                                            dom
afsagt den 7. februar 2017 af vestre landsrets 2. afdeling (dommerne annette dellgren, lis
frost og nadine mogensen (kst.)) i 1. instanssag
v.l. b–0201–14
aarhus business college
(tidligere århus købmandsskole)
(advokat mette christina juul, københavn)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat david auken, københavn)
denne sag drejer sig om, hvorvidt der ved opgørelse af aarhus business colleges (frem til
2015 århus købmandsskoles) krav på tilbagebetaling af moms, energiafgifter og
lønsumsafgift som følge af skats tidligere retsstridige praksis om, at skolens kommercielt
tilrettelagte kursusvirksomhed var momsfritaget, skal fradrages en beregnet, uopkrævet
salgsmoms af kursusydelserne, subsidiært om aarhus business college i givet fald har krav
på erstatning.
sagen er anlagt ved retten i århus den 5. februar 2013. ved kendelse af 14. januar 2014 har
vestre landsret bestemt, at sagen behandles ved landsretten som første instans.
påstande
sagsøgeren, aarhus business college, har over for sagsøgte, skatteministeriet, nedlagt
følgende påstande:
                                               - 2 -
principal påstand:
skatteministeriet skal til aarhus business college tilbagebetale et afgiftsbeløb på 9.186.252
kr. med tillæg af renter efter de for tilbagebetaling af afgifter almindeligt gældende regler som
beskrevet i skats juridiske vejledning afsnit a.a.12.3, tidligere pkt. 7 i skatteministeriets
cirkulære om forrentning af visse tilbagebetalingsbeløb.
subsidiær påstand:
skatteministeriet skal til aarhus business college tilbagebetale et afgiftsbeløb på 3.982.489
kr. med tillæg af renter efter de for tilbagebetaling af afgifter almindeligt gældende regler som
beskrevet i skats juridiske vejledning afsnit a.a.12.3, tidligere pkt. 7 i skatteministeriets
cirkulære om forrentning af visse tilbagebetalingsbeløb, samt betale et erstatningsbeløb på
5.203.763 kr., der forrentes med procesrente fra sagens anlæg.
mere subsidiær påstand:
skatteministeriet skal til aarhus business college tilbagebetale et afgiftsbeløb på 3.982.489
kr. med tillæg af renter efter de for tilbagebetaling af afgifter almindeligt gældende regler som
beskrevet i skats juridiske vejledning a.a.12.3, tidligere pkt. 7 i skatteministeriets
cirkulære om forrentning af visse tilbagebetalingsbeløb, samt betale et erstatningsbeløb på
mindre end 5.203.763 kr., men ikke under 3.592.247 kr., der forrentes med procesrente fra
sagens anlæg.
skatteministeriet har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
af skattecenter århus’ afgørelse af 12. juni 2006 fremgår blandt andet:
               ”…
               skat kan ikke anerkende, at skolen kan drive momspligtig kursusvirksomhed
               omfattet af momslovens § 13, stk. 1, nr. 3, 2. pkt.
                                              - 3 -
               skats begrundelse herfor er, at skolens kursusvirksomhed ikke drives med
               gevinst for øje i momslovens forstand, da skolen i sit virke som selvejende
               institution skal være uafhængig, og skolens midler alene må komme
               institutionens formål til gode, jf. lovbekendtgørelse nr. 954 af 28. november
               2003 om institutioner for erhvervsrettet uddannelse, § 14. skolen kan derfor
               ikke drive momspligtig kursusvirksomhed, jf. momslovens § 13, stk. 1, nr. 3, 2.
               pkt., modsætningsvis.
               …”
landsskatteretten stadfæstede ved kendelse af 9. oktober 2008 skattecenterets afgørelse.
