                             højesterets dom
                           afsagt onsdag den 20. april 2016
sag 94/2015
(2. afdeling)
pe holding, hemmet aps
(advokat henrik thorstholm)
mod
konrad krogh stigsen
(advokat kim stensgård, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i herning den 17. maj 2013 og af vestre lands-
rets 2. afdeling den 17. november 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul dahl jensen, vibeke rønne, jens peter
christensen, oliver talevski og kurt rasmussen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, pe holding, hemmet aps, har nedlagt påstand om stadfæstelse af byrettens
dom, subsidiært at indstævnte, konrad krogh stigsen, skal betale et mindre beløb til pe hol-
ding, hemmet aps, og mere subsidiært at landsrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til
fortsat behandling ved landsretten.
konrad krogh stigsen har påstået stadfæstelse af landsrettens dom, subsidiært at landsrettens
dom ophæves, og sagen hjemvises til fortsat behandling ved landsretten.
                                                - 2 -
supplerende sagsfremstilling
der har været to landinspektører involveret i sagen. advokat henrik thorstholm, som på da-
værende tidspunkt repræsenterede herluf dokkedal sørensen, der er den tidligere ejer af pe
holding, hemmet aps’ ejendom, anmodede ved brev af 30. juni 2010 landinspektør mogens
venø poulsen, varde, om at foretage skelforretning vedrørende skellet mellem parternes
ejendomme. konrad krogh stigsen havde forinden taget kontakt til landinspektør mogens
poulsen, skjern, med henblik på afsætning af skellet mellem ejendommene. landinspektør
mogens poulsen, skjern, foretog besigtigelse under overværelse af konrad krogh stigsen og
udarbejdede herefter en skelerklæring, som konrad krogh stigsen underskrev den 14. juli
2010. skelerklæringen blev ikke underskrevet af herluf dokkedal sørensen, ligesom den
heller ikke er underskrevet på vegne af pe holding, hemmet aps. senere blev anmodningen
til landinspektør mogens venø poulsen, varde, om foretagelse af skelforretning tilbagekaldt.
af den fremlagte korrespondance fremgår, at advokat henrik thorstholm i brev af 11. juni
2010 til konrad krogh stigsen havde anført bl.a.:
       ”jeg skal … anmode dig om – inden 7 dage fra dato – at komme med et forslag til,
       hvorledes denne sag kan løses forligsmæssigt, herunder egentlig stillingtagen til, hvor-
       vidt du vil anfægte skellets placering, således som det er vist af landinspektør mogens
       poulsen.
       bestrider du skellets placering, vil jeg på min klients vegne indlede en skelsætningsfor-
       retning. omkostninger hertil vil – i det omfang, min klient får medhold i dennes påstand
       – kunne forventes at blive pålagt dig.
       …
       jeg vil meget opfordre dig til at tage en drøftelse, eventuelt med skovfoged emil poul-
       sen, med henblik på at få etableret et fornuftigt læhegn, således at de værste gener af
       fældningen kan undgås.”
advokat henrik thorstholms sekretær, anne-marie lundsgaard, oplyste i en mail af 1. juli
2010 til advokat henrik thorstholm bl.a.:
       ”jeg har haft besøg af krogh stigsen, han kunne ikke forstå at sagen var overgivet
       landinspektøren, når han havde anerkendt at plante et nyt læhegn.”
                                               - 3 -
konrad krogh stigsen antog efterfølgende en advokat, advokat jørgen hautorp, som i brev af
25. oktober 2010 til advokat henrik thorstholm anførte bl.a.:
      ”deres skrivelse af den 11. juni d.å. har min klient forstået som et forligstilbud med føl-
      gende indhold:
      såfremt min klient accepterer skellets placering, således som det er vist af landinspektør
      mogens poulsen, og såfremt min klient etablerer et ”fornuftigt læhegn”, vil deres klient
      ikke gøre krav på erstatning af nogen art; men kun krav på et vederlag til skovfoged
      emil f. poulsen.
      min klient rettede herefter telefonisk henvendelse til skovfoged emil f. poulsen. det
      blev aftalt, at krog stigsen skulle forberede til plantning, hvorefter emil f. poulsen
      skulle besøge krogh stigsen og aftale, hvorledes der skulle ske plantning af læhegn
      med løvtræer i en række.
      uagtet min klient fremdeles ikke er enig i det af mogens poulsen anviste skel under-
      skrev han den 14. juli 2010 skelerklæring. min klient bestilte herefter træer og har lavet
      forberedelse til plantning af det nye løvtræshegn, hvilket min klient dog ikke har plantet
      på grund af deres efterfølgende skrivelser.
