                       højesterets kendelse
                        afsagt fredag den 22. november 2013
sag 109/2013
dansk inkassobrancheforening som mandatar for kgs europe aps (tidligere kgs europe
a/s) ved advokat jane frederikke land kærer sø- og handelsrettens afgørelse om erstatning
af advokatudgifter i sagen forbrugerombudsmanden mod dansk inkassobrancheforening som
mandatar for kgs europe a/s.
i tidligere instans er truffet afgørelse af sø- og handelsretten den 20. november 2012.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jytte scharling, vibeke rønne og lars hjortnæs.
påstande
kærende, dansk inkassobrancheforening som mandatar for kgs europe aps, har nedlagt
påstand om, at statskassen skal betale 168.550,83 kr. til kærende med procesrente fra den 9.
november 2011.
sø- og handelsretten har henholdt sig til afgørelsen.
sagsfremstilling
hovedforhandling i sagen forbrugerombudsmanden mod dansk inkassobrancheforening
(herefter ”brancheforeningen”) som mandatar kgs europe a/s var berammet til den 9. no-
vember 2011. under sagen var danske inkasso advokater indtrådt som biintervenient til
støtte for sagsøgte. under hovedforhandlingen traf sø- og handelsretten afgørelse om, at ho-
vedforhandlingen måtte gå om på grund af to retsmedlemmers inhabilitet.
i kendelsen af 9. november 2011 hedder det bl.a.:
                                            - 2 -
      ”i sit procedureindlæg har biintervenienten, opfordret af
      sagsøgte, inddraget advokatbranchens forhold i sagen og har
      til støtte for sagsøgte bl.a. anført, at spørgsmålet om
      forbrugerombudsmandens tilsynskompetence i nærværende sag
      må vurderes i lyset af, at forbrugerombudsmanden ikke på
      advokatområdet kan antages at have hjemmel til at påtale
      overtrædelser af god inkassoskik. denne kompetence
      tilkommer advokatnævnet, og dette synspunkt er af
      advokatmyndighederne fremført på et møde mellem advokat-
      myndighederne og forbrugerombudsmanden i 2009.
      de af biintervenienten fremførte synspunkter har ikke
      tidligere været inddraget i sagen og fremgår herunder ikke
      af sagens dokumenter.
      idet retsformanden var generalsekretær i advokatsamfundet,
      da det nævnte møde mellem forbrugerombudsmanden og
      advokatsamfundet fandt sted, og da advokatsamfundets
      repræsentant på mødet handlede under generalsekretærens
      instruks, findes der at foreligge inhabilitet for
      restformandens vedkommende og under de beskrevne omstæn-
      digheder tillige for sagkyndig dommer gitte forsberg, som
      er medlem af advokatnævnet.”
hovedforhandling blev senere gennemført med en anden sammensætning af rettens medlem-
mer, hvorefter sø- og handelsretten afsagde dom i sagen den 20. november 2012.
brancheforeningen anmodede i brev af 26. marts 2012 sø- og handelsretten om at få erstattet
de merudgifter, som brancheforeningen var blevet påført som følge af, at hovedforhandlingen
måtte gå om. merudgifterne til advokatbistand omfatter ifølge brancheforeningen 168.550,83
kr.
ved den påkærede afgørelse afslog sø- og handelsretten at give brancheforeningen erstat-
ning. i afgørelsen hedder det bl.a.:
      ”under de omstændigheder, som er anført i rettens kendelse
      af 9. november 2011 om inhabilitet, og da det af sagsøgte i
      brev af 26. marts 2012 og telefax af 14. september 2012
      anførte ikke kan føre til et andet resultat, findes
      betingelserne i retsplejelovens § 320 for at erstatte
      sagsøgtes udgifter som følge af, at sagens hovedforhandling
      måtte gå om, ikke at være opfyldt.”
                                               - 3 -
anbringender
brancheforeningen har anført, at den er berettiget til erstatning, jf. retsplejelovens § 320. det
har under sagens forberedelse for sø- og handelsretten været gjort gældende, at der i forhold
til forbrugerombudsmandens kompetence over for autoriserede inkassovirksomheder er en
parallel i forhold til advokater og dermed advokatnævnet.
under sagens forberedelse blev kgs europa aps og forbrugerombudsmanden kontaktet af
sø- og handelsretten vedrørende parternes opfattelse af retspræsident henrik rothes habilitet
i sagen. denne henvendelse skete på baggrund af et brev af 10. februar 2005 fra advokatsam-
fundet til advokat kim b. ulrich om muligheden for at opkræve administrationsomkostnin-
ger. forbrugerombudsmandens kompetence i forhold til advokater omtales ikke i brevet. på
daværende tidspunkt vidste parterne ikke, at der i maj 2009 havde været afholdt møde og væ-
ret skriftlig korrespondance mellem advokatsamfundet og forbrugerombudsmanden om den-
nes kompetence i forhold til advokater i relation til inkassoomkostningsbekendtgørelsen, og at
henrik rothe i den forbindelse havde underskrevet et brev til forbrugerombudsmanden, hvori
det blev tilkendegivet, at det falder uden for dennes kompetence efter markedsføringsloven at
iværksætte søgsmål eller udstede påbud rettet mod advokaters eventuelle overtrædelse af
denne bekendtgørelse.
