelse af bestemmelsen afhænge af en likvi-
ditetsbetragtning fremfor den sufficiensvurdering, som bestemmelsens krav om fyl-
destgørelse af fordringshaverne indebærer. at anvendelse af konkurslovens § 144 in-
debærer et krav om sufficiens er nærmere uddybet nedenfor.
dermed er det af kurator påberåbte hjemmelsgrundlag ikke udtryk for en analogisk
anvendelse af § 144, men reelt en egen opfundet og fiktiv bestemmelse i konkursloven
med et helt andet indhold. dette kan ikke udgøre et hjemmelsgrundlag for boets af-
slutning.
ad betingelser for afslutning
hvis konkurslovens § 144 skal anvendes analogt må anvendelsen forudsætte, at de
øvrige betingelser, der er indeholdt i eller følger af bestemmelsen, er opfyldt. det er
ikke tilfældet. interesseforeningen gør gældende at navnlig følgende forhold hindrer
en afslutning af boet:
1. der foreligger ikke solvens
                                           - 13 -
i. sufficiens
når solvens skal vurderes i henhold til konkurslovens § 144, er der ikke tale om en
vurdering af, om skyldner er i stand til at betale sine kreditorer efterhånden som kre-
ditorernes krav forfalder. derimod vedrører solvens i konkurslovens § 144’s forstand,
en vurdering af, om aktivmassen overstiger passivmassen, hvorved der er et aktiv at
udlevere – i nærværende sag ejendommen.
der henvises til betænkning 606/1971, side 225 (bilag g), hvor det anføres, at afslut-
ning med hjemmel i § 144 (betænkningsudkastets § 139) forudsætter, at ”… efterstående
fordringshavere må også være dækket eller have frafaldet deres krav…”, sammenholdt med
lovens ordlyd om, at samtlige fordringshavere beviseligt er fyldestgjort eller har givet
samtykke.
at afslutning efter § 144 forudsætter sufficiens og ikke blot likviditet til at dække de
løbende betalinger følger også af, at udlevering at aktieselskabs formue efter bestem-
melsen vil skulle ske med henblik på fortsat likvidation efter selskabslovens regler, jf.
mogens munch: konkursloven med kommentarer, 12. udg., 2013, side 855. det vil ik-
ke give mening at udlevere et insufficient bo til solvent likvidation, idet likvidator i så
fald vil være forpligtet til at indgive konkursbegæring, jf. selskabslovens § 233, stk. 2.
det gøres derfor gældende, at konkursboet ikke er solvent i konkurslovens § 144’s for-
stand.
kurator er så vidt ses enig i, at der ikke foreligger sufficiens, men forholdet er også
dokumenteret ved bilag 2, vurderingsrapport fra juli 2011, udarbejdet af nybolig er-
hverv københavn a/s, der fastlægger ejendommens værdi til kr. 113.900.000, sam-
menholdt med bilag 3, tingbog for ejendommen, hvoraf det fremgår, at den samlede
panthæftelse udgør kr. 157.405.000.
det skal for god ordens skyld bestrides, at nogen anden (højere) værdi af ejendommen
er dokumenteret.
ii. likviditet
såfremt retten måtte lægge til grund, at solvensvurderingen i stedet skal ske ud fra
den løbende drift, herunder om der er udsigt til at ejendommens drift kan generere et
løbende overskud, gøres det gældende, at driften af ejendommen er og vil være un-
derskudsgivende.
det af kurator fremlagte ureviderede bilag n – resultatopgørelse-, balance- og likvi-
ditetsbudget for perioden 2014 – 2023 dokumenterer ingen levedygtig drift, idet for-
udsætningerne for budgettet er urealistiske.
det skal i den forbindelse navnlig fremhæves, at vedligeholdelsesudgifterne i de reali-
serede år har været urealistisk lave og lavere end forudsat i de vedligeholdelsesbud-
getter bilaget i øvrigt er baseret på. fremadrettet er de budgetterede vedligeholdel-
sesudgifter også urealistisk lave og omfatter ikke en række nødvendige vedligeholdel-
sesopgaver.
herudover er en række andre udgiftsposter, ikke mindst renteudgiften på kassekre-
ditten sat urealistisk lavt.
                                               - 14 -
der henvises i øvrigt til den detaljerede redegørelse i interesseforeningens processkrift
ii af 18. februar 2015, side 2-6 og 7-8, for indsigelserne mod det fremlagte budget.
det er interesseforeningens opfattelse, at den som bilag 12 fremlagte budgetprognose
udviser et langt mere korrekt billede af en fremtidig drift af ejendommen. som det
fremgår, vil ejendommen have årlige driftsunderskud i størrelsesordenen kr. 1,4 til 2,9
mio. årligt.
i overensstemmelse med skifterettens kendelse af 19. december 2014 i sag k812/14
(a/b duegården) kan der derfor heller ikke efter en likviditetsbetragtning anses for at
foreligge solvens.
2. der foreligger ikke samtykke fra alle kreditorer, bevis for at de er fyldestgjort eller
sikret ved behørigt pant
det kan konstateres, at der ikke er fremlagt samtykke fra samtlige kreditorer, om at de er
fyldestgjort, ligesom der ej heller er fremlagt bevis herfor. konkurslovens § 144 skal
forstås således, at kreditorerne er indfriet/fyldestgjort. der henvises til konkurslovens
§ 144’s ordlyd inden ændringen i 2010. ordlyden var som følger:
           ”opnår skyldneren tvangsakkord jf. § 196, og er de fordringshavere i konkursen, som
           efter § 158 stk. 2 ikke omfattes af akkorden, fyldestgjort eller tilstrækkeligt sikret, eller
           fremlægger skyldneren efter udløbet af anmeldelsesfristen samtykke fra samtlige for-
           dringshavere eller bevis for, at de er fyldestgjort, sluttes boet straks,…”
det fremgår endvidere af bemærkninger til lovforslag nr. 199 af 2009, for så vidt angår
ændringen af § 144:
           ”der er tale om en konsekvensændring som følge af de foreslåede regler om rekon-
           struktionsbehandling, jf. lovforslagets § 1, nr. 11. forslaget indebærer, at den gæl-
           dende bestemmelses 1. led om slutning af boet i forbindelse med tvangsakkord udgår
           samtidig med, at bestemmelsens 2. led videreføres uændret. bestemmelsen fastsætter
           herefter, at boet straks sluttes og dets aktiver udleveres til skyldneren med fradrag af
           omkostninger ved boets behandling, hvis skyldneren efter udløbet af anmeldelsesfri-
           sten fremlægger samtykke fra samtlige fodringshavere eller bevis for, at de er fyldest-
           gjort.*min understregning+”.
