                                           dom
afsagt den 11. maj 2016 af vestre landsrets 13. afdeling (dommerne karen foldager, mi-
chael ellehauge og tina birgitte nors (kst.)) i 1. instanssag
v.l. b–0346–15
sydvestjysk landboforening
som mandatar for
i/s sommersgård
(advokat håkun djurhuus, københavn)
mod
natur- og miljøklagenævnet
(kammeradvokaten ved advokat charlotte bagger nielsen, københavn)
denne sag, der er anlagt den 10. oktober 2014 ved retten i herning, er ved kendelse af 24.
februar 2015 henvist til behandling ved vestre landsret i medfør af retsplejelovens § 226,
stk. 1.
sagen vedrører prøvelse af den afgørelse, som natur- og miljøklagenævnet den 11. april
2014. natur- og miljøklagenævnet ophævede ved afgørelsen ringkøbing-skjern kommu-
nes afgørelse af 26. august 2013 og hjemviste sagen til fornyet behandling ved kommunen
efter naturbeskyttelseslovens § 3. natur- og miljøklagenævnet vurderede ved afgørelsen, at
det areal, som kommunen i sin afgørelse havde accepteret en omlægning af fra græs til
græs, var omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, hvorfor en omlægning krævede dispen-
sation fra lovens § 3.
påstande
sydvestjysk landboforening har som mandatar for i/s sommersgård (herefter benævnt
sommersgård) nedlagt påstand om, at natur- og miljøklagenævnet tilpligtes at anerkende,
at natur- og miljøklagenævnets afgørelse af 11. april 2014 er ugyldig.
                                              - 2 -
sommersgård har herudover nedlagt påstand om, at natur- og miljøklagenævnet tilpligtes
at anerkende, at den i sagen omhandlede ejendom (som indtegnet på kortbilag til ringkø-
bing-skjern kommunes afgørelse af 26. august 2013, sagens bilag f) ikke er omfattet af
naturtypebeskyttelsen i henhold til naturbeskyttelseslovens § 3, stk. 2, nr. 4.
natur- og miljøklagenævnet har påstået frifindelse.
sagsfremstilling
den afgørelse, som natur- og miljøklagenævnet traf den 11. april 2014 (sag nmk-514-
00030) vedrører et areal på ca. 11 ha, som er en del af værnengene, der bl.a. ejes af dag-
sletters værn.
sommersgård, hvori niels jørgen sommer madsen og søren kristian sommer madsen er
interessenter, driver landbrugsvirksomhed ved bl.a. kvægbrug og lejer det i sagen om-
handlede areal af dagsletters værn. sommersgård anmeldte i 2012 til kommunen omlæg-
ning af arealet fra græs til græs. kommunen traf den 15. juni 2012 afgørelse om, at der
kunne ske omlægning af arealet, og henviste til naturbeskyttelseslovens § 19d. i afgørel-
sen er endvidere anført, at omlægning kan ske på vilkår af, at der holdes en afstand på
mindst 20 m til det fugtige areal. afgørelsen blev indbragt for natur- og miljøklagenæv-
net, der den 5. juli 2013 ophævede kommunens afgørelse og hjemviste sagen til fornyet
behandling i kommunen. kommunen traf herefter den 26. august 2013 afgørelse, hvorved
der meddeltes, jf. naturbeskyttelseslovens § 19 b, en accept af, at der kan ske omlægning af
arealet fra græs til græs.
det er i kommunens afgørelse anført, at arealet ikke var registreret som omfattet af natur-
beskyttelseslovens § 3, og at arealet i en fredningskendelse fra 2004 var registreret som
vedvarende græsareal.
kommunens afgørelse blev påklaget til natur- og miljøklagenævnet, der den 11. april
2014 traf følgende afgørelse:
                ”afgørelse
                …
                klagen til natur- og miljøklagenævnet
                ringkøbing-skjern kommunes afgørelse af 26. august 2013 er påkla-
                get af dansk ornitologisk forening (herefter dof) og danmarks na-
                turfredningsforening (herefter dn). i begge klager er overordnet an-
                                                  - 3 -
                 ført, at forvaltningen af værnengene, der indebærer omlægning af
                 arealer med vedvarende græs, er i strid med natura 2000-interesser og
                 i strid med formålet med fredningsbestemmelser for området. der pe-
                 ges navnlig på, at værnengene er en af de vigtigste lokaliteter for eng-
                 fugle i danmark. herunder for de truede og sårbare arter engryle,
                 brushane og stor kobbersneppe, der er afhængig af store landskaber
                 med varierende vegetation og hydrologiske forhold. omlægning fra
                 græs til græs indebærer en nedpløjning af eksisterende vegetation og
                 insektliv mv, som afløses af kulturgræsser uden for værdi for største-
                 parten af fuglene på værnengene. pløjningen vil desuden påvirke are-
                 alets terrænforhold, og arealets hydrologiske tilstand. ligeledes vil
                 græsningsintensiteten blive ændret. når engene pløjes op og tilsås
                 med kulturgræs, forsvinder arealernes potentiale i en periode, der
                 rækker langt ud over 40 år. det ødelægger ynglemulighederne for
                 engryle og brushane i en lang årrække og forringer ynglemulighederne
                 kraftigt for stor kobbersneppe. der er i den sammenhæng bl.a. henvist
                 til en undersøgelse udført af amphi consult i 2013. også omlægning
                 af arealer uden ynglefugle kan være i strid med målsætningen om at
                 opnå gunstig bevaringsstatus, dels fordi der vil være afledte effekter
                 for tilstødende områder, herunder ved en påvirkning af de hydrologi-
                 ske forhold, dels fordi det vil fastholde det omlagte areal, som et areal
                 med forringede ynglemuligheder mv. arealerne i værnengene skal
                 betragtes som en biologisk helhed, der skal forvaltes samlet under
                 hensyn til målsætningen om at opnå gunstig bevaringsstatus.
                 det gøres nærmere gældende bl.a.,
             -
             - at arealet, der ubestridt opfylder de faktiske/biologiske betingelser
                 for at være omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, bør registreres
                 som § 3-areal. i den sammenhæng er peget på, at § 3-beskyttede
                 enge, som i årevis ikke havde været omlagt, ændrede status fra § 3-
                 arealer til vedvarende græsarealer i forbindelse med fredningen i
                 2004.
             -   at omlægning fra græs til græs i øvrigt skal anmeldes og
                 behandles efter naturbeskyttelseslovens § 19 b, jf. lovens bilag 2,
                 nr. 5, om opdyrkning af vedvarende græsarealer i
                 fuglebeskyttelsesområder. klagerne er på dette punkt uenig med
                 naturstyrelsens vejledning4 fra oktober 2012. dn har henvist til
                 en korrespondance herom med naturstyrelsen.
             -   at der ikke med vurderingerne i den påklagede afgørelse er
                 tilstrækkeligt grundlag for at udelukke en væsentlig påvirkning af
                 natura 2000-området. i den sammenhæng er bl.a. henvist til
                 tidligere undersøgelser af fugleliv i området. desuden er anført, at
                 afgørelsen på visse punkter er baseret på overslagsberegninger og
                 løse vurderinger.
4
  vejledning om reglerne om internationale naturbeskyttelsesområder i naturbeskyttelseslovens § 19 b,
   § 19 d og § 19 e (miljøministeriet, naturstyrelsen – oktober 2012).
                                                 - 4 -
                  klagerne har endelig bemærket, at der uden egentlige afgørelser
                  herom allerede er sket omfattende pløjning i navnlig i den sydlige del
                  af værnengene, og at ringkøbing-skjern kommune bør forpligtes til
                  at gennemføre en række tiltag (vurdering af konsekvenser, udarbej-
                  delse af plejeplan i henhold til fredningen, og registrering af § 3-area-
                  ler) med henblik på at kunne sikre overensstemmelse med internatio-
                  nale forpligtelser og formålet med fredningen.
                  sagens oplysninger
                  baggrunden for sagen er en anmeldelse i henhold til naturbeskyttel-
                  seslovens § 19 b om opdyrkning af vedvarende græsarealer i et fugle-
                  beskyttelsesområde.
                  det anmeldte areal, der ifølge den påklagede afgørelse er ca. 11 ha.5,
                  ligger inden for natura 2000-område nr. 69: ”ringkøbing fjord og
                  nymindestrømmen”, der består af fuglebeskyttelsesområde nr. 43 og
                  habitatområde nr. 62.
                  området består af en stor lavvandet brakvandsfjord, ringkøbing
                  fjord, omgivet af bl.a. store strandengsarealer, især ved værnengene
                  og tipperne, der danner en halvø ud i den sydlige ende af fjorden. her
                  er landskabet fladt med talrige småsøer og enge, der er gennemskåret
                  af loer og enkelte grøfter.
5
  arealet, som er indtegnet på kortbilag til kommunens afgørelse, er af natur- og miljøklagenævnet
   opmålt til ca. 7,5 ha.
 fjorden udgør et af landets vigtigste yngle- og rasteområder for en lang
række fugle. fuglene er knyttet til fjorden på forskellig vis. rørdrum og
rørhøg yngler i rørskovsområderne, vadefugle på de afgræssede enge, og
terner samt skestork yngler på lave øer i fjorden. svaner, gæs, ænder og
en række rovfugle bruger hele området til rast og fouragering i
træksæsonen. tipperhalvøens store engarealer er et af landets
allervigtigste områder for ynglende engfugle. bl.a. yngler en stor bestand
af alm. ryle og stor kobbersneppe og næsten hele den danske bestand af
brushane i selve kerneområdet på tipperne, jf. natura 2000-plan 2010-
2015, s. 8.
udpegningsgrundlaget omfatter bl.a. naturtypen strandeng og yngle-
fuglene brushane og alm. ryle. stor kobbersneppe indgår ikke i ud-
pegningsgrundlaget. det fremgår af den overordnede målsætning for
området, at levesteder for bl.a. de truede arter alm. ryle og brushane skal
prioriteres. arealet af levesteder skal øges, og hvor det er muligt, skal
skabes sammenhæng mellem disse.
ringkøbing-skjern kommune meddelte den 15. juni 2012, at den an-
meldte omlægning kunne igangsættes. kommunen henviste til, at der var
anmeldt omlægning fra græs til græs med rensningsafgrøder. som
begrundelse for afgørelsen anførte kommunen, at det omhandlede areal
på grund af dets tørhed ikke var attraktivt for engfuglene, og at den
tilladte omlægning ikke ville have en negativ indflydelse på natura 2000-
områdets udpegningsgrundlag. afgørelsen blev påklaget af dn. i
forbindelse med klagesagen oplyste kommunen bl.a., at det omhandlede
areal på grund af undtagelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2 ikke er
omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, og at registreringen af § 3-
beskyttede naturtyper ligger fast som følge af fredningen af værnengene
fra 2004.
