den 5. december 2013 blev af retten i grønland i sagen
sagl.nr. rig-nuu-cs 0128-2012
                                               a
                                               mod
                                               b,
                                               og
                                               dr. ingrids hospital,
                                               og
                                               departementet for sundhed og infrastruktur
afsagt sålydende
                                          d e l d o m:
denne sag, der er anlagt ved kredsretten i nuuk den 24. marts 2011 og henvist til retten i
grønland den 26. august 2012, handler om, hvorvidt manglende information om
behandlingsmuligheder i danmark for brystkræft er ansvarspådragende dels for den
behandlende overlæge dels for dr. ingrids hospital og departementet for sundhed og
infrastruktur.
delhovedforhandlingen omhandler alene skyldsspørgsmålet.
sagsøgeren, a, har nedlagt påstand om, at de sagsøgte, b, dr. ingrids hospital og
departementet for sundhed og infrastruktur, tilpligtes at anerkende at have handlet retsstridigt
ved ikke at have informeret hende om muligheden for brystbevarende operation.
de sagsøgte skal endvidere tilpligtes at betale hende erstatning for tab af erhvervsevne,
godtgørelse for varige mén samt svie og smerte.
de sagsøgte, b, dr. ingrids hospital (herefter hospitalet) og departementet for sundhed og
infrastruktur (herefter departementet), har påstået frifindelse.
sagens oplysninger
a fik den 28. november 2005 fjernet en kræftknude i sit højre bryst. den 7. december 2005
fik hun fjernet sit højre bryst samt 17 lymfekirtler under højre arm for at sikre, at kræften ikke
havde spredt sig.
                                               - 2 -
parterne er enige om, at a i forbindelse med nævnte operationer var omfattet af forordningen
om informeret samtykke. der er endvidere enighed om, at a ikke blev oplyst om muligheden
for behandling ved en brystbevarende operation, og at det på det tidspunkt generelt var muligt
at få foretaget relevante forundersøgelser, operation og efterbehandling i danmark på
privathospitaler og ved egen betaling, men at hverken forundersøgelser, operation eller
efterbehandling var muligt i grønland.
det primære tvistpunkt er, om det indhentede samtykke opfyldte lovens krav med hensyn til
den forudgående information.
a klagede til patientklagenævnet over sin behandling. overlæge peer christiansen blev af
patientklagenævnet anvendt som sagkyndig i forbindelse med nævnets behandling klagen.
det fremgår af hans forslag til begrundelse af 30. november 2008, at
               ”overlæge b har ikke fulgt de gældende danske retningslinjer for behandling af
               sygdommen brystkræft ved sit oplæg til a om muligheden for operation. en
               forudsætning for rådgivning før operation er tilstrækkelig udredning (se
               ovenfor). havde overlæge b sørget for en sådan udredning, ville der med
               overvejende sandsynlighed have været gjort fund, der tillod, at a kunne have
               været tilbudt brystbevarende operation med bortoperation af en enkelt eller få
               lymfekirtler (skildvagtlymfeknuden – sentinel node).
               det kan oplyses, at de nationale retningslinjer for brystkræft foreskriver, at der i
               hvert enkelt tilfælde på baggrund af den initiale udredning foretages en
               vurdering af, om der kan udføres brystbevarende operation, eller der kun vil
               være mulighed for bortoperation af brystet (mastektomi). tilsvarende vurderes
               det, om det er muligt at benytte skildvagtlymfeknude-metoden til at fastslå, om
               der er spredning til armhulens lymfeknuder, eller om man er nødsaget til at
               foretage aksilrømning. grundlaget for disse vurderinger er fortrinsvist de
               billeddiagnostiske undersøgelser med mammografi og ultralydsscanning, og
               uden disse kan en sådan vurdering ikke foretages. i dag bliver ca. 50 % af
               danske patienter med brystkræft behandlet med brystbevarende operation, og i
               ca. 60 % af tilfældene udføres sentinel node biopsi.”
patientklagenævnet fremsendte den 18. februar 2009 høringsbrev med udkast til afgørelse til
a. det fremgår heraf bl.a., at
               ”den mikroskopiske undersøgelse viste, at der var tale om en kræftsvulst med
               en diameter på 18 mm.
               svaret på undersøgelse af det fjernede væv viste, at hele knuden var fjernet, og
               der var ingen spredning (metastaser) i de 17 lymfeknuder, der var blevet fjernet.
                                                 - 3 -
               a skulle derfor ikke have yderligere behandling, men skulle til kontrol gennem
               de næste 10 år.
                                                       …….
               på baggrund af en gennemgang af journalen er det nævnets vurdering, at der ved
               en tilstrækkelig udredning formodentlig ville være gjort fund, der ville have
               indiceret, at a kunne været tilbudt brystbevarende operation med bortoperation
               af en enkelt eller få lymfeknuder.
               nævnet kan oplyse, at de nationale retningslinjer for behandling af brystkræft
               foreskriver, at der i hvert enkelt tilfælde på baggrund af den initiale udredning
               foretages en vurdering af, om der kan udføres brystbevarende operation, eller
               om der kun vil være mulighed for bortoperation af hele brystet.”
patientklagenævnet traf den 16. december 2009 afgørelse om, at overlæge b ikke havde
overtrådt anordning for grønland om ikraftsættelse af lægelovens § 6, stk. 1, ved sin
behandling af a den 13. september 2005. han havde endvidere ikke overtrådt § 6, jf. § 7 i
landstingsforordningen om patienters retsstilling ved sin indhentelse af informeret samtykke
fra a i forbindelse med operationen den 12. december 2005. afgørelsen er bl.a. begrundet
med, at følgevirkningerne i form af hævet arm og stramning fra arvævet er mindre efter
brystbevarende operation, end når hele brystet fjernes. risikoen for tilbagefald eller udvikling
af en ny kræftknude er imidlertid større efter brystbevarende operation end efter mastektomi.
der er ifølge nævnet en række forudsætninger for, at der kan foretages en brystbevarende
operation.
