                             højesterets dom
                          afsagt fredag den 3. februar 2012
sag 316/2009
(1. afdeling)
alm. brand forsikring a/s
(advokat christina neugebauer)
mod
a
(advokat søren kjær jensen, beskikket)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 2. afdeling den 20. november 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, jon stokholm, jens
peter christensen og hanne schmidt.
påstande
appellanten, alm. brand forsikring a/s, har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et
mindre beløb.
indstævnte, a, har påstået stadfæstelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
supplerende sagsfremstilling
af journalen fra as daværende læge fremgår bl.a., at hun flere gange i årene 1996-2001 hen-
vendte sig med klage over lænde- og rygsmerter. det fremgår af et journalnotat af 20. april
1998, at lægen foreslog hende at overveje erhvervsskift.
a har udfyldt og den 28. november 2002 underskrevet et spørgeskema til brug for arbejds-
skadestyrelses behandling af sagen om hendes arbejdsskade af 17. april 2001. det fremgår
blandt andet heraf:
                                               - 2 -
       ”14. hvad er deres fremtidsplaner med hensyn til beskæftigelse?
       da jeg ikke kan blive i mit fag er jeg påbegyndt hfe-studie d. 1/1.2002 med henblik på
       biologistudie, som følge af min skade.
       …
       16. eventuelle yderligere oplysninger.
       jeg overvejer at søge revalidering til ny uddannelse.”
a ansøgte i 2003 københavns kommune om revalidering og var den 15. januar 2003 til sam-
tale herom ved lokalcenter bispebjerg. ifølge journalnotatet om samtalen var a på davæ-
rende tidspunkt sygemeldt efter arbejdsskade.
as nye læge, kjeld schenece brandt, har endvidere i en erklæring af 28. februar 2003 afgivet
til brug for arbejdsskadesagen bl.a. anført følgende:
                                            ”lægeerklæring ii
                    afgivet i henhold til lov om arbejdsskadeforsikring §§ 18 og 20
       …
       5. skadelidtes nuværende tilstand:
       …
       c. er der efter skade tilstødt komplikationer, der har indvirket på skadefølgernes for-
       løb?
       nej
       …
       7. har den skadelidte dem bekendt genoptaget arbejdet?
       ja, men måtte opg.
       (fysisk belast. erhverv)
       i bekræftende fald:
       har skadelidte genoptaget sit tidligere arbejde?
       eller
       er skadelidte overgået til andet arbejde?
       fra hvilket tidspunkt er arbejdet genoptaget?
       den 27-5 2001
       syg igen 1-12-2002
       8.
       …
       b. hvornår har undersøgelsen fundet sted?
       den 28.2 2003”
                                               - 3 -
i en erklæring af 26. august 2003 fra speciallæge i ortopædkirurgi martin gehrchen til alm.
brand forsikring hedder det bl.a.:
      ”aktuelle lidelse og behandlingsforløb:
      1) den 17.04.01 blev stol trukket væk under skadelidte, hvorved hun satte sig direkte
          på halen. har siden dette haft gener i lænderyggen i form af smerter højt i lændere-
          gionen og nivende fornemmelse ned i venstre balde. dette har medført sygemeldin-
          ger flere gange…
      2) den 07.12.02 (aktuelle skade) bliver skadelidte i bil påkørt bagfra, hvorved deforma-
          tion af skadelidtes bil og den påkørende bil opstår. kunne selv stå ud af bilen. fik
          ikke noget hovedtraume, men fik i forbindelse med ulykkestilfældet smerter højt i
          lænderegionen, hvilket afstedkom, at skadelidte kom på skadestuen, frederiksberg
          hospital, hvor der blev foretaget klinisk undersøgelse og røntgen af columna cervi-
          calis, - lumbalis samt bækken. disse undersøgelser var angiveligt normale, og ska-
          delidte blev sendt hjem med smertestillende og blød halskrave til et par dages brug.