natur- og miljøklagenævnet ophævede ved formandsafgørelse af 5. juli
2013 (nmk-515-00029) den påklagede afgørelse og hjemviste sagen til
fornyet behandling. hjemvisningen var begrundet med, at kommunens
vurdering af den anmeldte aktivitets påvirkning af engfuglene var
utilstrækkelig set i forhold til habitatreglernes krav. nævnet bemærkede i
den forbindelse også, at den anmeldte aktivitet forudsattes at respektere
fredningens bestemmelser om vedvarende græsarealer, men at der i
kommunens afgørelse ikke var redegjort for, i hvilket omfang/med hvilke
intervaller arealet hidtil var blevet omlagt. der er ikke i forbindelse med
hjemvisningen taget stilling til kommunens oplysninger om § 3-status.
ringkøbing-skjern kommune har herefter den 26. august 2013 truffet
den påklagede afgørelse om, at der kan ske en omlægning arealet fra
græs til græs. det er kommunens samlede vurdering, at en omlægning af
arealet, ikke vil have en negativ effekt på de naturtyper og arter, som
området er udpeget for at beskytte, og som udgør udpegningsgrundlaget.
om det retlige grundlag for afgørelsen har kommunen bemærket, at
omlægning fra græs til græs ifølge naturstyrelsens seneste vejledning
(oktober 2012) ikke skal anmeldes i henhold til naturbeskyttelseslovens §
19 b, jf. bilag 2, nr. 5, og at kommunen på den baggrund er af den
opfattelse, at lodsejeren i princippet kan trække sin anmeldelse tilbage og
                                 - 6 -
frit omlægge arealet uden anmeldelse. kommunen er dog af den
holdning, at naturbeskyttelseslovens §§ 19 c-e fordrer, at kommunen
forholder sig til den ønskede drift, når kommunen er bekendt med denne,
da driften kan have betydning for udpegningsgrundlaget.
som nærmere begrundelse for afgørelsen er bl.a. anført følgende:
       ”vurdering af arealet, som ønskes omlagt
       arealet er, som det ligger hen nu, fersk eng med en vegetation af
       engplanter. arealet har været besigtiget i april og august og har på
       begge tidspunkter været ret tørt. der er blevet registreret følgende
       planter på arealet: mosebunke, knæbøjet rævehale, lyse-siv,
       almindelig star, eng-karse, lav ranunkel, fløjlsgræs, alm. rapgræs,
       hvidkløver, mælkebøtte, rødkløver, alm. kamgræs, skjaller sp.,
       dueurt sp., rød svingel, mark-frytle, glanskapslet siv, humle-
       sneglebælg, bidende ranunkel, alm. kvik, og i en fugtig rende på
       marken: kær-trehage, sump-kællingetand, sø-kogleaks, vand-
       mynte, kær-snerre m.v.
       arealet har i dag en tilstand, som vil berettige det til en registrering
       som § 3-beskyttet natur, men bestemmelsen i § 2, stk. 3, i
       bekendtgørelse om beskyttede naturtyper, som siger, at: ” indgås
       der aftale med en offentlig myndighed om pleje af et areal, der er
       omfattet af bestemmelserne i naturbeskyttelseslovens § 3, stk. 1-3,
       kan den tidligere udnyttelse af arealet genoptages efter
       aftaleperiodens udløb, medmindre andet er bestemt i aftalen.
       genoptagelsen skal ske senest et år efter aftaleperiodens udløb”,
       betyder, at arealet ikke kan registreres inden for det første år efter,
       at aftalen med det offentlige er ophørt.
       da der på dette areal har været en aftale med det offentlige i pe-
       rioden 1990-2011, vurderes det, at arealet ikke kan registreres som
       omfattet af § 3, selvom det opfylder kriterierne herfor.
       arealet er i forbindelse med fredningskendelsen af 24. juni 2004
       udpeget som vedvarende græsareal.
       arealet blev sidst omlagt i 1974, men retten til omlægning blev
       opretholdt i forbindelse med fredningskendelsen. arealet blev i
       1992 registreret som fersk eng omfattet af naturbeskyttelseslovens
       § 3, men i forbindelse med fredningskendelsens udarbejdelse blev
       det af amtet besluttet, at naturtype-registreringen af de arealer, som
       i fredningskendelsen skulle fastlægges som vedvarende
       græsarealer, ikke længere skulle fremgå som § 3-arealer.
       sletningen af § 3-registreringen blev foretaget på grund af
       bestemmelsen i § 2, stk. 3 i bekendtgørelse om beskyttede na-
       turtyper.
       arealet har i perioden 1990-2005 været omfattet af mfo-aftale
       (aftale om drift af miljøfølsomme områder), i perioden 2005-2010
       været omfattet af mvj-aftale (aftale om miljøvenlig drift af
                          - 7 -
jordbrugsarealer). fra 2010-2011 var arealet omfattet af en mb-
ordning (miljøbetinget tilskud).
lodsejer ønsker at omlægge arealet fra græs til græs. han har
oplyst, at det er det tanken, at arealet omlægges i juli/august så-
ledes, at der kun isås græsblanding uden rensningsafgrøder og uden
gødning. arealet ønskes herefter tilført gødning svarende til det,
der var tilladt i forbindelse med mfo- og mvj-ordningerne,
hvilket var 60 % af kvælstofnormen, svarende til ca. 75-80 kg n pr.
ha.
vurdering af habitatnaturtypen strandeng
omlægning af arealet vil ikke medføre et indgreb i naturtypen
strandeng. vegetationen på arealet er karakteristisk for fersk eng og
ikke for strandeng, og hvis arealet kunne registreres som § 3, ville
det blive registreret som fersk eng og ikke som strandeng.
naturstyrelsen har da heller ikke i deres kortlægning af habitat-
naturtyper i natura 2000-området kortlagt arealet som strandeng.
se vedlagte kortbilag på kort nr. 1. naturstyrelsen har slet ikke
kortlagt arealet.
det ses på vedlagte kort nr. 2, at der mellem det kortlagte
strandengsareal og arealet, som ønskes omlagt, er en afstand på ca.
250 m, hvilket vurderes at være en tilstrækkelig afstand.
ifølge ole thorups rapport fra 2007 ”forslag til god forvaltning for
engfugle” er saltholdigheden på omlægningsarealet vurderet til at
være et areal med lav saltholdighed (til forskel fra andre arealer i
området med en saltholdighed større end 5 promille).
vurdering af okker
i forbindelse med omlægning af arealet fra græs til græs sker der
ikke en sænkning af grundvandsspejlet. det betyder, at der ikke vil
forekomme nogen form for risiko for øget udvaskning af okker og
altså dermed ingen negativ effekt på naturtyper og/eller arter, som
udgør udpegningsgrundlaget for området.
vurdering af fosfor
udvaskning af fosfor er et problem, når der sker overfladevands-
afstrømning. arealet på denne lokalitet ligger i et område, som er
helt fladt, og der er således ingen væsentlig risiko for, at der vil
kunne forekomme overfladevandsafstrømning. ydermere vil den
periode, hvor arealet er helt uden græsdække være kort (højst 2
måneder), og det vil tilmed være i en periode, hvor der er
forholdsvis tørt (juli/august), og hvor der derfor ikke sker en
væsentlig overfladevandsafstrømning. en overslags-beregning
viser, at fosforbelastningen ligger langt under 1 promille. der vil
derfor ikke være en negativ effekt på naturtyper og/eller arter, som
udgør udpegningsgrundlaget for området.
                                 - 8 -
       vurdering af forholdene for fuglene
       ifølge ole thorups rapport fra 2007 har arealet ved sydladefennen
       ikke været interessant for engfuglene i en lang årrække. stor
       kobbersneppe har sidst været registreret på arealet i 1987, og til-
       bagegangen af stor kobbersneppe kan formentlig først og fremmest
       forklares med tilgroning – og dette er ikke problemet på dette areal,
       som altid har været afgræsset.
       der må således være andre faktorer, som gør sig gældende i for-
       hold til, at fuglene ikke vil være på arealet.
       brushane og engryle har ikke været registreret som ynglefugle på
       arealet. kun engryle har været registreret i nærheden af arealet med
       en enkelt forekomst i 1989.
       det vurderes således, at en omlægning af arealet fra græs til græs
       ikke vil have en negativ effekt på engfuglene, brushøne, engryle og
       stor kobbersneppe, som fuglebeskyttelsesområdet bl.a. er udpeget
       for at beskytte.
       kvælstof
       hvorvidt der skal tillades tilførsel af kvælstof på arealet, vil blive
       drøftet og vurderet i forbindelse med det pågående arbejde i
       plejeudvalget for værnengene.”
den aktuelle sag rejser et afgørende spørgsmål om, hvorvidt arealer i
området er undtaget fra naturbeskyttelseslovens § 3 i medfør af na-
turtypebekendtgørelsens § 2. hvis det i denne sag omhandlede om-
lægning kræver dispensation fra naturbeskyttelseslovens § 3, skal sagen
allerede af den grund ikke behandles efter naturbeskyttelseslovens § 19 b,
jf. § 19 b, stk. 3, og en vurdering af forholdet til natura 2000-intersserne
skal foretages i forbindelse med en eventuel dispensation fra § 3, jf. §
habitatbekendtgørelsens § 7 og § 8, stk. 3, nr. 1.
som grundlag for opfattelsen af, at det i denne sag omhandlede areal er
undtaget fra naturbeskyttelseslovens § 3 har ringkøbing-skjern
kommune henvist til bemærkninger herom i naturklagenævnets afgø-
relse af 24. juni 2004 om fredning af værnengene. fredningen erstattede
en ældre fredning fra 1977. den nye fredning var i høj grad begrundet i et
ønske om at muliggøre bevarelsen af en række hytter på værnengene,
som efter en tidligere fredning skulle fjernes.
fredningen har bl.a. til formål at bevare og forbedre områdets land-
skabelige, naturmæssige og kulturelle værdier, herunder at medvirke til at
skabe grundlag for at sikre og genoprette en gunstig bevaringsstatus for
de arter og naturtyper, der internationale naturbeskyttelsesområde er
udpeget for at beskytte. det er et af fredningens særlige formål at
opretholde værnengene som åbne landskaber med rørskove og græssede
enge og strandenge, som tilgodeser plantelivet og herudover især vade-
og andefugle samt gæs knyttet til disse landskabstyper.
