                     højesterets kendelse
                           afsagt onsdag den 29. juni 2016
sag 27/2015
danske svineproducenter
(advokat hans sønderby christensen)
mod
miljø- og fødevareministeriet
(tidligere ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri og justitsministeriet)
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
appellanten, danske svineproducenter, har under forberedelsen af denne sag anmodet om, at
der forelægges præjudicielle spørgsmål for eu-domstolen.
indstævnte, miljø- og fødevareministeriet, har protesteret mod, at der sker præjudiciel fore-
læggelse.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jens peter christensen, hanne schmidt og oliver
talevski.
den foreliggende sag
sagen angår, om visse danske krav om indvendig etagehøjde ved transport af slagtesvin og
om lastetæthed ved transport af smågrise er i strid med eu-retlige regler.
sagen blev anlagt ved vestre landsret den 14. maj 2005.
danske svineproducenter nedlagde for landsretten følgende endelige påstande:
       ”1: sagsøgte, ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri, tilpligtes at anerkende, at
       kravet om en indvendig etagehøjde på 100 cm ved transport af slagtesvin, jf. ”oriente-
                                              - 2 -
      ring om ændring af praksis i forbindelse med dispensation fra krav til indvendig højde
      og vindfang ved transport af slagtesvin i flere etager af 4. maj 2005” er ulovligt.
      1a: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at kravet i
      bekendtgørelse nr. 734 af 13. juli 2005, § 3, stk. 1, om indvendig etagehøjde på 100 cm
      – ved anvendelse af mekanisk ventilationssystem – med hensyn til svin på indtil 110 kg
      ved transporter, som overstiger 8 timers varighed, er ulovligt.
      1b: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at kravet i
      bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, § 36, stk. 4, om indvendig etagehøjde på
      100 cm – ved anvendelse af mekanisk ventilationssystem – med hensyn til svin på indtil
      110 kg ved transporter, som overstiger 8 timers varighed, er ulovligt.
      1c: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at kravet i
      bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, § 9 stk. 1, om indvendig etagehøjde på
      92 cm – ved anvendelse af mekanisk ventilationssystem – med hensyn til svin med en
      gennemsnitsvægt på 100 kg ved transporter, som overstiger 8 timers varighed, er ulov-
      ligt.
      1d: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at kravet i
      bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, § 9, stk. 1, om indvendig etagehøjde på
      95 cm – ved anvendelse af mekanisk ventilationssystem – med hensyn til svin med en
      gennemsnitsvægt på 110 kg ved transporter, som overstiger 8 timers varighed, er ulov-
      ligt.
      2: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at kravet i be-
      kendtgørelse nr. 734 af 13. juli 2005 om etablering af indvendig etagehøjde på 140 cm
      ved transporter af svin på 40 kg eller derover af over 8 timers varighed er ulovligt.
      2a: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at kravet i
      bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, § 9, stk. 5, om etablering af indvendig
      etage-højde på 140 cm ved transporter af svin på 40 kg eller derover af over 8 timers va-
      righed er ulovligt.
      3: ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri tilpligtes at anerkende, at det i be-
      kendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, bilag 2, punkt d, svin, tabel 2, anførte
      krav til lastetæthed ved transporter over 8 timers varighed for smågrise på 0,20 m² er
      ulovligt.”
over for påstand 1, 1a, 1b, 1c, 1d og 3 nedlagde ministeriet for landsretten påstand om frifin-
delse. ministeriet tog bekræftende til genmæle over for påstand 2 og 2a.
under sagens forberedelse besluttede landsretten to gange at stille præjudicielle spørgsmål til
eu-domstolen.
                                                 - 3 -
ved kendelse af 23. november 2006 anmodede landsretten således eu-domstolen om at be-
svare præjudicielle spørgsmål. ved dom af 8. maj 2008 i sag c-491/06 besvarede eu-dom-
stolen spørgsmålene. i dommen hedder det bl.a.:
      ”tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
      …
      19. da vestre landsret fandt, at tvistens løsning afhænger af en fortolkning af visse af
      bestemmelserne i direktiv 91/628, har den besluttet at udsætte sagen og forelægge dom-
      stolen følgende præjudicielle spørgsmål:
      »1) skal bestemmelserne i kapitel i, afsnit a, punkt 2, litra b), og kapitel vii, punkt 48,
      [stk.] 3, tredje led, i bilaget til […] direktiv 91/628 […] fortolkes således, at en med-
      lemsstat ikke er berettiget til at indføre nationale overgangsregler, hvorefter der ved
      transport af svin på 40 kg til og med 110 kg, hvor transporttiden overstiger otte timer,
      skal være en indvendig højde for hver etage – målt fra det højeste punkt på gulvet til det
      laveste punkt i loftet – på mindst 100 cm ved anvendelse af mekanisk ventilationssy-
      stem?
      2) skal bestemmelserne i kapitel i, afsnit a, punkt 2, litra b), og kapitel vii, punkt 48,
      [stk.] 3, tredje led, i bilaget til […] direktiv 91/628 […] fortolkes således, at en med-
      lemsstat ikke er berettiget til at indføre nationale regler, hvorefter der ved transport af
      svin på 40 kg og derover, hvor den samlede forsendelsestid overstiger otte timer, skal
      anvendes transportmidler, der – eksempelvis i kraft af hævbart tag kombineret med mo-
      bile etager eller tilsvarende konstruktion – til enhver tid sikrer, at der kan etableres en
      indvendig inspektionshøjde på mindst 140 cm for hver etage – målt fra det højeste
      punkt på gulvet til det laveste punkt i loftet, mens den indvendige højde på de øvrige
      etager ved transport af dyr i flere etager fortsat mindst skal være 92 cm, hvor de trans-
      porterede svin har en gennemsnitsvægt på 100 kg, og hvor der anvendes mekanisk ven-
      tilationssystem?
      3) skal bestemmelserne i kapitel vi, punkt 47, d, i bilaget til […] direktiv 91/628 […]
      fortolkes således, at en medlemsstat ikke er berettiget til at indføre nationale regler,
      hvorefter der ved transporter af mere end otte timers varighed skal være mindst 0,50 m²
      pr. 100 kg svin?«
      …
      på grundlag af disse præmisser kender domstolen (tredje afdeling) for ret:
      1) nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, som indeholder taloplys-
      ninger vedrørende rumhøjden, således at transportvirksomhederne kan henholde sig til
      normer, der er mere præcise end dem, der er anført i rådets direktiv 91/628/eøf af 19.
      november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv
      90/425/eøf og 91/496/eøf, som ændret ved rådets direktiv 95/29/ef af 29. juni 1995,
      falder i princippet inden for det skøn, som er tildelt medlemsstaterne ved artikel 249 ef,
      under forudsætning af, at disse bestemmelser, som iagttager det formål vedrørende be-
      skyttelse af dyr under transport, der forfølges med dette direktiv, med senere ændringer,
                                                 - 4 -
      ikke i strid med proportionalitetsprincippet hindrer opfyldelsen af de formål vedrørende
      afskaffelse af tekniske hindringer for handelen med levende dyr og skabelsen af grund-
      lag for, at markedsordningerne kan fungere efter hensigten, som ligeledes forfølges med
      nævnte direktiv, med senere ændringer. det tilkommer den forelæggende ret at kon-
      trollere, om de nævnte bestemmelser iagttager disse principper.