          imidlertid har dette givet opblussen i skadelidtes tidligere symptomer, således at
          disse er blevet forværret med tiltagende smerter højt i lænderegionen og tiltagende
          nivende fornemmelse ned i venstre balde, der herefter har flyttet sig over i højre
          balde med udstråling til knæniveau. tager indimellem ipren 600 mg x 3, når det er
          værst.
      nuværende symptomer:
      der er for nærværende ingen rygsymptomer, disse er stort set væk, har dog haft tilfælde
      på ferie for nyligt, hvor det føltes som om, at der blev trukket i ribbenene, dette stod på i
      3 dage, men forsvandt igen. så de egentlige symptomer, som skadelidte døjer med nu,
      er smerterne af nivende fornemmelse i højre balde, herefter optræder der smerter i ne-
      derste 1/3 af højre baglår og en sjælden gang ned under højre knæ. der kan af og til
      være lignende symptomer på venstre side, men højre er absolut dominerende og værst.
      …
      resume:
      det drejer sig om en nu 26-årig kvinde, der har arbejdsskadesag kørende på grund af
      ryg-/bensymptomer efter debut den 17.04.01, hvor skadelidte skulle sætte sig på en stol,
      som blev fjernet inden hun satte sig.
      den aktuelle skade sker den 07.12.02, hvor skadelidte bliver påkørt bagfra i bil, medfø-
      rende accentuering af de ryg-/bensymptomer, der var i forvejen, jævnfør ovennævnte
      arbejdsskadesag.
      det drejer sig nu om nivende fornemmelse i højre balde, strålende ned til distale 1/3 af
      højre lårs bagside. af og til symptomer fra venstre side.
      objektivt finder man normale forhold fraset nedsat bevægelighed i lænderyggen.
      konklusion:
      a har fortsat gener efter ulykkestilfældet den 07.12.02.
      der er en tidsmæssig og årsagsmæssig sammenhæng mellem skadestidspunkt og gener.
      der har dog været gener inden ulykkestilfældet af samme karakter, dog i mindre grad,
      hvor aktuelle skade har accentueret disse gener. der er verserende arbejdsskadesag kø-
                                                - 4 -
       rende. de aktuelle gener er således debuteret før ulykkestilfældet, men accentueret i
       forbindelse med dette.
       skadelidte er anbefalet træning.
       man må forvente, at erhvervsevnen ikke vil være nedsat i ethvert erhverv, men har fore-
       slået et erhverv af ikke-rygbelastende karakter.”
af journalnotatet fra københavns kommune, lokalcenter bispebjerg, om en samtale den 22.
september 2003 med a om revalidering fremgår det endvidere bl.a., at hun har søgt om reva-
lidering til anden uddannelse efter to arbejdsskader i sit hidtidige erhverv.
arbejdsskadestyrelsen har i en afgørelse af 5. august 2010 meddelt a, at hendes tab af er-
hvervsevne efter arbejdsskaden den 17. april 2001 fortsat er fastsat til 15 %, og at hendes lø-
bende erstatning fortsætter uændret.
det er oplyst, at a i et revalideringsforløb er under uddannelse til professionsbachelor i teks-
tiler og formidling (håndarbejdslærer) med afsluttende eksamen i marts 2012.
retslægerådet har i en udtalelse af 16. september 2010 besvaret følgende spørgsmål således:
       ”spørgsmål 1:
       hvilke skader med deraf følgende varige gener pådrog indstævnte sig ved uheldet den
       17. april 2001 for så vidt angår ryggen / underekstremiteterne (venstre balde).
       der skete efter faldet 17.04.01 en forværring af allerede bestående lænderygsmerter
       med varierende udstråling, mest mod venstre med smerter til balderne og nedsat bevæ-
       gelighed af lænderyggen.
       spørgsmål 2:
       hvilke varige gener har disse skader givet anledning til, for så vidt angår ryggen / un-
       derekstremiteterne (venstre balde).
       der er fortsat i varierende intensitet og varighed tale om lænderygsmerter med nedsat
       bevægelighed og udstråling til balderegionerne eller på bagsiden af lårene. der er ikke
       fundet neurologiske deficits, lammelser, muskelsvind eller andre tegn på nerverodspå-
       virkning.
