                                           dom
afsagt den 18. december 2015 af vestre landsrets 5. afdeling (dommerne chr. bache, rikke
foersom og esben hvam) i 1. instanssag
v.l. b–1634–14
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken, københavn)
mod
murerfirmaet søren jonasen a/s under konkurs
(advokat flemming jensen ved advokatfuldmægtig camilla sand fink, herning)
og
v.l. b–1850-14
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken, københavn)
mod
ventus luftteknik aps under konkurs
(advokat peter nordentoft, aarhus)
denne sag angår spørgsmålet, om skat var berettiget til at modregne skats krav på
skyldig moms i de sagsøgte konkursboers krav om fradrag for tab på debitorer i medfør af
momslovens § 27, stk. 6.
sagen mod murerfirmaet søren jonasen a/s under konkurs er anlagt ved retten i herning
ved stævning af 12. juni 2014 og er ved kendelse af 8. juli 2014 henvist til vestre landsret i
                                             - 2 -
medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1.
sagen mod ventus luftteknik aps under konkurs er anlagt ved retten i aarhus ved stævning
af 11. juni 2014 og er ved kendelse af 1. september 2014 henvist til vestre landsret i medfør
af retsplejelovens § 226, stk. 1.
påstande
sagsøgeren, skatteministeriet, har over for sagsøgte, murerfirmaet søren jonasen a/s under
konkurs, nedlagt påstand om, at konkursboet skal anerkende, at skat var berettiget til over
for konkursboet at modregne med 31.766,25 kr. for 4. kvartal 2010 i murerfirmaet søren
jonasen a/s’ momsskyld til skat for det nævnte kvartal.
sagsøgte, murerfirmaet søren jonasen a/s under konkurs, har påstået frifindelse.
skatteministeriet, har over for sagsøgte, ventus luftteknik aps under konkurs, nedlagt
påstand om, at konkursboet skal anerkende, at skat var berettiget til over for konkursboet at
modregne med 25.000 kr. for 4. kvartal 2008 i ventus luftteknik aps’ momsskyld til skat
for det nævnte kvartal.
sagsøgte, ventus luftteknik aps a/s under konkurs, har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
landsskatteretten traf den 12. marts 2014 følgende afgørelse i sagen mod ventus luftteknik
aps under konkurs (herefter ventus):
                ”...
                klager:              ventus luftteknik aps
                klage over:          skats afgørelse af 16. december 2011
                cvr-nr.:             29225478
                               - 3 -
skat har foretaget modregning i momstilgodehavende til delvis dækning af
moms for 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009.
landsskatteretten ændrer skats afgørelse således, at modregningen
ophæves.
møde mv.
daværende retspræsident har i medfør af dagældende skatteforvaltningslovs
§ 13, stk. 3, 2. pkt., bestemt, at sagen skal behandles under medvirken af
læge retsmedlemmer.
selskabets repræsentant har haft telefonmøde med landsskatterettens
sagsbehandler. repræsentanten har endvidere udtalt sig overfor rettens
medlemmer på et retsmøde.
faktiske oplysninger
ventus luftteknik aps (herefter selskabet) sendte i perioden 20. december
2008 – 13. november 2009 fakturaer til carl christensen & co a/s (herefter
debitoren) på i alt 1.364.979,18 kr., hvoraf salgsmomsen udgjorde
272.995,84 kr.
debitoren blev erklæret konkurs den 25. august 2010.
selskabet angav den 28. september 2009 moms for 4. kvartal 2008 og 1.
kvartal 2009. angivelsen for 4. kvartal 2008 udviste moms til betaling på
188.990 kr., og angivelsen for 1. kvartal 2009 udviste moms til betaling på
66.387 kr. selskabet betalte ikke hele den angivne moms. selskabet
manglede således at betale henholdsvis 61.245 kr. for 4. kvartal 2008 og
66.387 kr. for 1. kvartal 2009.
selskabet blev ved dekret af 2. november 2009 taget under
konkursbehandling på baggrund af begæring modtaget hos skifteretten den
30. oktober 2009. selskabet havde selv over for skifteretten den 2. november
2009 tilbagekaldt konkursbegæring af 28. oktober 2009.
i cirkulæreskrivelse af 8. september 2010, jf. konkurslovens §§ 124 og 125,
oplyste kurator i konkursboet efter debitoren, at der ikke forventedes
dividende til simple kreditorer, jf. konkurslovens § 97.
selskabets kurator anmeldte den 14. september 2010 et simpelt krav, jf.
konkurslovens § 97, på i alt 1.462.262,88 kr. i konkursboet efter debitoren.
selskabets kurator anmodede den 28. februar 2011 skat om refusion af
salgsmoms på i alt 272.995,84 kr. af tilgodehavendet hos debitoren for
perioden 4. kvartal 2008 til 4. kvartal 2009.
ved afgørelse af 16. december 2011 imødekom skat at refundere i alt
202.835 kr. i salgsmoms, hvoraf 25.000 kr. vedrørte 4. kvartal 2008, og
2.500 kr. vedrørte 1. kvartal 2009. skat underrettede samtidig om, at der
                               - 4 -
var sket modregning med i alt 27.500 kr. i den skyldige moms for 4. kvartal
2008 og 1. kvartal 2009 (den påklagede afgørelse).
skats afgørelse
skat har foretaget modregning i selskabets momstilgodehavende til delvis
dækning af moms for 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009.
der er forbud mod modregning ”hen over fristdagen”, jf. konkurslovens §
42.
derimod er der adgang til konneks modregning.
ufr 1986.718 ø skal ses som et præjudikat for, hvornår fradrag for tab på
varedebitorer kan anses som stiftet. dommen fastslår, at stiftelsestidspunktet
er det tidspunkt, hvor tabet kan konstateres, dvs. det tidspunkt hvor
tilgodehavendet viste sig uerholdeligt. da dette tidspunkt lå efter dekret,
kunne toldvæsenet ikke modregne med hjemmel i konkurslovens § 42.
retten forholder sig ikke til spørgsmålet om konneks modregning, fordi det
ikke var relevant i den konkrete situation. der var ikke den fornødne
konneksitet mellem hoved- og modfordring. det momsbeløb, som
toldvæsenet havde anmeldt som simpel fordring i boet, vedrørte andre
leverancer.
at der ikke forventes dækning til simple kreditorer i boet efter debitoren
fremgår første gang ved cirkulæreskrivelse af 8. september 2010, altså efter
dekretdatoen i konkursboet, som var den 1. november 2009.
konkursboets momstilgodehavende for 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009 i
form af foreløbigt fradrag for tab på debitorer (hovedfordringen) må derfor
betragtes som stiftet (tidligst) den 8. september 2010.
