                             højesterets dom
                            afsagt tirsdag den 9. april 2019
sag 143/2017
(2. afdeling)
sjelle autogenbrug i/s
(advokat christian bachmann)
mod
skatteministeriet
(advokat david auken)
biintervenienter til støtte for appellanten: dansk bilbrancheråd, dansk autogenbrug, skad
og smvdanmark
(selv)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 14. afdeling den 20. juni 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jon stokholm, vibeke rønne, jens peter
christensen, hanne schmidt og jens kruse mikkelsen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, sjelle autogenbrug i/s, har gentaget sin påstand om, at indstævnte, skattemini-
steriet, skal anerkende, at spørgsmål 2, om sjelle autogenbrug i/s kan anvende brugtmoms-
ordningen ved videresalg af brugte reservedele fra et totalskadet køretøj, der er købt af et for-
sikringsselskab, skal besvares bekræftende.
skatteministeriet har påstået stadfæstelse.
anbringender
                                               - 2 -
parterne har gentaget deres anbringender, herunder vedrørende spørgsmålet om præjudiciel
forelæggelse for eu-domstolen.
sjelle autogenbrug har supplerende anført navnlig, at forsikringsselskaber succederer i for-
sikringstagers momsmæssige stilling med den virkning, at sjelle autogenbrug kan sælge re-
servedele fra køretøjer efter brugtmomsordningen i medfør af momslovens § 69, stk. 1, nr. 1,
når den oprindelige ejer af køretøjet ikke har haft fradrag for købsmoms ved erhvervelsen, og
således er en ikke afgiftspligtig person. stammer køretøjet fra en afgiftspligtig person, der
ikke har haft adgang til momsfradrag ved anskaffelsen, vil sjelle autogenbrug kunne anvende
brugtmomsordningen i medfør af § 69, stk. 1, nr. 3.
momssystemet er bygget op som en merværdiafgift. den undtagelse af forsikringsselskabers
salg af varer, som de har modtaget i forbindelse med udbetaling af erstatning, og som er hjem-
let i momssystemdirektivets artikel 394, må derfor forstås således, at den hviler på en forud-
sætning om, at der er tale om salg af varer, som forsikringstageren oprindeligt har haft fradrag
for. undtagelsen gælder netop kun forsikringsselskabers salg af køretøjer til registrerede virk-
somheder.
momsens neutralitetsprincip tilsiger, at et forsikringsselskab må anses at succedere i forsik-
ringstagers momsforhold, således at der ikke bliver afregnet moms to gange. køretøjer over-
taget af et forsikringsselskab efter udbetaling af erstatning vil i langt de fleste tilfælde inde-
holde en uafløftet moms, idet forsikringstageren ikke har haft fradragsret for momsen ved
indkøbet.
skatteministeriet har heroverfor anført navnlig, at der ikke er hjemmel i momsloven og
momssystemdirektivet for sjelle autogenbrugs synspunkt om momsmæssig succession. sjelle
autogenbrug har til støtte for sit synspunkt alene henvist til princippet om afgiftsneutralitet.
dette princip er efter eu-domstolens faste praksis ikke en primærregel, men kun et fortolk-
ningsprincip.
det forhold, at et forsikringsselskab rent forsikringsretligt indtræder i den skadelidtes ret til
resterne af genstanden og overtager resterne ved udbetaling af erstatning, medfører ikke, at
der sker en momsretlig ”succession” for forsikringsselskabet i relation til en videre omsætning
                                                - 3 -
af disse rester. forsikringsselskabets egen afgiftsmæssige natur og stilling i relation til videre-
salg af resterne er uafhængig af, hvem forsikringstageren var.
supplerende sagsfremstilling
sjelle autogenbrug har for højesteret på ny fremsat anmodning om præjudiciel forelæggelse
af spørgsmål om fortolkningen af momssystemdirektivet for eu-domstolen. højesteret har
den 20. marts 2018 besluttet ikke at imødekomme anmodningen, da der efter en foreløbig
vurdering ikke forelå rimelig tvivl om forståelsen af eu-retten.