nordea har betydelige tilgodehavender, hvorfor nordea ikke er fyldestgjort. det for-
hold, at nordea har samtykket til en udlevering er ikke tilstrækkeligt. det gøres derfor
gældende, at det må forudsættes, at alle kreditorer, herunder nordea, ved anvendel-
sen af § 144 må være fyldestgjort eller have fuld sikkerhed for deres tilgodehavende.
dette understøttes også af det ovenfor anførte, at der faktisk skal være et aktiv at ud-
levere og ikke blot en overbehæftet ejendom.
3. andelsboligforeningen har ikke begæret og vil ikke begære ejendommen udleveret
udlevering af konkursboets aktiver i henhold til konkurslovens § 144 foretages på
skyldnerens anmodning.
allerede fordi andelsboligforeningen er ophørt foreligger der ingen anmodning fra
skyldner.
men selv hvis foreningen ikke anses som ophørt, er betingelsen ikke opfyldt.
                                            - 15 -
i ulrik rammeskow bang-pedersen m.fl.: konkurs, 1. udg., 2014, der udgør en væ-
sentlig del af grundlaget for kurators argumentation, anføres side 650 (bilag j):
         ”såfremt … det nødvendige flertal i foreningen ønsker boet udleveret, kan skifteretten
         efter det beskrevne princip slutte konkursen, så foreningen igen får rådighed over ak-
         tiverne.”
hverken andelsboligforeningen eller dens tidligere medlemmer, herunder medlem-
merne af interesseforeningen, ønsker ejendommen udleveret.
reale bemærkninger
andelshaverne havde i forbindelse med andelsboligforeningens stiftelse valgt at fi-
nansiere ejendommen konservativt med henholdsvis et fast forrentet lån og et lån med
en maksimal rente i 10 år. andelsboligforeningen havde ikke ønsket nogen form for
risikofyldt finansiering eller en finansiering bestående af svært forstålige finansielle
instrumenter. da kurator valgte at indfri disse lån, i forbindelse med en ompriorite-
ring, medførte dette et kurstab på ca. kr. 22,5 mio., ligesom renteswap-aftalen aktuelt
er negativ med ikke under kr. 12,5 mio. i alt et tab på ca. kr. 35 mio.
en renteswap-aftale er et finansielt instrument, der spekulerer i den fremtidige rente-
udvikling.
interesseforeningens medlemmer har ikke haft mulighed for at undgå, at kurator ind-
gik renteswap-aftalen.
det fremgår af utrykt dom fra retten i viborg, bs 1-967/2012 fra 12. februar 2014, bilag
17 – a/b engskoven mod jyske bank a/s, at som følge af, at jyske bank ikke havde
ydet tiltrækkelig rådgivning i forbindelse med a/b engskovens indgåelse af en ren-
teswap-aftale, var renteswap-aftalen uforbindende for a/b engskoven.
der er dermed nu tale om en samlet belåning, som a) adskiller sig betydeligt fra an-
delsboligforeningens oprindelige finansiering, som b) der fra politisk hold tages af-
stand fra f.s.v.a. andelsboligforeninger og som c) er uforbindende for en andelsbolig-
forening, der ikke har modtaget tilstrækkelig rådgivning.
der er altså ikke blot tale om at kurator ønsker at udlevere et aktiv, ejendommen, men
også om at kurator ønsker at pålægge andelsboligforeningen hæftelsen for nogle for-
pligtelser, der er 35 mio. kr. større og mere risikobetonede end da foreningen blev er-
klæret konkurs.
en sådan virkning af konkurslovens § 144 med øgede forpligtelser for skyldner ligger
langt udover det, der må antages at være tilsigtet med bestemmelsen.
                                              *****
ovenstående medfører således, at ejendommen ikke kan tvangsudleveres til med-
lemmerne af interesseforeningen, hvorfor kurator skal pålægges at søge ejendommen
afhændet, om nødvendigt via en tvangsauktion, jf. konkurslovens § 110, stk. 1.”
                                               - 16 -
konkursboet har under den mundtlige forhandling den 20. marts 2015 i det væsentlige
procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument af 13. marts 2015, hvoraf frem-
går bl.a.:
      ”1.      prøvelsens indhold og bevisbyrden
      …
      kurator arbejder for at søge konkursen ophævet af hensyn til den eneste kreditor i
      konkursboet, bortset fra jette og lars erik sebbelov, nemlig nordea, der finansierede
      andelsboligforeningens køb af ejendommen og stillede driftskredit til rådighed. ved et
      salg af ejendommen vil andelshaverne overgå til at være lejere efter andelsboligfor-
      eningslovens § 4, stk. 1. den regulerede boligleje er lavere end boligafgiften. som ren
      lejeboligejendom vil afkastet ikke kunne servicere den aktuelle belåning og derfor vil
      et salg af ejendommen påføre nordea et tab. et sådant tab kan undgås, hvis konkur-
      sen ophæves og andelsboligforeningen herefter er i stand til at servicere gælden.