da skats fordring (modfordring) i form af skyldig moms for 4. kvartal
2008 og 1. kvartal 2009 bestod på fristdagen, og hovedfordringen er stiftet
efter dekret, kan skat ikke foretage modregning med hjemmel i
konkurslovens § 42, stk. 1, fordi der ikke må modregnes ”hen over
fristdagen”, jf. herved også afgørelsen ufr 1986.718 ø.
modregning kan imidlertid ske med hjemmel i gældende praksis omkring
konneks modregning, der finder anvendelse på trods af konkurslovens § 42.
ved vurderingen af konneksitet er det afgørende kriterium det indbyrdes
forhold mellem kravene. denne indbyrdes sammenhæng består, når
kravene/fordringerne udspringer af samme retsforhold. den tidsmæssige
sammenhæng (periodeafgrænsning) kan ikke tillægges selvstændig
betydning. i den forbindelse bemærkes, at der ikke af afgørelsen ufr
1997.1638 h kan udledes, at konneks modregning pr. definition er
udelukket, hvis hoved- og modfordring ikke kan henføres til samme
momsperioder. der var konkret ikke den fornødne konneksitet.
                              - 5 -
der skal henses til sammenhængen mellem momslovens § 27, stk. 6, og
momslovens § 4, stk. 1, 1. pkt. det forhold, at der i momsgrundlaget kan
fradrages 80 % af konstaterede tab på uerholdelige fordringer vedrørende
leverede varer og ydelser, betyder, at det er en forudsætning for fradrag i
momsgrundlaget, at der er tale om en momspligtig levering efter
momslovens § 4, stk. 1, 1. pkt. levering mod vederlag forudsætter, at der
består et retsforhold, der vedrører en gensidig udveksling af ydelser, idet
vederlaget til tjenesteyderen udgør momsgrundlaget for ydelsen til aftageren,
jf. den juridiske vejledning 2011-2, afsnit d.a.4.1.2. adgangen til fradrag
for tab på debitorer giver således mulighed for at tilbageføre angivet
salgsmoms vedrørende det retsforhold, som foranledigede den momspligtige
leverance.
da såvel konkursboets krav i form af foreløbigt fradrag for tab på debitorer,
hvor moms af leverancen er angivet i 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009, som
skats krav på skyldig moms for samme perioder består i kraft af samme
retsforhold, er der grundlag for konneks modregning.
der er hjemmel til konneks modregning, fordi hoved- og modkrav
udspringer af samme retsforhold. konneks modregning har virkning ex tunc,
altså med tilbagevirkende kraft fra det tidspunkt, hvor fordringerne stod over
for hinanden som udjævnelige. konneks modregning er at betragte som en
”indsigelse” fra det retsforhold, som de to fordringer - mod- og
hovedfordring - vedrører.
i relation til konneks modregning har stiftelsestidspunktet alene betydning
som det tidspunkt, hvor ”indsigelsen” vedrørende det fælles retsforhold for
de to fordringer konstateres.
selskabets opfattelse
kurator har fremsat påstand om, at modregningen ophæves, og at
momstilgodehavendet udbetales til konkursboet.
skat har ved sin afgørelse foretaget konneks modregning, således at
konkursboets godkendte momstilgodehavende for tab på debitorer er
reduceret med i alt kr. 27.500. der er således efter konkursen konstateret tab
på debitorer, hvor faktureringen er sket i henholdsvis 4. kvartal 2008 og 1.
kvartal 2009. som følge af skyldig moms hidrørende fra de pågældende
perioder har skat foretaget konneks modregning.
modregningen er uberettiget. i dommen ufr 1986.718 ø udtalte østre
landsret, at:
             ”[...]fradrag for tab sker [...] i den periode, hvor tabet
             konstateres.”
østre landsret afviste på denne baggrund skats modregning hen over
dekretdagen. på baggrund af dommen har det været fast praksis at udbetale
momsrefusion på tab på debitorer på trods af, at momsen ikke er afregnet til
                               - 6 -
skat. det understøttes desuden af momsvejledningen 2011-2, afsnit
g.1.6.4, hvor følgende er anført:
            ”det betyder, at et konkursbo er berettiget til at foretage
            momsmæssig regulering, hvis tabet på forretningsdebitorer først
            har kunnet konstateres og gøres gældende efter konkursens
            indtræden, se østre landsrets dom af 28. april 1986.”
i den juridiske vejledning 2012-1, afsnit g.a.3.1.4.3.3, vedrørende konneks
modregning henvises der til ufr 1997.1638 h. i dommen udtalte østre
landsret, at:
            ”[...] modregning vedrørende momskrav alene kan ske som
            konneks      modregning,     når     kravene    vedrører    samme
            afgiftsperiode.”
da det i ufr 1986.718 ø er fastslået, at fradrag for tab skal henføres til den
periode, hvor tabet konstateres, må ufr 1997.1638 h føre til, at der ikke kan
ske konneks modregning, idet kravene ikke vedrører samme afgiftsperiode.
således er skats krav stiftet før dekretet, mens boets krav er stiftet efter
dekretet og dermed i en anden afgiftsperiode.
det bestrides således, at der herudover skulle bestå yderligere adgang til
konneks modregning. der henvises desuden til betænkning nr. 983-1983, s.
33, hvor følgende anføres vedrørende konkurslovens § 15 (og § 42):
            ”der har altid i dansk ret været anerkendt en adgang til
            modregning mellem nært forbundne krav, nemlig i tilfælde hvor
            det kan være mere naturligt at tale om indsigelser end om
            modregning, og det er ikke meningen med den her foreslåede
            bestemmelse at foretage nogen ændring heri. udvalget har
            overvejet til den foreslåede bestemmelse i § 15 om afskæring af
            modregning at føje en regel om, at modregning dog kunne ske,
            f.eks., hvis der er en særlig sammenhæng mellem kravene, eller
            hvis fordringerne udspringer af samme retsforhold, men en sådan
            formulering kunne føre til en antagelse af, at modregning kan
            tillades i det i højesteretsdommen af 7. april 1982 omhandlede
            tilfælde en – situation som netop tilsigtes undgået.”
højesteretsdommen af 7. april 1982, ufr 1982.538 h, vedrører en situation,
hvor skat modregnede hen over fristdagen, hvilket var muligt på
daværende tidspunkt. denne situation ønskedes imidlertid ikke opretholdt.
det bemærkes desuden, at der i forbindelse med ændringen af konkursloven
i 1984 blev anført følgende i forarbejderne til lovforslaget (lff 1984-02-07
nr. 10):
            ”2.4. efter den gældende regel i konkurslovens § 42 kan en
            kreditor modregne tidligere stiftede krav mod skyldneren i krav,
            som skyldneren erhverver under en betalingsstandsning mod den
            pågældende kreditor. dette har fra flere sider været kritiseret, jfr.