                                - 9 -
i beskrivelsen af fredningsområdet (s. 4) er bl.a. anført følgende:
      ”en stor del af arealerne er i amternes naturtyperegistrering ud-
      peget til ferske enge og få arealer som overdrev. på grund af aftaler
      med strukturdirektoratet eller amterne om miljøvenlig drift af
      landbrugsarealer kan hovedparten af de registrerede ferske enge og
      overdrev efter aftalernes udløb bruges, som det var muligt i
      henhold til den gamle fredningskendelse, inden aftalerne blev
      indgået. først et år efter aftaleudløb kan arealerne få status som
      beskyttet fersk eng eller overdrev, jf. undtagelsesbestemmelsen i §
      2, stk. 3, i bekendtgørelse nr. 637 af 25. juni 2001 om beskyttede
      naturtyper.”
i beskrivelsen af klager over fredningsnævnets afgørelse og bemærk-
ninger til klagerne er bl.a. anført følgende om arealanvendelsen (s. 7f):
      ”dansk ornitologisk forening (dof) har i sin klage navnlig anført,
      at afgørelsen medfører direkte og alvorlige forringelser af de
      eksisterende beskyttelsesbestemmelser for fuglene og naturen på
      værnengene i forhold til overfredningsnævnets kendelse fra 1977.
      forringelsen af beskyttelsen er i klar modstrid med forpligtelserne
      efter såvel fuglebeskyttelsesdirektivet som habitatdirektivet. (…)
      efter dof´s opfattelse har store dele af de arealer, der i fred-
      ningsnævnets nye afgørelse udlægges som vedvarende græsarealer,
      aldrig været omlagt og for yderligere deles vedkommende i hvert
      fald ikke inden for de sidste 10-20 år. disse arealer er derfor
      omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3.
      fredningsnævnets nye afgørelse gør det imidlertid muligt at op-
      pløje og omlægge arealer, der hidtil har været beskyttet af lovens
      generelle beskyttelses i § 3, da [frednings-]nævnet kalder det, der
      hidtil har været betragtet som § 3-beskyttede enge, for vedvarende
      græsarealer. dof finder, at dette er meget uheldigt for de
      interesser, som fredningen skulle være med til at sikre.
      det er efter dof´s mening i strid med naturbeskyttelseslovens
      formål, når en fredning medfører en dårligere beskyttelse end den
      gældende før fredningen. dette er ligeledes i strid med
      fuglebeskyttelsesdirektivet, hvor danmark forpligter sig til at sikre
      levesteder for bestemte arter af ynglefugle og regelmæssigt
      tilbagevendende trækfuglearter. (…)
      danmarks naturfredningsforening udtrykker (…) principiel
      betænkelighed ved, at internationale forpligtelser på naturområdet i
      væsentlig grad hviler på tidsbegrænsede, frivillige aftaler mellem
      lodsejere og myndigheder (mvj-aftaler). (…)
      skov- og naturstyrelsen mener, at dof´s klage over, at der med
      fredningsnævnes afgørelse sker en forringelse af overfrednings-
      nævnets afgørelse af 1977 i relation til arealanvendelsen bygger på
      to misforståelser:
                                - 10 -
      1.      (…)
      2.      en stor del af de arealer, som i marken fremstår som enge,
      der er beskyttet efter naturbeskyttelseslovens § 3, og derfor i amtets
      vejledende registrering af beskyttede naturtyper efter lovens § 3 er
      registreret som § 3 enge, er ikke omfattet af denne beskyttelse.
      amtet har foretaget registreringen af § 3-beskyttede arealer ud fra
      luftfotos og ved besigtigelse, men der er ikke taget højde for, at der
      på en stor del af arealerne har været aftaler om miljøvenlig drift
      (mfo og mvj) fra før 1. juli 1992. disse arealer er omfattet af
      undtagelsesbestemmelsen i § 2, stk. 3, i bekendtgørelse nr. 637 af
      25. juni 2001 om beskyttede naturtyper, hvorefter der er mulighed
      for at genoptage den tidligere udnyttelse af arealerne indtil et år
      efter aftalens udløb.
      for så vidt angår dof´s klage over, at fredningen ikke i til-
      strækkeligt omfang lever op til forpligtelserne i ef fuglebe-
      skyttelsesdirektivet og ef-habitatdirektivet udtaler skov- og
      naturstyrelsen: det er styrelsens vurdering, at samspillet mellem
      fredningsbestemmelserne og de indgåede mvj-aftaler udgør en
      tilstrækkelig beskyttelse, og forpligtelserne efter habitat- og
      fuglebeskyttelsesdirektivet med den eksisterende arealanvendelse
      er tilgodeset, idet de eksisterende mvj-aftaler forventes videreført.
      såfremt arealdriften mod forventning skulle ændres, må det
      vurderes, om der er behov for at bringe andre virkemidler i
      anvendelse for at beskytte området. (…)”
i afsnittet om naturklagenævnet afgørelse (s. 11) er bl.a. anført følgende:
      ”fredningen bør gennemføres i det væsentlige som bestemt af
      fredningsnævnet. nævnet lægger herved de af skov- og natur-
      styrelsen og ringkøbing amt tilkendegivne forudsætninger til
      grund, herunder at fredningens arealanvendelsesbestemmelser
      sammen med de eksisterende mvj-aftaler for tiden anses for at
      udgøre en tilstrækkelig beskyttelse af områdets naturværdier også i
      relation til de internationale forpligtelser, der følger af, at området
      er udpeget som internationalt naturbeskyttelsesområde. der lægges
      endvidere vægt på, at fredningsmyndighederne vil vurdere, om der
      er behov for at bringe andre virkemidler i anvendelse for at
      beskytte området, såfremt de eksisterende mvj-aftaler ikke
      videreføres, og arealdriften således mod forventning skulle ændres.
      (…)
med fredningens § 6 er fastsat bestemmelser om arealanvendelsen,
herunder følgende om vedvarende græsarealer (§ 6.2):
      arealerne må ikke opdyrkes eller tilplantes, ej heller med juletræer,
      energiafgrøder eller lignende, og der må ikke etableres nye læhegn.
      udskiftning og retablering af eksisterende læhegn kan dog
      foretages. arealer må omlægges i hidtidigt omfang, men kun med
      nødvendige rensningsafgrøder. arealerne må derfor ikke indgå i
      almindelig omdrift. arealerne må gødes i hidtidigt omfang. brug af
      sprøjte- og bekæmpelsesmidler kan kun finde sted efter indhentet
                                - 11 -
       dispensation fra fredningsnævnet. akutte angreb af
       stankelbenslarver kan dog bekæmpes uden dispensation fra
       fredningsnævnet.
det anmeldte areal er på fredningens kortbilag indtegnet som vedvarende
græsarealer. fredningskortet angiver bl.a. også mvj-aftaler pr. 1. april
2004. arealet er aktuelt ikke omfattet af den vejledende registrering af §
3-arealer. af sagens akter fremgår, at arealet – og en række andre
tidligere § 3-registrerede arealer – er blevet afregistreret på baggrund af
fredningsafgørelsen.
efter gennemførelsen af fredningen i 2004 har naturklagenævnet i en
principiel afgørelse af 26. september 2006 om engarealer i nuværende
jammerbugt kommune taget stilling til rækkevidden af undtagelsen i
naturtypebekendtgørelsens § 2. nævnet fandt, at undtagelsen i natur-
typebekendtgørelsens § 2, stk. 1, ikke gjaldt for de i denne sag om-
handlede arealer, der siden 1990 havde været omfattet af successive
aftaler (mfo og mvj), og som opfyldte kriterierne for ferske enge ved
naturbeskyttelseslovens ikrafttræden den 1. juli 1992. nævnet fandt ikke,
at den situation, hvor arealet som følge af ny lovgivning bliver omfattet
af naturbeskyttelseslovens § 3, er omfattet af ordlyden af
bekendtgørelsens § 2, stk. 1, idet den ferske eng ikke er dannet, fordi der
har været gennemført en særlig driftsform efter aftale med en offentlig
myndighed. nævnet fandt – i modsætning til daværende skov- og
naturstyrelse – ikke at situationen kan sidestilles med undtagelsen i
bekendtgørelsens § 2, stk. 1. afgørelsen er refereret nko 400 fra
november 2006. sagen blev indbragt for retten i hjørring, der ved dom
af 24. januar 2008 frifandt naturklagenævnet.
ringkøbing-skjern kommune har i bemærkninger af 25. september 2013
til klagerne bl.a. anført, at arealet ud fra botaniske kriterier befinder sig i
kategorien ”natureng”, men at det er kommunens opfattelse, at arealet
ikke er omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, før et år efter
aftaleperiodens udløb. kommunen henholder sig herved dels til
undtagelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2, dels til formuleringerne
herom i fredningen. arealet har efter kommunens opfattelse ikke karakter
af habitatnaturtype, herunder ikke strandeng. kommunen har i den
forbindelse også rettet sig efter den kortlægning af arealerne på
værnengene, som naturstyrelsen har foretaget. havde der været tale om
en habitatnaturtype, ville omlægningen medføre en ødelæggelse af en
habitatnaturtype på udpegningsgrundlaget, som efter kommunens
umiddelbare vurdering ikke ville kunne tillades. for så vidt angår det
samlede beskyttelsesniveau for de vedvarende græsarealer i området har
kommunen henvist til formuleringen herom i fredningen. kommunen
henholder sig til, at fredningens bestemmelser blev drøftet med skov- og
naturstyrelsen, og at kommunen ikke har grundlag for at betvivle
fagligheden af det grundige forarbejde, som lå forud for
fredningsafgørelsen. i modsætning til, hvad der var forudsat i fredningen,
videreføres mvj-aftalerne imidlertid ikke i den form, de blev indgået.
der er derfor nedsat et plejeudvalg i henhold til fredningsafgørelsens § 7
                               - 12 -
med deltagelse af lodsejere, dn, naturstyrelsen og kommunen, der skal
søge at finde frem til en forvaltning af arealerne, som bedst tilgodeser
beskyttelseshensynene i området. kommunen har desuden oplyst om en
række andre forhold, herunder om forekomst af fugle og om gødskning
og sprøjtning. bl.a. fremgår, at arealet i perioden 2005-2011 har været
gødsket med 84 kg n pr. ha.
natur- og miljøklagenævnet har den 29. november 2013 - med hen-
visning til bl.a. nko nr. 400/2006 - bedt ringkøbing-skjern kommune
oplyse, om det omhandlende areal på 11 ha, der blev registreret som
fersk eng af ringkøbing amt i 1992, var vokset ind i beskyttelsen, fordi
der havde været en særlig driftsform i mfo-aftalen, eller om arealet
forud for indgåelsen af mfo-aftalen ville kunne have opfyldt de
biologiske kriterier for ferske enge.