      2) kapitel vi, punkt 47, afsnit d, i bilaget til direktiv 91/628, som ændret ved direktiv
      95/29, skal fortolkes således, at en medlemsstat er berettiget til at indføre nationale reg-
      ler, hvorefter der ved transporter af mere end otte timers varighed skal være mindst 0,50
      m² for svin på 100 kg.”
ved kendelse af 28. juni 2010 anmodede landsretten eu-domstolen om at besvare et supple-
rende præjudicielt spørgsmål. ved dom af 21. december 2011 i sag c-316/10 besvarede eu-
domstolen spørgsmålet. i dommen hedder det bl.a.:
      ”tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
      …
      28. vestre landsret har på denne baggrund besluttet på ny at udsætte sagen og fore-
      lægge domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
      »skal [artikel 288, stk. 2, teuf] og artikel 37 i [...] forordning nr. 1/2005 [...] samt be-
      stemmelserne i [denne forordnings] artikel 3, [stk. 2,] litra f) og g), sammenholdt med
      kapitel ii, punkt 1.1, litra f), og punkt 1.2, [i bilag i til denne forordning], og bestem-
      melserne i [samme forordnings] artikel 3, [stk. 2,] litra g), sammenholdt med kapitel
      vii, punkt d, i [dette] bilag [...], fortolkes således, at medlemsstaterne er afskåret fra at
      udstede nationale regler, der fastsætter detaljerede krav [vedrørende vejtransport af
      svin] til henholdsvis indvendig transporthøjde, inspektionshøjde og lastetæthed?«
      …
      om det præjudicielle spørgsmål
      …
      domstolens svar
      …
      37. med formuleringen af spørgsmålet, læst i lyset af bemærkningerne i forelæggelses-
      afgørelsen, har den forelæggende ret imidlertid fremhævet, at domstolen i dommen i
      sagen danske svineproducenter allerede har truffet afgørelse om foreneligheden af na-
      tionale foranstaltninger, såsom de i hovedsagen omhandlede, med direktiv 91/628, hvis
      bestemmelser fremviser væsentlige ligheder med bestemmelserne i forordning nr.
      1/2005 for så vidt angår de aspekter, der berøres af sådanne foranstaltninger. i denne
      sammenhæng har vestre landsret rejst spørgsmålet om den eventuelle betydning af den
      omstændighed, at området nu er reguleret på eu-plan ved en forordning og ikke læn-
      gere ved et direktiv for så vidt angår medlemsstaternes mulighed for stadig at fastsætte
      foranstaltninger af denne art.
                                          - 5 -
38. det skal i denne forbindelse bemærkes, at det følger af artikel 288, stk. 2 og 3,
teuf, at mens direktiver er bindende for medlemsstaterne med hensyn til de tilsigtede
mål, men overlader det til de nationale myndigheder at bestemme form og midler for
gennemførelsen, er forordninger bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i
medlemsstaterne.
39. forordningers karakter og funktion i eu-rettens retskildesystem betyder, at deres
bestemmelser i almindelighed har umiddelbar virkning i de nationale retsordener, uden
at det er nødvendigt for de nationale myndigheder at træffe gennemførelsesforanstalt-
ninger (jf. dom af 24.6.2004, sag c-278/02, handlbauer, sml. i, s. 6171, præmis 25 og
den deri nævnte retspraksis).
40. visse forordningsbestemmelser kan dog – for at kunne blive gennemført – kræve, at
der vedtages gennemførelsesforanstaltninger af medlemsstaterne (handlbauer-dommen,
præmis 26 og den deri nævnte retspraksis).
41. det følger i øvrigt af fast retspraksis, at medlemsstaterne kan træffe gennemførelses-
foranstaltninger til en forordning, hvis de ikke hindrer dens direkte anvendelighed, hvis
de ikke skjuler dens fællesskabsretlige karakter, og hvis de præciserer udøvelsen af det
skøn, der er tildelt dem ved den pågældende forordning, alt sammen inden for græn-
serne af forordningens bestemmelser (dom af 14.10.2004, sag c-113/02, kommissionen
mod nederlandene, sml. i, s. 9707, præmis 16 og den deri nævnte retspraksis).
42. den omstændighed, at unionens retsforskrifter om beskyttelse af dyr under trans-
port fremover findes i en forordning, betyder følgelig ikke nødvendigvis, at alle natio-
nale gennemførelsesforanstaltninger til disse retsforskrifter nu er forbudt.
…
den indvendige rumhøjde
…
48. for så vidt som denne forordning ikke præcist fastsætter den indvendige rumhøjde,
og idet de relevante bestemmelser i denne henseende svarer til bestemmelserne i direk-
tiv 91/628, skal der anerkendes en vis skønsbeføjelse for medlemsstaterne, svarende til
den skønsbeføjelse, som de ved den pågældende dom blev tilkendt i forbindelse med
dette direktiv.
49. som den danske regering i øvrigt har anført, kan en medlemsstats vedtagelse af
regler, som konkret præciserer rækkevidden på nationalt plan af de krav, som er formu-
leret generelt i forordning nr. 1/2005, styrke retssikkerheden, for så vidt som sådanne
regler fastsætter kriterier, som øger forudsigeligheden af forordningens krav, og som
derfor bidrager til såvel de berørte økonomiske aktørers overholdelse af disse krav, som
til effektiviteten og objektiviteten af den kontrol, som samtlige kompetente myndighe-
der skal føre hermed.
50. vedtagelsen af nationale foranstaltninger, som fastsætter talmæssige normer for så
vidt angår den indvendige rumhøjde, er følgelig ikke i sig selv i strid med forordningen.
                                          - 6 -
51. sådanne normer skal imidlertid være i overensstemmelse med bestemmelserne i og
formålene med forordning nr. 1/2005 og med de almindelige eu-retlige principper,
særligt proportionalitetsprincippet.
52. det følger af dette princip, som bl.a. skal iagttages af medlemsstaternes lovgivnings-
og tilsynsmyndigheder ved anvendelsen af eu-retten, at de foranstaltninger, der gen-
nemføres ved en bestemmelse, skal være egnede til at gennemføre det tilsigtede formål
og ikke gå videre, end hvad der er nødvendigt for at opnå dette (jf. i denne retning dom
af 24.6.2010, sag c-375/08, pontini m.fl., præmis 87 og den deri nævnte retspraksis).
det pågældende princip medfører bl.a., at når der er tale om en eu-lovgivning, som for-
følger flere formål, hvoraf et er hovedformålet, skal en medlemsstat, som vedtager nor-
mer inden for rammerne af den skønsbeføjelse, medlemsstaterne er tildelt ved en be-
stemmelse i denne lovgivning, iagttage dette hovedformål uden at forhindre opfyldelsen
af lovgivningens øvrige formål. henset til disse øvrige formål skal en sådan national
norm følgelig være egnet til at sikre gennemførelsen af det pågældende hovedformål og
ikke gå videre, end hvad der er nødvendigt for at nå det (jf. analogt dommen i sagen
danske svineproducenter, præmis 31, 32 og 40).