                                - 7 -
             nærmere betænkning nr. 983, side 27-29. navnlig har det givet
             anledning til kritik, at det offentlige har modregnet krav mod
             skyldneren i krav, som skyldneren erhverver mod det offentlige
             under betalingsstandsningen, f.eks. krav på udbetaling af negativt
             momstilsvar. i den forbindelse har det været anført, at disse
             regler om modregning har vanskeliggjort eller hindret
             rekonstruktion af betalingsstandsningsramte virksomheder.
             der har ikke været enighed i udvalget om spørgsmålet om
             udformningen af reglerne om modregning.
             et flertal i udvalget stiller forslag om, at den gældende
             retstilstand ændres, således at der indføres regler, der afskærer
             kreditorer fra at modregne krav, der er erhvervet før fristdagen, i
             krav, som skyldneren har erhvervet efter fristdagen. med henblik
             herpå foreslår et flertal en særlig regel om modregning under
             betalingsstandsning i lovudkastets § 15, stk. 1, 2. pkt. samt en
             ændring af konkurslovens § 42.
             et mindretal i udvalget peger bl.a. på, at antallet af modregninger
             i de nævnte tilfælde har været beskedent, og at der ikke er
             forekommet tilfælde, hvor en foretaget modregning har hindret
             en virksomhedsrekonstruktion eller en kreditorordning.
             mindretallet finder endvidere ikke, at modregningsadgangen
             indebærer en fortrinsstilling for det offentliges krav.
             der henvises om flertallets og mindretallets opfattelser til
             betænkningen, side 29 ff.
             justitsministeriet finder, at mulighederne for rekonstruktion af
             virksomheder, der er trådt i betalingsstandsning, vil kunne
             forbedres, såfremt der gennemføres de af udvalgsflertallet
             foreslåede begrænsninger i modregningsadgangen. en sådan
             begrænsning, ikke mindst af det offentliges muligheder for
             modregning i forbindelse med betalingsstandsning og udsættelse
             med afgørelser om konkurs, vil således kunne have en
             beskæftigelsesfremmende virkning. justitsministeriet kan således
             tiltræde udvalgsflertallets synspunkter og forslag. den foreslåede
             regel i konkurslovens § 16, stk. 1, 3. pkt., og lovforslagets § 1,
             nr. 12-13, er udformet i overensstemmelse hermed.”
det var således justitsministeriets opfattelse, at en ændring af § 42 skulle
begrænse det offentliges mulighed for modregning.
skat juras udtalelse
det er ifølge retspraksis en forudsætning for anvendelsen af momslovens §
27, stk. 6, om fradrag for tab på vederlag for en momspligtig ydelse, at der er
sket afregning over for skat af den moms, som leverancen har udløst, jf.
skm2010.246.br. da selskabet har angivet, men ikke afregnet moms for de
varer og ydelser, som den anfører at have leveret, for de omhandlede
                                 - 8 -
perioder, kan der af denne grund ikke foretages fradrag i afgiftsgrundlaget i
medfør af bestemmelsen, idet det bemærkes, at selskabet ikke har lidt et tab.
på denne baggrund er grundlaget for den foreliggende klage tvivlsomt.
derudover bemærkes særligt i relation til spørgsmålet om konneks
modregning, at det af landsskatterettens kontors forslag til afgørelse
fremgår, at landsskatterettens kontor lægger til grund, at skats momskrav
er stiftet ved udløbet af de pågældende afregningsperioder henholdsvis den
1. januar 2009 og den 1. april 2009. det fremgår endvidere, at
landsskatterettens kontor lægger til grund, at stiftelsestidspunktet for
fradraget for tab efter momslovens § 27, stk. 6, er den 16. december 2011. på
denne baggrund er det landsskatterettens kontors opfattelse, at der ikke er
den fornødne konneksitet mellem kravene, fordi der ikke er tale om krav, der
vedrører samme afgiftsperiode, og at konneks modregning derfor er
udelukket.
det bemærkes hertil, at der er konstateret et tab på debitorer i december
2011. dette tab er imidlertid opstået som følge af en momspligtig leverance,
som relaterer sig til momsperioder, der ligger forud for afgiftsperioden 4.
kvartal 2011. der er således ikke sket nogen selvstændig momspligtig
leverance i december 2011. tværtimod er der tale om, at momsen af
leverancen er angivet i 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009.
konneksitet betyder, at fordringerne skal udspringe af det samme
retsforhold. i forhold til moms betyder dette, at konneksiteten skal ligge
inden for samme momsperiode, da momsperioder opgøres periodevis. dette
er netop tilfældet her.
da såvel konkursboets krav i form af foreløbigt fradrag for tab på debitorer,
hvor moms af leverancen er angivet i 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009, som
skats krav på skyldig moms for samme perioder således består i kraft af
samme retsforhold, er der grundlag for konneks modregning.
konneks modregning kan foretages på det tidspunkt, hvor fordringerne stod
over for hinanden som udjævnelige, hvorfor modregning er sket for de
nævnte kvartaler.
skats afgørelse om modregning er således sket i overensstemmelse med
gældende regler og praksis vedrørende konneks modregning. der er derfor
ikke grundlag for en tilsidesættelse af den foretagne modregning i
konkursboets momstilgodehavende.
hvis landsskatterettens kontors synspunkt følges, vil konneksiteten miste
sin betydning, da man i så fald kun vil kunne finde meget få eksempler på
konneksitet i momsmæssig henseende på insolvensrettens område.
på retsmødet anførte skat jura vedrørende anvendelsen af momslovens §
27, stk. 6, at der i tiden efter byrettens dom i skm2010.246.br har bestået
en vis tvivl om forståelsen af udtrykket ”afregnet”. tvivlen har bestået i,
hvorvidt udtrykket ”afregnet” skal forstås således, at momstilsvaret skal
                               - 9 -
være angivet til skat, men ikke nødvendigvis betalt til skat, eller om
udtrykket ”afregnet” indebærer, at der kan stilles krav om, at momstilsvaret
ikke blot skal være angivet til skat, men rent faktisk også betalt til skat.
denne tvivl vedrørende forståelsen af udtrykket er også kommet til udtryk i
den foreliggende sag. skat har således i sin afgørelse af 16. december 2011
anført, at det er skats opfattelse, at den af byretten anførte betingelse om,
at den salgsmoms, der søges fradrag for, skal være afregnet, som minimum
indebærer, at salgsmomsen skal være angivet over for skat.