1. der bør ikke fjernes mere end 2/5 af brystet. fjernes mere, bliver det kosmetiske resultat
ikke tilfredsstillende.
2. der skal være en bræmme af normalt væv rundt om kræftknuden på minimum 5 mm
(resektionsrand) for at sikre, at kræften er fjernet radikalt, hvilket vil sige, at der ikke er
efterladt kræft.
3. hvis knuden ligger under brystvorten eller tæt i relation til brystvorten, bør brystbevarende
behandling ikke vælges.
4. der må ikke være kræftknuder flere steder i brystet.
5. der skal efter operation gives strålebehandling.
6. der skal gives tilladelse til at fjerne hele brystet under operationen, hvis der afsløres
forhold, der gør dette nødvendigt.
7. der skal være mulighed for at undersøge for tilbagefald/ny kræft med mammografi.
                                                 - 4 -
8. der skal altid foretages en vurdering af lymfeknuderne i armhulen for at kunne afgøre, om
kræften har spredt sig, så der kan stadieinddeles med henblik på, om der skal gives
efterbehandling. dette kan ske enten ved sentinel node procedure, hvor man ved hjælp af
radioaktivt sporstof kan finde den lymfeknude, der først modtager lymfevæske fra
kræftknuden. denne lymfeknude fjernes til nærmere undersøgelse, og hvis der findes
kræftceller i den, fjernes resten af lymfeknuderne i armhulen, enten ved samme operation eller
ved en senere. hvis der er metodesvigt og sentinel node ikke kan findes, foretages fuld
aksilrømning, hvorved forstås fjernelse af alle lymfeknuder indenfor de anatomiske grænser,
hvor brystets lymfeknuder ligger. hvis sentinel node procedure ikke tilbydes, skal der
foretage fuld aksilrømning af alle lymfeknuder.
da mammografiundersøgelse ikke udføres i grønland, er det nævnets vurdering, at
ovennævnte punkt 4 og 7 ikke kan opfyldes i forhold til as behandling. det er således ikke
muligt at etablere et sikkert efterkontrolforløb, der sikrer tidlig opsporing af nyopstået kræft i
det opererede bryst.
det er herefter nævnets vurdering, at a også andre steder end i grønland ville være tilbudt at
få fjernet hele brystet, da hun skulle gennemgå endnu en operation, og da denne operation
ville betyde, at der ville blive fjernet for store mængder af brystet.
tidligere landsstyremedlem lene knüppel har i svarnotat af 6. februar 2006 bl.a. anført, at
sundhedsvæsnet gør kvinderne opmærksomme på de eksisterende undersøgelses- og
diagnostiske muligheder, så som selvundersøgelse, og henvendelse til læge for at blive
lægelig undersøgt og vurderet. der følges den traditionelle udredning og behandling. hvis en
kvinde selv eller lægen opdager en knude, som lægen finder kunne give mistanke om
brystkræft, så fjerne lægen knuden og sender den til mikroskopi undersøgelse på
rigshospitalet. såfremt der ikke er noget, der indikerer kræft, holdes kvinden under
observation i et par måneder eller mere, men hvis mikroskopiundersøgelsen viser, at der er
kræft, følges den behandling, der også gælder i danmark. bryst og lymfeknuder i armhulen
fjernes, og afhængig af kræftens udbredelse og recidivrisiko, udstikkes en behandlingsplan på
dihs medicinske afdeling efter danske retningslinjer. på dih gennemføres den fornødne
behandling og pleje, herunder kemoterapi, mens en eventuel strålebehandling foregår på
rigshospitalet. da brystkræft har en høj recidiv frekvens, har kræftafdelingen på dhi taget
                                                - 5 -
initiativ til opspring af alle grønlandske patienter, der er diagnosticeret med brystkræft de
sidste 10 år med henblik på opfølgning og eventuelt fornyet behandling af deres sygdom.
behandlingen af brystkræft følger de danske og internationale normer. der er allerede taget
initiativ til en samlet kræfthandlingsplan, hvor der opsættes mål og strategier for
forebyggelse, diagnostik og behandling af de mest almindeligt forekommende kræfttyper.
eksempelvis screenes på dhi patienter fra familier, hvor der er ophobede tilfælde af
brystkræft og tyktarmskræft.
a er meddelt fri proces til sagsanlægget.
forklaringer
a har forklaret, at hun er 56 år. hun er uddannet journalist. hun var kontorchef på det
daværende informationskontor for selvstyredirektoratet, da hun blev syg. hun rejste i den
forbindelse hele grønland rundt og holdt borgermøder og var i det hele taget meget med i det
offentlige rum. hun skulle orientere om intentionerne bag selvstyrets beslutninger. hun var
glad for sit arbejde, det var meget interessant.
hun vågnede en morgen og så, at hendes ene bryst ikke så helt rigtigt ud. hun kunne se noget
på ydersiden af det højre bryst, som hun straks mistænkte for at være noget, der ikke skulle
være der. først tog hun det lidt med ro, afviklede sit arbejde, så det kunne køre på skinner,
hvis hun ikke ville være i stand til at varetage det et stykke tid, og derefter bestilte hun tid ved
lægen. hun kom til første undersøgelse den 13. september 2005. de så på brystet og på det,
hun syntes, lignede en knude. der skete ikke mere på det tidspunkt andet, end hun skulle
indkaldes igen, så de kunne tage en biopsi. hun fik meget lidt information. hun fik kun at
vide, de blev nødt til at tage en prøve for at finde ud af, hvad det var. biopsien blev udskudt,
da hun ikke havde mulighed for at møde på det første tidspunkt. hun fik foretaget
undersøgelsen den 28. november 2005. det skete i fuld narkose. brystet skulle åbnes, for at
de kunne tage en prøve. de kunne ikke vide, hvad de åbnede op for, mere fik hun ikke at vide,
men de kunne heller ikke udtale sig om mere. hun tror heller ikke, hun spurgte ind til det, for
hun var godt klar over, de ikke kunne orientere hende yderligere, før de vidste, hvad der tale
om.