århus købmandsskole anlagde derefter sag mod skatteministeriet. sagen blev behandlet som
første instanssag ved vestre landsret, der ved dom af 12. maj 2010 fastslog, at skolens
kommercielt tilrettelagte kursusvirksomhed var momspligtig.
ved breve af 15. februar 2011 og 4. april 2011 anmodede skolen skat om genoptagelse af
købsmoms, energiafgifter og lønsumsafgifter for perioden 2006-1.halvår 2010 for i alt
9.186.252 kr.
ved afgørelse truffet af skat nordjylland sagscenter erhverv den 28. november 2011 blev
anmodningen om genoptagelse ikke imødekommet.
denne afgørelse indbragte århus købmandsskole den 27. februar 2012 for landsskatteretten,
der den 5. november 2012 afsagde kendelse. det anføres heri blandt andet:
               ”…
               sagens oplysninger
               ...
               den forelagte sag skyldes skats styresignal skm 2010.499, der blev
               offentliggjort som følge af vestre landsrets dom skm 2010.382. ved
               dommen fandt landsretten, at den pågældende købmandsskoles kommercielt
               tilrettelagte kursusvirksomhed blev drevet med gevinst for øje, jf. momslovens
               § 13, stk. 1, nr. 3. omsætningen fra kursusvirksomheden var derfor
               momspligtig og indgik ved opgørelsen af skolens fradragsret for moms i
               henhold til momslovens § 38, stk. 1 og ved opgørelsen af skolens
               refusionsberettigede energiafgifter.
               på baggrund af vestre landsrets dom udsendte skat et styresignal om
               genoptagelse og ændring af praksis vedrørende den momsmæssige
                               - 4 -
kvalifikation af kommercielt tilrettelagt kursusvirksomhed, der bliver drevet
med ”gevinst for øje”.
af skats styresignal skm 2010.499 fremgår bl.a.:
”baggrund
vestre landsret har i skm2010.382.vlr truffet afgørelse om, at en
erhvervsskoles kommercielt tilrettelagte kursusvirksomhed blev drevet
med gevinst for øje i momslovens § 13, stk. 1, nr. 3, 2. pkt.'s forstand.
det var ikke efter lovens ordlyd og forarbejder et krav, at skolen som
sådan som organ tilstræber at opnå overskud fra den samlede drift.
omsætningen fra kursusvirksomheden var derfor momspligtig og indgik
ved opgørelsen af skolens fradragsret for moms efter momslovens § 38,
stk. 1, og dermed ved opgørelsen af skolens refusionsberettigede
energiafgifter.
konsekvenserne af landsrettens dom - ændring af praksis
skm2010.382.vlr ændrer den praksis, der er beskrevet i
momsvejledningen 2010-2, d.11.3.1, om at erhvervsskolers
kursusvirksomhed er momsfritaget, fordi kursusvirksomheden ikke kan
anses for at være drevet med gevinst for øje, jf. momslovens § 13, stk. 1,
nr. 3, 2. pkt.
erhvervsskolerne skal således fremover afregne moms af deres salg af
kommercielt tilrettelagt kursusvirksomhed. samtidig kan skolerne
modregne den købsmoms, de er berettiget til i henhold til momslovens
kapitel 9.
ikrafttrædelsestidspunkt
den ændrede praksis træder i kraft 1. januar 2011.
genoptagelse
skoler, der efter den hidtidige praksis ikke har indbetalt moms af deres
kommercielt tilrettelagte kursusvirksomhed, kan anmode om
genoptagelse af momstilsvaret. skoler, der har betalt lønsumsafgift af
den kommercielle kursusvirksomhed, kan endvidere anmode om
genoptagelse af lønsumsafgiftstilsvaret.”
skolen har ved brev af henholdsvis 15. februar 2011 og 4. april 2011 anmodet
skat om genoptagelse af købsmoms, energiafgifter og lønsumsafgifter for
perioden 2006 – 1. halvår 2010 for i alt 9.186.252 kr.
skolen har opgjort sit afgiftskrav således på de enkelte afgiftssatser:
yderligere momsfradrag på fællesomkostninger                            7.574.736
                                                                               kr.
yderligere momsfradrag på direkte henførbare                          450.817 kr.
omkostninger
                                - 5 -
yderligere fradrag for energiafgifter                                   765.996 kr.
tilbagebetaling lønsumsafgift                                           394.703 kr.
i alt                                                                    9.186.252
                                                                                kr.
skolen har fra 1. juli 2010 opkrævet moms på de momspligtige
kursusaktiviteter.
skat har ved afgørelse af 28. november 2011 ikke imødekommet skolens
anmodning om genoptagelse.
skolen har ved klage af 27. februar 2012 indbragt skats afgørelse for
landsskatteretten.
