dom
afsagt den 30. april 2015 i sag nr. bs 17-2277/2014:
a under konkurs
mod
b
sagens genstand, parterne og deres påstande
en mand, der senere gik konkurs, udstedte kreditnotaer vedrørende træpiller, der var leveret
til samleverens søn. sagen handler om, hvorvidt udstedelsen af kreditnotaerne er en omstøde-
lig gave til nærstående.
sagen er anlagt den 9. december 2014.
sagsøgeren, a under konkurs ved kurator advokat jes andersen, har påstået sagsøgte, b,
dømt til at betale 240.583,31 kr. med procesrente fra sagens anlæg.
b har påstået frifindelse.
sagens omstændigheder
den 30. december 2009 udstedte a en faktura til b. fakturaen angår træpiller, der angiveligt
skulle være leveret samme dag. fakturabeløbet er på 96.832,31 kr.
den 20. maj 2010 udstedte a en faktura til b. fakturaen angår træpiller, der angiveligt skulle
være leveret samme dag. fakturabeløbet er på 143.750 kr.
den 31. marts 2013 udstedte a kreditnotaer til b vedrørende de to ovennævnte leverancer.
i 2014 blev a erklæret konkurs ved skifteretten i holstebro. fristdagen er den 30. juli 2014.
ved brev af 22. oktober 2014 til b, har konkursboet fremsat krav om betaling af de to
fakturaer, idet det gøres gældende, at udstedelsen af kreditnotaerne er en omstødelig gave.
forklaringer
b har forklaret, at han er lastbilschauffør, men at han er sygemeldt.
i 2009 og 2010 købte han træpiller af a. det var første gang, at de handlede sammen. han
havde kørt svinetransporter, og han havde derigennem lært a at kende. han mener ikke, at
hans mor d og a kendte hinanden, da træpillerne blev leveret.
træpillerne blev leveret ad nogle gange. de skulle bruges til privat opvarmning, og de var to
om at købe. den anden køber, der var c, skulle bruge træpillerne til opvarmning af nogle
udlejningsejendomme. de træpiller, som c skulle aftage, blev også leveret hjemme hos
sagsøgte.
c skulle have haft regning for sit, men ved en fejl blev det hele faktureret til sagsøgte.
sagsøgte er ordblind, og han telefonerede derfor til a, der lovede at rette op på fejlen.
                                               - 2 -
c hentede sine træpiller på sin egen lastbil.
sagsøgte betalte a et par og halvtredstusinde kroner samt en baneluftermaskine. det skete
straks da pillerne blev leveret i 2009/2010. han fik udstedt en dags dato kvittering. han ved
ikke længere, hvor kvitteringen er henne.
vedrørende kreditnotaerne har han aldrig modtaget dem. han hørte først om, at der var noget
galt, da kurator fremsendte sit krav.
han har besøgt a, der boede sammen med sagsøgtes mor, ved fødselsdage og lignende. de
drøftede aldrig leverancen af træpillerne.
c er en bekendt, som sagsøgte kendte, da c tidligere havde købt en traktor af sagsøgte. c
skulle have betalt direkte til a. han ved ikke, om det er sket. sagsøgte meddelte bare a,
hvordan det var. han ved ikke, om a udstedte en ny faktura til c. han er ikke bekendt med, at
a har bogført momsen vedrørende de to leverancer som tabt.
den telefoniske reklamation overfor a skete, da fakturaen på den ekstra leverance blev frem-
sendt.
hans mor er d. hun flyttede sammen med a på et tidspunkt. e er hans søster. hun boede på
gården sammen med moderen og a. han ved ikke, om moderen blev boende helt indtil
konkursen. han ved ikke, om hun var ansat hos a. han talte ikke så meget med familien, da
der var opstået noget uvenskab i forbindelse med, at moderen blev skilt fra sagsøgtes far.
a har forklaret, at han kom i kontakt med b, da denne ville købe træpiller. b var bare en
kunde.
vidnet fik en bestilling. de var to personer, der spurgte, om de kunne få det billigere, hvis de
købte sammen. det var b, som vidnet talte med, men der var en til. vidnet så den anden, men
han kender ham ikke.