                                                - 6 -
hun fik efterfølgende en indkaldelse til den 7. december 2005. de ringede 20 minutter før,
hun skulle møde, og sagde, at hun så vidt muligt skulle tage en nærstående med, der kunne
støtte hende. hun spurgte, om det da var så slemt, og at hun gerne ville have været varslet
noget før. hun kunne ikke finde nogen med så kort varsel, så hun tog alene der ned. hun fik
oplyst resultatet af biopsien, at der var tale om en ondartet kræfttype. lægen fortalte hende
med det samme, at det bedste, de kunne gøre, var at indlægge hende og bortoperere brystet og
17 lymfekirtler. derefter blev hun sendt hjem igen. lægen oplyste hende straks om, at hun
ville blive indlagt den følgende uge. hun blev ikke informeret om andre muligheder. på det
tidspunkt vidste man ikke, hvilken kræft der var tale om, eller om det havde bredt sig
yderligere. hun accepterede på det grundlag, at hun skulle opereres. hun tænkte bare på at
overleve og tog lægens forslag for gode varer. hun blev opereret den 13. december. så vidt
hun husker, fik hun ikke anden information end, at resten af brystet nu skulle væk og de 17
lymfekirtler under højre arm. hun tænkte kun på, at hun mentalt skulle forberede sig. da hun
vågnede, fik hun oplyst, at operationen var gået godt. lægen kom på stuegang den følgende
dag og så på arret. han fortalte hende, at det, de havde fjernet, ville blive sendt til danmark
for yderligere undersøgelser, og at hun kunne blive udskrevet efter 3 dage, hvis alt gik godt.
det var meningen, at hun skulle indkaldes til en samtale, hvor hun skulle orienteres om
resultatet af de videre undersøgelser. hun måtte forvente, der ville gå et par uger. resultatet
ville ikke komme på brev.
inden de nåede så langt, ringede overlægen til hende den 22. december og sagde, at han
syntes, hun straks skulle have den gode nyhed, at hun var rask, og at kræften ikke havde
spredt sig til andre dele. det kunne de se på det resterende bryst og de 17 lymfekirtler. han
sagde også, at hun hverken behøvede strålebehandling, kemo eller andre former for
efterbehandling udover, at hun skulle passe på sig selv og lave sine venepumpeøvelser.
i februar 2006 så hun i medierne, at bornholmske kvinder havde klaget over, at de ikke blev
tilbudt brystbevarende operation ved at blive sendt til rigshospitalet. hun tænkte, at hun
heller ikke havde fået tilbudt andet. lægen havde ikke informeret hende om, at der var andre
muligheder uden for grønland. hun kiggede i lovgivningen og fandt et svar fra et tidligere
landstyremedlem om tilbud til brystkræftramte kvinder i grønland. der stod, at man fulgte
den danske sundhedsstyrelses anbefaling. hun fandt disse anbefalinger, hvor der står, at man
via en tripple-undersøgelse kunne finde ud af, hvordan kræften havde bredt sig, herunder
                                               - 7 -
fjernede man 1-3 af de 17 lymfekirtler for at finde ud af, hvordan kræften havde bredt sig.
hun satte sig ind i klagegangen, og hun henvendte sig til embedslægeinstitutionen i første
omgang. de var i tvivl om, hvorvidt de kunne behandle klagen. de endte med at anbefale
hende at klage til det danske patientklagenævn. herefter startede hele sagsgangen. hun
modtog sin journal, og da hun læste den, fandt hun ud af, at brystet og lymfekirtlerne var
sunde og velfungerende. det blev hun ret chokeret over. det havde hun jo ikke fået at vide,
heller ikke til kontrolbesøget hos lægen. først derefter gav det mening for hende, at hun ikke
skulle have nogen efterbehandling. hun fandt også ud af, at det var en meget langsom
kræfttype, hu havde haft. der stod også, at hun havde fortalt, at hun havde haft et traume som
12-årig, hvilket også var rigtigt – hun havde haft en idrætsskade til håndbold.
hun var gået ud fra, at lægen gjorde, hvad han kunne for at holde sig orienteret om, hvad der
skete inden for hans fagområde. hun havde derfor forventet, at hun ville få det bedste tilbud,
og hvad hun alternativt kunne foretage sig for egen regning. da hun læste, at det var et rask
bryst og kirtler, der var skåret væk, skrev hun til patientklagenævnet, at hun måtte skærpe sin
klage, så sagen ikke kun drejede sig om manglende information. hendes bryst burde have
været scannet til konstatering af, at der ikke var mere kræft.
