                       højesterets kendelse
                          afsagt onsdag den 23. august 2017
sag 20/2017
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat stig lynghøj nielsen, beskikket)
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 3. afdeling den 4. oktober 2016.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jens peter christensen, oliver talevski og kristian
korfits nielsen.
påstande
t har nedlagt påstand om, at vestre landsrets kendelse af 4. oktober 2016 ophæves, og at
sagen hjemvises til landsretten til realitetsbehandling.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
t blev den 11. september 2014 ved retten i randers fundet skyldig i overtrædelse af straffe-
lovens § 172, stk. 1, jf. § 171, og § 266 og idømt 60 dages betinget fængsel.
ved domsafsigelsen ankede hun til frifindelse, subsidiært formildelse.
ankemeddelelsen blev fremsendt til t den 24. september 2014 på hendes registrerede adresse
i tving i sverige. såvel det almindelige som det anbefalede brev blev modtaget retur hos an-
klagemyndigheden med bemærkningen ”return to sender fejladdress!”. det fremgik ved op-
slag på ”infotorg” den 16. oktober 2014, at t var registreret på den pågældende adresse.
                                                  - 2 -
ankesagen har flere gange været berammet til hovedforhandling, uden at det er lykkedes at
gennemføre denne. ankesagen har senest været berammet til hovedforhandling den 5. oktober
2016.
anklagemyndigheden anmodede den 16. juni 2016 svensk politi om at forkynde indkaldelsen
til retsmødet for t. i brev af 20. september 2016 oplyste svensk politi, at man syv gange for-
gæves havde forsøgt at forkynde indkaldelsen for t i perioden 1. august til 12. september
2016. svensk politi oplyste desuden, at en nabo havde oplyst, at t var flyttet til en anden by,
men at naboen ikke kendte den nye adresse. det blev endvidere oplyst, at svensk politi ikke
havde oplysninger om, at t var fraflyttet adressen i tving, og at forældrene telefonisk havde
oplyst, at de ikke vidste, hvor deres datter befandt sig.
af en mail af 2. oktober 2016 fra t til henholdsvis anklagemyndigheden og landsretten frem-
går bl.a., at hun ikke kunne møde den 5. oktober 2016 på grund af sygdom, og at landsretten
ville få en lægeerklæring, som dokumenterede lovligt forfald.
anklagemyndigheden anmodede ved brev af 3. oktober 2016 landsretten om at afvise ts anke
i medfør af retsplejelovens § 920, stk. 3, og om at træffe afgørelse herom forud for hovedfor-
handlingen den 5. oktober 2016. forsvareren protesterede herimod.
landsretten afsagde den 4. oktober 2016 kendelse om afvisning af anken i medfør af retsple-
jelovens § 920, stk. 3. i retsbogen hedder det bl.a.:
        ”anklagemyndigheden har anmodet om, at tiltaltes anke afvises i medfør af rets-
        plejelovens § 920, stk. 3, idet det ikke har været muligt på sædvanlig måde at for-
        kynde en indkaldelse for hende, fordi hun har skiftet bopæl eller opholdssted uden
        at give den nødvendige meddelelse herom. anklagemyndigheden har anmodet
        om, at landsretten tager stilling til anmodningen forud for hovedforhandlingen.
        advokat mikkel nielsen har på tiltaltes vegne protesteret mod afvisning af anken,
        og har blandt andet henvist til, at statsadvokaten er bekendt med tiltaltes mail-
        adresse og kunne have søgt oplysninger om, hvor hun kunne træffes, direkte hos
        hende. han har endvidere anført, at tiltalte er bekendt med tidspunktet for hoved-
        forhandlingen, og at der allerede af den grund ikke bør tages stilling til anmodnin-
        gen før hovedforhandlingen.