      det kunne tale imod en ophævelse af konkursen, hvis andelshaverne ved ophævelsen
      af dekretet overlades en andelsboligforening, der ikke kan drives rentabelt, eller hvis
      andelshaverne er stavnsbundne til deres andele, fordi boligafgiften er så høj, at ande-
      lene er uomsættelige. som det vil blive gennemgået nedenfor er andelsboligforenin-
      gen rentabel med den forud for konkursen gældende, relativt lave boligafgift, og an-
      delene er med denne boligafgift særdeles omsættelige.
      det spørgsmål, som domstolene skal tage stilling til ved en kommende ophævelses-
      begæring fra kurator, er således, om andelshavere med en relativt lav boligafgift og
      fuldt omsættelige andele via konkursinstituttet kan overgå til at betale boligleje på
      kreditorernes bekostning. konkursboet gør i den forbindelse gældende, at et sådant
      hensyn til andelshaverne hverken har støtte i konkursloven eller andelsboligfor-
      eningsloven.
      begæringerne om, at det pålægges kurator at ophøre med at arbejde for en slutning af
      boet efter en analogi af konkurslovens § 144, og at det pålægges kurator at sælge boets
      ejendom, vil, hvis de mod forventning tages til følge, gribe ind i konkursboets behand-
      ling på et tidspunkt, hvor ophævelsesbegæringen endnu ikke er forelagt retten. de
      begærende må derfor bære bevisbyrden for, at en ophævelse af konkursen er så
      usandsynlig, at kurator skal forhindres i at forelægge dokumentationen for retten.
      konkursboet gør i den forbindelse gældende, at der ikke under sagen er fremkommet
      hverken juridiske argumenter eller faktiske oplysninger, som giver grundlag for på
      forhånd at afvise, at konkursboet kan få medhold i den kommende ophævelsesbegæ-
      ring.
      …
      2.       ophævelse af en konkurs
      der er fremsat begæring om, at det pålægges kurator at ophøre med at arbejde for en
      slutning af boet efter en analogi af konkurslovens § 144. den kommende begæring om
      ophævelse af konkursen vil imidlertid ikke i første række være begrundet i en analo-
      gislutning fra konkurslovens § 144, men vil bero på bredere overvejelser om, hvordan
      et konkursbo skal afsluttes i tilfælde af solvens, jf. ulrik rammeskow bang-pedersen,
                                           - 17 -
lasse højlund christensen og kim sommer jensen, ”konkurs”, 1. udgave, 2014, side
650.
konkursboet vil gøre gældende, at hverken kreditorerne eller skyldneren har relevant
retlig interesse i, at insolvensretlige regler anvendes på en solvent enhed. konkursen
over andelsboligforeningen skal derfor i alle tilfælde ophæves af skifteretten, når der
foreligger solvens bedømt efter konkurslovens § 17, stk. 1, jf. ulrik rammeskow bang-
pedersen, lasse højlund christensen og kim sommer jensen, ”konkurs”, 1. udgave,
2014, side 648.
konkursen er en kreditorbestemt råden over skyldnerens aktiver, jf. konkurslovens §
29. ønsker ingen kreditorer at udøve rådigheden, går kompetencen tilbage til skyld-
neren, der normalt gerne selv vil råde over sine aktiver. kreditorernes ønske om, at
konkursbehandlingen skal ophøre, indebærer som udgangspunkt ingen interesse-
modsætning i forhold til skyldneren. konkursloven indeholder da heller ingen regler
om, hvordan man behandler kreditorernes ønske om en ophævelse af konkursen.
konkurslovens § 144 sikrer skyldneren ret til få konkursen ophævet i en bestemt situ-
ation. bestemmelsen giver skyldneren ret til at få konkursen ophævet, hvis skyldneren
fremlægger samtykker fra kreditorerne eller beviser for deres fyldestgørelse. der er
således tale om en regulering af interessemodsætningen mellem kreditorerne, som
kunne ønske konkursen fastholdt, og skyldneren, der naturligt ønsker det insolvens-
retlig indgreb i sin økonomi ophævet.
det er helt bagvendt, når de begærende udlægger konkurslovens § 144 som en ”be-
skyttelse” af skyldneren imod en ophævelse af konkursen. en konkurs skal i alt væ-
sentligt tjene kreditorernes interesser. kreditorerne har derfor ret til at opgive en kon-
kursbehandling, som de ikke mener er formålstjenstlig. de begærende vender kon-
kursinstituttet på hovedet, når de under henvisning til konkurslovens § 144 vil pålæg-
ge kreditorerne at gennemføre en konkursbehandling alene af hensyn til skyldnerens
interesser.
ophævelse af en konkurs er kun behandlet i konkurslovens § 144. selvom bestemmel-
sen ikke behandler kreditorernes ønske om, at få konkursen ophævet, antages det, at
princippet i konkurslovens § 144 om, at samtlige kreditorer skal enten være fyldest-
gjort for deres krav eller have samtykket i en ophævelse af konkursen, gælder gene-
relt, jf. sø- og handelsrettens skifterets kendelse af 31. oktober 2012 som afviste op-
hævelse af konkursen under henvisning til, at der var uprøvede krav fra andelshaver-
ne i konkursboet.
konkursboet har opstillet det yderligere krav, at der efter ophævelsen af konkursen
skal være grundlag for fortsat drift. dette krav er ikke nævnt i konkurslovens § 144,
men følger af, at andelsboligforeningen er en juridisk person, der udøver økonomisk
virksomhed. efter en ophævelse af konkursen skal det således være muligt for an-
delsboligforeningen varigt at opfylde sine forpligtelser efterhånden, som de forfalder
til betaling, jf. konkurslovens § 17, stk. 1.
andelsboligforeningens regnskabsmæssige balance er derimod ikke afgørende for,
om konkursen kan ophæves. det er heller ikke muligt at få afsagt konkursdekret un-
der henvisning til en underbalance, hvis skylderen mere end midlertidigt er i stand til
at opfylde sine forpligtelser, efterhånden som de forfalder til betaling.
