                      højesterets kendelse
                       afsagt fredag den 13. november 2015
sag 61/2015
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat sanne h. christensen)
mod
foa - fag og arbejde som mandatar for a
(advokat søren kjær jensen)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i esbjerg den 11. april 2014 og af vestre
landsrets 9. afdeling den 19. december 2014.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe og jens peter
christensen.
påstande
kærende, ankestyrelsen, har nedlagt påstand om, at foa - fag og arbejde som mandatar for
a skal betale 50.000 kr. inkl. moms i sagsomkostninger til ankestyrelsen, subsidiært et min-
dre beløb, dog ikke under 23.437,50 kr. inkl. moms.
indkærede, foa - fag og arbejde som mandatar for a, har påstået stadfæstelse af landsret-
tens afgørelse.
anbringender
ankestyrelsen har anført bl.a., at sagens omkostninger burde have været fastsat til mellem 1/2
og 2/3 af sædvanligt proceduresalær, svarende til mellem 37.500 kr. og 50.000 kr., når der
tages udgangspunkt ca. midt i intervallet for sager med en værdi på 850.000 kr. sagens om-
                                              - 2 -
kostninger bør som minimum fastsættes til 23.437,50 kr., hvilket beløb fremkommer, hvis der
tages udgangspunkt i det laveste beløb i intervallet, og salæret kun fastsættes til ca. 1/2 af
sædvanligt proceduresalær. der er ikke grundlag for at fastsætte salæret med udgangspunkt i
et beløb, der ligger under det gældende interval for sagen.
da foa hævede sagen, havde begge parter afgivet to processkrifter af et ikke ubetydeligt
omfang, og sagens forberedelse var afsluttet. der er ikke tale om, at sagens forberedelse var af
usædvanlig enkel karakter. heller ikke sagens tvistepunkter kan betegnes som værende af
usædvanlig enkel karakter.
ankestyrelsens afgivelse af svarskrift var nødvendig til sagens forsvarlige udførelse, dels
fordi foa i ankestævningen undlod at tage fornøden højde for det, der blev forklaret og do-
kumenteret ved bevisførelsen for byretten, dels fordi landsretten valgte ikke at udsætte sagen
og dermed pålagde ankestyrelsen at afgive svarskrift. foa indgav herefter ankereplik, men
søgte ikke den videre forberedelse udsat, hvorfor ankestyrelsen afgav duplik.
det beløb, som vestre landsret har fastsat, er under 1/3 af sædvanligt proceduresalær for en
sag med en tilsvarende sagsværdi, selv om sagen først er hævet efter endt skriftveksling.
landsrettens omkostningsbeslutning afviger dermed væsentligt fra de retningslinjer, der føl-
ges af østre landsret, og som kan udledes af højesteretspraksis om fastlæggelse af sagsom-
kostninger i sager, der er afsluttet uden hovedforhandling. det er ankestyrelsens opfattelse, at
vestre landsret også i en række andre tilfælde følger andre principper end de principper, der
synes at blive anvendt i østre landsret og i en lang række af landets byretter. vestre landsret
tager øjensynligt hensyn til, om det er en offentlig myndighed, der skal betale eller have til-
kendt sagsomkostninger, men der er ikke støtte for, at spørgsmålet skal vurderes anderledes,
såfremt den ene part er en offentlig myndighed.
foa har anført bl.a., at ankestyrelsens udgifter til advokatbistand alene skal dækkes i det
omfang, udgifterne har været fornødne til sagens forsvarlige udførelse, jf. retsplejelovens §
316.
ankestyrelsens afgivelse af ankesvarskrift med supplerende bemærkninger har ikke været
fornøden til sagens forsvarlige udførelse, idet ankestævningen både hvad angår påstande og
                                               - 3 -
anbringender fuldt ud svarede til det fremførte under byrettens behandling af sagen. til gen-
gæld foranledigede ankestyrelsens ankesvarskrift med supplerende bemærkninger først
foa’s replik og dernæst også ankestyrelsens duplik. der var ikke berammet hovedforhand-
ling, da sagen blev hævet.