supplerende retsgrundlag
den særlige danske ordning, der er omtalt i landsrettens dom, og som nu har hjemmel i
momssystemdirektivets artikel 394 (tidligere sjette momsdirektivs artikel 27, stk. 6), hviler på
danmarks anmeldelse til eu-kommissionen i december 1977. af anmeldelsen fremgår bl.a.:
      ”i fortsættelse af skrivelse herfra … skal man i besvarelse af deres brev … om danske
      forenklingsforanstaltninger i henhold til art. 27 i 6. momsdirektiv oplyse, at danmark
      agter fortsat at gøre brug af følgende bestemmelser i merværdiafgiftsloven:
      paragraf 4, stk. 2: muligheden for administrativt at fritage grupper af virksomheder for
      at svare afgift bl.a. af ikke-erhvervsmæssig afsætning af varer.”
i kommissionens svar af 20. juni 1979 om anvendelse af sjette momsdirektivs artikel 27, stk.
6, med en gennemgang af undtagelsesbestemmelser meddelt af danmark hedder det bl.a.:
      ”1. fritagelse af aktiviteter i visse kategorier af virksomheder
      finansministeren bemyndiges i § 4, stk. 2, i den danske lov til at udstede regler med
      henblik på at afgiftsfritage visse kategorier af virksomheder med undtagelse af virk-
      somheder med en årlig omsætning på højst 10.000 kr., som er omfattet af fritagelsen for
      små virksomheder i § 4, stk. 1.
      det er kun bestemmelsen i § 4, stk. 2, som blot indebærer en bemyndigelse til finansmi-
      nisteren og ikke en forenkling, der er blevet meddelt og ikke de gennemførelsesforan-
      staltninger, der er truffet på dette grundlag. for at fjerne enhver usikkerhed om medde-
      lelsens omfang bør det præciseres over for de danske myndigheder, at meddelelsen af
      21. december 1977 kun gælder for de administrative bestemmelser, som var gældende
      på dette tidspunkt, og som havde hjemmel i § 4.
      finansministeriets bekendtgørelse nr. 149 af 9. april 1969, der havde hjemmel i § 4, stk.
      2, blev i forbindelse med de ændringer af love og administrative bestemmelser, der ske-
                                                - 4 -
      te ved sjette direktivs ikrafttræden, ophævet ved bekendtgørelse nr. 307 af 26. maj 1978,
      som trådte i kraft den 1. oktober 1978.
      bekendtgørelserne fra 1978 og 1969 er imidlertid næsten enslydende både hvad angår
      listen over fritagne virksomheder og betingelserne for denne fritagelse.
      […]
  -   fritagelse for forsikringsselskabers afsætning af varer, som overtages fra forsikringsta-
      gere i forbindelse med udbetaling af erstatning.
  -   fritagelse for bankers og sparekassers afsætning af varer, som overtages på grund af
      misligholdelse af kontrakter, som er har finansieret.
      disse to fritagelser er kun tilladt, hvis afsætningen sker til registrerede virksomheder.
      fritagelsen medfører således en afgiftssuspension, der ikke påvirker størrelsen af den
      skyldige afgift ved det endelige forbrug.
      denne undtagelse fra sjette momsdirektiv artikel 2 synes acceptabel.”
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og problemstilling
sjelle autogenbrug i/s driver virksomhed med genanvendelse af bl.a. skadede biler, som sel-
skabet køber af forsikringsselskaber. forsikringsselskaberne opkræver ikke moms ved salge-
ne.
sjelle autogenbrug anmodede i 2010 skat om bindende svar på, 1) om selskabet kan an-
vende brugtmomsordningen ved videresalg af brugte reservedele, der er købt af private i for-
bindelse med skrotning af en bil, og 2) om selskabet kan anvende brugtmomsordningen ved
videresalg af brugte reservedele udtaget fra et totalskadet køretøj, som er købt af et forsik-
ringsselskab (”forsikringskøretøj”). skattemyndighederne besvarede begge spørgsmål benæg-
tende.
under landsrettens behandling af sagen blev der stillet præjudicielt spørgsmål til eu-
domstolen om fortolkningen af begrebet ”brugte genstande” i artikel 311, stk. 1, nr. 1, i rå-
dets direktiv 2006/112/ef af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem
(momssystemdirektivet). eu-domstolen besvarede i dom af 18. januar 2017 i sag c-471/15
(sjelle autogenbrug) spørgsmålet således, at brugte dele fra udrangerede motorkøretøjer, som
                                                 - 5 -
en autogenbrugsvirksomhed har erhvervet fra en privatperson, og som er bestemt til at sælges
som reservedele, udgør ”brugte genstande” i denne bestemmelses forstand.