for en andelsboligforening afhænger balancen i alt væsentligt af, hvordan andelsbo-
ligforeningens ejendom værdiansættes. veldrevne andelsboligforeninger kan udmær-
                                           - 18 -
ket have negativ egenkapital. værdien af fast ejendom påvirkes af udsving i konjunk-
turer, rente og beskatningsforhold. det ville være uholdbart, hvis en midlertidig, og
på et tilfældigt tidspunkt valgt, underbalance i en andelsboligforening med rentabel
drift kunne medføre konkurs eller fortsat konkursbehandling.
i det foreliggende tilfælde foreligger både solvens og, når fordringsprøvelsen af jette
og lars erik sebbelovs krav er tilendebragt, en begæring fra den samlede kreditor-
masse om ophævelse af konkursen. der er herefter ingen saglig grund til at fortsætte
konkursbehandlingen. en fortsættelse af konkursbehandlingen vil alene tjene andels-
havernes interesse i at opnå en lavere boligudgift ved ejendommens ejerskifte. dette
er ikke et hensyn, som konkursloven skal varetage. det vil derfor være i strid med
konkursloven at fortsætte konkursen ud fra dette hensyn.
andelshavernes interesse i at opnå en lavere boligudgift er heller ikke et hensyn som
beskyttes eller varetages af andelsboligforeningsloven. ved indføjelsen af andelsbolig-
foreningslovens § 4, stk. 1 var det forudsat, at boliglejen efter et ejerskifte kunne sættes
til den hidtidige boligafgift. i redegørelsen ”andelsboliger – overdragelsesregler
mv.”, side 171, hedder det: ”…det er derfor arbejdsgruppens opfattelse, at der ikke i 1975 er
sket nogen ændring af retstilstanden, således at man stadig kan lade en andelshaver betale en
leje svarende til den boligafgift, som han betalte ved ejendommens ophør som andelsboligfor-
ening.…”. det har således aldrig været hensigten, at andelsboligforeningslovens § 4,
stk. 1 skulle give andelshaverne en økonomisk fordel ved et ejerskifte. det har således
heller ikke støtte i andelsboligforeningsloven, hvis konkursen forsættes af hensyn til
andelshavernes interesse i den lavere boliglejebetaling efter et ejerskifte.
3.        ophævelse af en konkurs over en andelsboligforening
3.1.      eksistens efter dekret
konkursen indebærer, at kreditorerne via kurator overtager rådigheden over andels-
boligforeningens aktiver og overtager retten til at disponere i formueretlige anliggen-
der fra andelsboligforeningens ledelse, jf. konkurslovens § 29. når konkursen ophæ-
ves, går denne ret til at råde og disponere tilbage til andelsboligforeningen på samme
måde, som det kendes fra ophævelsen af konkurser over kapitalselskaber. konkursen
indebærer ikke, at den juridiske person forsvinder, eller at der opstår en ny juridisk
person i stedet for fallenten.
under konkursen har kurator så vidt muligt fulgt andelsboligforeningens vedtægter,
herunder i forbindelse med udbud og salg af andele samt i spørgsmål af ikke økono-
misk karakter, jf. korrespondancen i juni 2013 vedrørende en ny husorden (bilag l).
dette viser, at det er den bestående andelsboligforening, kurator har administreret
under konkursen.
at afsigelsen af et konkursdekret ikke indebærer, at en andelsboligforening ophører
med at eksistere, fremgår af sagen vedrørende ab bangsbohus (k 1030/14-m), der var
under konkursbehandling fra den 22. september 2014 til den 3. oktober 2014, hvor de-
kretet blev ophævet. kæremålet var ikke tillagt opsættende virkning. kurator overtog
derfor råderetten over andelsboligforeningen. andelsboligforeningen bestod imidler-
tid efter ophævelsen af konkursdekretet.
det skyldes i øvrigt opfyldelse af rekvirentens krav, at konkursen over ab bangsbo-
hus blev ophævet. skulle kæremålet have været behandlet i østre landsret, kunne
sagen have verseret i en længere periode, hvor kurator ville have udøvet beføjelserne
på vegne af andelsboligforeningens ledelse. en sådan kæresag ville imidlertid være
                                          - 19 -
omsonst, hvis andelsboligforeningen ud fra foreningsretlige betragtninger allerede var
ophørt med at eksistere, fordi medlemmerne ikke havde kunnet udøve deres med-
lemsrettigheder efter dekretet.
de nævnte foreningsretlige betragtninger fører også til det uantagelige resultat, at det
ikke ville være muligt at ophæve en konkurs, selvom andelsboligforeningen under
konkursen måtte vise sig at være solvent, og andelshaverne og kreditorerne sammen
begærede konkursen ophævet.
ministeriet for by, bolig og landdistrikter og justitsministeriet har i overensstemmelse
hermed lagt til grund, at en andelsboligforening består under konkursbehandlingen,
jf. besvarelsen af spørgsmål 73 fra folketingets by- og boligudvalg (bilag k).
retsteorien angiver tilsvarende, at en andelsboligforening består under konkursen, se
ulrik rammeskow bang-pedersen, lasse højlund christensen og kim sommer jen-
sen, konkursret, 1. udgave. (2014), s. 650, 4.-5. afsnit og s. 662, næst sidste afsnit.
i den foreningsretlige teori ses det synspunkt, at medlemmerne ved en beslutning om
en forenings ophør tilbagekalder deres fuldmagt til foreningen, der herefter ikke kan
repræsentere dem, og at foreningen derfor ophører allerede ved beslutningen om op-
høret, jf. ole hasselbalch i ”foreningsret”, 4. udgave, 2011, side 118. disse bemærk-
ninger kan muligvis gælde foreninger af ideel, ikke-økonomisk karakter, men kan ik-
ke udstrækkes til, at en andelsboligforening med omfattende økonomiske aktiver og
passiver uden videre kan ophøre og forsvinde ved en egenbeslutning. konkursen gri-
ber derimod ind i forholdet mellem medlemmer og andelsboligforening på samme
måde som en konkurs griber ind i forholdet mellem selskabskapitalejere og et selskab.
selskabet består som juridisk person under konkursen, selvom selskabsejerne har mi-
stet deres indflydelse, og kan på et hvilket som helst tidspunkt indtil konkursboets af-
slutning gå tilbage til normal drift, hvis der i øvrigt er grundlag herfor.