vidnet leverede det hele til b, og han udstedte fakturaerne til ham. b ringede og sagde, at den
anden skulle have sin del af fakturaerne. b skulle have faktura på et beløb svarende til en
skridtmaskine til heste og 55.000 kr. kontant.
vidnet havde herefter enkelte telefonsamtaler med den anden køber. han indrømmede, at han
skulle betale, men fakturaen skulle være til et selskab. pludselig forsvandt han som dug for
solen.
der gik lang tid, uden at der skete noget, men det skyldtes, at vidnets kone døde i 2008. hun
havde tidligere taget sig af alt papirarbejdet, og pludselig stod vidnet med det hele. det
sejlede nok lidt.
bs mor d lejede halvdelen af vidnets stuehus. det var nok i slutningen af 2009. huset var for
stort til vidnet, og der var meget tomt uden konen. et år efter blev d ansat som bogholder. det
har nok været i 2011. den 12. december 2013 blev de gift.
                                               - 3 -
inden ægteskabet var der udstedt kreditnotaer til b. vidnet havde talt med sin revisor om,
hvad der skulle gøres med regningerne for træpillerne. revisoren sagde, at regningerne skulle
føres tilbage. vidnet spurgte så, om det kunne ske ved udstedelse af kreditnotaer. revisoren
svarede, at det nok ikke var helt efter bogen, men at det var en måde at gøre det på. det gjorde
vidnet så, og han førte momsen tilbage. han sendte ikke kreditnotaerne til b. det var bare
internt.
vidnet nåede aldrig at få udstedt nye fakturaer. det skyldtes, at han var syg i 2013, og han fik
ikke passet forretningen, som han skulle.
han talte ikke med d om regningerne til b. det var en sag mellem b og vidnet. d fik bare
besked på at lave det.
vidnet og d blev skilt i 2014.
den virksomhed, som vidnet drev, bestod af vognmandsvirksomhed, landbrug og heste. d var
bogholder. han ved ikke, hvorfor hun stod som økonomidirektør på hans hjemmeside. hun
havde ingen beføjelser. hun var rimelig dygtig til sine ting, og han interesserede sig ikke selv
for edb.
e er som nævnt ds datter. hun blev ansat i 2012. hun var i sin tid flyttet ind sammen med d.
han og d havde ikke noget nært forhold. hun var ansat.
han fik først et nært forhold til d i december 2013. d ville gerne være med i det økonomiske,
og revisoren foreslog, at de giftede sig. det foreslog vidnet så d i december 2013.
fakturaerne på træpillerne var oprindeligt udstedt til b. der blev aldrig udstedt fakturaer til c,
da c var flyttet, og vidnet ikke kunne finde ham.
vidnet underskrev en dags dato kvittering, da han modtog de 55.000 kr. kontant af b.
anbringender
til støtte for sin påstand har konkursboet gjort følgende gældende:
”at, b har modtaget træpiller for i alt kr. 240.583,31 jf. bilag 1 og 2.
det gøres gældende at der ikke af b overfor kurator er fremlagt dokumentation for betaling af
fakturaer, bilag 1-2.
det gøres gældende, at b fra a har modtaget kreditnotaer stor kr. 240.583,31 jf. bilag 3 og 4.
det kan herefter lægges til grund, at a har leveret en ydelse, for hvilken b ikke har erlagt en
modydelse. idet det skyldige beløb kr. 240.583,31 af a er opgivet, foreligger således en ve-
derlagsfri økonomisk fordel for b, der er ydet alene på as bekostning. en sådan disposition
udgør herefter definitionen af en gave.
følgende fremgår af betænkning ii s. 50:
                                               - 4 -
      ”der er dog ingen tvivl om, at den, der lever sammen med skyldneren, eller med hvem
      han agter at indgå ægteskab, i almindelighed må siges at stå skyldneren personlig
      særlig nær og således er omfattet af reglen.”
d var på tidspunktet for udstedelsen af kreditnotaerne utvivlsomt omfattet af personkredsen
jf. konkursloven §2, idet a og d på dette tidspunkt var samlevende og kort herefter indgik
ægteskab.
herefter lægges det principalt til grund, at a nu må anses som bs adoptivfar/plejefar hvorefter
b vil være omfattet af konkursloven §2 jf. betænkning ii s. 50:
      ” også slægtskab, der grunder sig på adoption, må tages med”
      ”plejebørn vil ligeledes hyppigt stå skyldneren lige så nær som de i lovteksten nævnte
      slægtninge.”
