                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 29. august 2012
sag 375/2010
(1. afdeling)
montex holding ltd.
(advokat johan løje)
mod
diesel s.p.a. og
diesel denmark aps
(advokat torben byskov petersen for begge)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 17. december 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, thomas rørdam, michael rekling,
hanne schmidt og oliver talevski.
påstande
appellanten, montex holding ltd., har gentaget sin betalingspåstand. montex har endvidere
taget bekræftende til genmæle over for den selvstændige påstand, som de indstævnte, diesel
s.p.a. og diesel denmark aps (under ét diesel), har nedlagt.
de indstævnte har over for montex’ betalingspåstand påstået stadfæstelse, subsidiært afvis-
ning. de har endvidere påstået stadfæstelse for så vidt angår den selvstændige påstand, som
selskaberne har nedlagt over for montex.
anbringender
montex har supplerende om forældelse anført, at sø- og handelsretten i dommen med rette
har fastslået, at der ikke efter 1908-loven var indtrådt forældelse den 1. januar 2008, da den
nye forældelseslov (lov nr. 522 af 6. juni 2007) trådte i kraft. konsekvensen heraf er, at der
ikke indtræder forældelse af erstatningskravet, medmindre kravet er forældet efter såvel 1908-
loven som forældelsesloven fra 2007, jf. overgangsreglen i § 30, stk. 1, 2. pkt., i forældelses-
                                                - 2 -
loven fra 2007. sø- og handelsretten har imidlertid ikke forholdt sig til, om der den 1. juli
2009, da den foreliggende sag blev anlagt, var indtrådt forældelse efter 1908-loven. efter
montex’ opfattelse er dette ikke tilfældet.
montex har til støtte for, at der ikke er indtrådt forældelse efter 1908-loven, yderligere anført,
at selskabet var i undskyldelig uvidenhed om eksistensen af sit krav, indtil højesteret traf af-
gørelse i hovedsagen ved dom af 6. maj 2008, jf. § 3 i 1908-loven. som følge af de syns-
punkter, som diesel gjorde gældende i hovedsagen, var grundlaget for montex’ erstatnings-
krav ikke klart. ukendskab til juraen kan under særlige omstændigheder medføre, at kreditor
har været i utilregnelig uvidenhed om sit krav, hvilket er tilfældet i denne sag. forældelse er
af samme grund heller ikke indtrådt efter forældelsesloven fra 2007, jf. denne lovs § 3, stk. 2.
montex har endvidere anført, at selskabet ikke har udvist retsfortabende passivitet vedrørende
kravet om erstatning for meromkostninger ved påsyning af mærker på bukserne i irland.
diesel har supplerende om forældelse anført, at montex ikke har været i utilregnelig uviden-
hed om sit krav efter § 3 i 1908-loven og § 3, stk. 2, i forældelsesloven fra 2007. disse be-
stemmelser omfatter ikke retsvildfarelser, og der foreligger ikke særlige omstændigheder i
denne sag, der kan føre til, at forældelsesfristen blev suspenderet indtil højesterets dom af 6.
maj 2008.
diesel har endvidere anført, at den sag, hvor højesteret afsagde dom den 6. maj 2008, ikke
omhandler grundlaget for det erstatningskrav, som montex gør gældende under den nu fore-
liggende sag. selv hvis dette måtte blive antaget, har montex ikke forfulgt sit erstatningskrav
inden for den frist på 1 år, som er fastsat i § 21, stk. 1, i forældelsesloven fra 2007, eller uden
ufornødent ophold efter 1908-lovens § 2.
diesel har vedrørende montex’ krav om erstatning for meromkostninger ved påsyning af
mærker på bukserne i irland yderligere anført, at montex først efter at have gjort brug af for-
dyrende processer i mere end 7 år underrettede diesel herom med krav om erstatning. denne
del af erstatningskravet må derfor være fortabt på grund af passivitet.