                                                  - 3 -
       det fremgår af advokat mikkel nielsens brev, at tiltalte i en sms den 3. oktober
       2016 kl. 17.09 over for ham har tilkendegivet, at hun er indlagt på sygehuset og
       derfor ikke kan møde den 5. oktober 2016 i viborg. tiltalte har i en mail af 4. ok-
       tober 2016 oplyst, at hun ikke kan komme til vestre landsret den 5. oktober
       2016, da hun er syg og indlagt på sygehuset. de samme oplysninger fremgår af
       brevet fra advokat vilhelm dickmeiss.
       på baggrund af de foreliggende oplysninger lægger landsretten til grund, at tiltalte
       ikke vil møde til hovedforhandlingen den 5. oktober 2016 kl. 9.00. det er derfor
       hensigtsmæssigt, at landsretten tager stilling til spørgsmålet om ankens afvisning
       efter retsplejelovens § 920, stk. 3, forud for hovedforhandlingen.
       landsretten afsagde
                                               kendelse:
       statsadvokaten har i sit brev af 3. oktober 2016 redegjort for sagens hidtidige for-
       løb og de seneste syv forsøg på at forkynde indkaldelse til hovedforhandlingen for
       tiltalte i perioden fra den 1. august til den 12. september 2016.
       på denne baggrund sammenholdt med de oplysninger, der foreligger om tiltaltes
       bopæl og opholdssteder, lægger landsretten til grund, at indkaldelsen ikke har
       kunnet forkyndes på sædvanlig måde for tiltalte, fordi denne har skiftet bopæl el-
       ler opholdssted uden at give den nødvendige meddelelse herom. tiltaltes anke af-
       vises derfor, jf. retsplejelovens § 920, stk. 3.
       statsadvokaten har tilkendegivet, at anklagemyndigheden frafalder sin kontra-
       anke, hvis tiltaltes anke afvises.
       som følge heraf afvises ankesagen.
                                           thi bestemmes:
       denne ankesag afvises.”
anbringender
t har anført bl.a., at hun som følge af sygdom havde lovligt forfald til hovedforhandlingen
den 5. oktober 2016. hun har sendt lægelig dokumentation herfor, og der var derfor ikke
grundlag for afvisning af hendes anke. endvidere var betingelserne for at afvise anken i med-
før af retsplejelovens § 920, stk. 3, ikke opfyldt. retsplejelovens § 920, stk. 3, der er en und-
tagelsesbestemmelse, skal anvendes med allerstørste forsigtighed. anklagemyndigheden har
ikke foretaget tilstrækkelige bestræbelser på at forkynde indkaldelsen for hende. anklage-
myndighedens redegørelse om forsøgene på forkyndelse bygger på en urigtig oplysning om,
at hendes forældre telefonisk havde oplyst, at de ikke vidste, hvor hun befandt sig, ligesom
                                                   - 4 -
hendes far efterfølgende har redegjort for, at der ikke har været politi på adressen i perioden 1.
august til 12. september 2016. det bestrides endvidere, at hendes nabo har oplyst, at hun var
flyttet, og under alle omstændigheder er dette ikke korrekt. det har ikke beroet på hendes for-
hold, at indkaldelsen ikke har kunnet forkyndes for hende.
anklagemyndigheden har anført bl.a., at landsretten under de foreliggende omstændigheder
kunne tage stilling til spørgsmålet om afvisning af tiltaltes anke forud for hovedforhandlin-
gen. forudsætningen for, at en af tiltalte iværksat anke kan afvises efter retsplejelovens § 920,
stk. 3, er, at tiltalte udebliver fra hovedforhandlingen. i den foreliggende sag lå det fast, at t
på grund af sygdom ikke agtede at give møde til hovedforhandlingen den 5. oktober 2016.
det forhold, at hun muligt havde lovligt forfald på grund af sygdom, afskærer ikke landsretten
fra at tage stilling til, om hendes anke i øvrigt skulle afvises, allerede fordi det gennem en
længere periode havde vist sig umuligt at forkynde indkaldelsen til hovedforhandlingen for
hende. landsrettens afvisning af anken er i overensstemmelse med motiverne til § 920, stk. 3,
og retspraksis på området. retsplejelovens § 920, stk. 3, er blevet anvendt analogt i tilfælde,
hvor tiltaltes bopæl eller opholdssted er kendt, men hvor der er gennemført egnede og til-
strækkelige bestræbelser på forkyndelse, og hvor det beror på tiltaltes egne forhold, at forkyn-
delse ikke har kunnet foretages. i den foreliggende sag har anklagemyndigheden udfoldet til-
strækkelige bestræbelser på at forkynde indkaldelsen for t, som det må lægges til grund har
skiftet bopæl uden at give fornøden meddelelse herom.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om landsretten med rette har afvist ts anke. afvisningen af anken er sket i med-
før af den dagældende bestemmelse i retsplejelovens § 920, stk. 3. efter denne bestemmelse
kunne tiltaltes anke afvises, hvis indkaldelsen til hovedforhandlingen ikke kunne forkyndes på
sædvanlig måde for tiltalte, fordi denne havde skiftet bopæl eller opholdssted uden at give
meddelelse herom.