b er søn er as samlever d. d har ud over, at være samlever med a været økonomiansvarlig i
as virksomhed. det gøres i forlængelse heraf gældende, at b er nærstående til a i
konkurslovens §2 forstand.
subsidiært gøres det gældende, at b og a har stået hinanden særligt nær som følge af samlivet
og efterfølgende ægteskab mellem d og a.
med henvisning til ovenfor lægges det til grund, at den omtalte gave er omstødelig jf.
konkursloven §64, stk. stk. 2. idet b er, at betragte som nærstående jf. konkursloven §2,
udvides fristen for omstødelse i indtil 2 år før fristdagen jf. konkursloven §64, stk. 2, 2. pkt.
det lægges til grund, at b som begunstiget bærer bevisbyrden for, at a hverken var eller ved
fuldbyrdelsen af gaven d. 31. marts 2013 blev insolvent. en bevisbyrde der af b ikke er løftet.
subsidiært gøres det gældende, at gaven er omstødelig jf. konkursloven §74 idet
dispositionen på utilbørlig måde har begunstiget b på de øvrige kreditorers bekostning.
endvidere er midlerne unddraget boet fra at tjene til fordringshavernes fyldestgørelse.
vedr. forældelse
det bestrides at fakturaerne er forældede. der er ikke forelagt dokumentation for, at
forældelse er gjort gældende overfor a. ej heller på det tidspunkt a udsteder kreditnotaer
gøres opmærksom på, at der måtte være indtrådt forældelse.
at det findes nødvendigt, at udstede kreditnotaer understøtter endvidere at der mellem
parterne fortsat fandtes et gældsforhold, der af begge parter var erkendt.
d og a var på tidspunktet for udstedelsen af kreditnotaerne samlevende og indgik herefter
ægteskab. det lægges herefter principalt til grund, at b og a var nærtstående jf. konkursloven
§2. subsidiært gøres det gældende, at der var opstået en særlig nær relation imellem parterne.
ved omstødelse af gaver jf. konkursloven §64, stk. 2, 2. pkt. tager fristberegningen
udgangspunkt i gavedispositionens fuldbyrdelse, hvilken kan fastlægges til dateringen på
                                               - 5 -
kreditnotaerne. datoen for udstedelsen af kreditnotaerne må herefter lægges til grund for vur-
deringen af den relation der var mellem b og a.
det gøres gældende, at der mellem parter der er nærstående/har så nære relationer må gælde
en særlig streng bevisbyrde for, at der mellem disse ikke var en stiltiende anerkendelse af
gælden ved modtagelsen af såvel fakturaer og kreditnotaer, uden at der aktivt gøres
indsigelser vedr. forældelse. det gøres gældende, at der foreligger en erkendelse af gælden og
forældelsen er afbrudt jf. forældelsesloven §15.
såfremt en sådan bevisbyrde ikke måtte gælde, ville a kunne sælge træpiller til b og blot at
forholde sig passiv og lade forældelsen udløbe, for herved at kunne omgå, bl.a. de særlige
regler vedr. gaveafgifter m.v. en sådan bevisbyrde er ikke løftet af modparten.
subsidiært gøres det gældende, at b ved betaling i form af overdragelse af landbrugsmaskine
til en værdi af kr. 20.000 samt kontantbetaling kr. 55.000,00, må sidestilles som en erkendelse
af gælden hvorefter forældelsesfristen afbrydes jf. forældelsesloven §15. der løber herefter
en fornyet forældelsesfrist jf. forældelsesloven §3, jf. §19 fra tidspunktet for erkendelsen,
dvs. betalingen. det resterende beløb kr. 165.583,31 vil herefter være erkendt.
da stævning er indgivet inden udløb af den fornyede forældelsesfrist er forældelse ikke
indtrådt.
vedr. fakturaernes adressat
det fulde beløb for træpillerne er faktureret til b. såfremt dette beroede på en fejl fra as side,
må det påhvile b at reklamere overfor a ved modtagelsen af bilag 1. dette i endnu mere
udtrykt grad da b modtager bilag 2. der er ikke fremlagt indsigelser mod fakturaens adressat
overfor a. angivelsen af debitor på fakturaen, b, må herefter lægges til grund ved
bedømmelsen af rette skyldner.
