                       højesterets kendelse
                        afsagt onsdag den 1. november 2017
sag 200/2017
advokat a m.fl. kærer østre landsrets afgørelse i sagen:
b m.fl.
 (advokat christian f. jensen, beskikket for sagsøgerne 2-15 og 17-23,
og advokat a for så vidt angår den del af sagen, hvor der ikke er dækning under den meddelte
fri proces, samt for sagsøgerne 1 og 16)
mod
forsvarsministeriet
(advokat peter biering)
i tidligere instans er truffet beslutning af østre landsrets 24. afdeling den 28. juni 2017.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, poul dahl jensen, lars
hjortnæs, oliver talevski og jens kruse mikkelsen.
påstande
advokat a og de 23 irakere har nedlagt påstand om ophævelse af østre landsrets beslutning
af 28. juni 2017 om at tilbagekalde beskikkelsen af advokat a til at udføre denne sag.
forsvarsministeriet har nedlagt påstand om stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
advokat a har i kæreskriftet angivet, at han kærer på vegne af samtlige 23 sagsøgere og på
egne vegne. højesteret lægger derfor til grund, at advokat a under kæremålet repræsenterer
de 23 sagsøgere i henhold til advokatfuldmagt.
                                               - 2 -
efter afbeskikkelsen af advokat a den 28. juni 2017 fastsatte østre landsret den 21. august
2017 salær til advokat a i forbindelse med hans arbejde som beskikket advokat i sagen.
landsretten foretog i den forbindelse modregning. samtidig tillagde landsretten kun delvis
dækning for advokat as udgifter til tolkning med i alt 18.455,90 kr. udlæg vedrørende
konsulentarbejde udført af og redegørelser udarbejdet af ph.d. hanna ziadeh anerkendtes
ikke, ligesom landsretten ikke anerkendte udgifter til oversættelse af et brev fra to af
sagsøgerne til ”dronningen” eller udgifter til advokat as indkøb af bogen ”de retsløse og de
ydmygede”. af retsbogen af 21. august 2017 fremgik bl.a. følgende:
      ”advokat a har anmodet om, at der tillægges ham et salær på i alt 4.405.050 kr. med
      tillæg af moms.
      beløbet er opgjort med udgangspunkt i timeopgørelser, hvorefter advokat a har oplyst,
      at hans kontor har anvendt godt 2.600 timer på sagens behandling, herunder omkring
      325 timer i forbindelse med advokat as rejser til mellemøsten med henblik på
      deltagelse i bl.a. lægelige undersøgelser af sagsøgerne (rejsetid indregnet med ½
      timesats). det fremgår af bilag vedlagt opgørelserne, at en væsentlig del af tidsforbruget
      har været anvendt af en ansat advokat, ligesom der også har været anvendt timer af en
      advokatfuldmægtig og en student. i opgørelsen er der regnet med en timesats for advo-
      kat a og en ansat advokat på 1.700 kr., for en advokatfuldmægtig på 1.400 kr. og for en
      student på 300 kr.
      …
      landsrettens bemærkninger
      salæret til en beskikket advokat i en civil sag fastsættes efter praksis med udgangspunkt
      i de vejledende satser for fastsættelse af et passende beløb til dækning af udgifter til ad-
      vokatbistand i proceduresager og således, at der tillige kan tages hensyn til det opnåede
      resultat, sagens beskaffenhed og arbejdets omfang.
      den foreliggende sag – med forholdsvis begrænsede økonomiske påstande og med en
      delforhandling på 4 retsdage – falder imidlertid uden for, hvad der er forudsat med de
      vejledende satser, og derfor kan disse ikke tillægges afgørende betydning.
      landsretten finder, at salærfastsættelsen i den foreliggende sag bør ske efter en vurde-
      ring af den tid, som med rimelighed har skullet anvendes til førelse af sagen, og under
      hensyn til de vejledende takster for salærer til forsvarere i straffesager, bistandsadvoka-
      ter samt beskikkede advokater i ægteskabssager, forældreansvars- og børnefjernelsessa-
      ger samt til de hidtil opnåede resultater af delforhandlingen i 2016 om forældelse, en
      lang række processuelle spørgsmål og et kæremål til højesteret. det må indgå i salær-
      fastsættelsen, at arbejdet i et vist omfang er udført af andre end advokat a selv,
      herunder af en ansat advokat, en advokatfuldmægtig og en student.
      landsretten finder endvidere, at der ved salærfastsættelsen må tages hensyn til, at der
      alene er meddelt fri proces til en del af sagen (godtgørelseskravene).