53. disse forskellige forhold skal undersøges for hver af de to forskellige typer normer i
denne sag.
54. hvad for det første angår bestemmelser, der præciserer den minimale indvendige
rumhøjde, såsom de i hovedsagen omhandlede, skal det bemærkes, at de normer, der
fastsættes heri, er egnede til at opfylde hovedformålet om beskyttelse af dyr under
transport, som forfølges med forordning nr. 1/2005 (jf. analogt dommen i sagen danske
svineproducenter, præmis 46).
55. det skal imidlertid bemærkes, at normer af denne art, som kan finde anvendelse på
alle transporter af svin, der finder sted – om end alene delvist – på den medlemsstats
område, som har fastsat dem, kan hindre opfyldelsen af de formål vedrørende afskaf-
felse af tekniske hindringer for handelen med levende dyr og skabelsen af grundlag for,
at markedsordningerne kan fungere efter hensigten, som ligeledes forfølges med forord-
ning nr. 1/2005. det skal følgelig undersøges, om sådanne normer, henset til disse for-
mål, er nødvendige og afpasset efter hovedformålet om beskyttelse af dyr under trans-
port, som forfølges med forordningen, uden at anvendelsen heraf begrænser de frie va-
rebevægelser både ved indførsel og udførsel (jf. analogt, dommen i sagen danske svi-
neproducenter, præmis 43) på en uforholdsmæssig måde (jf. analogt dom af 25.2.2010,
sag c-562/08, müller fleisch, sml. i, s. 1391, præmis 38 og 42).
56. talmæssige normer vedrørende den minimale indvendige rumhøjde, såsom dem, der
er fastsat ved bekendtgørelse nr. 1729/2006, skal være afpasset efter hovedformålet om
beskyttelse af dyr under transport og må ikke gå videre, end hvad der er nødvendigt for
at nå dette mål.
57. det skal i denne forbindelse særligt sikres, at de pågældende normer ikke går videre,
end hvad der er nødvendigt for at nå formålet om beskyttelse af dyrenes velfærd under
transporten, således som dette er præciseret ved kravene i forordning nr. 1/2005, hvor-
efter alle svin for det første skal kunne stå oprejst i deres naturlige stilling, og for det
andet at der skal være tilstrækkelig med plads i de rum, hvor dyrene er anbragt, og på
alle niveauer heri til, at der kan sikres god ventilation oven over dyrene, når de står op-
                                          - 7 -
rejst i normal stilling, idet dyrenes naturlige bevægelser under ingen omstændigheder
må begrænses.
58. det skal ligeledes undersøges, om sådanne normer afføder meromkostninger og tek-
niske vanskeligheder, som kan stille enten producenterne i den medlemsstat, der har
vedtaget bestemmelserne, eller producenterne i de øvrige medlemsstater, som ønsker at
transportere deres varer til eller gennem den førstnævnte medlemsstat, ringere (jf. ana-
logt dommen i sagen danske svineproducenter, præmis 45).
59. da der ikke findes nogen fortolkningsbidrag i de sagsakter, der er fremlagt for
domstolen, påhviler det den forelæggende ret at foretage de undersøgelser, der kræves i
denne forbindelse, idet der skal tages hensyn til de standarder, som under overholdelse
af forordning nr. 1/2005 almindeligvis anerkendes af de øvrige medlemsstater bortset
fra den, der har udstedt de pågældende normer.
…
areal, der er til rådighed for dyrene
65. i overensstemmelse med bilag 2, afsnit d, punkt 1 og 2, i bekendtgørelse nr.
1729/2006 skal dyrene i forbindelse med vejtransport af svin råde over et minimums-
areal, der varierer i forhold til dyrenes vægt, idet dette areal for et svin på 100 kg er 0,42
m², når rejsens varighed er under otte timer, og 0,50 m² for rejser af længere varighed.
66. dette aspekt af transport af levende dyr er reguleret ved artikel 3, stk. 2, litra g), i
forordning nr. 1/2005, hvorefter »dyrene skal råde over et gulvareal […], som er pas-
sende i forhold til deres størrelse og den planlagte transport«. hvad særligt angår svin
præciseres det i bilag i, kapitel vii, afsnit d, til denne forordning, at for at svinene skal
kunne ligge ned og stå op i deres naturlige stilling, »bør lastetætheden for svin på ca.
100 kg under transport ikke overstige 235 kg/m²«, idet dette gulvareal, som er et mini-
mumsareal, bl.a. på grund af transportens varighed kan forøges med 20%. for dyr på
100 kg svarer disse værdier til henholdsvis et gulvareal på 0,42 m² og 0,50 m².
67. det skal således fastslås, at talmæssige normer vedrørende den maksimale lastetæt-
hed, såsom de i bilag 2, punkt 1 og 2, til bekendtgørelse nr. 1729/2006 omhandlede, er i
overensstemmelse med de minimums- og maksimumsnormer, der er fastsat ved forord-
ning nr. 1/2005 (jf. analogt dommen i sagen danske svineproducenter, præmis 50).
…
på grundlag af disse præmisser kender domstolen (tredje afdeling) for ret:
rådets forordning (ef) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under
transport og dermed forbundne aktiviteter og om ændring af direktiv 64/432/eøf og
93/119/ef og forordning (ef) nr. 1255/97 skal fortolkes således, at
– forordningen ikke er til hinder for, at en medlemsstat vedtager normer, der finder an-
vendelse på vejtransport af svin, og som med henblik på at styrke retssikkerheden – og
henset til formålet om beskyttelsen af dyrenes velfærd og uden at fastsætte for vidtgå-
ende kriterier i denne forbindelse – præciserer de krav, som er fastsat ved nævnte for-
ordning, for så vidt angår den minimale indvendige højde af de rum, hvor dyrene er an-
bragt, for så vidt som disse normer ikke afføder meromkostninger eller tekniske van-
                                               - 8 -
     skeligheder, som kan stille enten producenterne i den medlemsstat, der har vedtaget be-
     stemmelserne, eller producenterne i de øvrige medlemsstater, som ønsker at transportere
     deres varer til eller gennem den førstnævnte medlemsstat, ringere, hvilket det tilkommer
     den forelæggende ret at undersøge; normer som dem, der er fastsat i overgangsbestem-
     melserne i § 36, stk. 4, i bekendtgørelse nr. 1729/2006 af 21. december 2006 om be-
     skyttelse af dyr under transport, kan imidlertid ikke betragtes som forholdsmæssige, når
     samme medlemsstat har vedtaget mindre strenge normer, såsom dem, der er indeholdt i
     samme bekendtgørelses § 9, stk. 1, i forbindelse med de almindeligt gældende retsregler
     – forordningen er til hinder for, at en medlemsstat vedtager normer, der finder anven-
     delse på vejtransport af svin, som præciserer de krav, som er fastsat ved nævnte forord-
     ning vedrørende adgangen til dyrene med henblik på regelmæssig kontrol med deres
     velbefindende, som alene vedrører rejser af over otte timers varighed, og
     – forordningen ikke er til hinder for, at en medlemsstat vedtager normer, hvorefter dy-
     rene i tilfælde af vejtransport af svin skal råde over et minimumsareal, der varierer i
     forhold til dyrenes vægt, idet dette areal for et svin på 100 kg er 0,42 m², når rejsens va-
     righed er under otte timer, og 0,50 m² for rejser af længere varighed.”