3.2.      tilbagelevering af ejendommen
andelsboligforeningen var i normal drift inden konkursen. ved ophævelsen af kon-
kursbehandling vil andelsboligforeningen igen overtage ansvaret for den daglige ad-
ministration af ejendommen. andelsboligforeningen klostergaarden har en normal,
bred kreds af velorganiserede og engagerede andelshavere. den juridiske struktur be-
stående af andelsboligforeningsloven og andelsboligforeningens vedtægter er den
samme som før konkursen.
andelsboligforeningen har under konkursen været administreret af det ejendomsad-
ministrationsfirma, som andelsboligforeningen benyttede før konkursen, således at
andelsboligforeningen uden videre kan overtage den daglige kontakt fra kurator.
konkursboet har også benyttet det af andelsboligforeningen valgte ejendomsservice-
firma og kan umiddelbart genindtræde i samarbejdet med dette.
ved ophævelsen af konkursen vil andelsboligforeningen få overført det betydelige
overskud, som panthaverregnskabet har udvist under konkursen, og kan gå frem efter
ajourførte budgetter og vedligeholdelsesplaner for ejendommen. der er således ingen
saglig grund til, at andelshaverne ikke efter konkursen skulle organisere sig i overens-
stemmelse med vedtægterne og tage ansvaret for andelsboligforeningens drift.
der er ikke regler for, at foreninger med lovligt formål skal afvikles tvangsmæssigt i
bestemte situationer, se i modsætning hertil selskabslovens §§ 225 – 229 om kapitalsel-
skaber. det beror derfor på almindelige foreningsretlige regler, hvordan en andelsbo-
                                           - 20 -
ligforening skal behandles efter ophævelsen af en konkurs, hvis majoriteten af andels-
haverne forhindrer varetagelse af andelsboligforeningens formål.
andelshaverne har på forhånd, og i øvrigt uden at kende det konkrete ophævelses-
grundlag, tilkendegivet, at de ikke ønsker at overtage ansvaret for ejendommen.
manglende vilje til at drive en solvent andelsboligforening kan imidlertid ikke be-
grunde, at denne afvikles som insolvent efter konkurslovens regler. det ville være i
strid med grundlæggende retsprincipper, hvis andelshaverne på denne måde kunne
opnå en bedre retsstilling ved bevidst at lade andelsboligforeningen stå uden ledelse.
i første række er det panthaver, der vil blive berørt af andelshavernes koordinerede
undladelse af at tage ansvaret for ejendommen. konkret har risikoen herfor imidlertid
ikke ændret på, at panthaver ønsker konkursen ophævet.
det ligger uden for mit hverv som kurator at tage stilling til, hvad der nærmere skal
ske efter en ophævelse af konkursen. det er sandsynligt, at panthaver vil tage ejen-
dommen til brugeligt pant efter reglerne i retsplejelovens kapitel 54, hvis ingen blandt
andelshaverne vil tage ansvaret for ejendommen. herefter kan andelsboligforeningens
ledelsesorganer med tiden retableres, f.eks. via tilgang af nye andelshavere, eller fordi
den manglende mulighed for at opnå lejerstatus via en konkursbehandling har skabt
interesse hos andelshaverne for normal ledelse af andelsboligforeningen.
det gøres gældende, at det ikke er et insolvensretligt problem, at andelshaverne efter
en berettiget ophævelse af konkursen ikke vil varetage ledelsen af andelsboligforenin-
gen. dette gælder navnlig, når der ikke er nogen saglig grund til, at andelshaverne ik-
ke vil genindtræde i ledelsen af andelsboligforeningen. forhåndstilkendegivelsen fra
andelshaverne kan ikke begrunde, at konkursen fastholdes, når betingelserne for op-
hævelse i øvrigt er opfyldte.
4.       solvens for andelsboligforeningen klostergaarden
4.1.     grundlaget for andelsboligforeningens overgang til solvens
der forelå insolvens, da skifteretten den 31. maj 2011 tog andelsboligforeningen
klostergaarden under konkursbehandling. insolvensen skyldtes imidlertid, at andels-
boligforeningen ikke var drevet økonomisk optimalt. andelsboligforeningens økono-
miske situation har ændret sig væsentligt under konkursbehandlingen, hvilket kan
dokumenteres ved at sammenholde andelsboligforeningens udkast til årsrapport for
2010 (bilag m) med konkursboets realiserede regnskabstal for 2014 (bilag n).
for det første er indtægterne forøget ved konvertering af ledige lejelejligheder til an-
delsboliger, som nu løbende bidrager til driften med boligafgift. de samlede indtægter
fra boligafgift og boligleje er steget fra kr. 7.244.347 i 2010 til kr. 7.820.993 i 2014. her-
udover er indtægtssiden forbedret ved udlejning af ledige erhvervslejemål. indtægten
fra erhvervsleje er steget fra kr. 722.783 i 2010 til kr. 1.090.687 i 2014.
for det andet er udgifterne reduceret ved omprioriteringen af pantegælden. ydelsen
på prioritetsgælden er faldet fra kr. 5.853.860 i 2010 til kr. 2.899.480 i 2014. herudover
blev der afholdt betydelige advokatudgifter i årene op til konkursen. udgiften til ad-
vokatsalær udgjorde kr. 816.000 i regnskabsåret 2010. denne udgift er ikke længere re-
levant. fra 2010 til 2014 er andelsboligforeningens drift således forbedret med kr.
4.714.930 om året.