skatteministeriet anerkendte herefter, at sjelle autogenbrugs anmodning om bindende svar,
der angår selskabets anvendelse af brugtmomsordningen ved videresalg af brugte reservedele
fra køretøjer købt af private, skal besvares bekræftende.
denne sag angår herefter, om sjelle autogenbrug kan anvende brugtmomsordningen i moms-
lovens kapitel 17 ved videresalg af brugte reservedele udtaget fra skadede køretøjer, som er
købt fra et forsikringsselskab.
brugtmomsordningen går ud på, at en videreforhandler af brugte genstande kun skal pålægge
moms på sin avance ved videresalg af de brugte genstande og ikke af den fulde salgssum, som
er momslovens udgangspunkt.
sjelle autogenbrug har fremsat fem hovedanbringender til støtte for, at selskabet kan anvende
brugtmomsordningen ved salg af reservedele fra forsikringskøretøjer.
brugtmomsordningen
momslovens kapitel 17 indeholder særlige bestemmelser for brugte varer, kunstgenstande,
samlerobjekter og antikviteter. det er i momslovens § 69, som gennemfører artikel 314 i
momssystemdirektivet, bestemt, at virksomheder, der indkøber brugte varer mv. med henblik
på videresalg, ved videresalg kan afgiftsberigtige de pågældende brugte varer mv. efter reg-
lerne i dette kapitel. § 69 opstiller en række betingelser for at anvende ordningen. af relevans
for denne sag er det en betingelse, at de brugte varer er leveret af ”en ikke afgiftspligtig per-
son” (§ 69, stk. 1, nr. 1), eller af ”en afgiftspligtig person, når leveringen er fritaget for afgift
efter lovens § 13” (§ 69, stk. 1, nr. 3).
eu-domstolen har taget stilling til brugtmomsordningen i bl.a. dom af 19. juli 2012 i sag c-
160/11 (bawaria motors). i præmis 28 og 29 har domstolen fastslået, at brugtmomsordningen,
jf. artikel 314, udgør en undtagelse til den almindelige ordning, at særordningen derfor skal
fortolkes indskrænkende, og at ordningens anvendelsesområde er fastsat udtømmende. ifølge
dommens præmis 41 og 42 er det uden betydning for fastlæggelse af betingelserne for anven-
                                                - 6 -
delse af brugtmomsordningen, at en afgiftspligtig videreforhandler bliver udsat for delvis
dobbelt afgiftsbelastning på grund af en national særordning, og at det er op til de nationale
myndigheder at gøre en ende på denne situation.
momslovens anvendelsesområde
sjelle autogenbrug har som sit første hovedanbringende anført, at salg af dele fra forsikrings-
køretøjer helt falder uden for momssystemdirektivet og dermed også momslovens anvendel-
sesområde i kraft af danmarks anmeldelse af den særlige danske ordning i form af en forenk-
lingsforanstaltning vedrørende forsikringsselskabers afsætning af varer, som overtages fra
forsikringstagere i forbindelse med udbetaling af erstatning, jf. momssystemdirektivets artikel
394 (stand still-klausul). synspunktet er, at der er tale om en ”ikke leverance”, hvorved sjelle
autogenbrug kan anvende brugtmomsordningen, jf. § 69, stk. 1, nr. 1, ved selskabets efterføl-
gende salg af de reservedele, der udtages fra køretøjerne.
den danske ordning, hvorefter forsikringsselskaber er fritaget for at svare afgift af afsætning
til registrerede virksomheder af varer, som overtages fra forsikringstagere i forbindelse med
udbetaling af erstatning, havde frem til 1994 hjemmel i bekendtgørelser. bekendtgørelserne
var udstedt med hjemmel i den dagældende momslovs § 4, stk. 2, hvorefter skatteministeriet
kunne fritage ”andre grupper af virksomheder” for at svare afgift. § 4, stk. 2, blev ikke medta-
get i momsloven fra 1994 (lov nr. 375 af 18. maj 1994), og den seneste bekendtgørelse fra
1988 (bekendtgørelse nr. 644 af 20. oktober 1988) blev samtidig ophævet. som anført af
landsretten har der i forlængelse heraf siden 1994 været opretholdt en praksis, hvorefter for-
sikringsselskaber ved afsætning af varer, der er overtaget fra forsikringstagere i forbindelse
med udbetaling af erstatning, er fritaget for at pålægge moms.