operationen har påvirket hendes psykisk. har man haft en kræftsygdom en gang, sidder det
som en frygt i kroppen. omstændighederne omkring hendes sygdom, hvor hun efterfølgende
har fundet ud af, det var et rask bryst og kirtler, man fjernede, har påvirket hende meget. det
er gået ud over hendes kvindelighed. protesen er besværlig og passer ikke altid, hvis hun
enten tager på eller taber sig. derudover har hun fået en del ødemer – væskeansamlinger. hun
kan ikke i samme grad som tidligere arbejde fysisk med kamera og lignende, da det kan
medføre hævninger. man kan kun forebygge, ikke fjerne væskeophobninger. der er derfor
dage, hvor hun ikke kan arbejde 100 %. hendes evne til at hele sig selv er længere, måske på
grund af de manglende lymfekirtler og den manglende produktion af hvide blodlegemer. hun
har været tilbageholdende med at søge faste stillinger som journalist, da hun ikke kan holde til
det samme. hun er afhængig af, at andre kan hjælpe hende med tunge løft. hun har derfor
valgt at skifte levebrød og lever i dag en mere isoleret tilværelse. hun har overlevet ved at
være simultantolk, det kræver ikke så meget brug af kroppen. hun mangler en del af sin
kvindelighed. problemer med hedeture er ubehagelige med protesen. hun har været til
undersøgelse om muligheden for at få rekonstrueret brystet, men har endnu ikke bestemt sig.
                                               - 8 -
hun havde været utrolig glad, hvis lægen havde nævnt, at der var andre muligheder. så ville
hun have hørt, om det var noget, sundhedsvæsnet kunne tilbyde hende. så ville hun have
undersøgt, hvilke muligheder der var uden for danmark. det ville have kostet hende 5.800 kr.
at få en mammografiundersøgelse, der kunne have vist, at fjernelsen af det raske bryst og
lymfekirtlerne ikke var nødvendigt. det havde givet hende bedre valgmuligheder og et bedre
grundlag til at beslutte sig. hvis mammografiundersøgelsen havde vist, at der var mulighed
for en brystbevarende operation, der ville have kostet hende 60.000 kr., ville hun have
overvejet det. hun var kontorchef og tjente godt. arbejdsgiveren var endvidere også åben
over for at hjælpe. hun ville have fundet ud af mulighederne for at få en sundhedsforsikring. i
sidste ende ville hun sandsynligvis have haft mulighed for at låne pengene. det, der irriterer
hende mest, er, at man efterfølgende fandt ud af, at kræften var væk ved fjernelse af de 18 mm
kræft.
hun føler ikke, hun har fået tilstrækkelig information til at kunne træffe de rigtige
beslutninger omkring sin kræftsygdom. hendes tillid har lidt et knæk.
hendes arbejdsgiver tilbød hende straks hjælp. hun har endvidere familie og gode venner, der
ville have hjulpet hende. hun ville have været i stand til at tage vare på sig selv. det slemme
var at få at vide, at hun havde fået kræft og ikke vide, hvor aggressiv en kræftform, der var
tale om.
hun fik ikke at vide, at man havde fjernet knuden straks, hun fik kun at vide, at de havde taget
en prøve. det viste sig, at kræften havde været så indkapslet, at man havde fjernet det hele
straks. det fandt hun først ud af under klagesagen.
hun er rask i dag bortset fra det mentale. men hun er skadet på grund af de fjernede
lymfekirtler. der har ikke været noget tilbagefald.
peer christiansen har forklaret, at han er brystkræftkirurg og er ansat som overlæge og
professor ved aarhus universitetshospital. han er desuden sagkyndig for patientklagenævnet
og patientforsikringen. han er formand for den danske brystkræftgruppe, som er en
sammenslutning for alle behandlere af brystkræft i danmark.
                                                - 9 -
han har udtalt sig i sagen på baggrund af den viden, han havde på det tidspunkt, hvor a blev
behandlet. han blev bedt om at udtale sig om, hvorvidt man havde fulgt de gængse
rekommandationer. det mener han ikke, man havde gjort ud fra, hvad der var gældende i
danmark og efter de internationale retningslinjer.
a blev undersøgt, fordi hun havde en knude i brystet. hun skulle have haft tilbudt en
tripplediagnostik. dette medfører en klinisk undersøgelse, en billedundersøgelse i form af
mammografi og ultralydsscanning og en nålebiopsi. det er den sædvanlige måde, man
udreder en patient ved fund af knude i brystet. de undersøgelser skal afklare diagnosen, altså
om der er kræft eller ikke kræft, og hvilken behandling man i givet fald skal vælge at tilbyde
patienten. der er to behandlingsmåder. den i dag hyppigste måde er en brystbevarende
operation, hvor man fjerner den del af brystet, hvor knuden er lokaliseret. man fjerner en
bræmme af vævet rundt om knuden, dengang ca. ½ cm, og derudover foretager man en
operation i armhulen, hvor man tager 1 eller flere lymfekirtler ud for at vurdere, om kræften
har bredt sig.
den anden metode er bortoperation af brystet. den metode var tidligere den fremherskende,
men i 2005 fik ca. halvdelen af patienterne en brystbevarende operation; i dag er det ca. 70 %.
hvis man havde foretaget en korrekt undersøgelse af a og gjort de fund, der var, ville hun
sandsynligvis være blev tilbudt en brystbevarende operation. den konklusion kommer han
frem til ved at se på de foreliggende facts. der ville have været udført en sentinel node biopsi.
a ville have haft mulighed for at få en brystbevarende operation også efter foretagelse af
biopsien, hvor man fjernede kræftknuden. der skulle nok have været foretaget en fornyet
operation for at sikre sig at få alt væk, og der skulle have været iværksat en efterfølgende
strålebehandling, hvilket er obligatorisk. man stråler den del af brystet, der ikke bliver
bortopereret. der vil være kræftforstadier, som man ikke kan se ved forundersøgelser. der er
derfor for stor risiko for fornyet kræft, hvis man ikke giver stråler. de er på baggrund af
forskellige internationale undersøgelser bekendt med og informerer patienterne om, at det ud
fra en overlevelsesmæssig betragtning er lige så godt at give en brystbevarende operation som
at fjerne brystet. strålebehandlingen varer 5-6 uger. man giver det 5 dage/ugl.