det er imidlertid nu skat juras vurdering, at den opfattelse af spørgsmålet
om forståelsen af udtrykket ”afregnet”, som skat tidligere har givet udtryk
for, ikke længere kan fastholdes. dette skal navnlig ses i lyset af
landsskatterettens kendelse af 20. september 2013 (j.nr. 12-0189989)
angående selskabet. landsskatteretten lagde i sin kendelse til grund, at
selskabet ikke havde angivet og afregnet moms for 4. kvartal 2009.
landsskatteretten bemærkede i forlængelse heraf, at det ifølge praksis er en
forudsætning for anvendelsen af momslovens § 27, stk. 6, at der er sket
afregning af den salgsmoms, som leverancen har udløst. landsskatteretten
henviste i den forbindelse til skm2010.246.br og bemærkede, at der ikke
var angivet eller afregnet moms for de varer og ydelser, som selskabet havde
leveret, og at der allerede af den grund ikke kunne foretages fradrag i
afgiftsgrundlaget i medfør af bestemmelsen i momsloven. landsskatteretten
bemærkede endvidere, at selskabet ikke havde lidt noget tab.
den foreliggende sag skal derfor i relation til spørgsmålet om anvendelsen af
momslovens § 27, stk. 6, bedømmes i lyset af landsskatterettens kendelse af
20. september 2013, idet selskabet ikke kan støtte ret på formuleringen i den
påklagede afgørelse om, at det er tilstrækkeligt, at momsen alene er angivet
og ikke afregnet.
selskabets bemærkninger til skat juras udtalelse
skat jura har anført, at det ifølge retspraksis er en forudsætning for
anvendelse af momslovens § 27, stk. 6, om fradrag for tab på debitorer, at
der er sket afregning af momsen overfor skat, jf. skm2010.246.br.
skat jura har endvidere anført, at grundlaget for den foreliggende klage
derfor er tvivlsomt. det fremgår ikke klart, hvor skat jura vil hen med
dette nye synspunkt. herunder om skat jura mener, at dette nye synspunkt
bør være afgørende for landsskatterettens bedømmelse af sagen.
skat juras synspunkt kan ikke tillægges vægt ved afgørelse af sagen.
klagesagen for landsskatteretten vedrører således alene spørgsmålet om
konneks modregning – og ikke om selskabet i det hele taget havde krav på
tilbagebetaling af moms for tab på debitorer, hvilket hidtil har været
ubestridt.
                              - 10 -
skat har således med sin afgørelse af 16. december 2011 truffet positiv
afgørelse om, at selskabet er berettiget til tilbageførsel af salgsmoms angivet
i perioden fra 4. kvartal 2008 til 3. kvartal 2009.
da skat traf denne afgørelse, var skat fuldt ud bekendt med den
byretsdom, som der nu henvises til i skat juras udtalelse. dette fremgår
med al tydelighed af skats afgørelse.
i sin hidtidige praksis har skat da også selv erkendt, at dommen i
skm2010.246.br enten er forkert eller kun har ganske beskeden
præjudikatsværdi som følge af sagens særlige omstændigheder.
dette fremgår både af skats afgørelse og af skats e-mail til selskabet af
16. september 2011, hvori skat anfører:
             ”som du vil kunne se af vores forslag til afgørelse, er vi af den
             opfattelse, at det er en betingelse for at få fradrag for tab på
             debitorer i henhold til momslovens § 27, stk. 6, at tabet er
             konstateret. desuden er det en forudsætning, at der er foretaget
             en momspligtig leverance, jf. momslovens §, og at tilsvaret er
             angivet, jf. skm.2010.246br. derimod kan der ikke opstilles en
             betingelse om, at tilsvaret skal være betalt.”
denne udtalelse er da også helt i overensstemmelse med skats juridiske
vejledning 2013-2, afsnit d.a.8.1.1.6.2 (kort om tab på debitorer), hvor det
trods byretsdommen fra 2010 fortsat anføres at:
”tab på debitorer kan altså fradrages i momsgrundlaget, når følgende
betingelser er opfyldt:
             • leverancen er momsbelagt. se skm2001.33.lsr.
             • momsen er angivet. se skm2005.294.lsr,
                skm2010.246.br og skm2012.380.lsr.
             • tabet vedrører leverede varer og ydelser. se nærmere herom i
                afsnit d.a.8.1.1.6.3.
             • tabet er konstateret. se nærmere herom i afsnit
                d.a.8.1.1.6.4.”
skat juras nye synspunkt er derfor både i strid med skats egen afgørelse
og med skats hidtidige autoritative fortolkning af reglerne. i det omfang
skat juras synspunkt blev lagt til grund, ville der derfor være tale om en
ændring af administrativ praksis, som ikke kan gennemføres til ugunst for
selskabet.
hertil kommer, at skat juras nye synspunkt under alle omstændigheder
ikke kan anses for en afledt ændring af det påklagede
modregningsspørgsmål, jf. skatteforvaltningslovens § 45.
denne del af skat juras udtalelse kan derfor ikke tillægges vægt ved
                                - 11 -
afgørelsen af sagen, som alene omhandler skats adgang til at foretage
modregning overfor selskabet.
for så vidt angår skat juras bemærkninger til spørgsmålet om konneksitet,
henvises i det hele til det tidligere anførte.
den af skat jura hævdede fortolkning er i åbenbar strid med retspraksis fra
både højesteret og østre landsret og med forarbejderne til konkursloven.
på retsmødet anførte repræsentanten, at skm2010.246.br ikke er
sammenlignelig med nærværende sag, idet skm2010.246.br omhandlede et
kommanditselskab og et anpartsselskab, hvor der var personsammenfald i
ejerkredsen, hvor der ikke var sket angivelse eller afregning af moms til
tiden, og hvor selskabernes formål reelt gik ud på at skabe fradrag for tab på
debitorer. den situation er der ikke tale om i nærværende sag, idet selskabet
har angivet og delvist afregnet momsen.
landsskatterettens afgørelse
ifølge konkurslovens § 42, stk. 1, kan den, som på fristdagen havde en
fordring på skyldneren, benytte den til modregning med dens fulde beløb
over for en fordring, som da tilkom skyldneren, medmindre modregning var
udelukket på grund af fordringens beskaffenhed. det følger videre af
konkurslovens § 42, stk. 2, at stk. 1 ligeledes finder anvendelse på fordringer
stiftet efter fristdagen. modregning kan derimod ikke ske mellem fordringer,
der er stiftet på tværs af fristdagen.