ringkøbing-skjern kommune har på den baggrund supplerende oplyst,
at kommunen vurderer, at arealet, som ønskes omlagt, var at opfatte som
§ 3-eng allerede inden mfo-aftalen blev indgået i 1991. dette begrundes
med at arealet blev registreret som § 3 i 1992, at arealet ikke har været
omlagt siden 1974, at luftfotoet fra 1990 ikke afviger væsentligt fra
luftfotoet fra 1992, og at det vurderes, at arealet ikke har forandret sig
væsentligt fra 1990 til 1992. kommunen har desuden henvist til, at det af
de oprindelige registreringer, som blev foretaget af amtet i 1992, fremgår,
at stort set alle de vedvarende græsarealer var registreret som § 3. på et
vedlagt kortmateriale fra 1992 er det i denne sag omhandlede areal
angivet som fersk eng (benævnt ”nr. 9”) det er videre oplyst, at
administrationen ved amtet i forbindelse med fredningsafgørelsen fra
2004 blev bedt om at fjerne de registrerede arealer, fordi de ifølge
fredningsafgørelsen skulle fremstå som vedvarende græsarealer og ikke
som § 3-arealer.
jysk landbrugsrådgivning har den 10. december 2013 fremsendt sup-
plerende kommentarer til sagen på vegne af ejer. med henvisning til
undtagelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2 fastholdes, at arealerne er
undtaget fra naturbeskyttelseslovens § 3. der henvises bl.a. til, at arealet
fra 1991 og frem til 2012 har været omfattet af en ubrudt række af aftaler
med offentlig myndighed. det anføres, at det er uden betydning, om
arealet har været omlagt i en periode op til indgåelse af mfo-aftalen i
1991. det afgørende er, at lodsejer på grund af aftalen var afskåret fra at
inddrage arealet i omdrift inden naturbeskyttelseslovens ikrafttræden den
1. juli 1992 og herved imødegå, at arealet blev omfattet af
naturbeskyttelseslovens § 3. desuden peges på, at daværende ringkøbing
amts § 3-registrering fra 1992 alene er vejledende. ifølge jysk
landbrugsrådgivning var det forkert, at amtet lod arealet registrere i
1992, da det er omfattet af undtagelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2.
jysk landbrugsrådgivning er således samlet af den opfattelse, at
undtagelsen i naturtypebekendtgørelsen fortsat finder anvendelse for det
omhandlede areal, og er forundret over, at der nu rejses tvivl herom.
                               - 13 -
natur- og miljøklagenævnet har herefter med henvisning til praksis som
beskrevet i nko 400/2006 bedt om jysk landbrugsrådgivning
eventuelle yderligere bemærkninger til sagen.
jysk landbrugsrådgivning har herefter den 19. december 2013 supple-
rende anført, at den aktuelle sag på følgende 4 væsentlige punkter ad-
skiller sig fra sagen, som ligger til grund for nko 400: at naturklage-
nævnets fredningsafgørelse af 24. juni 2004 netop sikrer, at vedvarende
græsarealer kan omlægges med nødvendige rensningsafgrøder, at det er
ud fra denne forudsætning, at lodsejerne tiltræder de vedtagne
fredningsbestemmelser, at den aktuelle mark ikke er registreret som et §
3-beskyttet areal, og at ejer ikke kan godkende ringkøbing-skjern
kommunes påstand om, at arealet ikke har været omlagt siden 1974.
om omlægning af arealet har jysk landbrugsrådgivning den 9. januar
2014 nærmere anført, at arealet ikke har været omlagt i perioden fra 1989
og frem til i dag, og at arealet i denne periode har været omfattet af en
udbrudt række af aftaler med offentlig myndighed. arealet har været
omlagt ved pløjning i perioden 1973-1974. når tidsperioden er
indsnævret til blot 2 år skyldes det, at arealet blev omlagt lige efter, at
forpagtningen af arealet blev indledt. i perioden 1975-1988 erindres
grønsværen at være brudt en gang i perioden 1980-1984 i forbindelse
med angreb af stankelben. da det er op til 30 år siden, er der usikkerhed
om det præcise årstal. arealet huskes ikke at være omlagt ved pløjning.
jordbehandlingen er alene foregået ved harvning og/eller fræsningsteknik
med samtidig isåning af græs plus dæksæd.
dn har den 3. marts 2014 fremsendt supplerende bemærkninger til
sagen. om § 3-status er anført, at dn er uforstående over for, at § 3-
arealerne blev afregistreret, og mener at denne handling må annulleres.
dn anfører, at oplysninger om driften af området, herunder omlægning
mv. henholdsvis 1973/1974 og 1980/1984, er udokumenterede, samt at
oplysningerne reelt er uden betydning for sagen, idet det må lægges til
grund, at arealet i 1992 opfyldte betingelserne for at være § 3. dn finder,
at arealet både før, under og efter aftalerne har haft karakter af natureng.
der er ifølge dn ikke noget, som tyder på, at § 3-arealet er ”dannet som
følge af en aftale” med en offentlig myndighed. i øvrigt gøres
bemærkninger om bl.a. forhold vedrørende gødskning og om pligten til at
forbedre forholdene for de beskyttelseskrævende arter.
dof har ved brev dateret 10. marts 2014 fremsendt supplerende be-
mærkninger til sagen. dof har supplerende bl.a. peget på, at en om-
lægning af arealet er i strid med natura 2000-handleplanen og for-
pligtelser i henhold til ramsarkonventionen. der er oplyst nærmere om
fugletællinger på tipperne og værnengen og redegjort nærmere for, at
omlægning er i strid med målet om at opnå gunstig bevaringsstatus.
det skal bemærkes, at der udover det ovenfor refererede - som navnlig
angår § 3-spørgsmålet – i sagens akter er en lang række oplysninger og
synspunkter om naturværdierne i området, om den aktuelle forvaltning af
                               - 14 -
værnengene og om forpligtelserne til at sikre og forbedre forholdene for
de beskyttelseskrævende fuglearter.
natur- og miljøklagenævnet har ved sagens behandling gennemgået
kortmateriale i sagen samt luftfotos fra miljøportalen og flyfotoarkivet
(2012, 2010, 2008, 2006, 2004, 2002, 1999, 1995, 1992, 1990, 1987,
1982, 1976, 1965 og 1954).
natur- og miljøklagenævnets bemærkninger og afgørelse
i sagens behandling har deltaget 9 af natur- og miljøklagenævnets 10
medlemmer: lars busck (formand), ole pilgaard andersen, martin
glerup, leif hermann, per larsen, poul søgaard, peter thyssen, jens
vibjerg og henrik waaben.
1. indledende bemærkninger
som nævnt ovenfor rejser sagen et afgørende spørgsmål om, hvorvidt det
omhandlede areal kan være omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3,
uanset at det i en periode har været lagt til grund, at det ikke er tilfældet.
efter naturbeskyttelseslovens § 3, stk. 2, nr. 4, må der ikke foretages
ændringer i tilstanden af ferske enge, når sådanne naturtyper enkeltvis
eller sammen med andre naturtyper er større end 2.500 m².
bestemmelsen trådte i kraft den 1. juli 1992 og omfatter bl.a. arealer, der
før dette tidspunkt henlå udyrket som fersk eng. det er forudsat, at en
hidtidig lovlig benyttelse af arealerne kan fortsætte som hidtil.
ferske enge skabes ved menneskets påvirkning. enge kan således være
dannet ved slåning eller græsning af naturlige kærsamfund eller ved
fældning af elle-, aske-, birke- eller piledominerede sumpskove med
efterfølgende slåning eller græsning. den menneskelige påvirkning med
slåning, græsning og evt. omlægning og gødskning kan være mere eller
mindre intensiv, hvorved der kan dannes de såkaldte naturenge og
kulturenge.
naturenge er relativt fugtige, aldrig eller sjældent omlagte ferske enge
med græsning eller høslet og en dominans af vilde græsser og urter.
naturenge er generelt artsrige og indeholder en række sjældnere og
fåtallige plante- og dyrearter. kulturenge er ferske enge, som regel-
mæssigt bliver omlagt, navnlig for at sikre bedre græsningsmuligheder.
kulturenge vil ofte være mindre artsrige end naturenge og ikke indeholde
sjældne arter.
naturbeskyttelseslovens § 3 sondrer ikke mellem natureng og kultureng.
begge typer ferske enge er beskyttet, hvis de opfylder lovens kriterier
herom. almindelige dyrkede marker samt kulturgræsmarker, der
omlægges hyppigere end hvert 7.-10. år, eller hvor der flere gange inden
for denne periode høstes mellemafgrøder, betragtes ikke som ferske enge
i lovens forstand.
                                                  - 15 -
                 ifølge naturbeskyttelseslovens § 65, stk. 3, kan der i særlige tilfælde
                 meddeles dispensation fra forbuddet i § 3. i forbindelse med en di-
                 spensation fra forbuddet skal foretages en vurdering efter reglerne i
                 habitatbekendtgørelsen, jf. bekendtgørelse nr. 408 af 1. maj 2007, om
                 udpegning og administration af internationale naturbeskyttelsesområder
                 samt beskyttelse af visse arter.
                 ved siden af naturbeskyttelseslovens § 3 gælder naturbeskyttelseslovens
                 § 19 b, hvorefter kommunen skal have anmeldelse om en række nærmere
                 beskrevne aktiviteter i internationalt naturbeskyttelsesområde, før de
                 sættes i gang, med henblik på en vurdering af virkningen på området
                 under hensyntagen til områdets bevaringsmålsætninger. aktiviteterne
                 fremgår af naturbeskyttelseslovens bilag 2 og omfatter bl.a. ”opdyrkning
                 af vedvarende græsarealer i fuglebeskyttelsesområder”.
                 anmeldelsespligten omfatter ikke aktiviteter, der er omfattet af forbuddet
                 i bl.a. naturbeskyttelseslovens § 3, jf. § 19 b, stk. 3.
                 fælles for bestemmelserne i habitatbekendtgørelsen og naturbeskyttel-
                 seslovens § 19 b er, at de er led i implementeringen af eu's habitatdi-
                 rektiv, og at kommunen skal sikre, at der ikke gives dispensation eller
                 tilladelse til aktiviteter, der kan skade de naturtyper og arter, der danner
                 grundlag for udpegningen af natura 2000-området.