                                          - 3 -
endelig må det ved salærfastsættelsen indgå, at sagen, der oprindeligt blev anlagt som
flere sager, har været afvist som følge af, at advokat a udeblev fra et forberedende
retsmøde i december 2013, og at sagen herefter har måttet anlægges på ny. højesteret
har i kendelse af 24. oktober 2014 (gengivet i ufr 2015.77) om udeblivelsen anført:
»højesteret finder, at advokat as udeblivelse fra retsmødet ikke kan anses for lovligt forfald
eller i øvrigt undskyldelig, men må anses som udtryk for et bevidst valg.«
der er under sagen udbetalt acontosalær til advokat a med i alt 1.257.000 kr. med tillæg
af moms.
landsretten finder efter en samlet vurdering, at der skal tillægges advokat a 843.000 kr.
med tillæg af moms i yderligere salær, således at advokat a tilkendes i alt 2.100.000 kr.
+ moms for sit arbejde med sagen. der er ved fastsættelsen heraf henset til det, der er
anført ovenfor, samt til den tid, der er medgået til de rejser, der har været foretaget i
sagen. disse timer er honoreret i overensstemmelse med advokatens opgørelse, idet det
dog bemærkes vedrørende rejsen til jordan den 18. til 24. december 2012, at advokat a
i sine opgørelser har oplyst at have anvendt i alt 5 dage á 8 timer i forbindelse med
møder med sagsøgerne 12 til 23 i karame og amman, selvom det af øvrige oplysninger
i sagen fremgår, at denne gruppe sagsøgere påbegyndte afrejsen fra basra den 19.
december 2012 og rejste tilbage den 20. december 2012.
landsretten har i retsbog for den 28. juni 2017 i forbindelse med afbeskikkelsen af ad-
vokat a redegjort for bl.a. to forhold, hvorom det henstår som usikkert, om advokatens
oplysninger vedrørende afholdte udlæg har været korrekte. dette gælder således
advokatens oplysninger vedrørende afholdte udgifter til kopiering af bilag (punkt v.1)
og udgifter til busleje på 10.830 kr. vedrørende den ovennævnte rejse i december 2012
(punkt v.4).
i et tredje forhold har landsretten ved en gennemgang af underbilag til advokat as
opgørelser konstateret, at en udgift på 23.560 kr. (punkt v.3) – som advokat a har
krævet dækket under angivelse af, at det vedrørte udgifter afholdt i forbindelse med
visum – har vist sig at dække over et låneforhold til to af sagsøgerne. landsretten har
om denne udgiftspost i retsbogen af 28. juni 2017 bemærket, at ikke tilbagebetalte lån
fra en advokat til sine klienter åbenbart ikke omfattes af dækningen i forbindelse med fri
proces, og at advokat a ikke tydeligt havde gjort opmærksom på, at det var et sådant
låneforhold, han søgte om dækning af fra statskassen.
landsretten har i retsbogen af 28. juni 2017 taget forbehold for at søge tilbagebetaling.
landsretten vil i det yderligere salær, som tilkommer advokat a, herefter foretage
modregning for udlæg til kopiering af sagens bilag til sagsøgerne, som advokat a har
oplyst er sket med 68.653 sider. det afholdte udlæg er af advokaten opgjort til 150.986
kr. + moms. landsretten finder ikke at kunne afvise, at der er sket kopiering i et vist
omfang af sagens bilag til brug for de 23 sagsøgere, men advokat a har efter de
foretagne undersøgelser og høringer ikke godtgjort at have haft udlæg til kopiering i en
størrelsesorden, der kan overstige maksimalt 25.000 kr. + moms. landsretten finder
endvidere, at der må foretages modregning for så vidt angår udlægget til busleje på
                                               - 4 -
       10.830 kr., som advokat a efter de foretagne undersøgelser og høringer ikke har
       godtgjort at have afholdt. endelig finder landsretten, at der må foretages modregning
       vedrørende udgiften vedrørende visa på 23.560 kr., idet der reelt har været tale om et lån
       til to af advokat as klienter.
       der henvises i det hele vedrørende disse tre punkter til redegørelsen i retsbogen af 28.
       juni 2017.
       advokat as resterende salær efter modregning udgør herefter til 682.534 kr. + moms.
       det bemærkes, at landsretten fortsat forbeholder sig at søge andre dele af de udbetalte
       udlæg tilbagebetalt.”
advokat a anmodede den 24. august 2017 landsretten om ved genoptagelse at omgøre sin
beslutning om afbeskikkelse. landsretten fandt imidlertid ikke grundlag for at ændre den
trufne afgørelse, jf. retsbog af 25. august 2017.