       spørgsmål 3:
       hvilke skader (nye eller forværring af eksisterende) med deraf følgende varige gener
       pådrog indstævnte sig ved uheldet den 8. december 2002, for så vidt angår ryggen / un-
       derekstremiteterne (venstre balde).
       der rapporteres ved journalnotater og ved speciallægeundersøgelser en accentuering af
       lænderygsmerterne med udstråling, ofte til højre balde. der er muskulær ømhed af den
                                          - 5 -
rygstabiliserende muskulatur. der er dog også perioder med relativ symptomfattigdom
(for eksempel ved speciallægeundersøgelse 26.08.03).
spørgsmål 4:
hvilke varige gener (nye eller forværring af eksisterende) har disse skader givet anled-
ning til, for så vidt angår ryggen / underekstremiteterne (venstre balde).
rådet bedes begrunde sit svar herunder særskilt angive, hvori eventuelle nye eller for-
værrede gener nærmere består.
der synes ikke med sikkerhed i varig forstand at være sket en selvstændig traumatise-
ring af lænderyggen ved ulykken 18.12.02. der er primært tale om tidvis forværring af
allerede bestående og kendte gener.
spørgsmål 5:
retslægerådet bedes oplyse, om de varige gener der er forårsaget af uheldet den 17.
april 2001 fortsat bestod på tidspunktet for færdselsheldet den 8. december 2002.
det gjorde de.
spørgsmål 6:
retslægerådet bedes oplyse, om der består helt eller delvist symptomsammenfald mel-
lem generne efter skaden den 17. april 2001, og generne efter skaden den 8. december
2002.
rådet bedes begrunde sit svar, herunder særskilt angive hvori symptomsammenfaldet
består.
se venligst ovenfor.
spørgsmål 7:
retslægerådet bedes oplyse, om generne efter uheldet den 17. april 2001 på sigt ville
have tilladt fysiske betonet og / eller rygbelastende arbejde f.eks. fortsat sædvanligt ar-
bejde som social- og sundhedshjælper.
retslægerådet bedes i tilknytning hertil oplyse, om der i det lægelige materiale er be-
skrevet en varig bedring af tilstanden, der kunne begrunde fortsat fysiske betonet og /
eller rygbelastende arbejde f.eks. fortsat sædvanligt arbejde som social- og sundheds-
hjælper eller om den oprindeligt beskrevne tilstand efter rygtraumet den 17. april 2001,
der havde medført skånebehov og overvejelser om karriereskift, fortsat persisterede på
tidspunktet for uheldet den 8. december 2002.
spørgsmålet er generelt og hypotetisk. der er tale om en kronisk dårlig ryg med lænde-
rygsymptomer tilbage til 1995. normalt vil man ikke anbefale, at disse patienter vareta-
ger rygbelastende arbejde. der var bestående lænderygsymptomer ved tidspunktet for
trafikulykken i 2002.
spørgsmål 8:
retslægerådet bedes oplyse, om indstævntes helbredstilstand efter uheldet den 8. de-
cember 2002 blev væsentligt og varigt forværret.
                                         - 6 -
retslægerådet bedes oplyse om, der er holdepunkter for at antage, at indstævnte, når
henses til det om traumet og initialsymptomer oplyste, i tiden efter den 8. december
2002 har udvist et sygdomsbillede, der er foreneligt med den lægefaglige viden, der ek-
sisterer om varige gener efter tilskadekomst af den karakter hun var udsat for eller om
hele eller dele af hendes sygdomsbillede og dermed hendes funktionstab beror på andre
efter rådets opfattelse mere sandsynlige årsager herunder rygtraumet den 17. april
2001.
retslægerådet bedes med andre ord oplyse, om rådet finder, at det er sandsynligt, at
indstævnte som følge af færdselsuheldet den 8. december 2002 alene er påført det i sa-
gens akter beskrevne funktionstab og ophør af evne til at arbejde som vikar med behov
for revalidering, eller om det beror på rygtraumet i 2001 eller en kombination af de på-
gældende traumer.