                 2. undtagelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2
                 naturtypebekendtgørelsens3 § 2 har følgende ordlyd:
                        § 2. søer, moser og lignende, heder, strandenge og strandsumpe
                        samt ferske enge og biologiske overdrev, der er dannet, fordi der
                        efter aftale med en offentlig myndighed i en nærmere angiven
                        periode er gennemført en særlig driftsform på et areal, herunder
                        braklægning og/eller pleje af dette, er undtaget fra bestemmelserne
                        i naturbeskyttelseslovens § 3, stk.1-3, medmindre andet er bestemt
                        i aftalen. undtagelsen gælder indtil et år efter aftaleperiodens
                        udløb.
                        stk. 2. hvor aftalen indgås med kommunalbestyrelsen [tidligere
                        amtet], skal aftalen indeholde en nærmere angivelse af, i hvilken
                        udstrækning der på det omhandlede areal findes områder, som er
                        omfattet af beskyttelsen i naturbeskyttelseslovens § 3, stk. 1-3.
                        stk. 3. indgås der aftale med en offentlig myndighed om pleje af et
                        areal, der er omfattet af bestemmelserne i naturbeskyttelseslovens §
                        3, stk. 1-3, kan den tidligere udnyttelse af arealet genoptages efter
                        aftaleperiodens udløb, medmindre andet er bestemt i aftalen.
                        genoptagelsen skal ske senest et år efter aftaleperiodens udløb.
                        som det fremgår, er med bestemmelsen fastsat to undtagelser:
                    -   § 2, stk. 1, omhandler den situation, at en naturtype dannes,
                        fordi der er indgået en aftale om en særlig driftsform.
                        naturtypen er undtaget fra § 3-beskyttelse.
3
  bekendtgørelse nr. 1172 af 20. november 2006 om beskyttede naturtyper
                                - 16 -
   -   § 2, stk. 3, omhandler den situation, at der indgås aftale om
       pleje af et areal, der allerede er en beskyttet naturtype.
       naturtypen er ikke undtaget fra § 3-beskyttelse, men en
       tidligere udnyttelse af arealet kan genoptages.
det følger af naturklagenævnets afgørelse fra 2006 (nko 400) og senere
fast praksis ved nævnet, at undtagelsen i § 2, stk. 1, ikke kan finde
anvendelse på et areal, der allerede forud for aftaleindgåelsen havde
karakter af fersk eng.
ringkøbing-skjern kommune har på baggrund af natur- og miljøkla-
genævnets høring oplyst, at det omhandlede areal efter kommunens
vurdering havde karakter af fersk eng, inden mfo-aftalen blev indgået.
kommunen har herved bl.a. lagt vægt på oplysninger om den tidligere §
3-registrering og på luftfotos. i afgørelsen og i kommunens senere
bemærkninger til sagen er anført, at arealet ikke har været omlagt siden
1974.
jysk landbrugsrådgivning har heroverfor anført, at det daværende
ringkøbing amts § 3-registrering fra 1992 alene er vejledende, og at det
ikke er korrekt, at arealet senest har været omlagt i 1974.
natur- og miljøklagenævnet tillægger normalt luftfotos betydelig vægt,
hvis fotomaterialet på overbevisende måde sandsynliggør kommunens
vurdering af det pågældende areal.
nævnet finder ikke, at der er grundlag for at tilsidesætte kommunens
vurdering af, at det omhandlede areal havde karakter af fersk eng inden
aftaleindgåelsen i 1990. det af klager anførte, herunder om driften af
arealet, kan ikke føre til et andet resultat. det er på den baggrund nævnets
opfattelse, at arealet ikke kan være undtaget fra § 3 i medfør af
naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1, om naturarealer, som er dannet,
fordi der er indgået en aftale.
i medfør af naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 3 – som der er henvist til
i fredningsafgørelsen fra 2004 - kan der være en ret til at genoptage en
tidligere udnyttelse af arealet. som nævnt ovenfor medfører dette
imidlertid ikke, at arealet er undtaget fra naturbeskyttelseslovens § 3. i
den forbindelse skal bemærkes, at arealet ved indgåelsen af aftalen havde
karakter af fersk eng, og at den tidligere udnyttelse således ikke var
uforenelig med denne naturtypes opretholdelse. det er herefter nævnets
vurdering, at det omhandlede areal som udgangspunkt burde være
registreret som omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3.
3. fredningen fra 2004
i naturklagenævnets afgørelse om fredning er henvist til naturtypebe-
kendtgørelsens § 2, stk. 3, og det er anført, at arealerne på grund af
aftalerne først kan få status som beskyttet fersk eng et år efter aftale-
udløb. naturklagenævnet tog efterfølgende med afgørelsen af 26.
september 2006 (nko 400/2006) stilling til rækkevidden af undtagelsen
                               - 17 -
i naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1, og gjorde herved udtrykkeligt op
med bl.a. den daværende skov- og naturstyrelses opfattelse af, at
undtagelsen kunne finde analog anvendelse på en situation som den
foreliggende. det i fredningen anførte om § 3-registreringen må – i hvert
fald på baggrund af afgørelsen fra 2006 og den senere faste praksis –
betragtes som udtryk for en fejlagtig retsopfattelse.
de fejlagtige oplysninger om betydningen af naturtypebekendtgørelsens
regler er lagt til grund som en del af det faktiske grundlag for
fredningssagen. naturklagenævnet har ikke med fredningen truffet af-
gørelse i medfør af naturbeskyttelseslovens § 3 om de omfattede arealer.
der er endvidere ikke med fredningen fastsat bestemmelse, der giver
mulighed for, at § 3-arealer kan omlægges mv. uden dispensation fra
naturbeskyttelseslovens § 3, jf. naturbeskyttelseslovens § 38, stk. 6-7. de
fejlagtige oplysninger har heller ikke ført til skærpede
fredningsbestemmelser eller i øvrigt haft afgørende indflydelse på ud-
formningen af fredningsbestemmelserne eller udmålingen af erstatning.
det kan konstateres, at relevante myndigheder og lodsejere mv. har været
af den opfattelse, at det omhandlede areal – og andre arealer i
værnengene – ikke er omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3. opfat-
telsen har været berettiget set på baggrund af fredningens beskrivelse af
reglerne i naturtypebekendtgørelsens § 2.
det forhold, at lodsejere på baggrund af myndighedstilkendegivelser om
§ 3 kan have handlet i god tro, må efter natur- og miljøklagenævnets
opfattelse indgå i eventuelle konkrete sager om lovliggørende di-
spensation. samtidig skal dog bemærkes, at fysisk lovliggørelse efter
nævnets vurdering i vidt omfang vil kunne ske ved fremover at lade
arealerne henligge uden omlægning.
afgørelsen i den foreliggende sag, der præciserer retstilstanden, vil
medføre, at det fremover er klart, at omlægning fra græs til græs af
arealer i værnengene efter omstændighederne kan kræve dispensation fra
naturbeskyttelseslovens § 3.
det er således natur- og miljøklagenævnets opfattelse, at reglerne i
naturbeskyttelseslovens § 3 gælder uanset de i fredningen indeholdte
oplysninger om § 3-forholdene, men at oplysningerne kan have betyd-
ning for eventuelle konkrete sager om lovliggørende dispensation.
4. genoptagelse af tidligere udnyttelse
på ovenstående baggrund er det natur- og miljøklagenævnets opfattelse,
at det omhandlede areal er omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3 som
fersk eng, og at ændringer i tilstanden af engen kræver dispensation,
medmindre der er tale om genoptagelse af en tidligere udnyttelse af
arealet, jf. naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 3.
det omhandlede engareal har i en længere årrække ikke været omlagt,
hvilket bl.a. har betydning for arealets struktur og de hydrologiske
                               - 18 -
forhold. det er på den baggrund nævnets opfattelse, at den ønskede
omlægning fra græs til græs indebærer en ændring af engens tilstand. at
engen i en periode har været gødsket, kan ikke føre til en anden
vurdering.
afgørende for, om den ønskede omlægning fra græs til græs kræver
dispensation fra § 3, er herefter, om omlægningen er en genoptagelse af
en tidligere udnyttelse af arealet.
genoptagelse af en tidligere drift må efter natur- og miljøklagenævnets
opfattelse forudsætte, at der tidligere har været en drift af en vis
regelmæssig karakter, svarende til hvad der gælder ved vurderingen af,
om en aktivitet kan fortsætte på et § 3-areal som fortsættelse af en
hidtidig lovlig benyttelse.
i lovbemærkninger til naturbeskyttelsesloven fra 1992 er bl.a. anført
følgende:
       ”udformningen af de gældende §§ 43-43 b og forslagets § 3
       forudsætter, at benyttelsen af de beskyttede arealer kan fortsætte
       som hidtil. dette indebærer bl.a., at nogle ferske enge, såkaldte
       »kulturenge«, som regelmæssigt er blevet omlagt navnlig for at
       sikre bedre græsningsmuligheder, kan omlægges med samme
       tidsinterval som hidtil. ved omlæg forstås normalt pløjning og
       efterfølgende jordbehandling, hvorefter området tilsås med den
       samme eller en ny afgrøde. hvis det i forbindelse med omlæg af et
       bestemt engareal inden for de senere år har været praksis i et år at
       høste en anden afgrøde - typisk korn - på det pågældende areal, vil
       denne praksis også kunne fortsætte ifølge lovforslaget, i
       overensstemmelse med princippet om, at lovforslaget ikke tilsigter
       ændringer i den hidtidige anvendelse af de beskyttede områder, når
       denne i øvrigt ikke er i modstrid med ønsket om at bevare den
       pågældende naturtype som sådan jf. afsnit 2 ovenfor.
       dyrkning af korn og andre sædskifteafgrøder på enge i større
       omfang end hidtil vil kræve dispensation. det samme gælder,
       såfremt man ønsker at omlægge eller på anden måde foretage
       jordbearbejdning i ferske enge, som ikke hidtil har været regel-
       mæssigt omlagt, hvorved normalt forstås inden for de sidste 7-10
       år.”
på baggrund af en samlet vurdering af luftfotos og det oplyste om
driftshistorikken er natur- og miljøklagenævnet af den opfattelse, at der
på det omhandlede areal ikke har været en sådan regelmæssig drift, som
kræves for at kunne tale om omlægning som genoptagelse af en tidligere
udnyttelse.