retsplejelovens § 920, stk. 3, må ses i sammenhæng med § 920, stk. 2, hvoraf det følger, at en
af tiltalte iværksat anke, der omfatter bevisbedømmelsen, kan afvises, hvis tiltalte udebliver
uden oplyst lovligt forfald, og retten finder, at sagen ikke med nytte kan behandles, uden at
tiltalte er til stede. højesteret finder, at der i lighed med, hvad der gælder efter § 920, stk. 2,
ikke er hjemmel til at afvise tiltaltes anke efter § 920, stk. 3, hvis det er oplyst, at tiltalte som
                                               - 5 -
følge af lovligt forfald ikke kan give møde til hovedforhandlingen. højesteret finder endvi-
dere, at § 920, stk. 3, kun giver hjemmel til at afvise tiltaltes bevisanke. der er således ikke
hjemmel til at afvise tiltaltes subsidiære anke til formildelse, selv om tiltalte ikke møder til
hovedforhandlingen, jf. herved retsplejelovens § 921, stk. 2, sammenholdt med højesterets
kendelse af 23. august 2017 i sag 7/2017.
i den foreliggende sag tog landsretten dagen før hovedforhandlingen stilling til spørgsmålet
om afvisning af anken. landsretten lagde på baggrund af oplysninger fra bl.a. t om, at hun
ikke kunne komme til landsretten under hovedforhandlingen, fordi hun var syg og indlagt på
sygehuset, til grund, at hun ikke ville møde til hovedforhandlingen, og fandt derfor, at det var
hensigtsmæssigt at tage stilling til spørgsmålet om ankens afvisning forud for hovedforhand-
lingen. landsretten fandt, at betingelserne for at afvise ts anke i medfør af § 920, stk. 3, var
opfyldt, og da anklagemyndigheden frafaldt sin kontraanke til skærpelse, blev ankesagen af-
vist. landsretten tog ikke stilling til, om t havde lovligt forfald, således som hun havde op-
lyst, ligesom landsretten også afviste hendes subsidiære anke til formildelse.
t var som nævnt trods den manglende forkyndelse af indkaldelsen bekendt med tidspunktet
for hovedforhandlingen og havde oplyst over for landsretten, at hun havde lovligt forfald. hun
ville fremsende en lægeerklæring til dokumentation heraf. hendes forsvarer havde anfægtet,
at betingelserne for at afvise anken i medfør af retsplejelovens § 920, stk. 3, var opfyldt, og
havde protesteret mod behandling af spørgsmålet om afvisning af anken forud for hovedfor-
handlingen.
der er ikke i retsplejeloven udtrykkelig hjemmel til, at afgørelse om afvisning af tiltaltes anke
træffes forud for hovedforhandlingen, og i hvert fald under de foreliggende omstændigheder
finder højesteret, at landsretten først kunne tage stilling til spørgsmålet om afvisning af ts
anke under hovedforhandlingen, forudsat at hun ikke gav møde. afgørelsen skulle i givet fald
træffes under medvirken af domsmænd, jf. retsplejelovens § 91, stk. 2. landsretten skulle i
den forbindelse tage stilling til spørgsmålet om lovligt forfald og kunne under alle omstæn-
digheder ikke afvise ts subsidiære anke til formildelse.
                                              - 6 -
efter det anførte ophæves landsrettens kendelse om afvisning af sagen, og sagen hjemvises til
fornyet behandling i landsretten af bl.a. ts anke til frifindelse. da der således skal berammes
ny hovedforhandling, skal t indkaldes på ny.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse af 4. oktober 2016 om afvisning af ts anke ophæves, og sagen hjemvi-
ses til landsretten til fornyet behandling.
statskassen skal betale kæresagens omkostninger.