landsretten afsagde dom i sagen den 16. januar 2015. af dommen fremgår bl.a.:
     ”landsrettens begrundelse og resultat
     påstand 1,1a og 1b
     eu-domstolen har i sagen c-316/10 i præmis 60 fastslået, ”at normer vedrørende den
     indvendige rumhøjde ved rejser af over 8 timers varighed, såsom dem, der er fastsat i
     overgangsbestemmelserne i § 36, stk. 4, i bekendtgørelse 1729/2006, ikke kan betragtes
     som forholdsmæssige, når samme medlemsstat i øvrigt har vedtaget mindre strenge
     normer, såsom dem, der er indeholdt i samme bekendtgørelses § 9, stk. 1, i forbindelse
     med de almindeligt gældende retsregler”.
     eu-domstolen har herved taget stilling til proportionaliteten for så vidt angår § 36, stk.
     4, i bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, idet bestemmelsen efter udtalelsen i
     præmis 60 er uforholdsmæssig og derfor i strid med eu-rettens proportionalitetsprincip.
     overgangsbestemmelsen i § 3, stk. 1, i bekendtgørelse nr. 734 af 13. juli 2005 fastsatte
     på tilsvarende måde strengere regler end dem, der samtidigt var fastsat i den almindeligt
     gældende regel i bekendtgørelsens § 6 a. endvidere var de retningslinjer for dispensa-
     tion, der fremgår af justitsministeriets brev af 4. maj 2005 til folketingets retsudvalg,
     strengere end de regler, der var sendt i høring den 30. november 2004, og som senere
     blev fastsat i bekendtgørelse nr. 734 af 13. juli 2005. disse bestemmelser er således
     også i strid med eu-rettens proportionalitetsprincip.
     på denne baggrund tager landsretten påstand 1, 1a og 1b til følge. det, som fødevare-
     ministeriet har anført, kan ikke føre til et andet resultat.
                                          - 9 -
påstand 2 og 2a
fødevareministeriet har taget bekræftende til genmæle over for disse påstande. lands-
retten tager derfor påstandene til følge. spørgsmålet om lovligheden af kravet om in-
spektionshøjde på 140 cm tages herefter ikke under påkendelse i realiteten.
påstand 1c og 1d
eu-domstolen har i sag c-316/10 fastslået, at kravene til indvendig rumhøjde er egnede
til at opfylde hovedformålet om beskyttelse af dyr under transport, som forfølges med
forordning nr. 1/2005, jf. præmis 54. landsrettens prøvelse af, om kravene er i overens-
stemmelse med eu-rettens proportionalitetsprincip, angår derfor, om kravene går videre
end nødvendigt for at opnå formålet.
i prøvelsen skal det indgå, om de nationale normer afføder meromkostninger og tekni-
ske vanskeligheder, som kan stille enten danske producenter eller producenter i de andre
medlemsstater, som ønsker at transportere deres varer til eller gennem danmark, rin-
gere, jf. præmis 58. landsretten skal endvidere tage hensyn til de standarder, som under
overholdelse af forordning nr. 1/2005 almindeligvis anerkendes af de øvrige medlems-
stater, bortset fra danmark, jf. præmis 59.
det er fødevareministeriet, der har bevisbyrden for, at kravene er i overensstemmelse
med eu-rettens proportionalitetsprincip, og der skal ved bevisbedømmelsen tages ud-
gangspunkt i de oplysninger, der forelå for justitsministeriet på tidspunktet for udstedel-
sen af reglerne.
i justitsministeriets notits af 6. maj 2004 om køretøjer beregnet til transport af dyr blev
der foretaget en vurdering af tekniske vanskeligheder og meromkostninger ved ombyg-
ning af køretøjer med henblik på at kunne opfylde de påtænkte regler om indvendig
højde og inspektionshøjde. det fremgår af notitsen, at den byggede på oplysninger fra
slagteriernes forskningsinstitut og dansk transport og logistik. i notitsen er det anført,
at oplysningerne i relation til omkostninger varierer noget, og det blev blandt andet
skønnet, at omkostningerne til ombygning af hængere og sættevogne til transport af dyr
i tre etager ville udgøre 75.000-150.000 kr. dette skøn afveg ikke væsentligt fra indhol-
det af det høringssvar fra hmk industri a/s af 5. januar 2005, hvorefter en eventuel om-
bygning af en eksisterende konventionel opbygning med hævbart tag udført med hy-
draulikcylinder ville medføre en omkostning på ca. 75.000 -175.000 kr. afhængigt af
vogntypen.
efter indholdet af besvarelsen af spørgsmål 1 a) og c) i skønsrapport iii af 11. oktober
2014 vil det ikke være realistisk at gennemføre en ombygning af en hænger eller en
sættevogn med faste etager for at etablere 92 cm og 95 cm indvendig højde, da en om-
bygning meget vel kan overstige nypriserne på henholdsvis 675.000 kr. og ca. 975.000
kr. tallene i den nævnte besvarelse må på baggrund af de udformede spørgsmål og
skønsmand hans thygesens forklaring opfattes som prisen i 2014. uanset hans thyge-
sens umiddelbare kritiske bemærkninger om justitsministeriets skøn over omkostninger
til ombygning i 2004, er der ikke under bevisførelsen fremkommet oplysninger, som gi-
ver fornødent grundlag for at fastslå, at justitsministeriets skøn i 2004 var behæftet med
sådanne fejl, at det kan tilsidesættes som åbenbart forkert.
