                      højesterets kendelse
                        afsagt fredag den 14. december 2012
sag 299/2012
ejerforeningen rytterparken m.fl.
(advokat nicolai thorninger)
mod
tinglysningsretten
(selv)
i tidligere instanser er truffet afgørelse af tinglysningsretten den 2. februar 2012 og kendelse
af vestre landsrets 7. afdeling den 29. maj 2012.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: poul søgaard, vibeke rønne og michael rekling.
påstande
kærende, ejerforeningen rytterparken m.fl., har nedlagt påstand om, at sagen hjemvises til
realitetsbehandling ved vestre landsret.
indkærede, tinglysningsretten, har påstået stadfæstelse.
anbringender
ejerforeningen rytterparken m.fl. har navnlig anført, at kæremålet er iværksat rettidigt, idet
begrebet ”vedkommende” i tinglysningslovens § 36 skal forstås som ”kærende”. ejerforenin-
gen rytterparken m.fl. har subsidiært anført, at kæremålet bør admitteres, da det må anses for
undskyldeligt, at de kærende ikke har iværksat kære inden for kærefristen. de kærende har
henvist til, at de ikke har haft nogen mulighed for at gøre sig bekendt med tinglysningsafgø-
relsen inden for kærefristen.
                                              - 2 -
tinglysningsretten har anført, at kærefristen på 2 uger i tinglysningslovens § 36 skal regnes
fra datoen for meddelelsen om tinglysning til anmelder. kærefristen er derfor overskredet, og
det er uden betydning, hvornår de kærende har fået kendskab til tinglysningen.
højesterets begrundelse og resultat
efter tinglysningslovens § 36 regnes kærefristen på 2 uger fra ”den dag, da afgørelsen er
meddelt vedkommende”. højesteret tiltræder, at ”vedkommende” må forstås som anmelderen
af det dokument, som er begæret tinglyst. da kæreskriftet først er modtaget af tinglysnings-
retten den 2. april 2012, er kæremålet iværksat for sent.
højesteret tiltræder endvidere, at der ikke er grundlag for undtagelsesvis at tillade kære efter
kærefristens udløb.
højesteret stadfæster derfor landsrettens kendelse.
                                       thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part for landsret eller højesteret.
