                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 13. januar 2011
sag 415/2008
(2. afdeling)
a
(advokat kurt kvist, beskikket)
mod
middelfart shipping a/s
(advokat ulrik christrup)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 9. afdeling den 10. oktober 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, asbjørn jensen, lene pagter
kristensen, marianne højgaard pedersen og vibeke rønne.
højesteret har efter parternes begæring i medfør af retsplejelovens § 253, stk. 1 og 2, udskilt
spørgsmålet om erstatningspligt til særskilt afgørelse.
påstande
appellanten, a, har nedlagt påstand om, at indstævnte, middelfart shipping a/s, skal aner-
kende at være erstatningspligtig for følgerne af hans tilskadekomst ved fald gennem en oven-
lysplade på selskabets ejendom beliggende havnegade 18 i middelfart den 4. august 2002. i
påstanden er indeholdt en subsidiær påstand om skyldfordeling.
middelfart shipping a/s har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har yderligere anført, at middelfart shipping som bygherre er ansvarlig for fejl, som selska-
bets rådgivere har begået ved ikke at sørge for, at ovenlyspladerne opfyldte bygningsregle-
mentets krav. det fremgår udtrykkeligt af det dagældende bygningsreglements punkt 5.2.1,
                                                - 2 -
stk. 5, at ovenlys i tage omfattet af bestemmelsen skal udføres således, at der opnås tilfreds-
stillende sikkerhed mod gennemtrædning for personer, der færdes på taget. denne beskyttelse
omfatter også personer, der ikke har lovlig adgang til et tag.
middelfart shipping har heroverfor anført, at der ikke er grundlag for at foretage identifika-
tion mellem selskabet og de rådgivere, der har medvirket ved opførelsen af bygningen, eller at
pålægge selskabet at hæfte for rådgivernes eventuelle ansvarspådragende adfærd. selskabet
har endvidere ikke i forhold til a været forpligtet til at sikre, at taget på bygningen var ind-
rettet i overensstemmelse med bygningsreglementet. en sådan forpligtelse har selskabet kun
haft over for personer med lovligt ærinde på taget.
højesterets begrundelse og resultat
af bygningsreglementet af 1. december 1982 punkt 5.2.1, stk. 5, fremgår, at tage med en
hældning, som lagerbygningen i denne sag havde, skal udføres således, at der opnås tilfreds-
stillende sikkerhed mod gennemtrædning for personer, der færdes på taget. efter sagens op-
lysninger lægger højesteret til grund, at den ovenlysplade, som a faldt igennem, ikke havde
indbygget sikkerhed mod gennemtrædning, og at der ikke på anden måde var sket sikring
herimod.
lagerhallen blev opført i 1984 under medvirken af professionelle rådgivere og håndværkere,
og det må som anført af landsretten lægges til grund, at middelfart shipping a/s ikke var el-
ler burde have været bekendt med, at taget ikke var udført forskriftsmæssigt. højesteret finder
herefter, at selskabet som bygherre ikke er ansvarlig herfor.
højesteret lægger endvidere som landsretten til grund, at selskabet ikke var bekendt med, at
nogen skaffede sig adgang til og færdedes på taget, og selskabet har heller ikke af anden
grund haft anledning til at undersøge, om taget var sikret mod gennemtrædning. højesteret
tiltræder herefter, at selskabet heller ikke som ejer af ejendommen er erstatningsansvarlig for
as tilskadekomst.
på denne baggrund stadfæster højesteret dommen.
                                      thi kendes for ret:
                                               - 3 -
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a, subsidiært statskassen, betale 100.000 kr. til mid-
delfart shipping a/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