retslægerådet bedes begrunde sit svar samt om muligt angive graden af sandsynlighed.
det er ikke retslægerådets opfattelse. der er tale om accentuering af forudbestående
gener. disse gener findes også i dag. karakteristisk for lidelsen er dens periodevise
præg, hvor perioder med relativ symptomfattigdom afløses af perioder med sværere
symptomer. der er ved røntgenundersøgelse af lænderyggen fundet normale forhold, og
der er ikke fundet en specifik årsag til indstævntes gener.
spørgsmål 9:
retslægerådet bedes oplyse om, der er holdepunkter for at antage, at indstævnte som
følge af tilskadekomsten den 8. december 2002 led af gener af en sådan karakter, at de
forhindrede hende i at udføre arbejde, for så vidt dette arbejde ikke var ryg- og / eller
underekstremitetsbelastende.
man forstår, at indstævnte efter uheldet 17.04.01 gik på nedsat arbejdstid, men at der
også var flere jobskift, skaden uafhængige.
spørgsmål 10:
giver sagen i øvrigt retslægerådet anledning til bemærkninger.
nej.
spørgsmål a:
var det på tidspunktet for afgivelse af speciallægeerklæring 20. december 2001 (bilag
4), afgivet af speciallæge merete karlsborg, lægefagligt korrekt at anføre, at det er
”endnu for tidligt med sikkerhed at fastslå endeligt, om kl. vil få varige men, …”?
der var tale om lænderygproblemer helt tilbage fra 1995. disse er som ovenfor anført
præget af fluktuerende symptomintensitet. på den vis er der ikke lægefagligt noget at
udsætte på pågældende speciallæges journalnotat efter retslægerådets vurdering.
spørgsmål b:
såfremt det på dagældende tidspunkt var muligt med sikkerhed at fastslå, at skadelidte
havde pådraget sig varige helbredsmæssige mén, bedes oplyst hvilke?
spørgsmålet bortfalder.
                                             - 7 -
     spørgsmål c:
     var der pa tidspunktet for afgivelse af speciallægeerklæring af 25. august 2003, afgivet
     af samme merete karlsborg (bilag 10), grundlag for at anføre, at skadelidte havde på-
     draget sig en helbredsmæssig forværring som følge af ulykkestilfældet den 8. december
     2002?
     forløbet med lænderygsmerter har varet i 15 år med periodevise forværringer, hvorfor
     konklusive udsagn vedrørende prognose er vanskelige at afgive med særlig sikkerhed.
     spørgsmål d:
     var der pa tidspunktet for afgivelse af speciallægeerklæring af 26. august 2003, udar-
     bejdet af speciallæge martin gehrchen (bilag b1), grundlag for den af ham gengivne
     konklusion, hvorefter ulykkestilfældet 8. december 2002 har ”accentueret disse gener”,
     og at ”de aktuelle gener er således debuteret før ulykkestilfældet, men accentueret i
     forbindelse med dette”?
     se ovenfor.
     spørgsmål e:
     er den af ankestyrelsens lægekonsulent, morten boye petersen, foretagne årsagssam-
     menhængsvurdering af 16. januar 2007 (bilag e), hvorefter det vurderes, at trafikulyk-
     ken den 8. december 2002 har medført en ”noget forværret bevægelighed i lænderyg-
     gen, …”, lægefagligt forkert?
     se ovenfor.
     spørgsmål f:
     er det muligt at klarlægge, hvorvidt de i de lægefaglige akter beskrevne ryggener ville
     ævre opstået i fuldt samme omfang, uanset om ulykkestilfældet den 8. december 2002
     var overgået a eller ej?
     nej.