                                         - 10 -
det fremgår af skønserklæringerne og skønsmand hans thygesens forklaring, at køre-
tøjer indrettet med mobile dæk har et mindre lasteareal end køretøjer med faste dæk, og
at køretøjerne med mobile dæk er tungere med deraf følgende formindsket lasteevne og
øgede driftsomkostninger.
efter forklaringerne fra temme struck og hans-gerd pleiter lægger landsretten til
grund, at mange transportører benytter køretøjer med mobile dæk, fordi det er forret-
ningsmæssigt velbegrundet og ikke primært på grund af de danske krav. temme struck
har således forklaret, at det er et ønske fra producenterne, at transportøren henter svi-
nene i køretøjer med mobile dæk, da læsningen derved går hurtigere. hans-gerd pleiter
har endvidere forklaret, at 95 % af menke-janzens årlige produktion af opbygninger til
transport af svin er med mobile dæk, fordi disse køretøjer letter arbejdet med at læsse
svinene af og på, ligesom rengøring efter en transport er lettere og hurtigere at udføre på
en opbygning med mobile dæk. han har i øvrigt forklaret, at der næsten ingen prisfor-
skel er mellem et køretøj med mobile etager med henholdsvis indvendig højde på 88-90
cm og 92-95 cm. prisforskellen er derimod begrundet i kravet om muligheden for at
etablere indvendig inspektionshøjde.
det fremgår af opgørelser af indberetninger til svineafgiftsfonden, at danmarks eksport
af levende svin, herunder slagtesvin, er steget betydeligt i årene fra 2002-2007 og fortsat
var stigende i de første fire måneder af 2008, og efter hans aarestrups forklaring findes
det ubetænkeligt at lægge til grund, at eksporten er steget yderligere i årene derefter
også for så vidt angår slagtesvin. endvidere er antallet af svin transporteret inden for eu
i perioden fra 2005-2009 steget med 70 % ifølge kommissionens beretning af 10. no-
vember 2011 om virkningen af transportforordningen. af draft final report fra study
on the impact of regulation (ec) no 1/2005 on the protection of animals during trans-
port fra april 2011 fremgår det i øvrigt af hovedkonklusionen under pkt. 3.5 socio-eco-
nomic aspects, at de ekstra omkostninger, som transportørerne har måttet afholde på
grund af kravene i transportforordningen, ikke afspejles i priserne for transport af le-
vende dyr, og at priserne efter indførelsen af forordningen i nogle tilfælde er forblevet
uændrede eller endda er faldet. dette stemmer overens med lars rosgaards forklaring
om, at han selv bar merudgiften til indretning af et køretøj, som han fik opbygget i 2006
i overensstemmelse med de danske krav.
de pågældende oplysninger støtter ikke, at de danske svineproducenter eller producen-
terne i andre medlemslande har måttet afholde ekstra omkostninger af betydning som
følge af de danske krav til indvendig højde på henholdsvis 92 cm og 95 cm og dermed
er blevet stillet ringere på grund af disse krav. der kan heroverfor ikke lægges afgø-
rende vægt på de forklaringer, der i øvrigt er afgivet.
efter resultatet af parternes undersøgelser vedrørende standarder, som under overhol-
delse af transportforordningen almindeligvis anerkendes af de øvrige medlemsstater,
kan det konstateres, at der alene i enkelte medlemsstater er udstedt nationale normer i
tilknytning til transportforordningen, og at der i ikke i nogen af medlemsstaterne er et
decideret forbud mod at transportere svin på henholdsvis 100 kg og 110 kg i køretøjer
med en indvendig højde på mindre end henholdsvis 92 cm og 95 cm.
holland, sverige og tyskland stiller krav om, at der ved transport af slagtesvin på 100-
110 kg skal være en afstand på 15 cm fra svinets ryg/det højeste punkt til loftet eller
loftets elementer i køretøjer med mekanisk ventilationssystem og en afstand på 30 cm i
                                        - 11 -
køretøjer med naturlig ventilation. dette svarer til anbefalingen i kapitel 12, pkt. 28, i
rapport af 11. marts 2002 fra den videnskabelige komité for dyrs sundhed og trivsel,
som de danske regler også bygger på.
efter de afgivne forklaringer og bevisførelsen i øvrigt lægger landsretten til grund, at
der i en række medlemsstater accepteres transport af slagtesvin på 100-110 kg i køretø-
jer med flere dæk med en indvendig højde på 85-90 cm.
den omstændighed, at der i den overvejende del af de andre medlemsstater gælder min-
dre strenge standarder eller normer end de danske, kan imidlertid ikke medføre, at de
danske regler er i strid med eu-rettens proportionalitetsprincip. endvidere afviger de
danske krav om indvendig højde på henholdsvis 92 cm og 95 cm ikke væsentligt fra de
standarder, der efter bevisførelsen må anses for at være almindeligt anerkendt i de øv-
rige medlemsstater.
efter det anførte fører en samlet vurdering af reglerne om krav til indvendig transport-
højde på henholdsvis 92 cm og 95 cm ved transport af svin på henholdsvis 100 kg og
110 kg og deres virkning til, at kravene under hensyn til deres formål om at sikre dyrs
velfærd under transport ikke går videre, end hvad der er nødvendigt, og at kravene ikke
har forhindret den frie bevægelighed af varer, således at markedsordningerne ikke har
kunnet fungere efter hensigten. fødevareministeriet har dermed løftet bevisbyrden for,
at reglerne ikke strider mod eu-rettens proportionalitetsprincip, og de er derfor ikke
ulovlige.
landsretten tager derfor fødevareministeriets påstand om frifindelse til følge for så vidt
angår påstand 1c og 1d.
påstand 3
danske svineproducenters påstand 3 har oprindeligt og frem til den 6. november 2014
været formuleret som en generel påstand vedrørende tabel 2 i bilag 2, d, svin, i be-
kendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006 uden specifikation af særskilte vægtklasser.
fødevareministeriet har i processkrift af 10. juli 2012 anført, at spørgsmålet om forene-
ligheden mellem de danske regler om lastetæthed og forordningens regler var fastlagt
ved eu-domstolens dom i sag c-316/10, præmis 67 og 69, sidste pind. der er herefter
ikke tale om et nyt anbringende, når fødevareministeriet har gjort gældende, at areal-
kravene er i overensstemmelse med de minimums- og maksimumsnormer, der er fastsat
ved transportforordningen, og at spørgsmålet om lastetæthed dermed er endelig afgjort.
der er derfor ikke grundlag for at afskære fødevareministeriet fra at gøre dette anbrin-
gende gældende.
eu-domstolen har i sagerne c-491/06 og c-316/10 taget stilling til spørgsmål om laste-
tæthed for så vidt angår svin på 100 kg. spørgsmålet er, om dette resultat må antages at
gælde for svin i andre vægtklasser omfattet af tabel 2 i bilag 2, d, svin, i bekendtgørelse
nr. 1729 af 21. december 2006, herunder smågrise på 25 kg.
i sag c-316/10 blev eu-domstolen spurgt, om artikel 288, stk. 2, i teuf og en række
bestemmelser i transportforordningen skulle fortolkes således, at medlemsstaterne er af-
skåret fra at udstede nationale regler, der fastsætter detaljerede krav vedrørende vej-
                                          - 12 -
transport af svin til henholdsvis indvendig transporthøjde, inspektionshøjde og lastetæt-
hed, jf. præmis 28.
i præmis 67 fastslog eu-domstolen, at ”talmæssige normer vedrørende den maksimale
lastetæthed, såsom de i bilag 2, punkt 1 og 2, til bekendtgørelse nr. 1729/2006 om-
handlede, er i overensstemmelse med de minimums- og maksimumsnormer, der er fast-
sat ved forordning nr. 1/2005 (jf. analogt dommen i sagen danske svineproducenter,
præmis 50).”
i formuleringen af præmis 66, hvor de gældende eu-retlige regler bliver omtalt, anfører
eu-domstolen i et særskilt sidste punktum: ”for dyr på 100 kg svarer disse værdier til
henholdsvis et gulvareal på 0,42 m2 og 0,50 m2”.