                                          - 21 -
dette er efter kurators skøn tilstrækkeligt til, at andelsboligforeningen kan drives ren-
tabelt. som dokumentation for solvensen har kurator bedt statsautoriseret revisor lars
rasmussen om at opstille et 10-årigt resultatopgørelses-, balance- og likviditetsbudget
ud fra følgende forudsætninger:
1)       en boligafgift på kr. 819 kr. m2 p.a. svarende til 6.825 kr. pr. md for en 100 m2
         lejlighed (boligafgiften fastsat pr. 1. juli 2009). der er ikke indregnet nogen
         stigning i boligafgiften i budgetperioden. udgifterne pristalsreguleres der-
         imod med 2 % p.a.
2)       alle andelshavere betaler samme boligafgift på kr. 819 m 2 pr. år. på grund af
         den verserende retssag om boligafgiftens størrelse er der opkrævet en højere
         boligafgift for de andele, som konkursboet har solgt, og hos andelshavere, der
         har indgået forlig. det er i budgettet forudsat, at disse forhøjede boligafgifts-
         betalinger bortfalder.
3)       de årlige vedligeholdelsesomkostninger er sat til kr. 2.411.500. dette svarer til
         den gennemsnitlige årlige vedligeholdelsesudgift i henhold til vedligeholdel-
         sesbudgettet. vedligeholdelsesplanen (bilag o) med tilhørende vedligehol-
         delsesbudget (bilag p) er en opdatering af det materiale, som andelsboligfor-
         eningen selv fik udarbejdet før konkursen.
4)       overskuddet på panthaverregnskabet, som pr. 25. februar 2015 udgør kr.
         3.193.872,99 efter at udgiften til kurators administration for 2014 er betalt, til-
         går andelsboligforeningens kredit og kan anvendes til at udligne udsving i
         vedligeholdelsesudgiften over årene.
revisors budget viser, at andelsboligforeningen under disse forudsætninger vil være
overskudsgivende. efter en ophævelse af konkursen vil det således være muligt at
gennemføre større vedligeholdelses- og forbedringsarbejder på ejendommen uden at
stifte gæld og uden, at boligafgiften skal sættes op. de realiserede indtægter og udgif-
ter for 2014 udgør sammen med revisors budget et meget tungtvejende bevis for, at
andelsboligforeningen ikke længere er insolvent.
efter kurators opfattelse er det ikke muligt at sige noget kvalificeret om andelsbolig-
foreningens økonomiske stilling efter rentesikringens udløb i år 2022. hvis den bespa-
relse på ydelsen, der er opnået ved låneomlægningen, anvendes til at vedligeholde og
forbedre ejendommen, taler sandsynligheden for, at økonomien også herefter vil være
fornuftig. at det ikke er muligt at forudsige økonomien længere frem i tiden kan ikke
begrunde, at andelsboligforeningen skal holdes under konkursbehandling.
4.2.     indsigelser vedrørende solvensen
interesseforeningen af andelshavere (i det følgende interesseforeningen) har anført, at
budgetforudsætningerne er fremkommet fra kurator. det er korrekt, at budgetforud-
sætningerne er sat af kurator og ikke af revisor. budgettet er imidlertid udarbejdet på
grundlag af de forventede, realiserede regnskabstal for 2014, som revisor har opgjort.
ved budgetlægningen er taget højde for ændringen i udgifterne ved en ophævelse af
konkursen, men der er ikke kalkuleret med forøgede indtægter i forhold til 2014.
kurator bestrider interesseforeningens udlægning af andelsboligforeningens økono-
mi. herunder bestrider kurator,
                                          - 22 -
at       2014 ville have udvist et underskud, hvis konkursen over andelsboligforenin-
         gen var blevet ophævet ved årets begyndelse. udgiften til forrentningen af
         kassekreditten (kr. 781.169) var i givet fald blevet mere end udlignet af de
         sparede omkostninger til kurators administration af ejendommen og vareta-
         gelse af søgsmål mod boet (kr. 935.125).
at       den forudsatte kassekreditrente på 3,01 % p.a. er urealistisk. kassekreditren-
         ten er oplyst af nordea og kan forventes bevilget.
at       de årlige renteindtægter på kr. 100.000 er urealistiske. den forventede positive
         saldo på panthaverregnskabet, som pr. 25. februar 2015 udgør kr.
         3.193.872,99, nedbringer kassekreditten og reducerer rentebetalingen i forhold
         til det budgetterede. derudover er der løbende indtægter fra boligafgift og le-
         je som tilgår driftskontoen og reducerer rentebetalingen.
at       de budgetterede vedligeholdelsesomkostninger er for lave. vedligeholdelses-
         omkostningerne følger vedligeholdelsesplanen med tilhørende vedligeholdel-
         sesbudget udarbejdet af administrationsfirmaet cej. der er tale om en helt
         neutral vurdering, som helt forventeligt ligger på linje med den tilsvarende
         vurdering fra 2010. at de større, planlagte vedligeholdelsesarbejder skydes
         nogle år, betyder ikke, at de herefter alle skal udføres på samme tidspunkt.
         herudover er en række vedligeholdelsesarbejder allerede gennemført. det ar-
         bejde som allerede vil være udført, når en fremtidig begæring bliver indgivet,
         skal udgå af vedligeholdelsesbudgettet og vil give mulighed for prioritering
         af andre opgaver.
at       udlejnings- og andelsoverdragelsesrelaterede omkostninger er sat for lavt. be-
         løbet i 2014 på kr. 457.911 vedrører udgifter til blandt andet ejendomsmægler
         i forbindelse med udlejning af erhvervslejemål. i øjeblikket er alle erhvervsle-
         jemål udlejede, og de nyudlejede lejemål har som udgangspunkt 2 års uopsi-
         gelighed. de seneste andele er solgt via venteliste uden brug af ejendoms-
         mægler. hertil kommer, at det må forventes at være nemmere at sælge eller at
         leje ud, når andelsboligforeningen ikke er under konkursbehandling. de bud-
         getterede udlejnings- og andelsoverdragelsesrelaterede omkostninger på kr.