…
landsskatterettens bemærkninger og begrundelse
af skatteforvaltningslovens § 31, stk. 2, fremgår følgende:
”en afgiftspligtig, der ønsker afgiftstilsvaret ændret, skal senest 3 år efter
angivelsesfristens udløb fremlægge oplysninger af faktisk eller retlig
karakter, der kan begrunde ændringen. tilsvarende skal en virksomhed
eller en person, der ønsker godtgørelse af afgift, senest 3 år efter det
tidspunkt, hvor kravet om godtgørelse tidligst kunne gøres gældende,
fremlægge oplysninger af faktisk eller retlig karakter, der kan begrunde
godtgørelse af afgiften.”
skat har den 15. februar 2011 modtaget skolens anmodning om ændring af
skolens købsmoms, energiafgifter og lønsumsafgift for 2006-2010.
angivelsesfristen for 1. halvår 2006 var den 10. maj. da skat først har
modtaget skolens anmodning om ekstraordinær genoptagelse, den 15. februar
2011, er den ordinære frist for genoptagelse er således overskredet for en del af
perioden.
den ekstraordinære genoptagelsesfrist fremgår af skatteforvaltningslovens §
32.
af skatteforvaltningslovens 32, stk. 1, nr. 1 og 2, fremgår følgende:
”uanset fristerne i § 31 kan et afgiftstilsvar eller en godtgørelse af afgift
fastsættes eller ændres efter anmodning fra den afgiftspligtige
henholdsvis den godtgørelsesberettigede eller efter told- og
skatteforvaltningens bestemmelse, hvis:
1)hidtidig praksis er endeligt underkendt ved en dom, en
landsskatteretskendelse eller ved en praksisændring offentliggjort af
skatteministeriet. i disse tilfælde kan genoptagelse foretages til gunst for
den afgiftspligtige fra og med den afgiftsperiode, der er helt eller delvis
                               - 6 -
sammenfaldende med den afgiftsperiode, der var til prøvelse i den første
sag, der resulterede i underkendelse af praksis, eller den afgiftsperiode,
der er påbegyndt, men endnu ikke udløbet, 3 år forud for underkendelsen
af praksis. tilsvarende kan genoptagelse ske til gunst for den
godtgørelsesberettigede vedrørende godtgørelse af afgift, der kunne være
gjort gældende fra og med det tidspunkt, der var til prøvelse i den første
sag, der resulterede i underkendelse af praksis, eller 3 år forud for
underkendelsen af praksis.
2) ændringen er en direkte følge af en ændring af et afgiftstilsvar eller
godtgørelse af afgift vedrørende den afgiftspligtige eller den
godtgørelsesberettigede for samme eller en anden afgiftsperiode.”
af momslovens § 56, stk. 1, fremgår følgende:
”registrerede virksomheder skal for hver afgiftsperiode opgøre den
udgående og den indgående afgift. forskellen mellem den udgående og
den indgående afgift er virksomhedens afgiftstilsvar. afgiftstilsvaret
afregnes efter reglerne i kapitel 15 samt lov om opkrævning af skatter og
afgifter mv. hvis den indgående afgift for en afgiftsperiode overstiger
den udgående afgift for samme periode, får virksomheden forskellen
godtgjort efter reglerne i § 12 i lov om opkrævning af skatter og afgifter
mv.”
skat har på baggrund af vestre landsrets dom skm 2010.382 udstedt et
styresignal, skm 2010.499, vedrørende genoptagelse af momstilsvaret af
erhvervsskolers kursusvirksomhed, der er drevet med gevinst for øje.
af styresignalet fremgår bl.a.:
” konsekvenserne af landsrettens dom - ændring af praksis
[…]
erhvervsskolerne skal således fremover afregne moms af deres salg af
kommercielt tilrettelagt kursusvirksomhed. samtidig kan skolerne
modregne den købsmoms, de er berettiget til i henhold til momslovens
kapitel 9.