på det foreliggende grundlag gøres det gældende, at b er rette adressat og har modtaget
levering af træpiller fra a svarende til mængden i bilag 1-2. hvorvidt der efterfølgende har
været indgået aftale hvor b har videresolgt en mængde af træpillerne til sin nabo c er sagen
uvedkommende.
det bestrides endvidere at der er sket betaling, hvilket understøttes af, at der udstedes
kreditnotaer for det fulde beløb kr. 240.583,31. såfremt betaling var modtaget måtte
betalingen nødvendigvis være fratrukket kreditnotaernes størrelse. i modsat fald måtte det
igen påhvile b at reklamere herover, hvilket ikke er dokumenteret.”
til støtte for sin påstand har b gjort følgende gældende:
”det gøres til støtte for frifindelsespåstanden gældende at der reelt er tale om at sagsøger
ønsker betaling for faktura udstedt i 2009 og 2010 og det gøres gældende at de pågældende
fakturaer er forældede. forældelsesfristen er på 3 år fra fakturaens udstedelse.
subsidiært gøres det gældende at fordringen fra 2009 var forældet på det tidspunkt da
kreditnotaen udstedes og at der dermed også af den grund ikke er afgivet nogen rettighed.
                                                - 6 -
mere subsidiært bestrides det i øvrigt at sagsøgte skulle være omfattet af personkredsen af
nærtstående til konkursramte a. sagsøgte er søn af as tidligere ægtefælle d og er ikke hans
søn. på det tidspunkt da fakturaerne udstedes var a ikke samlevende med d. hun ansættes i
virksomheden den 1.1.2011, de bliver gift den 12.12.2013 og skilt igen i august 2014. det
bestrides derfor at sagsøgte, da fakturaerne udstedes kunne betragtes som nærtstående i for-
hold til a.
kreditnotaerne udstedes den 31.3.2013 inden d og a har indgået ægteskab. det gøres derfor
også gældende at de ikke på tidspunktet for kreditnotaernes udstedelse var nærtstående. det
gøres derfor gældende, at der ikke kan ske omstødelse efter konkurslovens § 64 stk. 2,
ligesom det gøres gældende at fristen for omstødelse er overskredet.
endnu mere subsidiært gøres det gældende at de pågældende fakturaer fra 2009 og 2010 var
udstedt med urette og at der derfor ikke foreligger nogen omstødelig disposition i forbindelse
med udstedelse af kreditnotaerne. forholdet er nærmere at sagsøgte i fællesskab med en nabo;
c, købte træpiller hos a til levering over en periode. ved en fejltagelse fra as side blev
fakturaerne alene udstedt til sagsøgte og derfor kun delvis betalt. betalingen foregik ved
overdragelse af en landbrugsmaskine til en værdi af kr. 20.000 og kontant betaling af kr.
55.000 i alt svarende til 55 paller træpiller. de resterende piller blev leveret til c. a blev først
opmærksom herpå senere og udstedte da kreditnota, uvidende om at fordringerne på
daværende tidspunkt var forældede.
det bestrides at den betaling sagsøgte ydede afbrød forældelsesfristen, da den skete ved
leveringen og udgjorde sagsøgtes del af betalingen.”
rettens begrundelse og resultat
det er ubestridt, at b på sin adresse fik leveret de træpiller, der er omhandlet i de to fremlagte
fakturaer af henholdsvis 30. december 2012 og 20. maj 2010. fakturaerne er udstedt til b.
i 2013 har a udstedt kreditnotaer vedrørende begge leverancer. kreditnotaerne er udstedt til
b.
a har forklaret, at momsen vedrørende de to fakturaer blev tilbageført samtidig med, at der
blev udstedt kreditnotaer.
efter det foreliggende fik bs mor og vidnet a fælles folkeregisteradresse ultimo 2009, og de
blev gift i december 2013. på adressen boede tillige bs yngre søster. det er oplyst, at moderen
og a blev skilt i 2014.
den første levering af træpiller har ifølge fakturaen fundet sted i december 2009, altså
umiddelbart efter, at bs mor flyttede ind på as ejendom. kreditnotaerne er udstedt i marts
2013.
retten finder det på den således foreliggende baggrund godtgjort, at b i konkurslovens
forstand i hvert fald var nærstående til a på tidspunktet for udstedelsen af kreditnotaerne.
a og b har samstemmende forklaret, at uanset fakturaernes og kreditnotaernes udvisende var
kun en del af det leverede bestemt for b, og at b som betaling for sin del af træpillerne
overdrog a 55.000 kr. kontant og tillige en maskine til en værdi af 20.000 kr.