skats momskrav for 4. kvartal 2008 blev stiftet den 1. januar 2009 ved
udløbet af afregningsperioden. ligeledes blev skats momskrav for 1.
kvartal 2009 stiftet den 1. april 2009.
det lægges til grund for afgørelsen, at fristdagen var den 28. oktober 2009,
jf. konkurslovens § 1, stk. 3.
følgende fremgår af momslovens § 27, stk. 6:
              ”stk. 6. i afgiftsgrundlaget kan fradrages 80 pct. af konstaterede
              tab på uerholdelige fordringer vedrørende leverede varer og
              ydelser. såfremt fordringerne senere betales helt eller delvis, skal
              80 pct. af modtagne beløb medregnes i afgiftsgrundlaget,
              medmindre betalingen opnås efter konkurslovens § 96.”
det fremgår af østre landsrets dom af 28. april 1986, gengivet i ufr
1986.718 ø, at stiftelsestidspunktet for fradrag for tab på debitorer er, når
tabet konstateres, jf. dagældende momslovs § 13 (nugældende § 27, stk. 6).
det fremgår af momsvejledningen 2011-2, afsnit g.1.6.1, at tabet kan
konstateres, når debitorens konkursbo er afsluttet. hvis konkursboet ikke er
afsluttet, kan der alligevel gives et foreløbigt fradrag, hvis konkursboet har
erklæret, at der ikke forventes at blive dividende til kreditoren i henhold til
konkurslovens §§ 124 og 125, jf. momsvejledningen 2011-2, afsnit g.1.6.2.
                                            - 12 -
              konkursboet efter debitoren var ikke afsluttet på datoen for skats
              afgørelse, men skat anerkendte et foreløbigt fradrag, fordi konkursboet
              havde erklæret, at der ikke ville blive dividende til simple kreditorer, jf.
              konkurslovens §§ 124 og 125.
              stiftelsestidspunktet for fradraget for tab efter momslovens § 27, stk. 6, var
              således den 16. december 2011.
              modregningen er således foretaget mellem fordringer, der er stiftet på tværs
              af fristdagen. der kan derfor som udgangspunkt ikke ske modregning, jf.
              konkurslovens § 42.
              imidlertid følger det af retspraksis, at der kan ske modregning for et krav
              stiftet inden fristdagen med et krav stiftet efter fristdagen, når kravene er
              konnekse, jf. højesterets afgørelse af 8. november 1978, gengivet i ufr
              1979.6 h. endvidere fremgår det af højesterets afgørelse af 13. oktober
              1997, gengivet i ufr 1997.1638 h, at der alene kan ske modregning med
              momskrav, der vedrører samme afgiftsperiode.
              højesterets afgørelse af 13. oktober 1997 må forstås således, at denne
              begrænsning i adgangen til modregning hen over fristdagen også gælder for
              momskrav, der i øvrigt må anses for at udspringe af samme retsforhold.
              skats krav på moms vedrører afgiftsperioderne 4. kvartal 2008 og 1.
              kvartal 2009, og konkursboets krav på momstilgodehavende vedrører
              afgiftsperioden 4. kvartal 2011, jf. ufr 1986.718 ø. der er således ikke tale
              om krav, der vedrører samme afgiftsperiode, jf. ufr 1997.1638 h.
              der kan derfor ikke ske modregning i konkursboets momstilgodehavende til
              delvis dækning af moms for 4. kvartal 2008 og 1. kvartal 2009.
              skats afgørelse ændres derfor i overensstemmelse hermed.”
efter landsskatterettens afgørelse i sagen mod ventus traf skatteankestyrelsen den 31. marts
2014 afgørelse i sagen mod murerfirmaet søren jonasen a/s under konkurs (herefter
murerfirmaet). skatteankestyrelsen ændrede skats afgørelse, således at modregningen
ophæves, og begrundelsen herfor er i det væsentlige enslydende med begrundelsen i
landsskatterettens afgørelse. af afgørelsen fremgår følgende om sagens faktiske oplysninger:
              ”…
              faktiske oplysninger
              murerfirmaet søren jonasen a/s (herefter selskabet) sendte den 1. december
              2010 en faktura til hjem a/s (herefter debitoren) på 158.831,25 kr., hvoraf
              salgsmomsen udgjorde 31.766,25 kr. debitoren betalte ikke fakturaen.
                                             - 13 -
               debitoren blev erklæret konkurs den 22. december 2010.
               selskabet angav den 25. januar 2011 moms for 4. kvartal 2010. angivelsen
               udviste moms til betaling på 523.024 kr. det fremgik af angivelsen, at
               salgsmoms af fakturaen til debitoren på 31.766,25 kr. var medtaget. selskabet
               betalte ikke den angivne moms.
               selskabet blev ved dekret af 31. marts 2011 taget under konkursbehandling på
               baggrund af begæring modtaget den 29. marts 2011.
               i cirkulæreskrivelse af 19. april 2011, jf. konkurslovens § 125, stk. 2, oplyste
               kurator i konkursboet efter debitoren, at der ikke forventedes dividende til
               simple kreditorer, jf. konkurslovens § 97.
               selskabets kurator anmodede den 1. juli 2011 skat om refusion af
               salgsmoms på 31.766,25 kr. af tilgodehavendet hos debitoren.
               ved afgørelse af 23. april 2012 imødekom skat anmodningen og
               underrettede samtidig om, at der var sket modregning i den skyldige moms for
               4. kvartal 2010 (den påklagede afgørelse).
               …”
supplerende oplysninger
det fremgår af sagen, at murerfirmaet søren jonasen a/s og ventus luftteknik aps var
momsregistrerede selskaber, men at registreringsforholdet blev afsluttet ved afsigelsen af
konkursdekreterne.
af oversigter over murerfirmaet søren jonasen a/s’ udgående og indgående moms for 4.
kvartal 2010 fremgår, at selskabet i perioden har haft en samlet salgsmoms på 809.621 kr. og
en samlet købsmoms på 282.955 kr. selskabets momstilsvar for perioden udgør differencen
mellem de to beløb fratrukket energiafgift m.v. på 3.642 kr., i alt 523.024 kr.
det fremgår af en kontospecifikation over salgsmoms for perioden, at faktura nr. 263 af 1.
december 2010 indgår i den samlede opgørelse med 31.766,25 kr.
af brevet fra kurator, advokat flemming jensen, af 1. juli 2011 til skat fremgår, at
konkursboet anmoder om at få refunderet momsbeløbet, og at beløbet fremkommer således:
               ”...
               faktura nr. 263 kr. 158.831,25 – moms heraf                      kr. 31.766,25
                                               - 14 -
               i alt                                                               kr. 31.766,25
               ...”