5. natur- og miljøklagenævnets samlede vurdering
det er natur- og miljøklagenævnets samlede vurdering, at det om-
handlede
                                               - 19 -
                areal er omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, og at omlægning af
                arealet fra græs til græs som anmeldt kræver dispensation fra naturbe-
                skyttelseslovens § 3.
                på ovenstående baggrund ophæves ringkøbing-skjern kommunes af-
                gørelse af 26. august 2013, og sagen hjemvises til fornyet behandling
                efter naturbeskyttelseslovens § 3.
sommersgård har for landsretten fremlagt et tilsagn fra ringkjøbing amt til i/s dagsletters
værn om tilskud til miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger. tilsagnet er dateret den 9. juni
2006, og det fremgår, at det er meddelt iht. bekendtgørelse nr. 140 af 10. marts 2005 om
tilskud til miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger, som ændret ved bekendtgørelse nr. 257 af
12. april 2005 bl.a., til det i denne sag omhandlede areal, benævnt mark nr. 31-0 og mark nr.
32-0. tilskuddet udgjorde 280 kr. pr. ha pr. år med et tillæg på 1.420 kr. pr. ha pr. år. det
fremgår yderligere af tilsagnet:
                ”…
                begrænsninger, når tilsagnet udløber (§ 3-beskyttelse)
                hvis arealerne ved tilsagnsperiodens start ikke var en naturtype, der var
                omfattet af naturbeskyttelseslovens § 3, men som ved tilsagnsperiodens
                slutning fremstår som en naturtype, der er omfattet af naturbe-
                skyttelseslovens § 3, gælder nedenstående regler:
                arealet er ikke omfattet af § 3-beskyttelse i det første år, efter at tilsagnet
                er udløbet. hvis ikke du ændrer udnyttelsen i det første år, vil arealerne
                dog blive omfattet af § 3-beskyttelse. bemærk, at dette kun gælder, hvis
                arealet forud for tilsagnsperioden ikke var § 3 beskyttet areal.
                …”
forklaringer
niels jørgen sommer madsen, harry jensen og thea illum har afgivet forklaring for
landsretten.
niels jørgen sommer madsen har forklaret, at han er formand for dagsletters værn, og at han
har været det i knap 20 år. dagsletters værn ejer en del af værnengene svarende til ca. 747
ha, som lejes ud til forskellige lodsejere. i 1974 lejede hans far og to svogre et areal på ca. 65
ha, og i 1985 overtog sommersgård lejemålet. arealerne blev lejet på betingelse af, at
fredningskendelsen skulle respekteres.
de to lader, nordladen og sydladen, er bygget lige efter krigen til opbevaring af korn. på det
                                              - 20 -
tidspunkt var arealerne udnyttet landbrugsmæssigt. i 1960’erne var 400 ud af de 747 ha
indhegnet, og der var en ansat til at passe de kreaturer, der gik på arealet. hele arealet blev
afgræsset frem til 1974. når græs bliver for gammelt, er det nødvendigt at så nyt græs.
arealet skal først pløjes. derefter harves det, hvorved jorden jævnes, og til slut sås der
græsfrø. en harve bryder ikke grønsværen, men grønsværen brydes ved pløjning. han har fået
fortalt, at det omhandlede areal blev pløjet i 1974. efterfølgende blev det angrebet af
stankelben, hvilket vil sige, at stankelben åd græsset. de vurderede, at det var unødvendigt at
pløje arealet, der blev fræset og sået til med nyt græs på et tidspunkt mellem 1980-84. på det
tidspunkt blev arealerne gødet intensivt. ved fræsning brydes grønsværen, og han mener
også, at der er tale en omlægning, når der fræses.
i 1989 indbød det daværende ringkjøbing amt bestyrelserne for de tre selskaber, der ejer
værnengene, herunder dagsletters værn, til møde. på mødet, som han ikke selv deltog i, blev
det oplyst, at der ville komme nogle miljøtilskudsordninger, der kunne være interessante for
ejerne/lejerne af værnengene. det blev oplyst, at der ville være 3 krav forbundet med
indgåelse af aftalerne om miljøtilskud. arealerne måtte ikke omlægges i 5 år, man måtte ikke
slå græs eller hø inden sankt hans, og arealerne måtte alene gødes svarende til 60 % af
normen. herudover blev det oplyst, at der var en 1-årig genopdyrkningsret efter aftalernes
udløb, altså i det 6. år.
der blev senere holdt et møde på kroen, hvor han deltog. det var vigtigt for lodsejerne, at de
måtte pløje arealerne igen efter aftalernes udløb. det var en klar forudsætning for at gå ind på
aftalerne. han husker også tydeligt, at de på mødet spurgte hans jørgen degn, der var biolog
og ansat ved amtet, om de kunne være sikre på den 1-årige genopdyrkningsret. det svarede
han bekræftende på. aftalerne, der var frivillige, blev drøftet rigtig meget blandt lodsejerne,
der alene opfattede sig som bundet i 5 år efter indgåelse af den første aftale i foråret 1990. det
var nok ca. 1.200 – 1.300 ha af de 2.600 ha, der kunne dyrkes, og der blev indgået rigtig
mange aftaler. ingen af lodsejerne havde kendskab til, at naturbeskyttelsesloven var under
udarbejdelse, og de fik ingen vejledning fra amtet eller andre om betydningen af den ny
naturbeskyttelseslov. det var først senere, at de blev opmærksomme på, at der var kommet en
ny lov, og da havde de indgået miljøtilskudsaftalerne.
aftalen fra 1990 løb over 5 år, og hvis græsset efter aftaleperiodens udløb så var blevet for
                                                - 21 -
dårligt, måtte lodsejerne pløje og så græs m.v. i et år, hvorefter de så kunne indgå en ny aftale.
hvis de indgik to aftaler efter hinanden, kunne de først genopdyrke jorden i det 11. år. der var
nogle få, der efter de første 5 år lagde jorden om og første derefter indgik nyetilskudsaftaler.
sommersgård indgik efter forløbet af de første 5 år i en ny aftale , og der blev ikke givet
nogen nærmere information i den anledning. de følte sig helt trygge og regnede med, at de
fortsat, også med den nye aftale, havde ret til genopdyrkning efter 5 år, og at de efter
aftaleperiodens udløb evt. kunne omlægge og derefter vælge en ny ordning.
i ringkjøbing amt tillod man frem til 2005, at der blev gødet svarende til 60 % af normen, og
denne ordning fortsatte som det eneste sted i landet frem til 2010. da det herefter ikke var
muligt at gøde arealerne, valgte mange lodsejere, herunder sommersgård, at forlade
ordningerne. når der gødes begrænset eller slet ikke, bliver der for mange lyse siv, og det er
årsagen til, at de ønsker at omlægge arealet. ud af de 65 ha, som de lejer, skal 10 ha afgræsses
og dyrkes mere intensivt end de andre 55 ha, der drives mere ekstensivt. i henhold til eu
reglerne er de forpligtet til at pleje nogle arealer, som de søger hektarstøtte til. hvis de ikke
omlægger arealet, risikerer de at miste støtten.
der er rigtig mange lodsejere, herunder 22 lejere, der er i samme situation som sommersgård.
det er en driftsøkonomisk forudsætning, at de har græs nok til det antal dyr, som de har i
bedriften. sommersgård har græs nok , selv om det måtte vise sig, at de ikke må omlægge det
omhandlede areal, men det er der andre lodsejere/lejere, der ikke har.
de indgav anmeldelsen til kommunen vedrørende omlægning af marken, selv om de ikke var
forpligtet til det. det er alene ca. 10 ha, som de har anmeldt omlægning af.
harry jensen har forklaret, at han i 1993 blev formand for teknik- og miljøudvalget i
ringkjøbing amt fra 1993 og fortsatte hermed i en del år. han er hverken lods- eller hytteejer
på værnengene, men han har holdt mange møder gennem tiden med såvel lods- som
hytteejerne på værnengene.
det var amterne, der skulle udpege de miljøfølsomme områder, hvor der kunne indgås mvj-
aftaler. midlerne hertil blev afsat centralt. aftalerne blev typisk indgået af administrationen
ved amterne, men det var svært at tegne aftaler nok. han tror, at det skyldtes, at landmændene
                                               - 22 -
var bange for, at de risikerede at blive fanget af naturbeskyttelseslovens § 3. det var meget
vigtigt for landmændene, at det stod i aftalerne, at der var et år, hvor det var muligt at gå
tilbage til almindelig drift. det stod derfor direkte i aftalerne. den pågældende aftale er ikke
den, der er omfattet af denne sag. det er korrekt, at hvis man f.eks. indgik to på hinanden
følgende mvj-aftaler, ville den 1-årige genopdyrkningsret først ligge i det 11. år.
thea illum har forklaret, at hun siden 2007 har været ansat som biolog ved ringkøbing-
skjern kommune, og at hun har 3 sager og sager i natura 2000 områder som sit arbejds-
område. hun har siden 1992 arbejdet med § 3 områder og har kendskab til arealerne ved
værnengene.
hun stiftede bekendtskab med denne sag, da niels jørgen sommer madsen anmeldte akti-
vitetsændring i 2012. det var hende og en kollega, der foretog besigtigelsen i 2013. hun så de
planter, som hun har noteret ned. arterne, der kræver en vis fugtighed, er karakteristiske for
fersk eng. hun følte sig meget sikker, da hun vurderede, at der var tale om eng efter
naturbeskyttelseslovens bestemmelser.
ved vurderingen af, hvilken tilstand arealet havde været i tilbage til 1991, lagde hun vægt på
niels jørgen sommer madsens eget udsagn om, at arealet ikke havde været omlagt siden
1974 samt den vejledende registrering i 1992 og luftfotos. på luftfotos kan man se, om der er
fugtige pletter typisk om foråret, og man kan tydeligt se, om det er en eng eller en hede, men
ikke selve vegetationen. hun fandt det meget sandsynligt, at arealet også var eng i 1991 ud fra
oplysningen om, at det ikke var omlagt siden 1974, og luftfotos bekræftede antagelsen om, at
det kunne have været eng forud for 1991.
det er ikke en positiv viden hun har, men luftfotos bekræftede også niels jørgen sommer
madsens udsagn om, at arealet ikke havde været omlagt i hele den angivne periode. da man
ikke på luftfotos kunne se, hvilke planter, der var på arealet, vil der være en vis usikkerhed.
hun var selv med til at gennemføre den vejledende registrering i 1992, der til dels skete på
baggrund af luftfotos. de foretog alene et meget begrænset antal besigtigelser, og hun ved
ikke, om det konkrete område blev besigtiget. de gik ved den vejledende registrering ud fra,
at det var eng. registreringen i henhold til § 3 blev fjernet i 2004, fordi der havde været
                                               - 23 -
indgået aftaler vedrørende arealerne.