endelig fremgår det af dommens konklusion til sidst, at ”forordningen ikke er til hinder
for, at en medlemsstat vedtager normer, hvorefter dyrene i tilfælde af vejtransport af
svin skal råde over et minimumsareal, der varierer i forhold til dyrenes vægt, idet dette
areal for et svin på 100 kg er 0,42 m2, når rejsens varighed er under otte timer, og 0,50
m2 for rejser af længere varighed.”
de pågældende formuleringer er af overordnet og generel karakter og svarer til den ge-
nerelle formulering af spørgsmålet gengivet i præmis 28. omtalen af svin på netop 100
kg og lastetætheden for svin med præcis denne vægt fremstår som en eksemplificerende
tilføjelse til de mere generelle betragtninger, og i dommens konklusion bliver det sær-
skilt fremhævet, at forordningen ikke er til hinder for, at en medlemsstat vedtager nor-
mer, hvorefter arealet for dyrene under transport varierer i forhold til dyrenes vægt. eu-
domstolens præmisser i sag c-316/10 må herefter fortolkes således, at eu-domstolen
har taget stilling til samtlige de vægtklasser, der er anført i tabel 2 i bilag 2, d. svin, i
bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006, herunder smågrise på 25 kg. dette
stemmer også overens med højesterets bemærkninger herom i dom af 22. december
2014 i sag 184/2013.
denne forståelse støttes tillige af, at tabellens tal ikke blot for vægtklassen 100 kg, men
også for de øvrige vægtklassers vedkommende er i overensstemmelse med den formel
for arealberegning, der er nævnt i pkt. 26 i anbefalingerne fra den videnskabelige ko-
mité for dyrs sundhed og velfærd af 11. marts 2002, og med et tillæg på 20 %.
landsretten tager herefter også fødevareministeriets påstand om frifindelse for denne
påstand til følge.
…
                                thi    kendes        for    r e t:
sagsøgte, ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri, skal anerkende, at kravet om
en indvendig etagehøjde på 100 cm ved transport af slagtesvin, jf. ”orientering om æn-
dring af praksis i forbindelse med dispensation fra krav til indvendig højde og vindfang
ved transport af slagtesvin i flere etager af 4. maj 2005” er ulovligt (påstand 1).
ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri skal anerkende, at kravet i bekendtgø-
relse nr. 734 af 13. juli 2005, § 3, stk. 1, om indvendig etagehøjde på 100 cm – ved an-
                                              - 13 -
      vendelse af mekanisk ventilationssystem – med hensyn til svin på indtil 110 kg ved
      transporter, som overstiger 8 timers varighed, er ulovligt (påstand 1a).
      ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri skal anerkende, at kravet i bekendtgø-
      relse nr. 1729 af 21. december 2006, § 36, stk. 4, om indvendig etagehøjde på 100 cm –
      ved anvendelse af mekanisk ventilationssystem – med hensyn til svin på indtil 110 kg
      ved transporter, som overstiger 8 timers varighed, er ulovligt (påstand 1b).
      ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri skal anerkende, at kravet i bekendtgø-
      relse nr. 734 af 13. juli 2005 om etablering af indvendig etagehøjde på 140 cm ved
      transporter af svin på 40 kg eller derover af over 8 timers varighed er ulovligt (påstand
      2).
      ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri skal anerkende, at kravet i bekendtgø-
      relse nr. 1729 af 21. december 2006, § 9, stk. 5, om etablering af indvendig etagehøjde
      på 140 cm ved transporter af svin på 40 kg eller derover af over 8 timers varighed er
      ulovligt (påstand 2a).
      i øvrigt frifindes ministeriet for fødevarer, landbrug og fiskeri.”
ved ankestævning af 13. februar 2015 ankede danske svineproducenter landsrettens dom til
højesteret. danske svineproducenter har for højesteret gentaget de påstande, som landsretten
ikke tog til følge (påstand 1c, 1d og 3). ministeriet har for højesteret påstået stadfæstelse af
landsrettens dom.
danske svineproducenter har i dokumenter af 29. september 2015 bl.a. anført følgende angå-
ende temaerne for de præjudicielle spørgsmål, som ifølge danske svineproducenter bør fo-
relægges eu-domstolen:
      ”tema 1
      …
      skal vurderingen af lovligheden af det nationale krav om 0,20 m2 foretages på samme
      måde og efter samme principper, som domstolen har redegjort for, jf. præmis 53-59 i
      c-316/10. i givet fald har domstolen med sine domme c-491/06 og c-316/10 taget
      stilling til lovligheden af den nationale implementeringsforanstaltning 0,20 m2 for så
      vidt angår lastetæthed for smågrise eller har domstolen alene taget stilling til lovlighe-
      den af den nationale implementeringsforanstaltning for så vidt angår lastetæthed for
      slagtesvin på 100 kg?”
                                               - 14 -
       ”tema 2
       …
       har det betydning – og i givet fald hvilken – for lovligheden af de implementeringsfor-
       anstaltninger, hvis lovlighed pådømtes i sag c-316/10, at de præcise nationale imple-
       menteringsregler supplerer de upræcise krav, som er formuleret generelt i forordning nr.
       1/2005, således at de berørte kan sanktioneres såvel efter præcise nationale implemente-
       ringsregler som efter upræcise eu-regler for samme forhold / gerning?
       det vil sige, om det har betydning for lovligheden af implementeringsreglerne, at virk-
       somhederne ikke kan støtte ret på deres overholdelse af de præcise nationale imple-
       menteringsregler, men kan dømmes for overtrædelse af de upræcise eu-regler på trods
       af, at den præcise nationale implementeringsregel er overholdt?”
retsgrundlag mv.
artikel 288, andet afsnit, i traktaten om den europæiske unions funktionsmåde er sålydende:
       ”en forordning er almengyldig. den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddel-
       bart i hver medlemsstat.”
i rådets forordning (ef) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under trans-
port (transportforordningen) hedder det bl.a.:
       ”rådet for den europæiske union har -
       …
       ud fra følgende betragtninger:
       …
       (8) den 11. marts 2002 vedtog den videnskabelige komite for dyrs sundhed og triv-
       sel en udtalelse om dyrs velfærd under transport. på baggrund heraf må fællesskabslov-
       givningen ændres, så der tages højde for nye videnskabelige data, samtidig med at det
       som et prioriteret mål sikres, at reglerne kan gennemføres inden for den nærmeste
       fremtid.
       …
       (10) i lyset af erfaringerne med at harmonisere fællesskabslovgivningen om transport af
       dyr inden for rammerne af direktiv 91/628/eøf og i betragtning af de problemer, der er
       opstået som følge af den uensartede gennemførelse af direktivet i de forskellige med-
       lemsstater, er det mere hensigtsmæssigt at fastsætte fællesskabsbestemmelser på dette
       område i form af en forordning.…
                                          - 15 -
(11) for at sikre en konsekvent og effektiv anvendelse af denne forordning på hele
fællesskabets område på baggrund af det grundlæggende princip om, at dyr ikke må
transporteres under sådanne forhold, at de kan komme til skade eller blive påført unødig
lidelse, bør der fastsættes detaljerede bestemmelser om de særlige behov, der opstår i
forbindelse med forskellige former for transport. sådanne detaljerede bestemmelser bør
fortolkes og anvendes i overensstemmelse med ovennævnte princip, og de bør ajourfø-
res i tide, navnlig når det i lyset af nye videnskabelige udtalelser viser sig, at de ikke
længere sikrer efterlevelsen af dette princip i forbindelse med bestemte dyrearter eller
former for transport.