advokatrådet anmeldte den 26. september 2017 advokat a til politiet for muligt bedrageri, jf.
straffelovens § 279, på baggrund af landsrettens to retsbøger af 28. juni og 21. august 2017,
som landsretten havde sendt til advokatrådet.
anbringender
advokat a og de 23 irakere har anført navnlig, at der ikke tilkommer landsretten en generel
hjemmel til – imod klienternes ønske – at afbeskikke en advokat i en civil sag.
i straffesager følger det af retsplejelovens § 736, stk. 1 og 2, jf. § 733, stk. 2, at beskikkelse af
en forsvarer under visse betingelser kan tilbagekaldes ved kendelse. inden for den civile rets-
pleje findes ikke en tilsvarende bestemmelse om afbeskikkelse af en advokat, når der ikke
foreligger begæring herom fra den beskikkede advokat eller dennes klient(er). allerede derfor
er landsrettens beslutning om afbeskikkelse uhjemlet. det må være udelukket efter en analogi
at anvende reglerne i retsplejelovens kapitel 66 om afbeskikkelse af forsvarere til også at kun-
ne omfatte ulovhjemlet afbeskikkelse af en advokat i en civil sag, allerede fordi retssikker-
hedsgarantierne i kapitel 66, herunder kæreadgang til den særlige klageret, ikke finder an-
vendelse i civile sager. landsrettens afgørelse er endvidere ikke truffet ved kendelse – således
som det er foreskrevet ved afbeskikkelse af forsvarer inden for strafferetsplejen, jf. retspleje-
lovens § 736 – men ved en uformel beslutning. landsretten har ikke opfyldt begrundelseskra-
                                               - 5 -
vene gældende for kendelser, jf. retsplejelovens § 218, idet retsbogen ikke indeholder nogen
hjemmelsangivelse.
såfremt højesteret mod forventning måtte finde, at der er hjemmel til at afbeskikke en advo-
kat i en civil sag med fri proces, uden at der foreligger en begæring herom fra advokaten selv
eller dennes klient, vil højesteret skulle tage stilling til, efter hvilke kriterier en sådan afbe-
skikkelse da kan ske. der foreligger alene trykt praksis vedrørende afbeskikkelse af forsvars-
advokater i henhold til retsplejelovens §§ 733 og 736. denne praksis knytter sig tæt til be-
stemmelsernes ordlyd. der ses derimod ikke at foreligge eksempler i retspraksis på afbeskik-
kelse af forsvarsadvokater i tilfælde uden for de i loven udtømmende opregnede kriterier, dvs.
forsinkelse, kollusion eller inhabilitet. der er således – end ikke for forsvarsadvokater –
hjemmel til afbeskikkelse i tilfælde af, at retten har indvendinger mod advokatens opgørelse
af udlæg eller salær. det bestrides således, at indvendinger fra rettens side mod en advokats
salær- og udlægsopgørelse kan udgøre et relevant og tilstrækkeligt grundlag og kriterium for
en sådan afbeskikkelse.
det bemærkes i øvrigt, at det ikke er korrekt, når landsretten har lagt til grund, at udlæg for
udgifter i forbindelse med sagsøgernes rejser mv. ifølge praksis ikke er ”med føje”. det er
ikke korrekt, at udlægsdækning i forbindelse med rejser mv. ikke kan finde sted efter den fo-
religgende praksis. for nærværende drejer det sig om udgifter forbundet med rejser fra kon-
fliktområder i mellemøsten i en sag, som højesteret i kendelse af 17. september 2013 om sik-
kerhedsstillelse i den foreliggende sag har betegnet som værende af ”helt særlig karakter”.
fastsættelse af salær, der skal betales af statskassen til beskikkede advokater, er en judiciel
afgørelse. østre landsret har således truffet retskraftige, judicielle afgørelser den 26. novem-
ber 2015 og den 7. januar 2016. det bestrides, at landsretten har hjemmel til – af egen drift og
alene på baggrund af oplysninger, som var landsretten bekendt, da afgørelsen om udlægsdæk-
ning blev truffet mange måneder tidligere – at kunne ”fortryde” sin stilling til en retskraftig,
judiciel afgørelse om salær eller udlægsdækning til en beskikket advokat i en civil sag, endog
med afbeskikkelse af den pågældende advokat til følge.