driftshistorikken blev ikke inddraget, da kommunen traf afgørelse i 2013. de lagde natur-
typebekendtgørelsens regler til grund og vurderede, at arealet kunne omlægges 1 år efter
aftalens ophør. de afgjorde ikke sagen efter arealets tilstand, men på baggrund af den ind-
gåede aftale. hvis sagen skulle have været afgjort ud fra arealets tilstand, ville de ikke have
givet lov til omlægning.
procedure
sommersgård har gjort gældende, at natur- og miljøklagenævnets afgørelse er ugyldig, og at
det i sagen omhandlede areal ikke er omfattet af naturtypebeskyttelsen i henhold til na-
turbeskyttelseslovens § 3, stk. 2, nr. 4, idet naturklagenævnets fredningsafgørelse af 25. juni
2004 i stedet regulerer anvendelsen af ejendommen.
sommersgård har nærmere anført, at sommersgård kan støtte ret på den endelige og rets-
kraftige afgørelse om fredning af 24. juni 2004. ved fredningen blev arealet udpeget som
vedvarende græsareal med ret til omlægning i hidtidigt omfang. natur- og miljøklagenævnet
kan ikke nu 10 år efter ændre sin egen afgørelse fra 2004, som ejerne/lejerne på værnengene
har indrettet sig efter, og træffe en anden afgørelse om nøjagtig samme retsforhold, samme
faktum og samme parter, blot fordi nævnet i 2006 i en anden sag fandt, at nævnets egen
tidligere praksis om naturtypebekendtgørelsens § 2 var udtryk for en ”fejlagtig retsopfattelse”.
fredningen fra 2004 er ikke tilbagekaldt eller annulleret, herunder ved indbringelse for
domstolene, og er således fortsat gældende. der er ikke remonstreret, og der foreligger ikke
væsentlige nye oplysninger. sommersgård har utvivlsomt været i god tro og har indrettet sig
efter afgørelsen fra 2004. der bør derfor tages hensyn til sommersgårds berettigede
forventninger.
sommersgård kan derfor omlægge arealet med rensningsafgrøder og foretage gødskning alene
i kraft af fredningsbestemmelsens § 6.2 helt uafhængigt af bestemmelserne i naturty-
pebekendtgørelsens § 2 og af, om ejendommen nu måtte være omfattet af naturbeskyttel-
seslovens § 3, stk. 2, nr. 4.
                                                - 24 -
sommersgård har anført, at det efter naturbeskyttelseslovens § 38, stk. 6, er muligt i en
fredning at bestemme, at forbuddet i henhold til naturbeskyttelseslovens § 3 ikke skal gælde i
det omfang, forholdet er reguleret af fredningen. anvendelsesvilkårene for arealet fremgår
netop af naturklagenævnets afgørelse om fredning fra 2004, der således træder i stedet for
reglerne i naturbeskyttelseslovens § 3, jf. naturbeskyttelseslovens § 38, stk. 7. fredningen kan
derfor tillægges ”bonusvirkning”.
vedrørende spørgsmålet om arealets karakter har sommersgård anført, at bevisbyrden for, at
arealet var fersk eng i 1990/1992, påhviler natur- og miljøklagenævnet, og at denne
bevisbyrde ikke er løftet. arealet udgjorde forud for indgåelse af aftalen om miljøvenlig drift i
1990 (mfo-aftalen) og ved naturbeskyttelseslovens ikrafttræden den 1. juli 1992 ikke fersk
eng, men derimod vedvarende græs. den foreløbige registrering af § 3 arealer, som amterne
foretog i 1992, var vejledende og blev truffet på et ufuldstændigt grundlag alene ud fra en
betragtning om, at det ikke kunne udelukkes, at arealerne på værnengene var fersk eng.
amtet havde som myndighed både anledning til og mulighed for at sikre sig bevis for
arealernes tilstand forud for registreringen. luftfotos er ikke i den konkrete sammenhæng
tilstrækkelige, da det ikke ved luftfotos er muligt at se og registrere de enkelte plantetyper,
hvilket er et krav for at kunne fastlægge, om et areal er fersk eng. en eventuel senere tilstand
af fersk eng er alene opstået, fordi arealet har været omfattet af flere aftaler om miljøvenlig
drift. sommersgård er derfor berettiget til at omlægge arealet, da omlægningen er undtaget fra
bestemmelserne i naturbeskyttelseslovens § 3, stk. 1-3, i en periode på indtil et år efter
udløbet af den ubrudte række af aftaler om en særlig miljøvenlig driftsform, jf.
naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1.
det må endvidere lægges til grund, at myndighederne motiverede landmændene til at indgå
miljøvenlige aftaler om drift mod økonomisk kompensation i den periode, hvor arealerne
skulle udgå af driften, og at der blev givet løfte om, at kompensationen ville blive afløst af en
ret til at genoptage hidtidig drift, når aftalerne udløb. det fremgår af skov- og naturstyrelsens
vejledning om registrering af beskyttede naturtyper fra 1993, at der normalt ved omlæg
forstås ”pløjning eller fræsning med efterfølgende jordbehandling m.v”. da arealet senest er
omlagt ved fræsning i 1980-84 i forbindelse med angreb af stankelbenslarver, kan den
hidtidige udnyttelse af arealet som vedvarende græs således genoptages senest et år efter
aftaleperiodens udløb, og der kan ske omlægning til græs iht. naturtypebekendtgørelsens § 2,
stk. 3.
                                              - 25 -
natur- og miljøklagenævnet har gjort gældende, at afgørelsen af 11. april 2014 er lovlig og
gyldig, og at nævnet med rette vurderede, at det omhandlede areal er omfattet af naturbe-
skyttelseslovens § 3, hvorfor en omlægning af arealet fra græs til græs som anmeldt kræver
dispensation. nævnet har med rette vurderet, at undtagelsesbestemmelserne i naturbe-
skyttelseslovens § 2, stk. 1 og 3, ikke finder anvendelse, og at fredningsafgørelsen fra 2004
ikke har ”bonusvirkning, jf. lovens § 38, stk. 6-7.
det er sommersgård, der har bevisbyrden for, at natur- og miljøklagenævnets afgørelse er
ugyldig. denne bevisbyrde har sommersgård ikke løftet. afgørelsen er ikke truffet på et
mangelfuldt eller fejlagtigt grundlag, og afgørelsen er ikke behæftet med mangler, der
medfører, at den er ugyldig. natur- og miljøklagenævnet har derfor med rette ophævet
kommunens afgørelse om, at der kan ske omlægning, og hjemvist sagen til fornyet be-
handling.
natur- og miljøklagenævnet har nærmere anført, at beskyttelsen i henhold til naturbeskyt-
telseslovens § 3 er af generel karakter og gælder parallet med bestemmelserne om fredning.
bestemmelsen i § 3 hjemler et egentlig forbud mod tilstandsændringer, herunder af ferske
enge. ferske enge defineres ud fra en konkret vurdering på baggrund af en række kriterier,
herunder arealets vegetation og omlægningshyppighed.
om bonusvirkning af fredningen har natur- og miljøklagenævnet henvist til, at naturkla-
genævnets afgørelse om fredning fra 2004 ikke har denne påberåbte virkning, jf. naturbe-
skyttelseslovens § 38, stk. 7. der er ikke ved fredningen truffet afgørelse i henhold til na-
turbeskyttelseslovens § 3 eller § 65 eller fastsat bestemmelser, der giver mulighed for, at § 3-
arealer kan omlægges uden dispensation jf. naturbeskyttelseslovens § 38, stk. 6 og 7. det
fremgår således udtrykkeligt af § 11 i naturklagenævnets afgørelse om fredning, at fred-
ningen alene træder i stedet for naturbeskyttelseslovens § 3 ”med henblik på eventuel op-
sætning af fugletårn og fugleskjul, jf. fredningsbestemmelsens § 8”. arealer kan vokse sig ind
og ud af beskyttelsen i naturbeskyttelsesloven § 3, og der er ikke nogen modsætning mellem
angivelsen af vedvarende græsareal i afgørelsen om fredning fra 2004 og vurderingen af
arealet som fersk eng i henhold til naturbeskyttelsesloven.
                                               - 26 -
vedrørende bestemmelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1, har natur- og miljøkla-
genævnet anført, at bestemmelsen, der er en undtagelse til det generelle forbud i naturbe-
skyttelseslovens § 3, ikke på den foreliggende situation finder anvendelse, ej heller ud fra en
analogislutning. natur- og miljøklagenævnet har været berettiget til at lægge fortolkningen i
natur- og miljøklagenævnets afgørelse fra 2006 (nko 400/2006) og den seneste faste praksis
til grund. heraf følger, at undtagelsen i § 2, stk. l, ikke finder anvendelse på et areal, der
allerede forud for aftaleindgåelsen havde karakter af fersk eng. naturklagenævnets afgørelse
fra 2006 blev indbragt for retten i hjørring, der ved dom af 24. januar 2008 frifandt
naturklagenævnet (trykt i mad 2008.196b). det, der i fredningen fra 2004 er anført vedrø-
rende § 3 registreringen, må herefter på baggrund af afgørelsen fra 2006 og den senere faste
praksis betragtes som udtryk for en fejlagtig retsopfattelse. arealets tilstand var ved udløb af
de miljøvenlige driftsaftaler i 2011 at betragte som fersk eng, men denne tilstand var ikke
opstået, fordi der havde været indgået aftaler om en særlig miljøvenlig driftsform. arealet var
efter bevisførelsen, herunder de optagne luftfotos og oplysningerne om driftshistorikken,
allerede forud for indgåelse af mfo-aftalen i 1990 en fersk eng. dette understøttes også af
den faglige vurdering, som kommunen har foretaget i 2013, jf. kommunens mail af 1.
december 2013 til natur- og miljøklagenævnet.
natur- og miljøklagenævnet har yderligere anført, at undtagelsesbestemmelsen i na-
turtypebekendtgørelsens § 2, stk. 3, alene finder anvendelse, hvis der er tale om gen-
optagelse af en tidligere udnyttelse af arealet. nævnet har herved henvist til bemærk-
ningerne til § 3 i lovforslag nr. 70 af 24. oktober 1991 til lov om naturbeskyttelse, som
refereret i nævnets afgørelse.
da arealet allerede forud for indgåelse af den første aftale om miljøvenlig drift i 1990 havde
karakter af fersk eng, vil en omlægning fra græs til græs kræve dispensation fra na-
turbeskyttelseslovens § 3, da der ikke er tale om genoptagelse af en tidligere udnyttelse jf.
naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 3.
det forhold, at sommersgård, på baggrund af den fejlagtige gengivelse af retstilstanden i
fredningskendelsen fra 2004, måtte have haft en forventning om at kunne omlægge arealet
ved aftalernes udløb, kan alene have betydning for en evt. vurdering af, om der vil kunne
opnås dispensation fra naturbeskyttelseslovens § 3.