[…]
genoptagelse
skoler, der efter den hidtidige praksis ikke har indbetalt moms af deres
kommercielt tilrettelagte kursusvirksomhed, kan anmode om
genoptagelse af momstilsvaret. skoler, der har betalt lønsumsafgift af
den kommercielle kursusvirksomhed, kan endvidere anmode om
genoptagelse af lønsumsafgiftstilsvaret.”
det lægges til grund, at skolen i perioden frem til offentliggørelsen af skats
styresignal, skm 2010.499, har anset visse af sine aktiviteter for at være
                               - 7 -
momsfritagne, hvilket har været i overensstemmelse med den dagældende
praksis. af styresignalet fremgår, at skoler, der efter hidtidig praksis ikke har
indbetalt moms af deres kommercielt tilrettelagte kursusvirksomhed, kan
anmode om genoptagelse af afgiftstilsvaret, idet disse aktiviteter nu skal anses
som momspligtige.
ef-domstolen har i flere sager udtalt sig om tilbagebetaling af uretmæssig
opkrævet afgift, heriblandt c-62/00 marks & spencer, c-147/01 weber´s wine
world, c-566/07 stadeco, c-398/09 lady & kid samt c-94/10 danfoss a/s.
landsskatteretten finder på baggrund af sagens oplysninger ikke, at
principperne om neutralitet og effektivitet er til hinder for, at skat i den
foreliggende sag kan stille krav om, at der ikke alene kan ske genoptagelse af
skolen købsmoms, energiafgifter og lønsumsafgift.
der kan bl.a. henvises til vestre landsret dom af 4. december 2006, hvor der
blev truffet afgørelse om en erhvervsskoles krav om tilbagebetaling af erlagt
moms af kantinedriften i henhold til kantinemomscirkulæret. landsretten lagde
til grund, at formålet med cirkulæret var at bringe praksis for opgørelsen af
momstilsvaret i kantiner i overensstemmelse med momsloven både for så vidt
angår salgsmomsen og købsmomsen. i dommens begrundelse fremgår bl.a.:
”der er ikke grundlag for at fortolke cirkulæret således, at der ved
opgørelse af tilbagebetalingskravet alene skal ske ændring i opgørelse af
salgsmomsen.”
vestre landsret fandt herefter ikke, at skolen havde krav på en nedregulering
af salgsmomsen, uden en samtidig nedregulering af den fradragsberettigede
købsmoms.
der henvises endvidere til landsskatterettens kendelse j.nr. 11-04474, hvor
landsskatteretten traf afgørelse om, at det er hele afgiftstilsvaret og ikke kun
købsmomsen for den omhandlede periode, der kunne genoptages.
på baggrund af en samlet vurdering af retspraksis, indholdet af styresignalet
skm 2010.499 skat, sammenholdt med formuleringen af
skatteforvaltningslovens § 32, stk. 1, nr. 1 og 2, og momslovens § 56, stk. 1,
finder landsskatteretten, at skolen skal opgøre hele afgiftstilsvaret for den
omhandlede periode, således at skolens salgsmoms ligeledes skal opgøres i
forbindelse med anmodning om genoptagelse af skolens moms, energiafgifter
og lønsumsafgift.
landsskatteretten bemærker, at dette gælder uanset, om der er tale om
genoptagelse inden for den ordinære frist, jf. skatteforvaltningslovens § 31 eller
genoptagelse inden for den ekstraordinære frist, jf. skatteforvaltningslovens §
32.
                                               - 8 -
                retten finder ikke, at der alene kan ske genoptagelse af energiafgifter eller
                lønsumsafgift, da disse ikke kan adskilles i forhold til genoptagelsen af
                momstilsvaret.
                landsskatteretten stadfæster herefter skats afgørelse.”
procedure
aarhus business college har til støtte for sin principale påstand gjort gældende, at
skattecenter århus ved afgørelsen af 12. juni 2006 uretmæssigt har pålagt skolen
momsfritagelse for kommercielt tilrettelagte kursusaktiviteter, at skolen som følge heraf har
krav på tilbagebetaling af købsmoms m.v. for perioden 2006 -1. halvår 2010, og at salgsmoms
ikke skal indgå i opgørelsen af skolens tilbagebetalingskrav, idet skolen ikke længere kan
opkræve salgsmoms hos kunderne. skolen vil ved modregning af salgsmoms lide et tab, og
skat vil opnå en tilsvarende indtægt, hvilket ville være en ugrundet berigelse. ikke-afregnet
salgsmoms til skat er ikke en besparelse for skolen, da opkrævet salgsmoms ville være
blevet afleveret til skat.