     spørgsmål g:
     giver sagen retslægerådet anledning til yderligere bemærkninger, og i givet fald hvilke
     nej. ”
retslægerådet har endvidere i en udtalelse af 7. januar 2011 besvaret følgende supplerende
spørgsmål således:
     spørgsmål h:
     i forlængelse af retslægerådets svar på appellantens supplerende spørgsmål 11, og
     retslægerådets tidligere svar på spørgsmål a, c og f, og såfremt det er retslægerådets
     opfattelse, at færdselsuheldet alene har medført en kortvarig og midlertidig funktions-
     indskrænkning; bedes om muligt oplyst, hvornår det efter rådets opfattelse har stået a
                                         - 8 -
klart, at færdselsulykken alene har medført en kortvarig og midlertidig funktionsind-
skrænkning og ikke nogen længerevarende funktionsindskrænkning?
som allerede anført mener retslægerådet, at trafikuheldet 07.12.02 medførte en forvær-
ring af allerede bestående symptomer fra lænderyggen. man har ikke fundet tegn på
strukturelle læsioner, der kan henføres til trafikuheldet. det er ikke muligt for retslæge-
rådet at skønne over længden af indstævntes fornemmelse af funktionsevneindskrænk-
ning, ligesom retslægerådet heller ikke kan tage stilling til funktionsevnen, der kan på-
virkes af mange forskellige faktorer.
spørgsmål j:
i forlængelse af retslægerådets tidligere svar på spørgsmål a og c og appellantens
supplerende spørgsmål 13 bedes oplyst, hvornår det efter rådets opfattelse har stået
indstævnte og den revalideringsbemyndigende kommune klart, at følgerne af færdsels-
uheldet ingen betydning ville have for behovet for jobskiftet via forudgående omsko-
ling/revalidering?
det har retslægerådet ikke nogen mening om.
spørgsmål k:
giver sagen og de hidtil og nu stillede supplerende spørgsmål retslægerådet anledning
til bemærkninger, og i givet fald hvilke?
nej.
spørgsmål 11:
retslægerådet bedes oplyse, om rådet finder, at den påvirkning indstævnte var udsat for
og dermed de læsioner hun pådrog sig ved færdselsuheldet har medført andet og mere
end en kortvarig og midlertidig funktionsindskrænkning.
retslægerådet bedes begrunde sit svar herunder om muligt angive graden af sandsyn-
lighed, herunder gennem angivelse af hvad der taler for respektive hvad der taler imod,
at der har været tale om enten (1) en kortvarig og midlertidig funktionsindskrænkning
eller (2) en længerevarende og / eller varig funktionsindskrænkning.
for så vidt rådet finder, at der er tale om en længerevarende og / eller varig funktions-
indskrænkning bedes rådet oplyse, hvori denne efter rådets opfattelse bestod og eventu-
elt fortsat består.
det oplyses, at der ved speciallægeundersøgelse af august 2003, altså cirka 8 måneder
efter trafikuheldet, ikke er deciderede rygsmerter. indstævnte døjer primært med ni-
vende fornemmelser ned i højre balderegion og videre ned i baglår. generne skønnes
ikke at være relevant væsensforskellige fra andre gener og symptomer, der er noteret
også før trafikuheldet i 2002. det er ikke muligt for retslægerådet at skønne over læng-
den af indstævntes funktionsevneindskrænkning, ligesom retslægerådet heller ikke som
sådan kan tage stilling til funktionsevnebegrebet, der kan påvirkes af mange forskellige
faktorer.
spørgsmål 12:
                                         - 9 -
i tilknytning til retslægerådets besvarelse af spørgsmål 8, bedes rådet oplyse, om til-
standen som den er beskrevet i dag overvejende er en følge af indstævntes kronisk dår-
lige ryg med lænderygsymptomer tilbage fra 1995.
finder rådet i alle tilfælde, vurderet ud fra rådets almindelige lægefaglige erfaring, at
tilstanden i form af kronisk dårlig ryg med lænderygsymptomer tilbage fra 1995, uaf-
hængig af færdselsuheldet ville have givet anledning til den beskrevne symptomatologi i
form af perioder med relativ symptomfattigdom, der afløses af perioder med sværere
symptomer.