      som det fremgår af det ovenfor anførte, antog min klient, at der var indgået forlig, og
      min klient blev naturligt chokeret over det erstatningskrav, som er opgjort i deres skri-
      velse af den 28. september 2010. min klient kan naturligvis ikke acceptere det anførte
      erstatningskrav, der er helt udokumenteret. eventuel skade på skoven er efter min kli-
      ents opfattelse selvforskyldt, idet deres klient ikke har foretaget udtynding og anden
      pleje af sin skov.
      såfremt deres klient frafalder sit erstatningskrav, kan sagen forliges ved, at min klient
      på egen jord etablerer det ovennævnte løvtræshegn i én række.”
efter landsrettens dom blev der den 9. februar 2015 afholdt skelforretning om beliggenheden
af skellet. skelforretningen blev foretaget af landinspektør mogens venø poulsen, varde, der
afgav erklæring herom den 18. februar 2015. parterne har oplyst, at skelforretningen er blevet
anfægtet af konrad krogh stigsen, og at der er anlagt retssag herom ved retten i herning.
den 11. marts 2016 har retten i herning afsagt dom i sagen, og ved dommen er konrad
krogh stigsen dømt til at anerkende, at ejendomsskellet fastlægges i overensstemmelse med
det af landinspektør mogens venø poulsen ved skelforretningen den 9. februar 2015 fastlagte
skel. dommen er anket til vestre landsret.
                                                 - 4 -
retsgrundlag
udstykningslovens kapitel 5 om afsætning af ejendomsgrænser m.m. indeholder bl.a. føl-
gende bestemmelser:
      ”§ 35. enhver, der mener at have interesse i at få konstateret den rette beliggenhed af en
      ejendomsgrænse, kan anmode en praktiserende landinspektør om at afholde en skelfor-
      retning, jf. dog § 41. den, der anmoder herom, hæfter for betalingen af de omkostnin-
      ger, der er forbundet med forretningen, jf. dog § 39.
      stk. 2. miljøministeren fastsætter nærmere regler om skelforretninger.
      § 36. ved skelforretningen skal landinspektøren afsætte skellet med den beliggenhed,
      som på grundlag af de foreliggende oplysninger efter landinspektørens skøn må anses
      for at være den rette ejendomsgrænse.
      stk. 2. afsætningen af skellet er bindende for ejerne af de pågældende ejendomme, så-
      fremt
      1) de skriftligt tiltræder afsætningen eller
      2) ingen af dem inden 8 uger efter datoen for modtagelsen af skriftlig underretning fra
      landinspektøren om afsætningen har anlagt retssag med påstand om, at vedkommende
      naboejer skal anerkende, at skellet ligger anderledes.
      stk. 3. såfremt der ved endelig dom eller indenretligt forlig sker ændring af landin-
      spektørens fastlæggelse af skellet, skal landinspektøren snarest ændre afsætningen af
      skellet i overensstemmelse med dommen eller forliget.
      stk. 4. retten kan i ganske særlige tilfælde tillade, at sag anlægges efter udløbet af fri-
      sten i stk. 2. fører en sådan sag til, at landinspektørens fastlæggelse af skellet ændres,
      påhviler det den, der har anlagt sagen, at rekvirere en landinspektør til at udføre det i
      stk. 3 nævnte arbejde. retten sender udskrift af dommen eller et eventuelt indenretligt
      forlig til matrikelmyndigheden.
      § 37. når et skel er blevet endeligt fastlagt efter reglerne i §§ 35 og 36, skal landin-
      spektøren snarest indsende oplysning om skellets rette beliggenhed til matrikelmyndig-
      heden til notering i matriklen.
      stk. 2. medmindre skellets rette beliggenhed er afgjort ved domstolene, kan matrikel-
      myndigheden nægte at foretage notering efter stk. 1, såfremt der konstateres fejl eller
      mangler ved skelforretningen. nægtes notering, er forretningen ugyldig.
      § 38. der kan ikke anlægges retssag om skels beliggenhed, herunder som følge af
      hævdserhvervelse, før der er afholdt en skelforretning efter reglerne i §§ 35 og 36.”
udstykningslovens § 38 fik sin nuværende ordlyd ved lov nr. 137 af 7. marts 1990. i lovfor-
slagets bemærkninger til kapitel 5 om afsætning af ejendomsgrænser m.m. hedder det bl.a.