supplerende sagsfremstilling
                                              - 3 -
den sag mellem parterne, som højesteret afsagde dom i den 6. maj 2008, er gengivet i ufr
2008, side 1826. sagen blev anlagt ved stævning af 14. september 2001. i stævningen ned-
lagde diesel påstand bl.a. om, at montex skulle anerkende, at diesel havde været berettiget til
at foranledige toldcenter københavns afgørelser af 16. august 2001 og 5. september 2001 om
suspension af frigivelsen af 7.824 diesel bukser og 1.850 stk. diesel mærkater, og at va-
rerne således ikke måtte frigives til montex, at varerne krænkede diesels varemærkeret, og at
der skulle ske tilintetgørelse af varerne.
i svarskriftet af 20. juni 2002 nedlagde montex påstand om frifindelse og selvstændig påstand
om betaling af erstatning på 100.000 kr.
i et processkrift af 9. maj 2003 påstod diesel frifindelse over for montex’ selvstændige på-
stand om erstatning på 100.000 kr. diesel anførte, at der ikke var grundlag for at imøde-
komme påstanden allerede af den grund, at der ikke var fremlagt nogen dokumentation, der
gav belæg for det påståede tab som følge af tilbageholdelse af bukserne. det var endvidere
ikke belyst, på hvilket grundlag erstatningsbeløbet var opgjort.
i et processkrift af 4. juni 2003 præciserede diesel den del af sin oprindelige anerkendelses-
påstand, der angik krænkelse af diesels varemærkeret, således at montex skulle anerkende, at
de tilbageholdte varer krænkede diesels ret til varemærket diesel, og at de tilbageholdte
bukser krænkede diesels ret til figurmærket d. diesel gentog i øvrigt sin påstand om frifin-
delse over for montex’ selvstændige påstand om betaling af erstatning på 100.000 kr.
sø- og handelsretten gav ved dom af 7. juli 2005 diesel medhold. sø- og handelsretten for-
holdt sig i præmisserne ikke til montex’ selvstændige påstand om erstatning på 100.000 kr. i
domskonklusionen anførte sø- og handelsretten endvidere ikke, at diesel blev frifundet for
montex’ selvstændige påstand.
denne erstatningssag blev anlagt den 1. juli 2009.
ved brev af 30. september 2008 rejste montex’ advokat over for diesel krav om erstatning på
i alt knap 1.282.000 euro. tabet på tilbageholdte bukser var i brevet opgjort til et beløb på
godt 177.000 euro, mens tabet ved ekstra udgifter til mærkning af bukser var opgjort til et
                                               - 4 -
beløb på godt 1.104.000 euro. montex’ advokat tilbød sagen forligt ved diesels betaling af 1
mio. euro.
parterne er enige om, at montex har fremlagt dokumentation i form af fakturaer og ordresed-
ler for, at 73 % af de tilbageholdte bukser var solgt inden tilbageholdelsen.
højesterets begrundelse og resultat
diesels afvisningspåstand
under den tidligere sag om berettigelsen af tilbageholdelsen af bukserne, hvor højesteret af-
sagde dom den 6. maj 2008 (gengivet i ufr 2008, side 1826), nedlagde montex holding ltd.
for sø- og handelsretten ud over en påstand om frifindelse en selvstændig påstand om erstat-
ning på 100.000 kr. sø- og handelsretten gav i sin dom af 7. juli 2005 diesel s.p.a. og diesel
denmark aps (under ét diesel) medhold i, at tilbageholdelsen af bukserne var berettiget, og
at diesels varemærkerettigheder var krænket. sø- og handelsretten tog ikke stilling til mon-
tex’ selvstændige påstand om erstatning. montex gentog erstatningspåstanden for højesteret,
men frafaldt påstanden den 8. april 2008, kort tid inden hovedforhandlingen i højesteret, med
bemærkning om, at montex ”agter at rejse dette krav mod indstævnte, såfremt højesteret gi-
ver appellanten medhold i dens påstand”.