den danske ordning er godkendt af eu-kommissionen som særforanstaltning efter rådets
sjette momsdirektiv af 17. maj 1977 (77/388/eøf) artikel 27, stk. 5, jf. stk. 1, der omhandler
tilladelse til at opretholde særlige foranstaltninger for at forenkle afgiftsopkrævningen. hjem-
len hertil er nu medtaget i momssystemdirektivets artikel 394. det fremgår af kommissionens
godkendelse af 20. juni 1979, at fritagelsen for forsikringsselskabers afsætning af varer, som
overtages fra forsikringstagere i forbindelse med udbetaling af erstatning, kun er tilladt, hvis
afsætningen sker til registrerede virksomheder, således at der alene sker en afgiftssuspension.
                                                - 7 -
højesteret finder, at der ikke er en sådan tvivl om forståelsen af eu-retten, at der er anledning
til at forelægge spørgsmål for eu-domstolen herom.
den danske ordning for forsikringsselskabers afsætning af varer er en undtagelse fra et grund-
læggende princip i momssystemet, hvorefter der skal pålægges moms i alle fremstillings- og
omsætningsled.
efter momssystemdirektivets og momslovens indhold og systematik samt kommissionens
godkendelse af den danske ordning finder højesteret, at et forsikringsselskabs leverance ikke
falder uden for reglernes anvendelsesområde med den virkning, at sjelle autogenbrug af den
grund kan anvende brugtmomsordningen på selskabets efterfølgende salg af de reservedele,
der udtages fra køretøjerne.
momslovens § 69, stk. 1, nr. 1
der skal herefter tages stilling til sjelle autogenbrugs andet hovedanbringende om, at forsik-
ringsselskaber er afgiftspligtige personer, men at de ikke handler i denne egenskab, når sel-
skaberne til sjelle autogenbrug sælger forsikringskøretøjer, som er omfattet af den særlige
danske ordning, hvorfor selskaberne skal betragtes som ikke afgiftspligtige personer i relation
til momslovens § 69, stk. 1, nr. 1.
efter momslovens § 69, stk. 1, nr. 1, er det en forudsætning for at anvende reglerne om
brugtmoms i kapitel 17, at brugte varer mv. er leveret af en ikke afgiftspligtig person.
eu-domstolen har i flere sager fortolket begreberne ”afgiftspligtig person” og ”økonomisk
virksomhed”, jf. bl.a. eu-domstolens dom af 15. september 2011 i de forenede sager c-
180/10 og c-181/10 (slaby og kuć), præmis 43 og 44, hvorefter en afgiftspligtig person defi-
neres i relation til begrebet økonomisk virksomhed, og økonomisk virksomhed omfatter alle
former for virksomhed mv. med henblik på at opnå indtægter af en vis varig karakter.
som tidligere nævnt har eu-domstolen i præmis 28 og 29 i bawaria motors-dommen fastslå-
et, at brugtmomsordningen, jf. momssystemdirektivets artikel 314, udgør en undtagelse til den
almindelige ordning, at særordningen derfor skal fortolkes indskrænkende, og at ordningens
anvendelsesområde er fastsat udtømmende.
                                                - 8 -
højesteret finder, at der ikke er en sådan tvivl om forståelsen af eu-retten, at der er anledning
til at forelægge spørgsmål for eu-domstolen herom.
eu-domstolens fortolkning af begreberne ”afgiftspligtig person” og ”økonomisk virksom-
hed” må lægges til grund ved fortolkning af begrebet ”ikke afgiftspligtig person” i momslo-
vens § 69, stk. 1, nr. 1.
som anført af landsretten indgår forsikringsselskabers salg af skadede biler i selskabernes
regelmæssige erhvervsmæssige virksomhed på en sådan måde, at der er tale om selvstændig
økonomisk virksomhed i momslovens forstand, jf. § 3, stk. 1, jf. momssystemdirektivets arti-
kel 9.