af oversigter over ventus luftteknik aps’ udgående og indgående moms for 4. kvartal 2008
fremgår, at selskabet har haft en samlet salgsmoms på 675.185 kr. og en samlet købsmoms på
361.195 kr. selskabets momstilsvar for perioden udgør differencen mellem de to beløb i alt
313.990 kr.
der er enighed om, at en del af momstilsvaret er udlignet ved indbetalinger og skats
modregning forud for konkursen, og at ventus’ momsrestance for perioden udgør 61.245 kr.
det fremgår af en kontospecifikation over salgsmoms for perioden, at faktura nr. 875 af 20.
december 2008 til carl christensen & co a/s indgår i den samlede opgørelse med 25.000 kr.
retsgrundlag
momsloven
momslovens § 27 vedrører afgiftsgrundlaget ved levering af varer og ydelser. af
bestemmelsens stk. 6 fremgår følgende:
               ”i afgiftsgrundlaget kan fradrages 80 pct. af konstaterede tab på uerholdelige
               fordringer vedrørende leverede varer og ydelser. fradraget foretages, når tabet
               konstateres, jf. dog § 66 g, stk. 3. såfremt fordringerne senere betales helt eller
               delvis, skal 80 pct. af modtagne beløb medregnes i afgiftsgrundlaget,
               medmindre betalingen opnås efter konkurslovens § 96. beløbet medregnes i
               den afgiftsperiode, hvor betalingen finder sted, jf. dog § 66 g, stk. 3.”
momslovens § 27, stk. 6, gennemfører artikel 90 i rådets direktiv 2006/112/ef af 28.
november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, der er sålydende:
               ”1. i tilfælde af annullation, afbestilling, ophævelse, ikke-betaling eller kun
               delvis betaling eller afslag i prisen efter det tidspunkt, hvor transaktionen har
               fundet sted, nedsættes afgiftsgrundlaget tilsvarende på betingelser, som
               fastsættes af medlemsstaterne.
               2. for så vidt angår ikke-betaling eller kun delvis betaling kan medlemsstaterne
               dog fravige stk. 1.”
                                             - 15 -
af den dagældende momsvejledning fra 2009, afsnit g.1.6.4, fremgår blandt andet følgende:
               ”g.1.6.4 andre tab
              ...
              konkursboer
              når der afsiges konkursdekret over en registreret virksomhed, og boet bliver
              registreret for videreførelse eller afvikling af virksomheden, skal de
              momspligtige leverancer, der er foretaget indtil konkursen, henføres til
              virksomhedens momsregnskab og medregnes til momsgrundlaget for tiden
              indtil konkursen.
              fradrag i momsgrundlaget for konstaterede tab på uerholdelige fordringer for
              sådanne leverancer, som har fundet sted indtil konkursen, skal henføres til den
              momsperiode, hvor tabet er konstateret.
              det betyder, at et konkursbo er berettiget til at foretage momsmæssig
              regulering, hvis tabet på forretningsdebitorer først har kunnet konstateres og
              gøres gældende efter konkursens indtræden, se østre landsrets dom af 28. april
              1986.”
af den juridiske vejledning 2014-g.a.3.1.4.3.3, fremgår blandt andet følgende:
               ”g.a.3.1.4.3.3 tvungen konneks modregning
              ...
              betingelser for tvungen konneks modregning
              begrebet konneksitet i forholdet mellem to skattekrav er nærmere belyst i tfs
              2000.748 vld. skatteministeriet havde påstået konneksitet, da modfordringen
              (krav på skat udsprunget af ligningsmæssig forhøjelse) og hovedfordringen
              (krav på overskydende skat) hidrørte fra samme indkomstår. skatteministeriet
              gjorde ikke gældende, at de to krav derudover stod i nærmere forbindelse med
              hinanden.
              landsretten fandt, at det ligger uden for den naturlige forståelse af begrebet
              konneksitet at betegne samtlige skattekrav fra eller mod en skatteyder, der
              angår samme indkomstår, som vedrørende samme retsforhold. den skete
              modregning var derfor uberettiget.
              dommen medfører en vis indsnævring af begrebet konneksitet. hvis der er tale
              om det samme indkomstår, er det således nødvendigt at se nærmere på de
              modstående kravs karakter. disse må angå det samme underforhold, fx
              skiftende ansættelse af et fradrag.
                                              - 16 -
              det betyder fx, at positiv moms og negativ moms, der vedrører samme
              afregningsperiode, er konnekse krav. se ufr 1997.1638 hd. det fremgår af
              dommen, at modregning af momskrav alene må ske som konneks modregning,
              når kravene vedrører samme afgiftsperiode.”
konkursloven
konkurslovens § 42 har følgende ordlyd:
              "den, som på fristdagen havde en fordring på skyldneren, kan, selv om
              fordringen ikke var forfalden, benytte den til modregning med dens fulde beløb
              over for en fordring, som da tilkom skyldneren, medmindre modregning var
              udelukket på grund af fordringernes beskaffenhed.
              stk. 2. modregning mellem fordringer, som begge er erhvervet efter fristdagen,
              men inden konkursdekretets afsigelse, kan ske efter reglerne i stk. 1.
              stk.3. en fordring på skyldneren, som er erhvervet fra tredjemand ved
              overdragelse eller retsforfølgning senere end tre måneder før fristdagen, kan
              ikke anvendes til modregning over for en fordring, som skyldneren havde, da
              den anden erhvervede sin fordring. det samme gælder, hvis erhvervelsen er
              sket tidligere og erhververen da indså eller burde indse, at skyldneren var
              insolvent.
              stk. 4. modregning kan ikke ske, hvis skyldnerens krav mod fordringshaveren
              er erhvervet under sådanne omstændigheder, at erhvervelsen i forbindelse med
              modregning må sidestilles med en omstødelig betaling.”
konkurslovens § 42 blev ændret ved lov nr. 187 af 9. maj 1984 om ændring af konkursloven,
gældsbrevsloven og lov om retsafgifter (betalingsstandsning, gældssanering m.v.). i de
almindelige bemærkninger til lovforslaget anføres blandt andet følgende, jf. folketingstidende
1983-84, 2. samling, tillæg a, side 619, punkt 2.4.:
              ”efter den gældende regel i konkurslovens § 42 kan en kreditor modregne
              tidligere stiftede krav mod skyldneren i krav, som skyldneren erhverver under
              en betalingsstandsning mod den pågældende kreditor. dette har fra flere sider
              være kritiseret, jfr. nærmere betænkning nr. 983, side 27-29. navnlig har det
              givet anledning til kritik, at det offentlige har modregnet krav mod skyldneren i
              krav, som skyldneren erhverver mod det offentlige under
              betalingsstandsningen, f.eks. krav på udbetaling af negativt momstilsvar. i den
              forbindelse har det været anført, at disse regler om modregning har
              vanskeliggjort eller hindret rekonstruktion af betalingsstandsningsramte
              virksomheder.”