…
udstedt følgende forordning:
kapitel 1
anvendelsesområde, definitioner og almindelige betingelser
for transport af dyr
…
artikel 3
almindelige betingelser for transport af dyr
det er forbudt at transportere dyr eller lade dem transportere under sådanne forhold, at
de kan komme til skade eller blive påført unødig lidelse.
desuden skal følgende betingelser være opfyldt:
…
g) dyrene skal råde over et gulvareal og en ståhøjde, som er passende i forhold til deres
størrelse og den planlagte forsendelse
…
artikel 6
transportvirksomheder
…
3. transportvirksomheder skal transportere dyr i overensstemmelse med de tekniske
forskrifter i bilag i.
…
kapitel vi
afsluttende bestemmelser
…
artikel 37
ikrafttræden og gennemførelsesdato
                                               - 16 -
       …
       denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlems-
       stat.”
i transportforordningens bilag i anføres bl.a.:
       ”kapitel ii
       transportmidler
       1. bestemmelser for alle transportmidler
       …
       1.2. i det rum, hvor dyrene er anbragt, og på alle niveauer heri skal der være tilstrække-
       ligt med plads til, at der kan sikres god ventilation oven over dyrene, når de står oprejst i
       normal stilling, idet dyrenes naturlige bevægelser under ingen omstændigheder må be-
       grænses.
       …
       kapitel iii
       transportpraksis
       …
       2. under transporten
       2.1. pladsforholdene skal som et minimum opfylde de mindstekrav, der er fastsat for
       dyr og transportmidler i kapitel vii.
       …
       kapitel vii
       pladsforhold
       pladsforholdene for dyr skal opfylde følgende mindstekrav:
       …
       d. svin
       jernbane- og vejtransport
       alle svinene skal som minimum kunne ligge ned og stå op i deres naturlige stilling.
       for at disse minimumskrav kan opfyldes, bør lastetætheden for svin på ca. 100 kg under
       transport ikke overstige 235 kg/m2.
                                               - 17 -
       det kan være nødvendigt at øge ovennævnte minimumsgulvareal under hensyn til svi-
       nenes race, størrelse og fysiske tilstand; en forøgelse med indtil 20 % kan også være
       nødvendig på grund af vejrforholdene og forsendelsens varighed.”
i transportforordningens betragtning 8 henvises der til en rapport af 11. marts 2002 afgivet af
scientific committee on animal health and animal welfare. i rapporten, s. 37, 42-43, 45-47,
98 og 99, hedder det bl.a.:
       ”7. space allowance
       7.1. general introduction:
       the amount of space allowed for an animal during transport is one of the most impor-
       tant factors influencing its welfare (hall and bradshaw 1998). the topic is particularly
       sensitive because costs can be lowered by reducing the space. in general, smaller space
       allowances lead to lower unit costs of transport since more animals can be carried in a
       vehicle of any particular size…
       …
       7.3. pigs
       7.3.1. introduction
       the provision of adequate space allowances during pig transport involves giving pigs
       sufficient space to carry out necessary functions, such as resting, drinking and feeding.
       this means that appropriate stocking densities will be dependent on the journey length
       and whether resting, watering and feeding are necessary…
       …
       slaughter pigs: …
       …hence a space allowance according to the formula a = 0.0192 w 0.67 m2 (where a is
       space allowance in m2 and w is body weight in kg) is appropriate for transport during
       which no food and water provision occurs. this would provide 0.42m2 per 100 kg pig…
       …
       when pigs are to be transported over longer distances, where watering and feeding are
       necessary, space must also be allowed for all pigs to be able to carry out these activities
       on the vehicle at one time. a minimum space allowance of 0.60 m2 per 100 kg pig is
       used in practice in the netherlands and denmark for such long distance transports of
       breeding pigs and this is similar to the eu proposal for space allowance to be used for
       long distance pig transports, where animals are to remain on the vehicle for resting ra-
       ther than being off-loaded at a staging point. with these space allowances, the animals
       can get to food and water on the vehicle. the space allowance which provides room for
       resting, feeding and obtaining water is given by the formula a = 0.0274w 0.67 m2 which
       provides 0.60 m2 per 100 kg pig. with 0.40 m2 per 100 kg and higher space allowances,
       careful driving is essential to ensure that pigs are not thrown about.
       …
                                             - 18 -
      the equations given above for slaughter pigs are also appropriate for pigs for further
      fattening and larger pigs.
      …
      12. recommendations
      …
      12.3. space allowance
      …
      26. the space allowance for pigs during transport should be according to the formula a
      = 0.0192 w 0.67 m2 where a is the area in m2 per pig and w is the weight of the pig in
      kg. this formula provides 0.42 m2 for a 100 kg pig, a sufficient space for each pig to lie
      down throughout the journey. if pigs have to have rest, food and water on the vehicle,
      the space allowance should be according to the formula a = 0.0274 w 0.67 m2. this
      formula provides 0.60 m2 for a 100 kg pig.
      …
      12.4. driving quality, vehicle design, journey duration, feeding and watering
      …
      34. a maximum of eight hours after a journey commences, horses, pigs, calves (up to 6
      months of age) and lambs of 20 kg or less should have a rest period of at least six hours,
      during which time they have food and water available on the vehicle which all individu-
      als can eat and drink.”
i bekendtgørelse nr. 1729 af 21. december 2006 med senere ændringer (transportbekendtgø-
relsen) hedder det bl.a.:
      ”kapitel 1
      anvendelsesområde og definitioner
      § 1. denne bekendtgørelse indeholder bestemmelser om beskyttelse af dyr under trans-
      port og supplerer rådets forordning (ef) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyt-
      telse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter og om ændring af direktiv
      64/432/eøf og 93/119/ef og forordning nr. 1255/97 (transportforordningen). trans-
      portforordningen er optaget som bilag 1 til denne bekendtgørelse.
      …
      kapitel 2
      supplerende regler for transporter af dyr omfattet af transportforordningen
      …
                                       - 19 -
krav om indvendig højde, inspektionshøjde m.v.