                                               - 10 -
a havde således efter hans vurdering mulighed for at få foretaget en brystbevarende
operation, uanset om hun var kommet til danmark før eller efter biopsien.
det var almindelig kendt for danske læger, der arbejder med området, at disse muligheder var
til stede. de ligger endvidere så tæt op af de internationale guidelines, at alle kender til dem.
hans svar er afgivet på baggrund af de danske rekommandationer. de forudsætter, at
udrednings- og behandlingsmetoderne er tilgængelige. der bliver lagt vægt på, at udredning
og behandling foregår hurtigt. man vil i en sådan situation anbefale, at den opfølgende
operation skal foretages inden for få uger. der er i danmark overordnet nogle retningslinjer
for behandlingsforløbet. der er rekommandationer for opfølgningen også, uanset om der har
været tale om en brystbevarende operation eller fjernelse af brystet. når man har haft
brystkræft, er der en forøget risiko for at få kræft igen enten i det andet bryst eller i det
opererede bryst. opfølgningen omfatter bl.a. mammografiundersøgelser og
ultralydsundersøgelser. man vil følge patienten i 10 år med mammografi, i as aldersområde
hvert 2. år. risikoen for lokalt tilbagefald er lidt større ved brystbevarende operation end ved
fjernelse af brystet, men ikke så det medfører en dårligere langtidsoverlevelse. tilbagefaldet
kan være udtryk for, at den samme svulst vokser op igen, men der kan også være tale om en
ny knude. hvis der kommer tilbagefald, vil det normalt medføre en bortoperation af hele
brystet.
der er ikke noget, der formelt hindrer patienten i at rejse, men når man ser på
forsikringsreglerne, skal man være påpasselig med at rejse ud, hvis der opstår komplikationer.
der er ikke nogen medicinske indikationer, der taler imod at rejse.
han er ikke enig i patientklagenævnets afgørelse. da han blev bedt om at se på sagen, blev
han gjort opmærksom på, at der gjaldt andre regler i grønland end i danmark. han sagde, at
han ikke kunne behandle sagen under andre præmisser end dem, der var gældende i danmark,
og som han mente burde være gældende. han er uenig i den vurdering, der ligger til grund for
afgørelsen. han er enig for så vidt, at a har fået en behandling, der har været ok, men hun
kunne have fået en anden behandling, der havde været bedre kosmetisk og givet hende mere
kvalitet i tilværelsen. der er ikke noget at udsætte på det resultat, man kommer frem til. han
kan ikke vurdere, om man har lavet et teknisk godt resultat. han synes, den forudgående
                                              - 11 -
undersøgelse var mangelfuld. as diagnose var god uanset, hvordan man vender og drejer det.
der har ikke været tale om en stor svulst, og man ville normalt kunne fjerne den ved en
brystbevarende operation. under de givne muligheder har det været den korrekte behandling.
ham bekendt er der patienter, der bliver sendt til behandling uden for grønland.
hvis der er behandlingsmuligheder, der ikke er mulige i danmark, men mulige andre steder,
f.eks. hvor der har været nogle forsøg der peger på nye muligheder, kan der være situationer,
hvor han mener, det ville være relevant at informere patienten om muligheden, men han kan
ikke komme i tanker om et tilfælde, og det vil normalt ikke være aktuelt, da danmark generelt
er godt med.
procedure
a har i sit påstandsdokument gjort gældende, at b havde en forpligtelse til at informere hende
om alternative, fagligt forsvarlige behandlingsmuligheder i forbindelse med hendes
brystkræft.
hospitalet og departementet havde en selvstændig forpligtelse til at sikre, at lægerne på
hospitalet, herunder b, levede op til denne informationsforpligtelse samt øvrige pligter,
herunder som følge af danske lov 3-19-2.
informationsforpligtelsen omfatter alle for patienten relevante behandlingsmuligheder, og for
så vidt angår behandling af brystkræft, indebærer forpligtelsen både information om
operation, hvor hele brystet fjernes, og information om brystbevarende operation – også
selvom sidstnævnte kun tilbydes i danmark og ikke i grønland.
en betydelig del af den grønlandske befolkning er omfattet af en sundhedsforsikring, da
sundhedsvæsnet i grønland ikke altid tilbyder behandlinger af samme standart som i
danmark eller i udlandet, og dette forhold skærper kravene til sundhedsvæsnets
oplysningspligt om behandlingsmetoder uden for grønland.
                                                - 12 -
grønlands landsstyre har oplyst, at behandlingen af brystkræft i grønland følger de danske
og internationale normer, og at der ved behandling af brystkræft følges den behandling, der
også gælder i danmark.
hun havde en berettiget forventning om at ville modtage information om
behandlingsmuligheder svarende til danske standarder.
departementet er ansvarligt for, at behandlingsstandarder fastsat af landstinget bliver
overholdt.
b burde have informeret hende om muligheden for brystbevarende operation, herunder
tripple-diagnostik og sentibel node-procedure, idet en brystbevarende operation var et reelt og
ligeså effektivt alternativ til behandling af brystkræften og var mulig i hendes tilfælde.
b tilsidesatte derved sin forpligtelse til at informere hende om alternative
behandlingsmuligheder.
operationen, som bl.a. indebar, at hun fik fjernet et raskt bryst og 17 raske lymfekirtler, kunne
være undgået, hvis hun havde fået tilstrækkelig information om brystbevarende operation som
alternativ behandlingsform, idet hun formentlig ville have fået foretaget en brystbevarende
operation, hvis hun havde fået den relevante information.
de sagsøgte er ansvarlige for mén, erhvervsevnetab samt svie og smerte, hun har lidt som
følge af hændelsesforløbet.
alle almindelige betingelser for erstatningsansvar er herefter opfyldt.
a har under hovedforhandlingen uddybet ovennævnte og anført, at sagen er principiel. kravet
om information til patienter er vigtig, uanset om det efterfølgende viser sig, at der ikke er
noget erstatningskrav.
sagen handler ikke om, hvorvidt hun skulle have været tilbudt undersøgelser eller operationer
efter internationale krav. operationerne er udført korrekt efter standarderne på det tidspunkt.