det følger heraf, at et forsikringsselskab, der sælger forsikringskøretøjer, ikke er en ”ikke
afgiftspligtig person”, jf. momslovens § 69, stk. 1, nr. 1. sjelle autogenbrug kan derfor ikke
anvende brugtmomsordningen i medfør af denne bestemmelse. det bemærkes herved, at det,
som anført af landsretten, efter momslovens § 69, stk. 1, nr. 1, ikke er afgørende, om en trans-
aktion er afgiftspligtig, men om det er en ikke afgiftspligtig person, der leverer.
momslovens § 69, stk. 1, nr. 3, jf. § 13, stk. 1, nr. 10
sjelle autogenbrug har som sit tredje hovedanbringende anført, at forsikringsselskabernes
salg til sjelle autogenbrug af forsikringskøretøjer er omfattet af momslovens § 69, stk. 1, nr.
3, jf. § 13, stk. 1, nr. 10.
efter momslovens § 13, stk. 1, nr. 10, er forsikrings- og genforsikringsvirksomhed, herunder
ydelser i forbindelse med sådan virksomhed, som udføres af forsikringsmæglere og -formid-
lere, fritaget for afgift. bestemmelsen gennemfører momssystemdirektivets artikel 135, stk. 1,
litra a.
eu-domstolen har i dom af 15. juni 1989 i sag c-348/87 (stichting uitvoering financiële
acties) i præmis 13 udtalt, at fritagelserne i sjette momsdirektiv (nu artikel 135 og artikel 136
i momssystemdirektivet), skal fortolkes indskrænkende, da de er undtagelser fra det alminde-
                                                - 9 -
lige princip, hvorefter omsætningsafgift opkræves af enhver tjenesteydelse, der udføres mod
vederlag af en afgiftspligtig person.
begrebet ”forsikringsvirksomhed” i de danske regler må fortolkes i overensstemmelse med
begrebet ”forsikringstransaktioner” i de bagvedliggende eu-regler.
eu-domstolen har i dom af 16. juli 2015 i sag c-584/13 (mapfre) i præmis 28 gentaget ind-
holdet af præmis 17 i dom af 25. februar 1999 i sag c-349/96 (cpp), som landsretten har om-
talt. det fremgår af disse præmisser, at en forsikringstransaktion efter almindelig opfattelse
kendetegnes ved, at forsikringsgiveren påtager sig, mod betaling af en præmie og i tilfælde af
forsikringsbegivenhedens indtræden, til den forsikrede at betale den ydelse, der er blevet aftalt
ved kontraktens indgåelse.
højesteret finder, at der ikke er en sådan tvivl om forståelsen af eu-retten, at der er anledning
til at forelægge spørgsmål for eu-domstolen herom.
som anført af landsretten foretager forsikringsselskaber systematisk og organiseret salg af
skadede motorkøretøjer og opnår herved løbende indtægter af en vis varig karakter, der sup-
plerer indtægterne fra selskabernes forsikringsvirksomhed.
under henvisning hertil og til eu-domstolens fortolkning af begrebet forsikringstransaktion
tiltræder højesteret, at selskabernes salg af forsikringskøretøjer udgør selvstændige transakti-
oner efter momslovens § 4, stk. 1, 1. pkt. sjelle autogenbrug kan derfor ikke anvende brugt-
momsordningen i medfør af momslovens § 69, stk. 1, nr. 3, jf. § 13, stk. 1, nr. 10.
det, som sjelle autogenbrug har anført om betydningen af bemærkningerne til § 13, stk. 1,
nr. 10, i forslag til lov om merværdiafgift (momsloven) (folketingstidende 1993-94, tillæg a,
lovforslag nr. l 124, sp. 4393) og om hensynet til at undgå dobbelt afgiftsbelastning, kan af
de grunde, som landsretten har anført, herunder med henvisning til bawaria motors-dommen,
ikke føre til en udvidende fortolkning af undtagelsesbestemmelsen om afgiftsfritagelse i § 13,
stk. 1, nr. 10, i strid med momssystemdirektivet.
momslovens § 69, stk. 1, nr. 3, jf. § 13, stk. 2, 1. led
                                                - 10 -
sjelle autogenbrug har som sit fjerde hovedanbringende gjort gældende, at forsikringsselska-
ber er afgiftspligtige personer, men at deres salg af forsikringskøretøjer er omfattet af fritagel-
sesbestemmelsen i momslovens § 13, stk. 2, 1. led.