brancheforeningen kunne eller burde derfor ikke forud for hovedforhandlingen have henledt
sø- og handelsrettens opmærksomhed på mulig inhabilitet hos de dommere, der deltog i ho-
vedforhandlingen den 9. november 2011.
retsgrundlag
retsplejelovens § 320, der blev indsat ved lov nr. 554 af 24. juni 2005, lyder således:
       ”retten kan beslutte, at statskassen skal erstatte
       udgifter, som en part uden egen skyld er blevet påført som
       følge af, at sagen helt eller delvis har måttet gå om eller
       ikke har kunnet behandles.”
i lovforslagets bemærkninger til § 320 hedder det bl.a.
(folketingstidende 2004-05, 2. samling, tillæg a, l 132, s.
5555):
                                               - 4 -
      ”bestemmelsen giver retten mulighed for at bestemme, at
      statskassen skal erstatte udgifter, som en part uden egen
      skyld er blevet påført som følge af, at sagen helt eller
      delvis har måttet gå om. bestemmelsen lovfæster dermed en
      praksis, der har udviklet sig, hvorefter domstolsstyrelsen
      udbetaler erstatning, eksempelvis når en sag har måttet gå
      om på grund af en dommers inhabilitet eller død.
      …
      som det vigtigste eksempel kan nævnes tilfælde, hvor
      parterne påføres merudgifter som følge af, at
      domsforhandlingen aflyses og udsættes med meget kort varsel
      på grund af en dommers pludselige sygdom eller andre
      forhold, der kan henføres til retten. bestemmelsen kan
      derimod ikke anvendes, hvis aflysningen skyldes en parts
      eller en rettergangsfuldmægtigs pludselige sygdom eller
      andre forhold, der ikke kan henføres til retten.
      det er en forudsætning, at parten er uden skyld i, at sagen
      må gå om. bestemmelsen kan således for eksempel ikke
      anvendes, hvis parten på et tidligere tidspunkt burde have
      henledt rettens opmærksomhed på en mulig inhabilitet.
      …
      bestemmelsen er fakultativ og forudsættes anvendt i
      forholdsvis begrænset omfang. hovedeksemplerne vil være de
      nævnte situationer, hvor en dommer dør eller viser sig at
      være inhabil, således at sagen må gå om, eller hvor en
      domsforhandling aflyses med meget kort varsel på grund af
      rettens forhold.”
højesterets begrundelse og resultat
efter ordlyden af og forarbejderne til retsplejelovens § 320 må der ved afgørelsen af, om
statskassen skal erstatte udgifter, som en part er blevet påført som følge af, at sagen har måttet
gå om, lægges vægt på, om parten er uden skyld heri.
efter de foreliggende oplysninger lægger højesteret til grund, at dansk inkassobrancefor-
ening ikke forud for hovedforhandlingen i november 2011 havde kendskab til forhandlingerne
i maj 2009 mellem advokatsamfundet og forbrugerombudsmanden om dennes kompetence i
forhold til advokater i relation til inkassoomkostningsbekendtgørelsen.
                                              - 5 -
under hensyn hertil finder højesteret, at statskassen skal erstatte de udgifter, som branchefor-
eningen er blevet påført ved, at sagen må gå om.
højesteret finder, at erstatningen passende kan fastsættes til 50.000 kr. højesteret har herved
taget hensyn til sagens værdi og til på den ene side, at hovedforhandlingen i november 2011
blev afbrudt, og til på den anden side, at hovedforhandlingen efterfølgende blev gennemført
med formodet reduceret tidsforbrug til følge.
højesteret finder ikke, at der er grundlag for at give brancheforeningen medhold i påstanden
om forrentning af beløbet fra den 9. november 2011. beløbet forrentes derfor efter rentelo-
vens § 8 a fra udløbet af fuldbyrdelsesfristen for denne højesteretskendelse.
                                       thi bestemmes:
sø- og handelsrettens kendelse ændres, således at statskassen skal betale 50.000 kr. til kæ-
rende, dansk inkassobrancheforening som mandatar for kgs europe aps (tidligere kgs
europe a/s). beløbet skal betales inden 14 dage efter denne højesteretskendelses afsigelse og
forrentes efter rentelovens § 8 a.
kæreafgiften på 750 kr. tilbagebetales til kærende.