retslægerådet bedes begrunde sit svar herunder om muligt angive graden af sandsyn-
lighed, herunder gennem angivelse af hvad der taler for respektive hvad der taler imod
at indstævntes kronisk dårlige ryg med lænderygsymptomer tilbage fra 1995 i alle til-
fælde uafhængig af færdselsuheldet ville have givet anledning til den beskrevne symp-
tomatologi i form af perioder med relativ symptomfattigdom, der afløses af perioder
med sværere symptomer.
som nævnt flere gange i besvarelserne har indstævnte kronisk dårlig ryg tilbage fra
1995 med perioder med øget symptomtyngde afløst af fredeligere perioder. det er
retslægerådets opfattelse, at trafikuheldet i 2002 medførte en forværring af generne fra
lænderyggen, men at man ikke konstaterede egentlige læsioner. som udtalt til special-
lægeerklæringerne har indstævnte oplyst, at generne er forværret.
spørgsmål 13:
retslægerådet bedes oplyse, om rådet finder, at indstævntes kronisk dårlige ryg med
lænderygsymptomer tilbage fra 1995 i alle tilfælde, vurderet ud fra rådets almindelige
lægefaglige erfaring, uafhængig af færdselsuheldet ville have medført et behov for job-
skifte og / eller omskoling det vil sige, at indstævnte skulle undgå rygbelastende ar-
bejde.
retslægerådet bedes begrunde sit svar herunder om muligt angive graden af sandsyn-
lighed, herunder gennem angivelse af hvad der taler for respektive hvad der taler imod,
at jobskifte og / eller omskoling i alle tilfælde havde været nødvendig.
spørgsmålet er hypotetisk og lader sig ikke besvare med sikkerhed. det kan dog i al-
mindelighed oplyses, at det ville være naturligt for en person med kroniske lænderyg-
problemer at søge andet erhverv, hvis det aktuelle var rygbelastende.
spørgsmål 14:
retslægerådet bedes oplyse på hvilket tidspunkt efter uheldet i december 2002 ind-
stævnte efter rådets opfattelse helbredsmæssigt var tilbage i sin habitualtilstand.
rådet bedes altså oplyse, på hvilket tidspunkt rådet finder, at indstævnte var tilbage i
sin vanlige helbredstilstand som denne udmøntede sig forud for færdselsuheldet, det vil
sige perioder med relativ symptomfattigdom, der afløses af perioder med sværere
symptomer.
retslægerådet bedes begrunde sit svar.
der foreligger ikke detaljerede speciallægeundersøgelser efter 2003 der muliggør et
præcist svar. der er i årene efter 2005-06 en del konsultationer hos egen læge, hvor ryg-
                                             - 10 -
      smerter ikke omtales. i august 2005 omtales det, at patienten har det godt. hun overgår
      til selvtræning. i 2008 og 2009 er der slet ingen anmærkninger i egen læges journal om
      rygproblemer, og der er ikke henvisning til udredning eller yderligere behandling, så
      man må formode at rygproblemerne er klinget noget af i den periode. ”
i en vejledende udtalelse af 30. november 2011 i medfør af erstatningsansvarslovens § 10 har
arbejdsskadestyrelsen om méngrad og erhvervsevnetab som følge af uheldet den 7. december
2002 udtalt bl.a.:
                                              ”vurdering
      méngraden er vurderet til mindre end 5 procent, jf. erstatningsansvarslovens § 4
      erhvervsevnetabet er vurderet til mindre end 15 procent, jf. erstatningsansvarslovens §
      5
      …
      styrelsens neurokirurgiske speciallægekonsulent har medvirket til at vurdere méngra-
      den.