efter § 13, stk. 2, 1. led, er levering af varer, der alene har været anvendt i forbindelse med
virksomhed, der er fritaget for afgift efter stk. 1, også fritaget for afgift.
bestemmelsen gennemfører momssystemdirektivets artikel 136, litra a, hvorefter levering af
varer, der udelukkende har været anvendt i forbindelse med sådanne former for virksomhed,
som er fritaget for afgift i medfør af nærmere opregnede artikler, herunder artikel 135, litra a,
om forsikringsvirksomhed, fritages for afgift, såfremt disse varer ikke har givet ret til fradrag.
opregningen omfatter ikke artikel 394, der som nævnt er hjemmel for den danske ordning
vedrørende forsikringskøretøjer.
eu-domstolen har i dom af 6. juli 2006 i de forenede sager c-18/05 og c-155/05 (salus og
villa maria beatrice hospital) taget stilling til artikel 13, punkt b, litra c, i sjette momsdirek-
tiv. momssystemdirektivets artikel 136, litra a, svarer til denne artikel. efter dommens præmis
31 er det en betingelse for at være omfattet af bestemmelsen, at de videresolgte goder forud-
gående er erhvervet af en afgiftspligtig person til brug for en form for virksomhed, der er fri-
taget i henhold til artikel 13 (der svarer til momssystemdirektivets artikel 135), og at momsen
ved denne erhvervelse er endeligt erlagt uden mulighed for fradrag heraf.
som tidligere nævnt har eu-domstolen i præmis 28 og 29 i bawaria motors-dommen fastslå-
et, at brugtmomsordningen, jf. artikel 314, udgør en undtagelse til den almindelige ordning, at
særordningen derfor skal fortolkes indskrænkende, og at ordningens anvendelsesområde er
fastsat udtømmende.
højesteret finder, at der ikke er en sådan tvivl om forståelsen af eu-retten, at der er anledning
til at forelægge spørgsmål for eu-domstolen herom.
højesteret finder herefter, at momslovens § 13, stk. 2, 1. led, ikke er anvendelig, idet forsik-
ringskøretøjer ikke har været anvendt til brug for forsikringsvirksomhed efter § 13, stk. 1, nr.
                                               - 11 -
10, og da der ikke beregnes moms i forbindelse med forsikringsselskabernes overtagelse af
forsikringskøretøjer fra forsikringstagerne.
succession
sjelle autogenbrug har som sit femte hovedanbringende anført, at forsikringsselskaber succe-
derer i forsikringstagers momsmæssige stilling med den virkning, at sjelle autogenbrug kan
benytte brugtmomsordningen. det gælder både, når forsikringstager er en privatperson, og når
forsikringstager er en afgiftspligtig person, som ikke har haft momsfradrag. sjelle autogen-
brug har herved navnlig henvist til momssystemets neutralitetsprincip.
eu-domstolen har i flere sager fastslået, at princippet om afgiftsneutralitet ikke er en primær-
retlig regel, men et fortolkningsprincip, jf. bl.a. dom af 9. marts 2017 i sag c-573/15
(oxycure belgium), præmis 32.
som tidligere anført er det ifølge bawaria motors-dommen, præmis 41 og 42, uden betydning
for fastlæggelse af betingelserne for anvendelse af brugtmomsordningen, at en afgiftspligtig
videreforhandler bliver udsat for delvis dobbelt afgiftsbelastning på grund af en national sær-
ordning.
højesteret finder, at der ikke er en sådan tvivl om forståelsen af eu-retten, at der er anledning
til at forelægge spørgsmål for eu-domstolen herom.
højesteret finder, at der ikke er hjemmel i momssystemdirektivet og momsloven til, at forsik-
ringsselskaber kan succedere i forsikringstageres momsposition.
konklusion
højesteret stadfæster landsrettens dom, således at skatteministeriet frifindes for sjelle auto-
genbrugs påstand.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                             - 12 -
i sagsomkostninger for højesteret skal sjelle autogenbrug i/s inden 14 dage fra denne høje-
steretsdoms afsigelse betale 250.000 kr. til skatteministeriet.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.