                                               - 27 -
retsgrundlaget
naturbeskyttelsesloven trådte i kraft den 1. juli 1992. loven omfatter bl.a. arealer, der før
lovens ikrafttræden henlå uopdyrket som ferske enge. i følge naturbeskyttelseslovens § 3, stk.
2, nr. 4, må der ikke foretages ændringer i tilstanden af ferske enge, når sådanne naturtyper
enkeltvis eller sammen med andre naturtyper udgør et areal på mere end 2.500 m². det
fremgår bl.a. af forarbejderne til lov om naturbeskyttelse (ft 1991-92, tillæg a, side 1431-
1432), at engarealer generelt defineres som artsrige arealer, der indeholder en række sjældnere
og fåtallige plante- og dyrearter, der tåler slåning eller græsning. herudover er det anført, at
det ved indførelse af bestemmelsen i § 3, stk. 2, nr. 4, blev forudsat, at benyttelsen af de
beskyttede arealer kunne fortsætte som hidtil, og at tidligere regelmæssigt omlagte arealer
kunne omlægges med samme tidsinterval som hidtil. det fremgår endvidere af forarbejderne,
at der ved omlægning normalt forstås pløjning og efterfølgende jordbehandling, hvorefter
området tilsås med den samme eller en ny afgrøde, og at der ved regelmæssig omlægning
normalt forstås inden for de sidste 7-10 år.
ifølge lovens § 19 b skal der gives skriftlig meddelelse til den pågældende kommunalbe-
styrelse om en række nærmere angivne aktiviteter, der tænkes iværksat i internationale
naturbeskyttelsesområder, herunder opdyrkning af vedvarende græsarealer i fuglebeskyt-
telsesområder. aktiviteter, der er omfattet af det generelle forbud mod tilstandsændringer i
lovens § 3, er dog ikke omfattet. til aktiviteter, der er omfattet af lovens § 3, kan der i særlige
tilfælde i medfør af lovens § 65, stk. 3, meddeles dispensation fra forbuddet om ændring af
tilstanden, jf. § 3.
ifølge lovens § 5, stk. 1, kan miljøministeren fastsætte regler om, at § 3, stk. 1-3, ikke skal
gælde for nogle nærmere angivne kategorier af de pågældende naturtyper. denne bemyn-
digelse er udnyttet i bekendtgørelse nr. 637 af 25. juni 2001 om beskyttede naturtyper, na-
turtypebekendtgørelsen (nu bekendtgørelse nr. 1786 af 16. december 2015). i bekendtgø-
relsens § 2 er der fastsat to undtagelser fra § 3-beskyttelsen.
den ene undtagelse, der fremgår af bekendtgørelsens § 2, stk. 1, omhandler de naturtyper,
herunder ferske enge, som er dannet, fordi der er indgået en aftale om en særlig driftsform.
                                               - 28 -
den anden undtagelse, der fremgår af bekendtgørelsens § 2, stk. 3, omhandler den situation,
at der indgås aftale om plejning af et areal, der allerede er en beskyttet naturtype. naturtypen
bliver ikke efter bestemmelsen undtaget fra lovens § 3 ved en sådan aftale, men en tidligere
udnyttelse kan genoptages.
ifølge lovens § 38, stk. 6, kan det i en fredning bestemmes, at forbuddet i § 3 ikke skal gælde i
det omfang, forholdet er reguleret i fredningen, og ifølge stk. 7, skal det i fredningen angives,
i hvilket omfang den træder i stedet for tilladelse mv. efter loven. ifølge lovens § 65, stk. 3,
kan kommunalbestyrelsen som nævnt i særlige tilfælde gøre undtagelse fra lovens § 3, stk. 1-
3.
landsrettens begrundelse og resultat
det lægges til grund, at det areal, sagen drejer sig om, ifølge kommunens afgørelse udgør ca.
10 ha (arealet er dog opmålt af natur- og miljøklagenævnet til 7,5 ha), og at arealet i mange
år og frem til 1974, hvor arealet blev lejet ud, har været anvendt til afgræsning ved kreaturer.
arealet, der er beliggende i et internationalt naturbeskyttelsesområde, har fra 1990 til 2011
været omfattet af flere på hinanden følgende aftaler om miljøvenlig drift.
sommersgård anmeldte i 2012 til kommunen en påtænkt omlægning af arealet ”fra græs til
græs”. natur- og miljøklagenævnt tilsidesatte ved den påklagede afgørelse, at kommunen i
medfør af naturbeskyttelseslovens § 19 havde accepteret den anmeldte omlægning.
natur- og miljøklagenævnet lagde ved afgørelsen til grund, at det er en betingelse for at
anvende undtagelsesbestemmelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1, at et areals ka-
rakter af fersk eng er dannet, fordi der er indgået en aftale om en særlig driftsform. natur- og
miljøklagenævnet henviste herved til naturklagenævnets afgørelse fra 2006, nko 400/2006,
og senere fast praksis ved nævnet. landsretten kan tiltræde, at denne betingelse fremgår
direkte af bestemmelsens ordlyd, og finder ikke grundlag for at foretage en udvidende
fortolkning af bestemmelsen i naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1, der er en undtagelse til
naturbeskyttelseslovens generelle forbud om tilstandsændringer i lovens § 3.
landsretten lægger på baggrund af natur- og miljøklagenævnets gennemgang af luftfotos for
                                             - 29 -
perioden 1954-2012 sammenholdt med den vejledende registrering, der blev foretaget af
amtet i 1992, kommunens vurdering af arealets tilstand som meddelt ved mail af 1. december
2013 og oplysningerne fra landbrugskonsulent per vinther i mail af 9. januar 2014 fremsendt
til nævnet til grund, at det omhandlede areal ikke har været regelmæssigt omlagt siden 1974,
og at arealet både forud for 1990 eller 1991, hvor der blev indgået en mfo-aftale, og i 2011,
hvor aftalen ophørte, opfyldte kriterierne for naturtypen fersk eng. dette understøttes tillige
af niels jørgen sommer madsens forklaring, hvorefter arealet, der frem til 1974 blev
afgræsset af kreaturer, ikke har været pløjet siden 1974, og af forklaringen fra biolog thea
illum. det forhold, at grønsværen ifølge niels jørgen sommer madsens forklaring blev brudt
ved fræsning i forbindelse med bekæmpelse af stankelbenslarver på et tidspunkt i perioden
1980-84, kan ikke føre til en anden vurdering.
arealet er herefter ikke i medfør af naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 1, undtaget fra det
generelle forbud mod tilstandsændringer i naturbeskyttelseslovens § 3, da arealets karakter af
fersk eng ikke er dannet som følge af de indgåede aftaler om miljøvenlig drift.
naturklagenævnet har i sin afgørelse fra 2004 om fredning af værnengene (s. 4) henvist til
naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 3, og anført, at arealerne på grund af aftalerne om mil-
jøvenlig drift først kunne få status som beskyttet fersk eng et år efter aftaleudløb. der er ikke
holdepunkter for denne retsopfattelse i bekendtgørelsens ordlyd eller i forarbejderne til
naturbeskyttelsesloven. i forarbejderne forudsættes således alene – i overensstemmelse med
ordlyden i bekendtgørelsens § 2, stk. 3 - at for arealer, der er omfattet af naturbe-
skyttelseslovens § 3, kan en tidligere udnyttelse genoptages efter aftaleperiodens udløb.
naturklagenævnets angivelse er derfor – som også nærmere anført i natur- og miljøklage-
nævnets afgørelse - udtryk for en fejlagtig retsopfattelse.
den fejlagtige retsopfattelse vedrørende naturtypebekendtgørelsens § 2, stk. 3, var en del af
grundlaget for fredningssagen i 2004. naturklagenævnet traf ikke med fredningen i 2004
afgørelse om tilstandsændringer i henhold til naturbeskyttelseslovens § 3, vedrørende de
omhandlede arealer. det kan heller ikke på baggrund af indholdet af fredningsafgørelsen
lægges til grund, at der med fredningen blev fastsat bestemmelser, der giver mulighed for, at §
3-arealer kan omlægges uden dispensation fra lovens § 3, jf. lovens § 38, stk. 6 og 7. det
fremgår således udtrykkeligt af fredningen, at den alene træder i stedet for tilladelse efter
                                              - 30 -
naturbeskyttelseslovens § 38, stk. 6, jf. § 3, med hensyn til eventuel opsætning af fugletårn og
fugleskjul. fredningen fra 2004 har derfor ikke den bonusvirkning, som sommersgård har
anført.
med hensyn til spørgsmålet, om der med den anmeldte omlægning fra græs til græs er tale om
genoptagelse af den tidligere udnyttelse af arealet, kan landsretten under hensyn til ordlyden i
bekendtgørelsens § 2, stk. 3, og bestemmelsens formål tiltræde, at det er en forudsætning for
at anvende bestemmelsen, at der tidligere har været tale om en drift af en vis regelmæssig
karakter. på baggrund af en samlet vurdering af de oplysninger, der foreligger om arealets
historik, de foreliggende luftfotos og kommunens og natur- og miljøklagenævnets vurdering
heraf, er der ikke grundlag for at tilsidesætte nævnets afgørelse, hvorefter der ikke på arealet
har været en sådan regelmæssig drift, der kræves, for at omlægning kan anses som
genoptagelse af en tidligere udnyttelse.
den omstændighed, at myndigheder har haft en fejlagtig retsopfattelse og derved kan have
skabt en forventning hos sommersgård om en anden udnyttelse af arealerne efter aftalernes
udløb, kan, som også anført af natur- og miljøklagenævnet, alene indgå som et moment i
eventuelle konkrete sager om dispensation, jf. naturbeskyttelseslovens § 65, stk. 3.
landsretten finder herefter efter en samlet konkret vurdering af de foreliggende oplysninger
og også under hensyn til formålet med naturbeskyttelsesloven og dens bestemmelser om
beskyttede naturtyper, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte natur- og miljøklagenævnets
afgørelse. nævnets påstand om frifindelse tages derfor til følge.
sagen er til dels opstået som følge af den retsopfattelse, naturklagenævnet lagde til grund ved
sin fredningsafgørelse i 2004. under disse omstændigheder finder landsretten, at det har været
i begge parters interesse at få en afklaring af retstilstanden, der tillige må antages at få
vidererækkende betydning. landsretten ophæver derfor sagens omkostninger jf. rets-
plejelovens § 313, stk. 1.
                                   t h i k e n d e s f o r r e t:
natur- og miljøklagenævnet frifindes.
                                           - 31 -
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part.