      …
                                   begrundelse for erhvervsevnetab
      vi har lagt vægt på sagens sociale og økonomiske oplysninger, herunder især oplysnin-
      ger fra:
      - københavns kommune;
      - skadelidte;
      - sagens lægelige oplysninger.
      erstatning for tab af erhvervsevne efter erstatningsansvarsloven skal kompensere for
      den indtægtsnedgang, som skyldes skadens følger. vi skal vurdere, hvad a ville kunne
      tjene, hvis skaden ikke var sket og sammenholde det med hendes indtægtsmuligheder
      med skaden.
      der ydes kun erstatning for tab af erhvervsevne, hvis indtægtstabet er 15 procent eller
      derover.
      vi har ved vurderingen af erhvervsevnetabet lagt til grund, at a forud for aktuelle
      ulykke havde uddannet sig til social- og sundhedshjælper og gennem flere år arbejdet
      indenfor dette fag på fuld tid.
      vi har endvidere lagt til grund, at hun i forbindelse med en arbejdsskade i april 2001
      pådrog sig et lændetraume. vi har lagt vægt på, at hun efter denne skade var sygemeldt
      en periode og herefter genoptog arbejdet på nedsat tid svarende til 10-15 timer om ugen
      sideløbende hf studiet frem til tidspunktet for aktuelle ulykke.
                                              - 11 -
      vi har ligeledes lagt til grund, at hun efter skaden i april 2001 ikke længere antog ryg-
      belastende arbejde foreneligt med hendes helbredstilstand, hvorfor hun i januar 2002
      påbegyndte et hf studie sideløbende med hendes almindelige arbejde, med henblik på
      senere beskæftigelse indenfor et andet ikke rygbelastende erhverv.
      vi har lagt vægt på, at a efter aktuelle skade ikke kunne genoptage arbejdet, men i ja-
      nuar 2003 blev bevilget forrevalidering til færdiggørelse af hf studie.
      vi har lagt vægt på, at hun medio 2007 påbegyndte uddannelse i tekstile fag og formid-
      ling, som forventes afsluttet ultimo 2011/primo 2012.
      endeligt har vi lagt vægt på, at as helbredsmæssige tilstand efter vores vurdering, ikke
      er blevet betydende varigt forværret som følge af aktuelle ulykke.
      det er vores vurdering, at a forud for ulykke den 7. december 2002 havde så betydelige
      helbredsmæssige begrænsninger. dette understøttes efter vores opfatelse af hendes egen
      ønske om efter ulykken i april 2001 at omskole sig til andet ikke rygbelastende erhverv.
      det er således vores vurdering, at der også uden aktuelle skade er en væsentlig usikker-
      hed vedrørende prognosen for hendes fremtidige funktionsniveau på arbejdsmarkedet.
      det er endvidere vores vurdering, at skaden den 7. december 2002 ikke har medført va-
      rige gener af et sådant omfang, at de på længere sigt vil have indflydelse på hendes er-
      hvervsmæssige situation.
      på denne baggrund er det vores vurdering, at aktuelle ulykke ikke har medført et er-
      hvervsevnetab på 15 procent eller derover, hvorfor vi har fastsat det varige erhvervsev-
      netab til mindre end 15 procent.
      vi skal bemærke, at arbejdsskadestyrelsens vurdering af erhvervsevnetabet skal forstås
      således, at det hverken for nuværende eller set i et længerevarende perspektiv er sand-
      synliggjort et erhvervsevnetab på mindst 15 procent efter aktuelle ulykke den 7. decem-
      ber 2002.”
anbringender
alm. brand forsikring har yderligere anført, at udtalelserne fra retslægerådet bestyrker, at
færdselsuheldet den 7. december 2002 ikke var årsag til midlertidige eller varige arbejdshin-
drende gener i tiden efter december 2002. færdselsuheldet påførte hende alene en midlertidig
forværring af de forudbestående alvorlige og funktionshindrende gener, der allerede pr. 1.
december 2002 havde ført til hendes sygemelding. dette fremgår både af retslægerådets be-
svarelser, af arbejdsskadestyrelsens udtalelse af 30. november 2011 samt af oplysningerne fra
as læge og fra hende selv til de kommunale myndigheder.