         25.000 er derfor realistiske.
at       den negative værdi af swapaftalen skal medindregnes i budgettet for det lø-
         bende resultat. markedsværdien af swapaftalen påvirker ikke resultatet, men
         derimod balancen. i perioden frem til 2022 vil værdien af swappen, hvad en-
         ten den er positiv eller negativ, blive reduceret til kr. 0. den forventede udvik-
         ling er medtaget i budgetbalancen.
4.3.     indsigelser vedrørende vedligeholdelsen
interesseforeningen har fremlagt fotografier af ejendommen. fotografierne er hverken
retvisende eller repræsentative for den generelle vedligeholdelsesstand. i den forbin-
delse kan det oplyses,
at       der er iværksat en fuldstændig gennemgang af ejendommens sålbænke. disse
         kan således ikke give anledning til overvejelser i forhold til andelsboligfor-
         eningens fremtidige økonomi.
at       tagets underbindinger og understrygning vil blive gennemgået og udbedret.
         taget vil herefter ikke kræve presserende vedligeholdelse i de kommende år.
                                          - 23 -
at        de mest trængende vinduerne bliver kittet og malet, når vejret tillader det.
at        forsyningen af damp til varmeanlægget fra hofor forventeligt ophører i
          2017. i den forbindelse afholder hofor en del af omkostningerne ved kon-
          verteringen til hedt vand. indtil da må det eksisterende anlæg dække varme-
          behovet. navnlig andelshaveren vilhelm holsting har oplevet problemer
          med vandtemperaturen, som boet arbejder på at afhjælpe, jf. den komplette
          korrespondance med vilhelm holsting om sålbænke, tagsten, vinduer, toilet-
          afløb og vandtemperatur (bilag r).
at        alle køkkenfaldstammer er renset ved cirkelboring. dette kan have forårsaget
          utætheder, således at dele af faldstammerne skal udskiftes. hvis vandet siver
          igennem, bliver faldstammen delvist udskiftet forudsat, at andelshaveren el-
          ler lejeren retter henvendelse til ejendomsservice herom. i mange tilfælde er
          der dog ikke tale om udsivning, men derimod om, at urenheder i støbejernet
          giver rust, hvilket kan repareres udefra med kemisk jern. faldstammerne kan
          ikke give anledning til en ændret vurdering af andelsboligforeningens øko-
          nomi.
at        alle højtvandslukkere er gennemgået efter det kraftige regnvejr i august 2014.
          højtvandslukkerne består af en gummibold, der gribes af en ring, hvis vandet
          stiger over et vist niveau. gummiboldene bliver med tiden slidte eller defor-
          me, men er nu i orden.
at        der ikke er kloakrotter på ejendommen. i budgettet fra cej er afsat et betyde-
          ligt beløb til tv-inspektion af kloakkerne og eventuel udbedring af mangler.
          det er således sikret, at der heller ikke fremover vil være rotter på ejendom-
          men.
samlet er ejendommen i bedre stand end ved konkursen den 31. maj 2011 og vil med
de igangværende vedligeholdelsesarbejder med sikkerhed kunne drives stabilt i en
længere årrække.
4.4.      indsigelser vedrørende finansieringen
andelsboligforeningen optog oprindeligt to 10-årige fastforrentede, inkonvertible og
afdragsfrie lån. denne belåning var forholdsvis konservativ og sikrede, at størrelsen af
udgifterne til prioritetsrenter var kendt. kursværdien af restgælden svingede med
renteniveauet. omprioriteringen blev foretaget inden for rammerne af disse lånevil-
kår. den nye belåning er således også 10-årig, fastforrentet og inkonvertibel (bilag s).
den nye fastforrentede belåning blev sammensat af et rentetilpasningslån og en 10-
årig renteswap. gevinsten ved et stigende renteniveau og tabet ved et faldende rente-
niveau viser sig alene ved udsving i swappens markedsværdi. rentefølsomheden
mindskes jo kortere tid, der er tilbage af 10-årsperioden for swappen. ved udløb vil
markedsværdien af swappen være kr. 0. dette svarer til, at rentefølsomheden på et 10
årigt, fastforrentet, inkonvertibelt og afdragsfrit lån mindskes, jo kortere tid, der er til-
bage af låneperioden og er kr. 0 ved lånets udløb.
interesseforeningen har anført, at der ikke resterede 10 år af løbetiden på de oprinde-
lige lån, da de blev indfriet ved låneomlægningen i juli 2012, men derimod henholds-
vis ca. 6 og 7 år. synspunktet fra interesseforeningen er, helt korrekt, at den nye belå-
ning har længere løbetid og derfor er mere rentefølsom.
                                                - 24 -
      det afgørende er imidlertid, at andelsboligforeningen kan indtræde i en belåning med
      samme rentefølsomhed, som belåningen havde på konkurstidspunktet. når konkur-
      sen om muligt ophæves, vil den resterende løbetid på swappen svare til, eller være
      kortere, end den resterende løbetid på den oprindelige belåning ved konkursen. der-
      med vil andelsboligforeningen genindtræde i en belåning med samme restløbetid og
      dermed samme rentefølsomhed som den oprindelige belåning.
      det bestrides, at kurator har forringet balancen med kr. 22,6 mio. i kurstab og kr. 12,5
      mio. i negativ swap-værdi. kurstabet på kr. 22,6 mio. hidrører fra den oprindelige be-
      låning, som andelsboligforeningen opgav at servicere ved konkursen. kurstabet er så-
      ledes en realitet skabt af de lån, som andelsboligforeningen selv optog.
      den negative markedsværdi af swappen svarer til det kurstab andelsboligforeningen
      ville have lidt ved den oprindelige belåning. at den negative værdi af swappen er no-
      get højere, end kurstabet på den oprindelige belåning ville have været, er en følge af,
      at løbetiden på den nye belåning nødvendigvis må være længere, når der skal lægges
      sikre budgetter for en længere årrække. på tidspunktet for en ophævelse af konkursen
      vil renterisikoen imidlertid stort set svare til andelsboligforeningens renterisiko på
      konkurstidspunktet.