                                                - 17 -
af betænkning nr. 983/1983 om betalingsstandsning, punkt g, side 33, fremgår blandt andet
følgende om kreditorernes mulighed for modregning:
                  "der har altid i dansk ret været anerkendt en adgang til modregning mellem
                  nært forbundne krav, nemlig i tilfælde hvor det kan være mere naturligt at tale
                  om indsigelser end om modregning, og det er ikke meningen med den her
                  foreslåede bestemmelse at foretage nogen ændring heri. udvalget har overvejet
                  til den foreslåede bestemmelse i § 15 om afskæring af modregning at føje en
                  regel om, at modregning dog kunne ske, f.eks. hvis der er en særlig
                  sammenhæng mellem kravene, eller hvis fordringerne udspringer af samme
                  retsforhold, men en sådan formulering kunne føre til en antagelse af, at
                  modregning kan tillades i det i højesteretsdommen af 7. april 1982 omhandlede
                  tilfælde en – situation som netop tilsigtes undgået."
procedure
det er for landsretten ubestridt, at skats modkrav på skyldig moms er stiftet forud for
fristdagen i konkursboerne, mens konkursboernes hovedkrav i medfør af momslovens § 27,
stk. 6, er stiftet efter fristdagen.
det er videre ubestridt, at skat ikke kan foretage modregningen med hjemmel i
konkurslovens § 42, da kravene er stiftet på hver sin side af fristdagen.
skatteministeriet har over for konkursboerne overordnet gjort gældende, at skat efter de
almindelige regler om konneks modregning var berettiget til at modregne med sit krav på
skyldig moms stiftet forud for fristdagen over for konkursboets krav om fradrag for tab på
debitorer i medfør af momslovens § 27, stk. 6, stiftet efter fristdagen.
konkurslovens § 42 er ikke til hinder for modregning mellem krav stiftet på hver sin side af
fristdagen, når kravene er konnekse, jf. f.eks. ufr1979.6/2h, og det gælder også momskrav.
konneksitet beror på en konkret vurdering af, om der er en vis nærmere forbindelse mellem
kravene, og det er ikke en betingelse for momskravs konneksitet, at der efter momslovens
regler kan ske periodisering af kravene til samme afgiftsperiode.
konkursboet er ikke momsregistreret, og konkursboets krav udspringer af en specifik
salgsmoms angivet for en leverance foretaget i en momsperiode, for hvilken det skyldige
                                              - 18 -
momstilsvar ikke eller kun for en del er betalt. da konkursboets anmodninger efter
momslovens § 27, stk. 6, således angår et fradrag i afgiftsgrundlaget vedrørende en leverance
fra en periode, hvor der fortsat består et krav på skyldig moms, har kravene en sådan nær
sammenhæng, at de må anses for konnekse. det ville være stødende, hvis skat skulle være
forpligtet til at udbetale refusion vedrørende et momsbeløb, som ikke er indbetalt, idet
konkursboet derved vil blive beriget på bekostning af skat, som alene ville have et simpelt
krav på dividende i boerne af den ikke betalte salgsmoms.
der er ikke i ufr1986.718ø taget stilling til spørgsmålet om konneks modregning med
momskrav. ufr1997.1638h vedrørte forskellige transaktioner i forskellige afgiftsperioder, og
der er ikke i dommen støtte for generelt at afskære modregning hen over fristdagen af
momskrav, der har en særlig sammenhæng eller udspringer af samme retsforhold.
skatteministeriet har særligt for så vidt angår ventus gjort gældende, at det er uden betydning,
at der er sket delvis indbetaling af momstilsvaret i 4. kvartal 2008, når konkursboets krav på
tabsfradrag kan henføres til den afgiftsperiode, hvor den underliggende leverance blev
foretaget, og hvor der er et ubetalt momskrav, der dækker det pågældende momsbeløb.
ventus har overordnet gjort gældende, at skat ikke var berettiget til at foretage modregning
over for boets krav på tilbagebetaling af moms, idet konkurslovens § 42 er til hinder for
modregning mellem momskrav hidrørende fra forskellige afgiftsperioder på hver sin side af
fristdagen. det er således fastslået i dommen ufr1997.1638h, at momskrav kun kan være
konnekse i det omfang, de vedrører samme afgiftsperiode.
der er heller ikke i øvrigt – når der bortses fra de forskellige afgiftsperioder – en sådan
sammenhæng mellem konkursboets krav efter momslovens § 27, stk. 6, og skats krav
vedrørende skyldig moms forud for konkursen, at betingelserne for konneks modregning ville
være opfyldt. som det fremgår af ufr1986.718ø, kan konkursboets tilbagebetalingskrav ikke
anses for at udspringe af transaktioner gennemført i en tidligere afgiftsperiode, men er en
selvstændig momsmæssig begivenhed, hvor konkursboets krav er opstået som følge af
konstateringen af et tab. hvor ventus’ krav mod sin debitor hviler på en privatretlig aftale,
bygger skats krav mod ventus på offentligretlige regler, og de kan således ikke anses for at
udspringe af samme retsforhold. skat har ved sin afgørelse i øvrigt anerkendt adgangen til
                                               - 19 -
fradrag i medfør af momslovens § 27, stk. 6, og skat kan derfor ikke til støtte for
modregning påberåbe sig, at kravet ikke er betalt. nægtelse af modregning vil ikke være
stødende og vil i øvrigt være i overensstemmelse med skatteministeriets hidtidige forståelse
af reglerne, jf. herved den juridiske vejledning 2014-g.a.3.1.4.
konkursboets krav på tilbagebetaling af moms vil heller ikke konkret kunne henføres til
skats krav på skyldig moms, idet det ikke er muligt at fastslå, hvilke transaktioner der
ligger til grund for nettomomstilsvaret for en given afgiftsperiode, herunder hvilken del af
salgsmomsen der allerede er udlignet ved købsmoms, betaling eller skats modregning forud
for konkursen. konkursboet har allerede betalt størsteparten af momstilsvaret for 4. kvartal
2008, og skatteministeriet har ikke løftet bevisbyrden for, at den resterende skyldige moms
for perioden kan henføres til salgsmomsen vedrørende den pågældende faktura til carl
christensen & co a/s, der kun er en ud af en række fakturaer til dette selskab. der kan højest
blive tale om delvis modregning efter forholdet mellem restancen og den samlede salgsmoms.