ankestyrelsen var endvidere bekendt med, at foa ved indleveringen af ankestævningen an-
modede landsretten om at sætte sagen i bero på en verserende ansøgning om fri proces. anke-
styrelsen har således vidst, at sagens fortsættelse med stor sandsynlighed ville bero på bevil-
ling af fri proces. årsagen til, at ankesagen først blev hævet efter forberedelsens afslutning,
var, at det ikke var praktisk muligt inden da at få endeligt afklaret, om der ville kunne opnås
fri proces, idet endelig afgørelse herom først blev truffet den 21. november 2014. ankestyrel-
sen har i øvrigt ikke godtgjort et sikkert grundlag for at tilsidesætte vestre landsrets kon-
krete, skønsmæssige afgørelse om sagsomkostninger.
højesterets begrundelse og resultat
anken blev hævet af appellanten, efter at sagens forberedelse var afsluttet, men inden hoved-
forhandlingen var berammet. i et sådant tilfælde er det udgangspunktet, at indstævnte skal
have tillagt sagsomkostninger, der for så vidt angår dækning af advokatudgifter fastsættes
som en andel af det beløb, der ville være blevet fastsat ved en fuldt ud gennemført sag, såle-
des at der ved salærfastsættelsen tages hensyn til, i hvilket omfang indstævntes advokat har
udført det arbejde, som en sag med gennemført hovedforhandling ville have medført.
i den foreliggende sag kan hverken forløbet i forbindelse med fri proces eller det forhold, at
indstævnte er en offentlig myndighed, føre til, at der kun tilkendes delvise sagsomkostninger.
ved en fuldt ud gennemført sag, som indstævnte havde vundet fuldt ud, ville sagsomkostnin-
ger til dækning af advokatudgifter inklusive moms være blevet fastsat efter de sædvanlige
takster under hensyn til sagens værdi på ca. 850.000 kr. til et beløb i intervallet mellem ca.
47.000 kr. og ca. 103.000 kr. der ville ved beløbets fastsættelse være blevet taget hensyn til,
at der var tale om en ankesag på samme grundlag som i første instans, herunder med samme
påstande og anbringender og på samme faktiske grundlag, og udført af samme advo-
kat/advokatfirma for indstævnte.
                                              - 4 -
ved vurderingen af, i hvilket omfang indstævntes advokat har udført det arbejde, som en sag
med gennemført hovedforhandling ville have medført, må der lægges vægt på, at forberedel-
sen var afsluttet, men at den alene har omfattet skriftveksling, for indstævntes vedkommende
bestående i svarskrift og duplik. det må også tillægges vægt, at hovedforhandlingen ikke var
berammet, og at indstævntes advokat ikke har haft arbejde med gennemgang af ekstrakt samt
udarbejdelse af materialesamling og sammenfattende processkrift. advokaten har heller ikke
skullet gennemføre selve hovedforhandlingen, herunder forberede sit indlæg hertil. der må
derfor ske en fravigelse af det udgangspunkt på 2/3, der ifølge højesterets kendelse af 10.
januar 2006 (u 2006.1094) gælder ved ophævelse af en anke kort før hovedforhandlingen.
efter en samlet vurdering finder højesteret, at sagsomkostningerne for landsretten passende
kan fastsættes til 30.000 kr. til dækning af ankestyrelsens advokatudgifter inklusive moms.
efter kæresagens udfald skal foa - fag og arbejde som mandatar for a betale 7.500 kr. i
kæremålsomkostninger for højesteret til ankestyrelsen.
                                       thi bestemmes:
foa - fag og arbejde som mandatar for a skal betale 30.000 kr. i sagsomkostninger for
landsretten til ankestyrelsen.
foa - fag og arbejde som mandatar for a skal betale 7.500 kr. i kæremålsomkostninger for
højesteret til ankestyrelsen.