aarhus business college har anført, at der i afgiftsgrundlaget efter momslovens § 27, stk. 6,
er momsfradragsret, selv om den afgiftspligtige kan fradrage salgsmoms for leverancer, som
ikke er betalt. på samme måde har skolen momsfradragsret, når skolen ikke har kunnet
opkræve salgsmoms på grund af skats forhold.
ifølge eu-domstolens praksis gælder der endvidere et almindeligt princip om, at der ved en
praksis, der er i strid med reglerne, skal ske genopretning. i sag c-94/10, danfoss a/s, udtalte
eu-domstolen således i forbindelse med tilbagebetaling af uretmæssigt opkrævet afgift, at
den økonomiske byrde, som afgiften med urette havde påført den erhvervsdrivende, skulle
udlignes (præmis 23). det er i strid med neutralitetsprincippet, hvis en leverandør skal betale
salgsmoms uden samtidig at kunne opkræve den hos sine aftagere. i sag c-150/99, stockholm
lindöpark, udtalte eu-domstolen, at stockholm lindöpark kunne gøre et krav om
tilbagebetaling af købsmoms gældende direkte mod den svenske stat på et afgiftsretligt
grundlag. i sag c-319/12, mddp, udtalte eu-domstolen sig ikke om den pågældende
medlemsstats krav på modregning af salgsmoms i forbindelse med, at medlemsstaten
uretmæssigt anså uddannelsesydelser generelt som momsfritaget. i sag c-144/13 m.fl., vdp
dental laboratory nv, tog eu-domstolen heller ikke stilling til, hvorvidt en medlemsstat har
                                                - 9 -
krav på indbetaling af salgsmoms eller modregning af salgsmomsbeløbet i købsmomsbeløbet
af momspligtige ydelser fra en virksomhed ved opgørelsen af et krav om tilbagebetaling af
købsmoms i forbindelse med gennemførte momsfritagne transaktioner i strid med rådets 6.
momsdirektiv.
til støtte for sine subsidiære påstande har aarhus business college gjort gældende, at
skatteministeriet ved den fejlagtige praksis har handlet ansvarspådragende, og at eu-
domstolen i de forenede sager c-46/93 og c-48/93, brasserie du pêcheur sa og factortame, i
præmis 56 har præciseret, under hvilke betingelser en medlemsstat kan ifalde
erstatningsansvar. skolen har i den forbindelse særligt anført, at fritagelsesreglen i rådets 6.
momsdirektiv artikel 13, 1, litra i, ikke overlader medlemsstaterne noget skøn, og at skat
har fastholdt en fortolkning, der var i strid med forarbejderne til momsloven. skolens
erstatningskrav er ikke forældet, da skolen siden 2003 har forfulgt sit krav både i det
administrative klagesystem og ved sagsanlæg. forældelsesfristen skal ikke regnes fra den 12.
juni 2006, men først fra datoen fra landsrettens dom i denne sag, alternativt fra den 12. maj
2010.
skatteministeriet har til støtte for sin påstand om frifindelse gjort gældende, at
momsfradragsret forudsætter momspligtig virksomhed, jf. momslovens § 37, stk. 1. på samme
måde er der sammenhæng mellem fradragsret og momspligt i momslovens § 56, stk. 1, der
angår opgørelse af afgiftstilsvaret, nemlig differencen mellem indgående og udgående afgift.
momslovens § 37, stk. 1, er en implementering af det tidligere 6. momsdirektivs artikel 17,
stk. 2, som er afløst af momssystemdirektivets artikel 168, der efter ordlyden fastslår
sammenhængen mellem købs- og salgsmoms. eu-domstolen udtalte i mddp- og vdp
dental laboratory nv-sagerne, at en virksomhed ikke kunne påberåbe sig momsfradragsret
for indkøb af varer og ydelser til brug for momsfritagne transaktioner, uanset om et
tilbagebetalingskrav vedrører henholdsvis fremtidige eller allerede gennemførte indkøb. i
stockhom lindöpark-sagen var afgiftstilsvaret negativt og derfor til fordel for stockholm
lindöpark, der kunne gøre sit krav gældende direkte mod den svenske stat.