                                               - 13 -
hun burde imidlertid have været informeret om, at der uden for grønland fandtes andre
muligheder, som var mindre indgribende.
kravene til det informerede samtykke står i landstingsforordningen om patienters retsstilling,
jf. §§ 6 og 7. det fremgår heraf bl.a., at ingen behandling må indledes uden samtykke, som
skal være givet på baggrund af en fyldestgående information. tilstrækkelig information skal
omfatte relevante forebyggende, herunder andre lægefaglige forsvarlige
behandlingsmuligheder samt konsekvenserne af, at ingen behandling iværksættes. det
fremgår af lovens bemærkninger, at patienten har krav på at få fuld information. dette skal
forstås som alle for patienten relevante behandlingsmuligheder. en ikke tilstrækkelig
information medfører, at patienten ikke kan samtykke på et informeret grundlag.
behandlingen vil derefter være ansvarspådragende, jf. § 12. spørgsmålet er, om
informationen i denne sag har været tilstrækkelig fyldestgørende.
det er patientens muligheder, der skal tages udgangspunkt i, ikke det, der er muligt på det
pågældende hospital. de sagsøgte har anerkendt, at det generelt var muligt at få udført en
brystbevarende operation i danmark på dagældende tidspunkt. der er andre kvinder i
grønland, der har valgt at få foretaget en sådan operation i danmark. der var tale om
standardprocedurer både i danmark og internationalt. landsstyret har angivet, at
brystkræftbehandlingen følger de standarder, der gælder i danmark. det må medføre en
berettiget forventning om i hvert fald at modtage information om muligheden. operationer
kan være relevante, selvom de ikke kan udføres på det pågældende hospital, hvilket
patientklagenævnets afgørelse også viser.
reglerne skal sikre, at patienter kan vælge eller fravælge en behandling. når det grønlandske
sundhedsvæsen ikke kan tilbyde det, der er normalt efter internationale standarder, burde der
have været informeret herom. informationspligten er således ikke opfyldt.
lægen har ved ikke at opfylde sin informationspligt ikke respekteret hendes integritet og
selvbestemmelse, hvilket indebærer en overtrædelse, jf. § 12.
hospitalet har et selvstændigt ansvar for, at ansatte er informeret om aktuelle og relevante
behandlingsmuligheder såvel i danmark som i grønland, og et selvstændigt ansvar for, at de
                                              - 14 -
ansatte generelt overholder den gennerelle lovgivning, herunder nævnte forordning. når
hospitalet ikke har sikret sig, at lægen lever op til sine forpligtelser, har hospitalet ikke opfyldt
sin tilsynspligt, hvilket er ansvarspådragende rent erstatningsretligt.
departementet er som overordnet ansvarlig, det har en tilsynspligt i forhold til hospitalet for
så vidt angår information. der foreligger et selvstændigt ansvar for hver af de sagsøgte. de
sagsøgte er solidarisk ansvarlige for erstatningskravet. hospitalet og departementet hæfter
under alle omstændigheder efter danske lov 3-19-2.
opgørelsen af tabet afventer udtalelse fra center for arbejdsskade. for så vidt angår
årsagssammenhæng anerkendes det, at en brystbevarende operation også ville have været
hård. følgevirkningerne ville imidlertid have været væsentligt mindre, hvilket også anføres i
patientklagenævnets afgørelse. hendes erhvervsevnetab og méngrad ville have været lavere,
hvis hun havde fået en brystbevarende operation fremfor at få fjernet brystet.
peer christiansen finder det overvejende sandsynligt, at hun ville være blevet tilbudt en
brystbevarende operation. patientklagenævnet er uenig. i nævnets udtalelse indlægges der
forudsætninger om, at knuden allerede var fjernet, og at der først herefter skulle udføres den
brystbevarende operation. for det første skulle den relevante information være givet allerede
inden biopsien. hun skulle således have haft mulighed for at få tilbudt hele undersøgelsen og
operationen i danmark. for det andet viste undersøgelsen af vævet, at der ikke var sket
spredning, og det fjernede bryst og lymfekirtlerne var raske. patientklagenævnet har derfor
ikke indlagt de korrekte forudsætninger i sin afgørelse, og retten er under ingen
omstændigheder bundet af nævnets afgørelse.
hun ville være gået langt i bestræbelserne på at undgå at få fjernet sit bryst og lymfekirtlerne.
hun havde en god økonomi, og hun ville have iværksat alle nødvendige undersøgelser. det
skal derfor lægges til grund, at hun havde mulighed for at iværksætte alle nødvendige
undersøgelser, og at hun havde gjort det, hvis hun havde fået den rette information.
usikkerheden må komme hende til gode som den krænkede part.