diesel har gjort gældende, at montex’ påstand om erstatning på 2 mio. kr. under den nu fore-
liggende sag skal afvises, da der er tale om uberettiget udstykning af montex’ erstatningskrav.
højesteret finder, at montex var berettiget til ikke at medtage sit erstatningskrav under den
første sag om berettigelsen af tilbageholdelsen af bukserne og om varemærkekrænkelse og i
stedet rejse krav om erstatning under en senere selvstændig sag. den omstændighed, at mon-
tex under den første sag nedlagde en selvstændig påstand om erstatning på 100.000 kr., som
kort inden hovedforhandlingen for højesteret blev frafaldet med forbehold om at rejse kravet
under en selvstændig sag, indebærer efter højesterets opfattelse ikke, at montex under den nu
foreliggende sag er afskåret fra at få prøvet erstatningskravet på 2 mio. kr. højesteret tager
herefter ikke diesels påstand om afvisning til følge.
montex’ erstatningskrav
                                               - 5 -
det er ubestridt, at diesel har pådraget sig erstatningsansvar over for montex ved uberettiget
at have foranlediget tilbageholdelsen af bukserne.
montex har opgjort sit tab vedrørende de tilbageholdte bukser til et beløb på godt 1,3 mio. kr.
parterne er enige om, at montex ved fakturaer og ordresedler har dokumenteret, at 73 % af de
tilbageholdte bukser var solgt inden tilbageholdelsen. herefter og efter mel mc morrows for-
klaring lægger højesteret til grund, at de tilbageholdte bukser i alt væsentligt var solgt til pri-
ser svarende til de fremlagte fakturaer og ordresedler, inden de blev sendt til irland, og at den
resterende del af bukserne kunne være solgt til samme priser. højesteret finder på denne bag-
grund og under hensyn til de omkostninger, som montex ville have haft ved gennemførelse af
salgene, at tabet vedrørende de tilbageholdte bukser skønsmæssigt kan fastsættes til 1,2 mio.
kr.
montex har opgjort sit tab i form af meromkostninger ved påsyning af mærker på bukserne i
irland til et beløb på godt 8,2 mio. kr. højesteret lægger efter mel mc morrows forklaring til
grund, at montex efter tilbageholdelsen af bukserne i københavn besluttede, at de polske sy-
stuer ikke længere skulle sy mærker med navnet diesel på bukserne, men at mærkerne i
stedet skulle sys på i irland. formålet var at mindske risikoen for, at diesel kunne få varerne
tilbageholdt under transit på vej fra polen til irland, således som det var sket i københavn og i
tyskland. højesteret finder på denne baggrund, at montex’ omkostninger ved påsyning af
mærker på bukserne i irland var en kausal og påregnelig følge af diesels ansvarspådragende
anmodninger om tilbageholdelse af bukserne. det kan ikke lægges til grund, at montex har
tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt eller opnået nogen besparelse ved, at der ikke i polen blev
syet mærker på bukserne. der er heller ikke grundlag for at lade erstatningskravet bortfalde
som følge af passivitet. selv om det efter de foreliggende oplysninger er forbundet med nogen
usikkerhed at fastsætte det tab, som montex har lidt ved påsyning af mærker på bukserne i ir-
land, finder højesteret, at tabet skønsmæssigt kan fastsættes til ikke under 0,8 mio. kr.
højesteret finder herefter, at montex har lidt et tab på i alt 2 mio. kr. som påstået.