                                                - 7 -
efter fakturaernes udvisende og henset til det forhold, der var mellem parterne på tidspunktet,
finder retten det ikke alene ved de afgivne forklaringer godtgjort, at b ikke har været rette
modtager af de to fakturaer.
mod konkursboets bestridelse, under indtryk af, at b efter sin egen forklaring tilbageførte
momsen for begge fakturaer efter udstedelsen af kreditnotaerne, og henset til det forhold, der
som ovenfor anført må antages at være eller have været mellem b og a, finder retten ikke, at
det alene ved de afgivne forklaringer er bevist, at den angivne betaling har fundet sted.
det må derfor lægges til grund, at b som rette modtager har fået leveret den mængde træpil-
ler, som fremgår af fakturaerne, at han ikke har betalt nogen del af disse fakturaer, og at
udstedelsen af de to kreditnotaer derfor har haft til formål at yde sagsøgte en gave.
på tidspunktet for ydelsen af gaverne var kravet vedrørende fakturaen udstedt i december
2009 imidlertid som udgangspunkt forældet.
konkursboet har gjort gældende, at det forhold, at en fordringshaver lader forældelsesfristen
udløbe uden at foretage sig noget, også skal anses som ydelse af en gave.
retten har forståelse for synspunktet, men i denne sag har a imidlertid udstedt kreditnotaer,
hvorfor det konkret må antages, at det ikke har været hensigten at yde gaven ved at lade
forældelse indtræde. det kan heller ikke lægges til grund, at udstedelsen af kreditnotaerne
skulle være en slags dække over, at man havde ladet forældelsesfristen løbe, idet a i det
tilfælde næppe ville have udstedt kreditnota for den ikke forældede faktura, jf. nedenfor.
da det ikke er godtgjort, at forældelsen af fordringen var afbrudt, må det derfor lægges til
grund, at fordringen vedrørende fakturaen af december 2009 var forældet, da kreditnotaen
vedrørende denne blev udstedt, og at udstedelsen af kreditnotaen ikke ændrer i dette forhold.
for så vidt angår fakturaen udstedt i maj 2010 har b gjort gældende, at såfremt der træffes
bestemmelse om omstødelse af gaven, skal konkursboet ikke have medhold i sit krav på
betaling af fakturaen, idet kravet i det tilfælde vil være forældet.
gaven er fuldbyrdet, mens kravet bestod. afgørende for, om konkursboet kan forlange gaven
tilbageført til boet er derfor, om omstødelseskravet er rejst inden for fristen fastsat i
konkursloven for omstødelse af gaver mellem nærstående, med mindre sagsøgte kan bevise,
at a hverken var eller blev insolvent, da gaven blev givet.
det er ubestridt, at kravet er rejst inden for fristen, og b har end ikke søgt at føre noget bevis
for, at a ikke var eller ikke blev insolvent, da gaven blev givet.
som følge af det anførte tages konkursboets krav til følge med 143.750 kr. med renter som
påstået, svarende til, at boet får medhold vedrørende den del af kravet, der ikke var forældet
på tidspunktet for udstedelsen af kreditnotaerne.
der forholdes med sagens omkostninger som nedenfor bestemt, idet det bemærkes, at 3.920
kr. er afsat til dækning af retsafgift beregnet af det vundne beløb, mens resten er afsat til
advokatudgifter.
                                            - 8 -
t h i k e n d e s f o r r e t:
sagsøgte, b, skal inden 14 dage til sagsøgeren, a under konkurs ved kurator advokat jes an-
dersen, betale 143.750 kr. med procesrente fra den 9. december 2014.
inden samme frist skal sagsøgte betale 20.000 kr. i delvise sagsomkostninger til sagsøgeren.