b har i sit påstandsdokument gjort gældende, at han ikke har handlet retsstridigt ved ikke at
oplyse om mulighederne for brystbevarende behandling uden for grønland, idet han ikke var
                                              - 15 -
forpligtet til at informere a om behandlingsmuligheder, der ikke tilbydes i grønland, som det
ikke er muligt at visitere for i grønland, og hvor den påkrævede efterbehandling heller ikke
tilbydes i grønland. manglende oplysning om mulighederne for brystbevarende behandling
uden for grønland indebærer ikke, at der ikke er indhentet informeret samtykke til
behandlingen af a.
et eventuelt manglende informeret samtykke medfører endvidere ikke, at en i øvrigt korrekt
behandling, jf. patientklagenævnets afgørelse af 16. december 2009, af a er
ansvarspådragende.
as fysiske og psykiske eftervirkninger af behandlingen er ikke en kausal og adækvat følge af
et eventuelt manglende informeret samtykke.
a skal godtgøre, at alternative behandlingsmuligheder til den foretagne – herunder
brystbevarende behandling – konkret var muligt eller relevant i forhold til hende, hvilket hun
ikke har gjort.
alternative behandlingsmuligheder til den foretagne – herunder brystbevarende behandling –
ville under alle omstændigheder også indebære betydelige fysiske og psykiske
eftervirkninger, herunder forøget risiko for tilbagefald.
sagen vedrører ikke kun den 2. operation. forpligtelsen vedrører hele behandlingsforløbet, så
der skulle have været indhentet samtykke både til biopsien og til den efterfølgende operation.
dr. ingrids hospital og departementet for sundhed og infrastruktur har i deres
påstandsdokument gjort gældende, at der som følge af manglende ansvar for b ikke er
principalansvar for hospitalet og/eller departementet efter danske lov 3-9-12 eller dennes
analogi.
hospitalet og departementet er ikke selvstændigt ansvarlige for at tilsikre information om
behandlingsmuligheder, der ikke tilbydes i grønland, som det ikke er muligt at visitere for i
grønland, og hvor den påkrævede efterbehandling heller ikke tilbydes i grønland.
                                                 - 16 -
ovenstående må gælde, uanset as individuelle muligheder for egenbetaling eller
forsikringsdækning af behandling og efterbehandling uden for grønland.
udtalelser fra landsstyremedlemmer kan ikke i sig selv danne hjemmel/grundlag for et
civilretligt erstatningsansvar.
b, dr. ingrids hospital og departementet for sundhed og infrastruktur har under
hovedforhandlingen uddybet ovennævnte og anført, at sagen drejer sig om samtykke til
fjernelse af brystet, ikke til biopsien, jf. stævningen hvoraf der henvises til, at der ikke blev
givet information på mødet den 7. december 2005.
manglende information er ikke retsstridig. sundhedspersonalet er pålagt pligt til at indhente et
informeret samtykke. det omfatter, at der skal gives oplysning om andre lægeligt forsvarlige
muligheder. brystbevarende operation var ikke en mulighed i grønland, og det var heller ikke
muligt at visitere patienter til behandling i danmark eller foretage efterbehandlingen. allerede
derfor var lægen ikke forpligtet til at informere om mulighederne for en brystbevarende
operation. sagen adskiller sig derfor fra andre sager, da det i danmark netop er muligt at få
foretaget en brystbevarende operation. hvis informationen skal udstrækkes til at omfatte
behandlinger fra andre steder i verden, skal lægen holde sig informeret om alle muligheder,
men samtidig overlade alt omkring planlægning og finansiering til patienten selv, hvilket ikke
ville være tilfredsstillende. peer christiansen forklarede, at i en situation som denne, skal der
kun gå nogle få uger, inden den videre behandling iværksættes. vidnet havde ingen konkrete
eksempler på, at der blev informeret om behandlingsmuligheder uden for danmark. hvis
informationsforpligtelsen skal udstrækkes til behandlingsformer uden for grønland, og hvis
patienten vælger at følge andre muligheder, ville det skabe en urimelig situation for både læge
og patient.
det kan lægges til grund, at lægen ikke har informeret om muligheden for brystbevarende
operation, og at han har foretaget 2 fejlfri operationer af a. han har således gjort det, han
skulle inden for rammerne, og dette har ikke indebåret en krænkele af a. dette fremgår også
af patientklagenævnets afgørelse, hvor man er enig i, at lægen ikke var forpligtet til at
informere om alternative behandlinger, der ikke var mulige i grønland. der er derfor ikke
handlet retsstridigt, hvorfor der ikke er noget erstatningsansvar for nogen af de sagsøgte.
                                               - 17 -
hvis retten lægger til grund, at der skulle have været informeret om mulighederne uden for
grønland, er der ikke handlet ansvarspådragende efter almindelige culpabetragtninger, når
behandlingen i øvrigt har været korrekt. der har ikke været noget at udsætte på bs
behandling, jf. både afgørelsen fra patientklagenævnet og vidneforklaringen. i afgørelsen side
5 finder nævnet samlet, at b ikke handlede under normen ved den indledende undersøgelse
eller forud for operationen den 12. december. det må ligeledes lægges til grund, at det ikke
var muligt at tilbyde a en anden behandling.
i forhold til kausalitet og adækvans er det a, der har bevisbyrden for, at kravet er opfyldt. det
skal godtgøres, at hvis hun havde modtaget informationen, ville det have indebåret, at
behandlingen havde været relevant, at hun under de konkrete omstændigheder havde benyttet
sig af behandlingen, at behandlingen havde haft samme resultat – altså helbredelse, herunder
navnlig, at der ikke havde været tilbagefald, der havde medført, at det var nødvendigt at
bortoperere brystet - at de samlede eftervirkninger under alle omstændigheder havde været
mildere, og at hun havde mulighed for at finansiere behandlingen. sidstnævnte er eventuelt
dokumenteret, men opfyldelsen af de første punkter er ikke dokumenteret. det må anses for
særdeles tvivlsomt, om en brystbevarende operation overhovedet var relevant, jf.