forældelse af erstatningskravet
spørgsmålet er herefter, om montex’ erstatningskrav er forældet. lov nr. 522 af 6. juni 2007
om forældelse af fordringer (forældelsesloven fra 2007) finder også anvendelse på tidligere
                                              - 6 -
stiftede fordringer, som ikke er forældet inden ikrafttrædelsesdagen den 1. januar 2008, jf. lo-
vens § 30, stk. 1, 1. pkt., sammenholdt med § 29, stk. 1. forældelse indtræder dog tidligst den
1. januar 2011, medmindre fordringen inden dette tidspunkt ville være forældet såvel efter
forældelsesloven som efter de hidtil gældende bestemmelser, jf. § 30, stk. 1, 2. pkt., i foræl-
delsesloven fra 2007. da montex’ påstand i denne sag er et krav om erstatning uden for kon-
trakt, var de relevante hidtil gældende regler forældelsesloven af 1908, jf. § 1, stk. 1, nr. 5, i
denne lov.
montex har i første række anført, at montex’ erstatningskrav ikke var forældet efter 1908-lo-
ven, hverken den 1. januar 2008, da forældelsesloven fra 2007 trådte i kraft, eller den 1. juli
2009, da den nu foreliggende erstatningssag blev anlagt.
i den første sag mellem parterne fastslog højesteret i sin dom af 6. maj 2008, at montex ikke
havde krænket diesels figurmærke, og at beslaglæggelsen af montex’ varer i medfør af for-
ordning 3295/94 ikke havde været berettiget. under disse omstændigheder pådrog diesel sig
erstatningsansvar over for montex ved tilbageholdelsen af varerne, hvilket diesel da heller
ikke på noget tidspunkt har bestridt, hverken under den første sag eller under den nu forelig-
gende erstatningssag.
højesteret finder, at de spørgsmål, der blev taget stilling til under den første sag, reelt angik
ansvarsgrundlaget for montex’ erstatningskrav i anledning af den uberettigede tilbageholdelse
af bukserne, således at den første sag og den nu foreliggende sag om betaling af erstatning
som udgangspunkt må anses for at udgøre en helhed. dette indebærer, at forældelsesfristen
for montex’ erstatningskrav var afbrudt den 1. januar 2008, hvor den første sag fortsat verse-
rede ved højesteret, og hvor forældelsesloven fra 2007 trådte i kraft. der var derfor ikke den
1. januar 2008 indtrådt forældelse af montex’ erstatningskrav efter reglerne i 1908-loven, jf.
denne lovs § 2, 2. pkt.
efter højesterets dom af 6. maj 2008 rejste montex’ advokat i september 2008 over for diesel
krav om erstatning på godt 1,2 mio euro med tilbud om forligsmæssig løsning ved betaling af
1 mio. euro. diesel afviste kravet i oktober 2008, og montex anlagde den 1. juli 2009 den fo-
religgende sag om betaling af erstatning på 2 mio. kr. højesteret finder, at sagen er anlagt in-
den for rimelig tid efter højesterets dom af 6. maj 2008, og at der derfor heller ikke ved
                                              - 7 -
anlæggelsen af denne sag efter reglerne i 1908-loven var indtrådt forældelse af erstatnings-
kravet.
højesteret tager herefter montex’ påstand om betaling af 2 mio. kr. med procesrente fra den 1.
juli 2009 til følge.
diesels selvstændige påstand
montex har taget bekræftende til genmæle over for diesels selvstændige påstand om betaling
af 1.361,76 euro, og højesteret tager påstanden til følge.
sagsomkostninger
sagsomkostningerne for sø- og handelsretten og højesteret er fastsat til dækning af advokat-
udgift med 200.000 kr. og retsafgift af det vundne beløb med 120.260 kr., i alt 320.260 kr.
                                     thi kendes for ret:
diesel s.p.a. og diesel denmark aps skal solidarisk til montex holding ltd. betale 2 mio.
kr. med procesrente fra den 1. juli 2009.
montex holding ltd. skal til diesel s.p.a. og diesel denmark aps betale i alt 1.361,76 euro
med procesrente fra den 10. december 2009.
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal diesel s.p.a. og diesel den-
mark aps solidarisk til montex holding ltd. betale i alt 320.260 kr.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