anerkendelse af en modregningsadgang helt eller delvist ville under alle omstændigheder
medføre en betydelig administrativ belastning og en væsentlig retsusikkerhed. dette gælder
særligt, idet skat ikke har udarbejdet retningslinjer på området.
murerfirmaet har tilsluttet sig de synspunkter, der er fremsat af ventus.
murerfirmaet har endvidere gjort gældende, at konkurslovens § 42 har karakter af en
hovedregel, hvorefter modregning ikke kan ske. der skal således foreligge særlige
omstændigheder for at fravige forbuddet i konkurslovens § 42 mod modregning af fordringer
stiftet på hver sin side af fristdagen, og sådanne omstændigheder er ikke til stede. det vil ikke
i sig selv være tilstrækkeligt, at kravene er konnekse.
det er i øvrigt fastslået i dommen ufr1997.1638h, at momskrav kun kan være konnekse i det
omfang, de vedrører samme afgiftsperiode.
landsrettens begrundelse og resultat
efter momslovens § 27, stk. 6, kan der i afgiftsgrundlaget fradrages 80 pct. af konstaterede
tab på uerholdelige fordringer vedrørende leverede varer og ydelser. i overensstemmelse
                                              - 20 -
hermed skal fradraget efter den dagældende momsvejledning, afsnit g.1.6.4., henføres til den
momsperiode, hvor tabet er konstateret.
de sagsøgte konkursboer er ikke momsregistrerede, og boerne har derfor anmodet om
refusion af momsbeløbet vedrørende de pågældende fakturaer.
skat har imødekommet anmodningerne om tilbageførsel af salgsmoms vedrørende de
fakturaer, der er konstateret uerholdelige, idet skat dog samtidig har foretaget modregning
som følge af restancer vedrørende den afgiftsperiode, hvor de pågældende fakturaer er
momsangivet. modregningen er sket, uanset at afgiftsperioden ligger før fristdagen, og
konstateringen af uerholdelighed ligger efter fristdagen, idet skat har gjort gældende, at
fordringerne er konnekse.
konkurslovens § 42 er efter forarbejderne ikke til hinder for, at modregning kan ske efter
dansk rets almindelige regler, uden at bestemmelsens betingelser er opfyldt, f.eks. når der
består en særlig sammenhæng mellem fordringerne. bestemmelsen kan heller ikke antages at
være til hinder for, at en sådan modregning kan ske med hensyn til krav i medfør af
momslovgivningen. det fremgår således af forarbejderne til lov nr. 187 af 9. maj 1984 om
ændring af konkursloven, at ændringen af § 42, hvorved fristdagen blev skæringsdag, og
hvorved der skete en begrænsning af adgangen til modregning med momskrav, ikke tilsigtede
at afskære modregning mellem krav med en særlig sammenhæng.
uanset at fradrag efter momslovens § 27, stk. 6, henføres til den momsperiode, hvor
uerholdeligheden konstateres, har konkursboernes krav på refusion sammenhæng med den
afgiftsperiode, hvor den pågældende faktura blev angivet. kravet om refusion og skats
modkrav angår således samme retsforhold i den forstand, at de begge har grundlag i pligten til
momsangivelse og afgiftstilsvar med hensyn til den pågældende faktura.
hertil kommer, at momslovens § 27, stk. 6, efter sin udformning og sine forarbejder har det
formål og den virkning, at den afgiftspligtige kompenseres for tab som følge af momsen af en
dokumenteret uerholdelig fordring.
                                                - 21 -
der er således den særlige sammenhæng mellem kravene, at den reale grund for fradrag efter
momslovens § 27, stk. 6, svigter, såfremt der ikke er betalt moms med hensyn til den
pågældende faktura. det krav, som skat gør gældende (modkravet), angår således reelt det
beløb, der søges refunderet (hovedkravet).
modregningen har for så vidt lighed med en indsigelse. det kan i denne forbindelse ikke gøre
nogen forskel i adgangen til modregning, at skat ikke har afvist anmodningerne, men i
stedet foretaget modregning som sket.
det kan i den anførte situation heller ikke være afgørende, at tabet først har kunnet
konstateres og gøres gældende efter konkursen, og at kravet ubestridt først kan anses for
stiftet efter fristdagen. hverken dommen i ufr1986.718ø eller dommen ufr1997.1638h kan
antages at have taget stilling til en situation med en sammenhæng mellem hoved- og modkrav
som den foreliggende.
landsretten finder på denne baggrund, at der er en sådan sammenhæng mellem hovedkrav og
modkrav, at modregning kan ske uanset konkurslovens § 42, såfremt der med hensyn til den
oprindelige afgiftsperiode er en restance, der dækker refusionskravet, og som må antages at
vedrøre den pågældende faktura.
murerfirmaets krav angår en faktura, der er angivet i en afgiftsperiode, hvor det skyldige
momstilsvar i det hele ikke er afregnet.
ventus’ krav angår en faktura, der er angivet i en afgiftsperiode, hvor en del af momstilsvaret
ikke er afregnet. refusionskravet kan indeholdes i restancen, og det må have formodningen
for sig, at en fordring, der efterfølgende er konstateret uerholdelig, angår et sådant ikke
afregnet skyldigt momsbeløb for den pågældende afgiftsperiode. dette må gælde, uanset om
den ikke afregnede del af momstilsvaret udgør en beskeden del af den samlede salgsmoms i
perioden.
landsretten finder herefter, at betingelserne for modregning er opfyldt i forhold til begge de
sagsøgte konkursboer.
                                              - 22 -
landsretten tager derfor skatteministeriets påstande til følge.
sagerne er af skatteministeriet anset for principielle, idet de efter det oplyste har betydning
for et stort antal andre sager, som samlet angår et betydeligt beløb. hertil kommer, at
skatteministeriets synspunkter ikke afspejles i den juridiske vejledning, jf. herved den
juridiske vejledning 2014-g.a.3.1.4.
landsretten finder under disse omstændigheder, at der foreligger sådanne særlige grunde, at
sagsomkostningerne bør ophæves, jf. retsplejelovens § 312, stk. 3.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
murerfirmaet søren jonasen a/s under konkurs skal anerkende, at skat var berettiget til
over for konkursboet at modregne med 31.766,25 kr. for 4. kvartal 2010 i murerfirmaet søren
jonasen a/s’ momsskyld til skat for det nævnte kvartal.
ventus luftteknik aps under konkurs skal anerkende, at skat var berettiget til over for
konkursboet at modregne med 25.000 kr. for 4. kvartal 2008 i ventus luftteknik aps’
momsskyld til skat for det nævnte kvartal.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til nogen anden part.