patientklagenævnets afgørelse, hvorefter risikoen for tilbagefald var større. i tilfælde af
tilbagefald ville der være risiko for, at brystet alligevel skulle fjernes. a har ikke godtgjort
med tilstrækkelig sikkerhed, at samtlige elementer er opfyldt, og derfor er de almindelige
erstatningsbetingelser heller ikke opfyldt.
der er ikke noget selvstændigt ansvar for hospitalet og departement baseret på danske lov 3-
19-2, da erstatningsbetingelserne ikke er opfyldt i forhold til b. der er heller ikke på andet
grundlag et selvstændigt ansvar. der er intet i loven eller forarbejderne til støtte for, at
hensigten med informationskravet også skule omfatte tilbud, der ikke kan tilbydes i grønland.
det er ikke deres pligt at sikre information. det ville i så fald have været nærmere reguleret.
hvis det lægges til grund, at hospitalet eller departementet skulle have et selvstændigt ansvar
for at informere om muligheder uden for grønland, ville der alligevel ikke ansvar, da der ikke
ville være kausalitet eller adækvans.
                                              - 18 -
en udtalelse fra et tidligere landsstyremedlem kan ikke bruges til vurdering af, om der er et
civilretligt ansvar. en sådan udtalelse skaber ikke en retsposition for borgerne.
rettens bemærkninger
efter bevisførelsen lægges det til grund, at det ikke i efteråret 2005 var muligt at tilbyde en
tripple-diagnostik eller en brystbevarende operation med den krævede efterbehandling i form
af mammografi og strålebehandling i grønland eller at henvise en patient til foretagelse heraf
i danmark.
det lægges videre til grund, at a ikke på noget tidspunkt i efteråret 2005 blev informeret om,
at hun i danmark for egen betaling kunne gennemgå ovennævnte forundersøgelse,
brystbevarende operation og nødvendig efterbehandling.
det lægges endelig til grund, at ovennævnte forundersøgelse var standardbehandling for
brystkræftpatienter i danmark i efteråret 2005, og at en brystbevarende operation med
nødvendig efterbehandling blev gennemført på ca. 50 % af de brystkræftramte, og at
standardbehandlingen var i overensstemmelse med de internationale guidelines.
det fremgår af § 7 i landstingsforordning nr. 6 af 31. maj 2001 om patienters retsstilling, at
patienten har ret til at få information om sin helbredstilstand og om behandlingsmulighederne,
herunder om risiko for komplikationer og bivirkninger. informationen skal gives løbende og
give en forståelig fremstilling af sygdommen, undersøgelsen og den påtænkte behandling.
informationen skal omfatte oplysninger om relevante forebyggelses-, behandlings- og
plejemuligheder, herunder oplysninger om andre, lægeligt forsvarlige behandlingsmuligheder,
samt oplysninger om konsekvenserne af, at der ingen behandling iværksættes. informationen
skal være mere omfattende, når behandlingen medfører nærliggende risiko for alvorlige
komplikationer og bivirkninger. skønnes patienten i øvrigt at være uvidende om forhold, der
har betydning for patientens stillingtagen, skal sundhedspersonen særligt oplyse herom.
på baggrund af oplysningerne om forundersøgelsens og den brystbevarende operations
udbredelse i danmark og oplysningerne om de internationale guidelines, finder retten det
forståeligt, at patienter i grønland kunne have en forventning om at blive informeret om
                                               - 19 -
alternative selvbetalte behandlinger i danmark, selvom det ikke var muligt at tilbyde
behandlingen i grønland.
der findes imidlertid hverken i lovens forarbejder eller i praksis grundlag for at antage, at
lovens forpligtelse til at informere patienter kan strækkes længere end til at omfatte
forebyggelses-, behandlings- og plejemuligheder, der kan tilbydes i grønland, eller som
sundhedspersonalet i grønland har mulighed for at henvise til i danmark, hvorfor overlæge b
ikke findes at have udvist ansvarspådragende adfærd af den grund.
en omfattende udbredelse af private sundhedsforsikringer – hvis det ellers uden yderligere
bevisførelse lægges til grund, at dette er tilfældet i grønland – findes heller ikke i sig at kunne
medføre en udvidet informationsforpligtelse for lægestanden.
udtalelser fra landsstyremedlemmer findes ikke at kunne tillægges betydning ved forståelsen
af informationsforpligtelsen, jf. at udtalelsen ej heller er i overensstemmelse med de faktiske
forhold, da der netop ikke er mulighed for at tilbyde den behandling, der tilbydes i danmark,
ligesom der ej heller er mulighed for at henvise patienter hertil.
da overlæge b således ikke findes at have udvist ansvarspådragende adfærd i forbindelse med
sin behandling, herunder indhentelse af et informeret samtykke fra a, frifindes han.
som følge af det manglende ansvar for overlæge b, er der ej heller principalansvar for dr.
ingrids hospital og departementet for sundhed og infrastruktur, hvorfor disse også frifindes.
der er ved fastsættelse af sagens omkostninger lagt vægt på sagens udfald og karakter,
forberedelsens omfang, og at de sagsøgte har benyttet samme advokat.
                                t h i k e n d e s f o r r e t:
de sagsøgte, overlæge b, dr. ingrids hospital og departementet for sundhed og
infrastruktur, frifindes.
                                         - 20 -
statskassen skal inden 4 uger betale sagens omkostninger til de sagsøgte in solidum med
45.000 kr.