§ 9. ved transport af svin på 40 kg og derover skal den indvendige højde mellem hver
etage – målt fra det højeste punkt på gulvet til det laveste punkt i loftet (f.eks. undersi-
den af eventuelle tværbjælker eller stivere) – mindst opfylde følgende krav under kør-
sel:
            gennemsnits-                 indvendig højde               indvendig højde
               vægt i kg                  ved anvendelse                ved anvendelse
                                          af et mekanisk                   af andet
                                        ventilationssystem            ventilationssystem
                  40                           74 cm                        89 cm
                  50                           77 cm                        92 cm
                  70                           84 cm                        99 cm
                  90                           90 cm                        105 cm
                 100                           92 cm                        107 cm
                 110                           95 cm                        110 cm
                 130                           99 cm                        114 cm
                 150                          103 cm                        118 cm
                 170                          106 cm                        121 cm
                 190                          109 cm                        124 cm
                 210                          111 cm                        126 cm
                 230                          112 cm                        127 cm
…
§ 10. ved landevejs, jernbane- og lufttransport skal lastetætheden for heste, kvæg, får,
geder, svin og fjerkræ mindst opfylde arealkravene angivet i bilag 2 til denne bekendt-
gørelse.
…
kapitel 7
straf, ikrafttrædelse mv.
§ 35. medmindre højere straf er forskyldt efter anden lovgivning, straffes med bøde el-
ler fængsel indtil 4 måneder den, der:
1) overtræder artikel 3-9 i transportforordningen, og de bilag til forordningen, der
     henvises til i disse bestemmelser,
2) undlader at efterkomme et midlertidigt forbud nedlagt i medfør af artikel 26, stk. 6,
     i transportforordningen,
3) overtræder § 3, § 5, §§ 5 b-12, §§ 14-26, § 28, stk. 3, § 29, stk. 3, og § 30, stk. 3, i
     denne bekendtgørelse, samt
4) undlader at efterkomme påbud efter § 31, stk. 1, i denne bekendtgørelse.”
                                               - 20 -
i transportbekendtgørelsens bilag 2 anføres bl.a.:
       ”d. svin
       transport med jernbane eller lastbil inkl. påhængskøretøj
       1. transporter af under otte timers varighed:
                        levende vægt (kg)                             areal (m²) pr. dyr
                                25                                           0,17
                                50                                           0,26
                                75                                           0,33
                               100                                           0,42
                               200                                           0,70
                          250 eller mere                                     0,80
       det kan være nødvendigt at øge ovennævnte minimumsgulvareal under hensyn til dyre-
       nes race, størrelse samt fysiske tilstand. det kan også være nødvendigt at øge arealet
       med indtil 20 pct. på grund af vejrforholdene og forsendelsens varighed.
       2. transporter af over otte timers varighed:
                        levende vægt (kg)                             areal (m²) pr. dyr
                                25                                           0,20
                                50                                           0,31
                                75                                           0,39
                               100                                           0,50
                               200                                           0,84
                          250 eller mere                                     0,96
       …”
anbringender
danske svineproducenter har anført bl.a., at eu-domstolen i sag c-491/06 og c-316/10 for
så vidt angår krav om lastetæthed alene har taget stilling til svin på 100 kg. højesteret skal
således foretage en proportionalitetsvurdering i forhold til de danske regler om lastetæthed for
smågrise.
de danske regler om lastetæthed for smågrise er uproportionale. kravet om 0,20 m2 pr. dyr
ved transporter af over otte timers varighed er uegnet til at skabe øget dyrevelfærd, da små-
grise søger trygheden i fællesskabets klynger. der gælder ikke tilsvarende krav i de øvrige
                                              - 21 -
eu-medlemsstater. kravet koster 31 % flere transporter og påfører de berørte aktører merud-
gifter på i alt ca. 56 mio. kr. årligt.
det fremgår af en dom af 29. september 2014 afsagt af retten i randers, at en transportvirk-
somhed kan dømmes for overtrædelse af transportforordningens krav om, at alle svinene som
minimum skal kunne ligge ned og stå op i deres naturlige stilling, selv om det ikke er bevist,
at virksomheden har overtrådt arealkravene i transportbekendtgørelsens bilag 2, afsnit d. eu-
domstolens dom af 21. december 2011 i sag c-316/10 hviler imidlertid på den forudsætning,
at forordningens upræcise regler er omsat til præcise nationale regler. eu-domstolens dom
ville være faldet anderledes ud, hvis det havde stået klart, at de danske myndigheder opererer
med to regelsæt for samme forhold.
den omstændighed, at de danske implementeringsregler håndhæves parallelt med forordnin-
gens upræcise regler, må indebære, at implementeringsreglerne er ugyldige. det skyldes, at
eu-medlemsstaterne kun må indføre implementeringsregler, hvis de derved præciserer ud-
øvelsen af det skøn, der er tildelt dem ved forordningen. dobbeltregulering ved forordning og
nationale implementeringsregler er i strid med det retssikkerhedsprincip, som er udtrykt i eu-
domstolens praksis.
miljø- og fødevareministeriet har anført bl.a., at der ikke foreligger nogen rimelig fortolk-
ningstvivl, som nødvendiggør en tredje præjudiciel forelæggelse. eu-domstolens domme i
sag c-491/06 og c-316/10 er fyldestgørende og giver højesteret tilstrækkeligt grundlag for en
vurdering af de danske reglers proportionalitet, som er det eneste udestående spørgsmål, der
skal tages stilling til.
det lastetæthedskrav, der er fastsat i transportforordningen for svin i en vægtklasse på ca. 100
kg, må forudsætte, at der gælder arealkrav for andre vægtklasser. eu-domstolen har god-
kendt en model for beregning af areal og har fastslået, at de lastetæthedskrav, som findes i
transportbekendtgørelsens bilag 2, afsnit d, punkt 1 og 2, er i overensstemmelse med trans-
portforordningen, og højesteret har ved dom af 22. december 2014 (ufr 2015.1013) tillige
fundet de danske krav om lastetæthed i overensstemmelse med eu-retten.
                                            - 22 -
eu-domstolens dom i sag c-316/10 hviler ikke på en forkert forudsætning om, at transport-
forordningens regler er ”omsat” til præcise nationale regler. det fremgår udtrykkeligt af
transportbekendtgørelsen, at den ”supplerer” transportforordningen. for højesterets vurdering
af, om de danske regler er proportionale, er det underordnet, hvilket af ordene ”omsætte”,
”omdanne” og ”supplere” der anvendes. i den foreliggende kontekst betyder disse ord i reali-
teten det samme. det er ikke i strid med eu-retten at operere med to regelsæt i form af trans-
portforordningen og transportbekendtgørelsen. transportbekendtgørelsens regler bidrager til
forudsigelighed og retssikkerhed.
højesterets begrundelse og resultat
eu-domstolen har i dom af 8. maj 2008 i sag c-491/06 og i dom af 21. december 2011 i sag
c-316/10 besvaret præjudicielle spørgsmål i denne sag.
bl.a. på baggrund af disse domme foreligger der efter højesterets foreløbige opfattelse ikke
en sådan rimelig tvivl om forståelsen af den eu-relevante lovgivning, at der er behov for at
forelægge eu-domstolen yderligere spørgsmål, således som danske svineproducenter har
anmodet om, inden højesteret kan tage stilling til de påstande, som danske svineproducenter
har nedlagt for højesteret.
anmodningen om forelæggelse tages herefter ikke til følge.
                                      thi bestemmes:
anmodningen om forelæggelse af spørgsmål for eu-domstolen tages ikke til følge.