                                             - 12 -
subsidiært gøres det gældende, at a ikke har bevist, at færdselsuheldet har forårsaget gener i
tiden efter august 2003, og mest subsidiært, at uheldet ikke har forårsaget gener i tiden efter
arbejdsskadestyrelsens vurdering fra august 2004.
a har hertil anført, at hverken retslægerådets udtalelser eller den nye udtalelse fra arbejds-
skadestyrelsen af 30. november 2011 kan medføre en ændring af landsrettens vurdering,
hvorefter færdselsuheldet må anses for den afgørende årsag til, at hun efterfølgende ikke
kunne genoptage sit vikararbejde som social- og sundhedsassistent og til hendes mistede ar-
bejdsindtægter som følge heraf.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret spørgsmålet om, hvorvidt a som følge af et færdselsuheld den 7.
december 2002 har et krav mod alm. brand forsikring a/s på erstatning efter erstatningsan-
svarsloven for tabt arbejdsfortjeneste.
højesteret lægger til grund, at a forud for færdselsuheldet den 7. december 2002 led af bety-
delige ryggener forårsaget bl.a. af en arbejdsskade i 1996 og en arbejdsskade den 17. april
2001 under hendes arbejde som social- og sundhedsassistent. hun havde i en række tilfælde i
årene efter den første arbejdsskade konsulteret egen læge herom og havde herunder i april
1998 drøftet spørgsmålet om erhvervsskifte med lægen. i et skema underskrevet af a den 28.
november 2002 til brug for arbejdsskadestyrelsens behandling af sagen om hendes arbejds-
skade af 17. april 2001 oplyste hun, at hun ikke kunne blive i sit fag, og at hun havde påbe-
gyndt hf-studium den 1. januar 2002 som følge af arbejdsskaden. hun oplyste også, at hun
overvejede at søge revalidering til ny uddannelse.
de fremlagte akter vedrørende as ansøgning til kommunen om revalidering i 2003 indeholder
ikke oplysninger om færdselsuheldet og skader efter dette, og det fremgår af en erklæring af
19. februar 2003 fra hendes læge til kommunen, hvori arbejdsskaderne omtales, at der ikke er
andre lidelser. tilsvarende er i en erklæring af 28. februar 2003 fra hendes læge til brug for
arbejdsskadesagen oplyst, at der ikke efter arbejdsskaden er tilstødt komplikationer, der har
indvirket på skadefølgernes forløb. det anføres i denne erklæring, at hun var sygemeldt igen
fra den 1. december 2002.
                                              - 13 -
der er ikke vedrørende tiden i månederne efter færdselsuheldet den 7. december 2002 i de
fremlagte erklæringer nogen omtale af gener efter uheldet, og først af speciallægeerklærin-
gerne af 25. august 2003 fra overlæge, speciallæge i neurologi merete karlsborg og af 26.
august 2003 fra speciallæge i ortopædkirurgi martin gehrchen fremgår det, at a har oplyst, at
færdselsuheldet har forværret hendes gener.
på denne baggrund og efter retslægerådets svar på spørgsmål 4, 8 og 11 og på spørgsmål h
lægger højesteret til grund, at færdselsuheldet ikke medførte væsentlig og varig forværring af
as helbredstilstand, og at der alene var tale om en accentuering af de forudbestående gener.
højesteret lægger endvidere i overensstemmelse med retslægerådets udtalelser til grund, at
det er karakteristisk for den forudbestående lidelse, at den har et periodevist præg, hvor perio-
der med relativ symptomfattigdom afløses af perioder med sværere symptomer.
herefter finder højesteret det ikke godtgjort, at faldet i as erhvervsindtægt var en følge af
skade påført ved færdselsuheldet den 7. december 2002.
højesteret tager allerede med denne begrundelse alm. brand forsikrings påstand om frifin-
delse til følge.
sagsomkostninger for landsret og højesteret er fastsat til 156.240 kr., der omfatter 130.000
kr. til dækning af advokatudgift, 17.740 kr. til dækning af retsafgift og 8.500 kr. til dækning
af udlæg.
                                     thi kendes for ret:
alm. brand forsikring a/s frifindes.
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal statskassen inden 14 dage efter denne høje-
steretsdoms afsigelse betale 156.240 kr. til alm. brand forsikring a/s. sagsomkostningsbe-
løbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