(folketingstidende 1989-90, tillæg a, lovforslag nr. l 8, sp. 412):
                                                - 5 -
      ”forslagene i dette kapitel omhandler den fremgangsmåde, der skal anvendes, når den
      rette beliggenhed af en ejendomsgrænse ønskes fastslået. …
      … [h]vis der er uenighed mellem ejendommenes ejere [om en ejendomsgrænses rette
      beliggenhed], kan spørgsmålet ikke afgøres uden afholdelse af skelforretning efter be-
      stemmelserne i lovforslagets §§ 35-37.”
i bemærkningerne til § 38 er anført (folketingstidende 1989-90, tillæg a, lovforslag nr. l 8,
sp. 418):
      ”forslaget afløser gældende lovs § 36, stk. 3. det foreslås udtrykkeligt angivet, at heller
      ikke spørgsmål om grænsehævd kan afgøres af domstolene, før der har været afholdt
      skelforretning. dette svarer til gældende ret.”
den tidligere gældende bestemmelse i udstykningslovens § 36, stk. 3, blev indsat ved lov nr.
290 af 31. marts 1949, som var affattet i overensstemmelse med et forslag indeholdt i be-
tænkning afgivet af det af landbrugsministeriet under 25. marts 1946 nedsatte udvalg angå-
ende revision af lovreglerne om opretholdelse og drift af jordbrug. i betænkningens bemærk-
ninger til § 36, stk. 3, hedder det (s. 7):
      ”ved bestemmelsen i 3. stk. undgaas i adskillige tilfælde i fremtiden at bebyrde de
      almindelige domstole med tvistigheder om skel, hvortil kommer, at sager, som i med-
      før af § 32 alligevel til sin tid indbringes for retten, vil være godt forberedt til en
      egentlig domstolsbehandling.”
højesterets begrundelse og resultat
den skelerklæring, som landinspektør mogens poulsen, skjern, havde affattet, og som kon-
rad krogh stigsen underskrev den 14. juli 2010, er ikke udarbejdet som led i en skelforretning
afholdt efter reglerne i udstykningslovens § 35 og § 36.
landinspektør mogens venø poulsen, varde, var i juni 2010 blevet anmodet om at foretage
skelforretning efter udstykningslovens regler, men anmodningen blev senere tilbagekaldt.
højesteret lægger herefter til grund, at der ikke forud for, at sagen blev anlagt i marts 2011,
var afholdt skelforretning efter reglerne i udstykningslovens § 35 og § 36.
                                                 - 6 -
det må efter bevisførelsen lægges til grund, at konrad krogh stigsen den 14. juli 2010 under-
skrev skelerklæringen som led i forsøg på en forligsmæssig løsning. konrad krogh stigsen
ville genplante læhegnet, og det lægges videre til grund, at pe holding, hemmet aps var
bekendt hermed. da det i efteråret 2010 ikke viste sig muligt at forlige sagen på denne måde,
finder højesteret, at konrad krogh stigsen var berettiget til at fragå erklæringen, som det
skete ved hans daværende advokats brev af 25. oktober 2010.
på denne baggrund tiltræder højesteret, at konrad krogh stigsen ikke er bundet af den skel-
erklæring, som han underskrev den 14. juli 2010.
da retssagen blev anlagt i marts 2011, var der ikke enighed om skellets beliggenhed, og der er
heller ikke senere opnået enighed herom. spørgsmålet er herefter, om det var med rette, at
landsretten afviste sagen i henhold til udstykningslovens § 38 med henvisning til, at der ikke
var gennemført en skelforretning efter udstykningslovens regler.
efter udstykningslovens § 38 kan der ikke ”anlægges retssag om skels beliggenhed, herunder
som følge af hævdserhvervelse”, før der er afholdt en skelforretning. efter forarbejderne har
bestemmelsen til formål at undgå, at de almindelige domstole bebyrdes med tvister om belig-
genhed af skel, og at sikre, at sådanne sager er godt forberedt, hvis de alligevel kommer for
domstolene.
udstykningslovens § 38 tager efter sin ordlyd og forarbejder ikke stilling til, om der skal ske
afvisning af en retssag om erstatning i tilfælde, hvor skellets beliggenhed som følge af de an-
bringender, som parterne anfører, har præjudiciel betydning for afgørelsen af erstatningskra-
vet. når henses til, at § 38 udgør en undtagelse fra den almindelige adgang for borgerne til at
gå til domstolene for at få afgjort en tvist, finder højesteret, at bestemmelsen ikke giver
grundlag for at afvise en erstatningssag som den foreliggende.
højesteret ophæver derfor landsrettens bestemmelse om sagens afvisning og hjemviser i
overensstemmelse med parternes subsidiære påstande sagen til landsretten til behandling af
det rejste erstatningskrav.
                                             - 7 -
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen til pe holding, hemmet aps betale i alt
38.060 kr. beløbet er til dækning af udgifter til advokat med 25.000 kr. og udgifter til retsaf-
gift med 13.060 kr.
sagsomkostninger for byret og landsret fastsættes i forbindelse med landsrettens behandling
af sagen.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fortsat behandling ved landsretten.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen til pe holding, hemmet aps inden 14
dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 38.060 kr. beløbet forrentes efter rentelo-
vens § 8 a.