hertil kommer, at landsrettens afgørelse om afbeskikkelse er materielt forkert. der er ikke
fremkommet materiale, som hjemler grundlag for en så vidtrækkende beslutning som afbe-
                                                - 6 -
skikkelse. landsretten har undladt at forholde sig til oplysninger om nødvendigheden af i
2012 at tilvejebringe de kontante beløb som betingelse for, at de pågældende klienter ikke
ville blive afvist ved indrejse til beirut lufthavn med henblik på foretagelse af retsmedicinske
undersøgelser. vedrørende udgiften til transport fra november til december 2012 i forbindelse
med dengang planlagte retsmedicinske undersøgelser i jordan henvises til allerede fremlagte
oplysninger om kilometerudgiften for de pågældende rejsende sagsøgere. landsrettens frem-
gangsmåde er afvigende fra, hvad der må opfattes som sagligt nødvendigt. landsretten har i
øvrigt ikke taget stilling til, hvorledes man som advokat skal forholde sig, når der fra klient-
side insisteres på, at gældende advokatetiske forpligtelser til at udlevere sagens dokumenter
overholdes.
forsvarsministeriet har anført navnlig, at landsrettens beslutning om tilbagekaldelse af advo-
kat as beskikkelse er hjemlet i den samme bestemmelse, som advokat a blev beskikket efter.
det fremgår således af retsplejelovens § 333, stk. 3, at en advokat efter partens anmodning
kan beskikkes, såfremt det findes forsvarligt og advokaten er mødeberettiget for retten og er
villig til at lade sig beskikke. betingelsen for at beskikke en ikke-benificeret advokat under fri
proces er således, at det skal ske efter partens anmodning, og at retten skal finde det
forsvarligt. vurderingen heraf tilkommer i det foreliggende tilfælde østre landsret, hvor den
sag, der er meddelt fri proces til, verserer, jf. retsplejelovens § 334, stk. 1.
retsplejelovens § 333, stk. 3, indebærer også, at landsretten kan tilbagekalde den meddelte
beskikkelse, såfremt det vurderes, at betingelserne for beskikkelsen ikke længere er opfyldt –
altså hvis landsretten ikke længere vurderer, at det er ”forsvarligt”, at den pågældende advokat
varetager hvervet som beskikket advokat. det er netop en sådan konkret vurdering af forsvar-
ligheden ved beskikkelsen af advokat a, som østre landsret foretog ved sin afgørelse af 28.
juni 2017, hvor afbeskikkelsen begrundedes med, at landsretten fandt, at advokaten havde
udvist en adfærd, der gav grund til at antage, at advokaten ikke længere kunne varetage
ansvaret som beskikket advokat i sagen på forsvarlig måde.
det fremgår af retsplejelovens § 331, stk. 1, nr. 3, at fri proces for vedkommende part medfø-
rer ”godtgørelse fra statskassen for udgifter, som med føje er afholdt i forbindelse med sa-
gen”. man kan rejse spørgsmål om, hvorvidt betaling af ”opholdsudgifter / per diem / diæter”,
”tabt arbejdsfortjeneste” mv., herunder den til sagsøger 6 udbetalte ”tabt arbejdsfortjeneste”
                                                - 7 -
med i alt 9.017 kr. og et samlet ”honorar” med 27.250 kr., efter sædvanlig praksis er omfattet
af fri proces. der er udbetalt et honorar / ”fee” til sagsøger 6 som ”medhjælper” / ”talsper-
son”. der forekommer ikke at være fortilfælde på, at en sagsøger har modtaget betaling for at
føre en sag, eller at en sådan ”honorardeling” i øvrigt kan omfattes af fri proces. man kan li-
geledes rejse spørgsmål om, hvorvidt det udbetalte beløb til sagsøgerne på 4.000 us$ i maj
2012 er en sådan udgift, der efter sædvanlig praksis er omfattet af fri proces. beløbet er blevet
dækket af den fri proces og er ikke tilbagebetalt af sagsøgerne. det fremgår ikke, om beløbet
er søgt modregnet i sagsøgernes øvrige udlæg.
der er udbetalt et honorar på 2.000 kr. til vidnet anders kjærgaard. advokat a har anført, at
anders kjærgaard ydede et særdeles værdifuldt bidrag til sagens opklaring i forbindelse med
advokatens efterforskningsmæssige arbejde. advokat a har anført, at anders kjærgaard var
næstkommanderende i den danske bataljon, hvilket ikke er korrekt. anders kjærgaard var
efterretningsofficer på hold 4, og næstkommanderende for efterretningssektionen var på det
tidspunkt jesper møller pedersen. der forekommer ikke at være fortilfælde, hvor vidner har
modtaget betaling for at bidrage til en sags oplysning, herunder forud for indkaldelse som
vidne, jf. retsplejelovens § 188 om vidnegodtgørelse, og ud over vidnernes dokumenterede
udgifter, eller at dette skulle være omfattet af fri proces. der henvises i den forbindelse også
til bekendtgørelse nr. 712 af 17. november 1987 med senere ændringer, hvor taksten for
vidnegodtgørelse fastsættes til 40 kr. pr. påbegyndte 2 timer, dog mindst 80 kr.