      samlet kan det lægges til grund, at andelsboligforeningen klostergaarden har en sta-
      bil, overskudsgivende drift. dette gælder selvom boligafgiften fastholdes på det nu-
      værende, forholdsvis lave niveau, og selvom der regnes med ganske betydelige udgif-
      ter til vedligeholdelses- og forbedringsprojekter på ejendommen. hertil kommer, at
      andelene er fuldt omsættelige. under disse omstændigheder er der ingen saglig eller
      rimelig grund til, at andelsboligforeningen klostergaarden skal afvikles ved en kon-
      kurs. derfor skal konkursboet have adgang til at forelægge en begæring om ophævel-
      se af konkursen for domstolene.”
skifterettens begrundelse og resultat
denne kendelse angår, om andelsboligforeningen klostergaarden under konkurs kan
sluttes i medfør af konkurslovens § 144 eller en analogi heraf/principperne heri, eller blot
såfremt konkursboet er eller bliver solvent.
konkurslovens kapitel 18 gør udtømmende op med, under hvilke betingelser et konkurs-
bo kan sluttes. der ses ikke at være hjemmel til at slutte et konkursbo på anden vis, her-
under blot såfremt et konkursbo er eller bliver solvent.
det hedder i konkurslovens § 144:
      ”fremlægger skyldneren efter udløbet af anmeldelsesfristen samtykke fra samtlige
      fordringshavere eller bevis for, at de er fyldestgjort, sluttes boet straks, og dets aktiver
      udleveres til skyldneren med fradrag af omkostningerne ved boets behandling.”
                                           - 25 -
det fremgår af bestemmelsen, at når et konkursbo sluttes efter konkurslovens § 144, skal
boets aktiver udleveres til skyldneren. jette og lars erik sebbelov og interesseforeningen
har anført, at der ikke er nogen at udlevere boets eneste aktiv (ejendommen) til, idet an-
delsboligforeningen er ophørt, og at konkursboet allerede af den grund ikke kan sluttes i
medfør af bestemmelsen.
som det også fremgår af skifterettens dom af 4. maj 2015 i sagen mellem jette og lars erik
sebbelov og konkursboet (p-8-13) indebærer afsigelsen af konkursdekret alene, at andels-
boligforeningens ret til at råde over ejendommen i formueretlig henseende overgår til ku-
rator. afsigelsen af konkursdekret over en andelsboligforening indebærer således ikke, at
andelsboligforeningen ophører med at eksistere, og det er ikke godtgjort, at andelsbolig-
foreningen skulle være ophørt med at eksistere af andre årsager.
ved skifterettens dom af 4. maj 2015 i sagen mellem jette og lars erik sebbelov og kon-
kursboet (p-8-13) blev konkursboet frifundet for det af jette og lars erik sebbelov rejste
krav. eneste tilbageværende kreditor i konkursboet er herefter nordea, der har pant i an-
delsboligforeningens ejendom.
ifølge kurator ønsker nordea konkursen sluttet, og der foreligger derfor samtykke fra
samtlige fordringshavere.
da der foreligger samtykke fra samtlige fordringshavere finder skifteretten, at det ikke til-
lige er en betingelse for at slutte et konkursbo i medfør af konkurslovens § 144, at der
fremlægges bevis for, at samtlige fordringshavere er fyldestgjort. det er i den situation
endvidere uden betydning for anvendelsen af bestemmelsen, om konkursboets aktiver
overstiger boets passiver, og om foreningen efter boets slutning vil være i stand til at op-
fylde sine forpligtelser, efterhånden som de forfalder.
det er imidlertid efter den klare ordlyd af konkurslovens § 144 en betingelse, at det er
skyldneren, der fremlægger det pågældende samtykke fra samtlige kreditorer eller bevis
for, at de er fyldestgjort, og dermed anmoder om, at konkursen sluttes. det er efter be-
stemmelsen således en betingelse, at der foreligger enighed om at slutte konkursen mel-
lem skyldneren og de fordringshavere, der har givet samtykke. der er derfor hverken ef-
                                            - 26 -
ter en analogi eller på baggrund af bestemmelsens principper tilstrækkeligt grundlag for
at udstrække bestemmelsen til at finde anvendelse i en situation, hvor det alene er skyld-
nerens kreditorer, der ønsker konkursen sluttet.
på baggrund af det anførte meddeles kurator en frist til den 31. august 2015 til at frem-
lægge en anmodning fra andelsboligforeningen om at slutte konkursen og samtykke fra
samtlige fordringshavere eller bevis for, at samtlige fordringshavere er fyldestgjort, hvor-
efter boet vil kunne sluttes i medfør af konkurslovens § 144.
såfremt disse betingelser ikke er opfyldt inden den nævnte frist, pålægges kurator at fore-
tage det fornødne til fremme af boets behandling og dermed ophøre med at arbejde for en
slutning af boet i medfør af konkurslovens § 144, eller en analogi heraf/principperne heri,
eller blot såfremt konkursboet er eller bliver solvent. kurator skal derfor snarest muligt ef-
ter fristens udløb søge boets ejendom solgt i fri handel eller ved tvangsauktion.
                                       thi bestemmes:
kurator meddeles en frist til den 31. august 2015 til at fremlægge en anmodning fra an-
delsboligforeningen om at slutte konkursen og samtykke fra samtlige fordringshavere el-
ler bevis for, at samtlige fordringshavere er fyldestgjort.
såfremt disse betingelser ikke er opfyldt inden den nævnte frist, pålægges kurator at fore-
tage det fornødne til fremme af boets behandling og dermed ophøre med at arbejde for en
slutning af boet i medfør af konkurslovens § 144, eller en analogi heraf/principperne heri,
eller blot såfremt konkursboet er eller bliver solvent. kurator skal derfor snarest muligt ef-
ter fristens udløb søge boets ejendom solgt i fri handel eller ved tvangsauktion.
                                        henrik rothe
            - 27 -
            (sign.)
         ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
  sø- og handelsretten, den