skatteministeriet har endvidere anført, at aarhus business colleges påståede erstatningskrav
er forældet. forældelsesfristen skal regnes fra den 12. juni 2006, idet en eventuel skade ved
skats underkendte praksis indtrådte denne dato. herefter udløb forældelsesfristen ifølge
                                              - 10 -
1908-loven den 12. juni 2011, mens den ifølge 2007-loven udløb den 12. juni 2009, og
overgangsreglen i forældelseslovens § 30 medfører derfor, at kravet forældede den 1. januar
2011, medmindre forældelsesfristen forinden var suspenderet eller afbrudt, hvilket bestrides.
skolen var allerede ved modtagelsen af skats afgørelse af 12. juni 2006 bekendt med alle de
relevante faktiske omstændigheder, der begrundede et muligt erstatningskrav. skolen
nedlagde i sagen mod skatteministeriet, der blev afgjort ved vestre landsrets dom af 12. maj
2010, alene en anerkendelsespåstand om, at udbud af kurser er momspligtig virksomhed, og
klagen over skattecenterets afgørelse til landsskatteretten medfører heller ikke en afbrydelse
af forældelsen. herefter, og da forældelsen heller ikke
har været afbrudt i medfør af forældelseslovens § 21, er forældelse indtrådt den 1. januar
2011.
skatteministeriet har subsidiært gjort gældende, at ministeriet ikke ved den tidligere praksis
har handlet ansvarspådragende. skats praksis var i overensstemmelse med rådets 6.
momsdirektiv og eu-domstolens praksis, jf. mddp-sagen. forarbejderne til momsloven er
ikke entydige, og det har været uklart, om vurderingen af momspligten skulle foretages ud fra
den enkelte aktivitet eller på organniveau.
retsgrundlaget
momsloven indeholder bestemmelser, der gennemfører rådets direktiv 2006/112/ef af 28.
november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, momssystemdirektivet, der med
virkning fra den 1. januar 2007 afløste rådets sjette direktiv af 17. maj 1977 om
harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – det fælles
merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (77/388/eøf).
af artikel 2 i rådets 6. direktiv fremgår:
                ”merværdiafgift pålægges:
                1. levering af goder og tjenesteydelser, som mod vederlag foretages i
                   indlandet af en afgiftspligtig person, der optræder i denne egenskab.
                …”
                                                - 11 -
af artikel 17, stk. 2, i rådets 6. direktiv fremgår blandt andet følgende:
                 ”i det omfang goder og tjenesteydelser anvendes i forbindelse med den
                 afgiftspligtige persons afgiftspligtige transaktioner, er han berettiget til i den
                 afgift, der påhviler ham, at fradrage følgende beløb:
                 …”
momssystemdirektivets artikel 168 har følgende ordlyd:
                 ”i det omfang varer og ydelser anvendes i forbindelse med hans afgiftspligtige
                 transaktioner, hvoraf der er betalt moms, har den afgiftspligtige person i den
                 medlemsstat, hvor han foretager transaktioner, ret til i den afgift, der påhviler
                 ham, at fradrage følgende beløb:
                 …”
efter momslovens § 4, stk. 1, betales der afgift af varer og ydelser, der leveres mod vederlag
her i landet. ved levering af en vare forstås overdragelse af retten til som ejer at råde over et
materielt gode. levering af en ydelse omfatter enhver anden levering.
efter momslovens § 37, stk. 1, kan virksomheder, der leverer momspligtige varer og ydelser,
ved opgørelsen af afgiftstilsvaret som indgående afgift fradrage afgiften efter denne lov for
virksomhedens indkøb m.v. af varer og ydelser, der udelukkende anvendes til brug for
virksomhedens leverancer, som ikke er fritaget for afgift efter § 13.
landsrettens begrundelse og resultat
aarhus business colleges principale påstand:
der er enighed om, at aarhus business college har krav på tilbagebetaling af moms,
energiafgifter og lønsumsafgift for perioden 2006 - 1. halvår 2010. tvisten angår herefter
spørgsmålet, om en beregnet uopkrævet salgsmoms for momsbelagte kursusydelser skal
modregnes i kravet.
aarhus business college har som afgiftspligtig juridisk person ret til at fradrage afgiften for
indkøb, som uddannelsesinstitutionen har anvendt til brug for den momspligtige
kursusvirksomhed, jf. momslovens § 37, stk. 1. efter samme lovs § 56, stk. 1, er
afgiftstilsvaret forskellen mellem den udgående og den indgående afgift.