højesterets begrundelse og resultat
efter retsplejelovens § 331, stk. 1, nr. 2, medfører fri proces, at der beskikkes en advokat til at
udføre sagen for den pågældende mod vederlag af statskassen. fri proces medfører endvidere,
at statskassen godtgør udgifter, som med føje er afholdt i forbindelse med sagen, jf. retspleje-
lovens § 331, stk. 1, nr. 3.
når der er meddelt fri proces, beskikker retten således en advokat for den part, som har fri
proces, jf. retsplejelovens § 331, stk. 1, nr. 2, jf. § 334, stk. 1. det fremgår af retsplejelovens §
333, stk. 3, at efter partens anmodning kan en advokat, der ikke er antaget ved vedkommende
ret, beskikkes, såfremt det findes forsvarligt, og advokaten er mødeberettiget for retten og
villig til at lade sig beskikke.
                                                 - 8 -
i den foreliggende sag er advokat a den 25. september 2015 blevet beskikket som advokat for
de 23 irakere.
retten fastsætter salær til den beskikkede advokat, jf. retsplejelovens § 334, stk. 2. efter
samme bestemmelse fastsætter retten godtgørelse for udlæg, herunder rejseudgifter, som ad-
vokaten med føje har haft i forbindelse med hvervet.
højesteret finder, at der kan ske afbeskikkelse af en advokat i civile sager, såfremt beskikkel-
sen af den pågældende på grund af helt særlige omstændigheder ikke længere findes at være
forsvarlig, jf. retsplejelovens § 333, stk. 3, sammenholdt med § 334, stk. 1. retten er ved den-
ne vurdering endvidere ikke afskåret fra at inddrage udgifter mv., som retten tidligere har
godkendt ved fastsættelse af acontosalær mv.
landsrettens beslutning om at tilbagekalde advokat as beskikkelse fremgår af retsbog af 28.
juni 2017, hvori er redegjort for landsrettens baggrund for i sommeren 2016 at tage initiativ til
nærmere at undersøge landsrettens refusion den 26. november 2015 og 12. januar 2016 af
beløb på 1.088.929 kr. og 39.699 kr. og advokat as senere anmodninger om godtgørelse af
udlæg. det fremgår endvidere, at landsretten til brug for sine undersøgelser har indhentet svar
fra advokat a på en række stillede spørgsmål, og at landsretten har indhentet en udtalelse fra
advokat a på baggrund af en høringsretsbog, hvori var redegjort for, at landsretten var sindet
at afbeskikke advokat a og om baggrunden herfor. landsretten traf på det således
tilvejebragte grundlag beslutning om at tilbagekalde advokat as beskikkelse til at udføre
sagen begrundet i, at advokaten havde udvist en adfærd, der giver grund til at antage, at han
ikke kan varetage ansvaret som beskikket advokat i sagen på forsvarlig måde. der er i retsbo-
gen redegjort for, hvilke forhold landsretten herved navnlig har lagt vægt på, herunder at der
for en række nærmere udgifter er sket dækning fra statskassen via den fri proces, hvilket – i
hvert fald for størstedelen af posterne – ikke burde være sket, idet dette – uanset sagens karak-
ter – ikke er foreneligt med bestemmelsen i retsplejelovens § 331, stk. 1, nr. 3, om ”udgifter,
som med føje er afholdt i forbindelse med sagen” og den praksis, der knytter sig hertil.
højesteret finder, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte den af landsretten foretagne vurde-
ring af udgifternes forenelighed med bestemmelsen i retsplejelovens § 331, stk. 1, nr. 3.
                                              - 9 -
under hensyn til omfanget og karakteren af de udgifter, som ikke er afholdt med føje, finder
højesteret, at der foreligger sådanne helt særlige omstændigheder, at beskikkelse af advokat
a for de 23 irakere ikke længere kan anses for forsvarlig, jf. retsplejelovens § 333, stk. 3,
sammenholdt med § 334, stk. 1.
højesteret tiltræder herefter landsrettens beslutning om at afbeskikke advokat a i sagen.
                                       thi bestemmes:
østre landsrets afgørelse af 28. juni 2017 om afbeskikkelse af advokat a stadfæstes.