                                               - 12 -
eu-domstolen har udtalt sig om sammenhængen mellem momsfradragsret og momspligt i
situationer, hvor en juridisk person har påberåbt sig momsfradragsret for indkøb af varer og
ydelser til brug for transaktioner, som var momsfritaget efter national ret i strid med rådets 6.
momsdirektiv. i sag c-150/99, stockholm lindöpark, fastslog eu-domstolen, at selskabet
kunne gøre det negative momstilsvar gældende direkte mod den svenske stat. i sag c-319/12,
mddp, kunne en polsk virksomhed ikke påberåbe sig momsfradragsret for fremtidige
indkøb, der skulle anvendes til brug for transaktioner, som var momsfritaget. i sag c-154/13,
vdp dental laboratory nv, kunne et hollandsk selskab ikke påberåbe sig momsfradragsret
for afholdte udgifter til brug for transaktioner, som var momsfritaget.
efter momslovens § 37, stk. 1’s klare ordlyd sammenholdt med samme lovs § 56, stk. 1, og
eu-domstolens praksis, skal aarhus business college i forbindelse med opgørelsen af sit
krav om tilbagebetaling af moms, energiafgifter og lønsumsafgift modregne den beregnede
uopkrævede salgsmoms. landsretten tager derfor ikke aarhus business colleges principale
påstand til følge.
aarhus business colleges subsidiære påstande:
da den uopkrævede salgsmoms, der efter det oplyste ikke længere kan opkræves fra
kunderne, skal indgå i opgørelsen af aarhus business colleges tilbagebetalingskrav, er der
anledning til at tage stilling til de subsidiære påstande om, at skatteministeriet er forpligtet til
at betale et erstatningsbeløb.
skattecenter århus’ afgørelse af 12. juni 2006, der fastslog, at skolen ikke kunne drive
momspligtig kursusvirksomhed, må anses for den skadegørende handling, jf.
forældelseslovens § 2, stk. 4. da et muligt erstatningskrav ikke inden den 1. januar 2011 ville
være forældet både efter de tidligere regler om forældelse og den aktuelle lov, indtræder
forældelse i medfør af forældelseslovens § 30, stk. 1, tidligst den 1. januar 2011.
skolen anlagde sag mod skatteministeriet den 9. januar 2009 blandt andet med påstand om, at
skatteministeriet skulle anerkende, at skolens aktiviteter i form af udbud af kurser ikke var
momsfritaget i henhold til momslovens § 13, stk. 1, nr. 3. der var ikke under sagen nedlagt
                                              - 13 -
påstand om erstatning, og sagen angik derfor ikke spørgsmålet, om skatteministeriet havde
handlet ansvarspådragende. vestre landsrets dom af 12. maj 2010 udløser derfor ikke en
tillægsfrist efter forældelseslovens § 21, stk. 1, og skolens klage over skattecenterets afgørelse
til landsskatteretten kan heller ikke føre til en forlængelse af forældelsesfristen i medfør af
forældelseslovens § 21, stk. 2.
et muligt erstatningskrav er herefter forældet den 1. januar 2011, og der er som følge heraf
ikke grundlag for at tage stilling til, om skatteministeriet har handlet ansvarspådragende.
landsretten tager derfor skatteministeriets frifindelsespåstand til følge.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal aarhus business college
betale sagsomkostninger for landsretten til skatteministeriet med i alt 275.000 kr. til udgifter
til advokatbistand.
beløbet er inkl. moms, da skatteministeriet ikke er momsregistreret. landsretten har ved
fastsættelsen af beløbets størrelse lagt vægt på sagens økonomiske værdi og omfang, samt
dens udfald.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
skatteministeriet frifindes.
aarhus business college skal betale sagens omkostninger til skatteministeriet med 275.000
kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
