                       højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 6. oktober 2015
sag 56/2015
advokat a kærer østre landsrets kendelse om rejseforbehold i sagen:
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat a)
i tidligere instans er afsagt kendelse af retten i odense den 11. december 2014 og af østre
landsrets 15. afdeling den 5. januar 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, jens peter christensen og michael
rekling.
påstande
kærende, advokat a, har nedlagt påstand om ophævelse af østre landsrets kendelse om rej-
seforbehold.
indkærede, anklagemyndigheden, har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
t blev i en straffesag anlagt ved retten i sønderborg tiltalt for bedrageri efter straffelovens §
289 a for at have oplyst i sin ledighedserklæring til a-kassen, at han var ledig fra den 3. januar
2013, selv om han havde lønnet arbejde. oplysningen førte ifølge tiltalen til, at t uretmæssigt
fik udbetalt ydelser fra a-kassen, i alt 50.437 kr. før skat.
                                               - 2 -
den 1. maj 2013 flyttede t til sønderborg.
den 3. februar 2014 blev t afhørt af syd- og sønderjyllands politi. han oplyste i den forbin-
delse, at han i tilfælde af en eventuel retssag ønskede at få beskikket en advokat, men at han
ikke havde bestemte ønsker til, hvem det skulle være.
den 17. juni 2014 blev advokat a, der har kontor i sønderborg, beskikket som forsvarer for
t. beskikkelsen blev gjort betinget af, at advokat a frafaldt krav mod statskassen om godtgø-
relse for rejsetid og rejseudgifter.
den 20. oktober 2014 fremsendte syd- og sønderjyllands politi anklageskrift til retten i søn-
derborg.
den 3. november 2014 oversendte syd- og sønderjyllands politi sagen til fyns politi, da ts
indberetninger til a-kassen var sket fra hans tidligere bopæl i odense. sagen skulle derfor
gennemføres ved retten i odense. fyns politi indbragte herefter sagen for retten i odense.
den 19. november 2014 modtog t og advokat a oplysning fra retten i odense om, at der var
berammet hovedforhandling i sagen den 22. januar 2015. samtidig meddelte retten, at beskik-
kelsen fortsat var med rejseforbehold.
ved mail af 24. november 2014 anmodede advokat a retten i odense om at ophæve rejsefor-
beholdet.
retten i odense afviste ved kendelse af 11. december 2014 advokat as anmodning. i kendel-
sen hedder det bl.a.:
       ”kendelse
       t, der har bopæl i nordborg, er ved anklageskrift af 14. november 2014 tiltalt for be-
       drageri efter straffelovens § 289a overfor sin a-kasse for et beløb på 36.097 kr. til ho-
       vedforhandlingen er afsat 2 timer. efter anmodning blev advokat a beskikket som for-
       svarer for t. beskikkelsen blevet betinget af, at advokaten frafaldt krav mod statskassen
       om godtgørelse for rejsetid og transportudgifter.
                                               - 3 -
      advokat a har anmodet om, at rejseforbeholdet ophæves under henvisning til, at sagen
      har været behandlet ved syd- og sønderjyllands politi, og at han havde været forsvarer
      for t siden sagens ”opstart”.
      advokat a har angivet, at han har kontor x-vej i sønderborg. herfra og til retten er der
      ifølge krak.dk en rejsetid hver vej på 1 time og 40 minutter samt en afstand på 165 ki-
      lometer. det vil medføre rejseomkostninger på 4.036 kr.
      rettens bemærkninger
      under hensyn til sagens ukomplicerede karakter og til, at merudgiften ved at beskikke
      advokat a uden rejseforbehold ikke kan anses for relativ beskeden, findes der ikke at
      foreligge omstændigheder, der kan begrunde, at rejseforbeholdet ophæves.”
der er enighed om, at t rettelig har bopæl i nordborg og ikke i sønderborg.
advokat a kærede kendelsen til østre landsret. ved kendelse af 5. januar 2015 stadfæstede
landsretten kendelsen med henvisning til de af retten i odense anførte grunde.
i forbindelse med hovedforhandlingen i straffesagen den 22. januar 2015 mødte et af vidnerne
ikke. det fremgår af retsbogen, at anklageren over for retten oplyste, at der var sket en fejl i
forbindelse med indkaldelsen af vidnet. anklageren begærede derfor hovedforhandlingen ud-
sat. advokat a protesterede herimod. retten tog anklagerens anmodning til følge, og sagen
blev udsat til den 30. januar 2015.
ved dom afsagt den 30. januar 2015 blev t fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens §
289 a og idømt 60 dages betinget fængsel.
ved retsbog af samme dag blev advokat a tilkendt et salær på 9.000 kr. ekskl. moms. af rets-
bogen fremgår bl.a.:
      ”retten fastsatte salær på 9.000 kr. med tillæg af moms til den beskikkede forsvarer,
      advokat a. salæret betales af domfældte for så vidt angår 5.000 kr., hvorimod 4.000 kr.
      af salæret betales af statskassen som følge af en fejl fra anklagemyndigheden, der har
      ført til et ekstra retsmøde.
      retten har besluttet ikke at ændre på det tagne rejseforbehold i forhold til advokat a.
      retten finder ikke, at der foreligger sådanne ændrede forhold, at det kan føre til en an-
                                              - 4 -
       den vurdering end den, som retten tidligere har truffet, og som er tiltrådt af østre lands-
       ret.”
advokat a kærede salærafgørelsen til østre landsret, som den 16. februar 2015 stadfæstede
kendelsen med henvisning til de af retten i odense anførte grunde.
anbringender
advokat a har anført bl.a., at sagen fra juni 2014 til november 2014 blev behandlet af syd-
og sønderjyllands politi. anklageskrift blev også oprindeligt indgivet til retten i sønderborg.
t valgte derfor i god tro en forsvarer fra sønderborg. han har siden været på sagen, haft mø-
der med t og bl.a. udfærdiget en bevisbegæring med henblik på udredning af sagens ikke
ukomplicerede faktum.
der gør sig efter praksis særlige forhold gældende, når tiltalte har bopæl eller ophold andet-
steds end den by, hvor hovedforhandlingen finder sted. t har desuden bopæl i sønderborg,
hvor hans kontor er beliggende. begge disse forhold taler også for, at rejseforbeholdet bør
ophæves.
retten i odense har opgjort rejsetiden mellem sønderborg og odense til 1 time og 40 minut-
ter, hvilket er korrekt, men afstanden, som er opgjort til 165 kilometer, er forkert. den natur-
lige rejsevej er overfarten mellem fynshav og bøjden, hvorefter afstanden er 84 kilometer.
byretten og landsrettens afgørelse er truffet på baggrund af de regler, der er vedtaget af lands-
retterne på plenarmøder, og som i praksis følges slavisk. dette er i strid mod forbuddet mod at
sætte skøn under regel.
anklagemyndigheden har anført bl.a., at oplysningerne om sagens art og størrelsen af rejse-
omkostningerne taler afgørende imod, at rejseforbeholdet ophæves.
der er tale om en helt ukompliceret sag om overtrædelse af straffelovens § 289 a i forbindelse
med uberettiget udbetaling af dagpenge. hovedforhandlingen varede samlet ca. 2 ½ time.
vælger man færgeoverfarten mellem fynshav og bøjden er køretiden ca. 57 minutter og af-
standen ca. 61 km. hertil kommer en færgeoverfart på ca. 50 min. rejseudgifterne beregnet
                                               - 5 -
på baggrund af denne rute ville med udgangspunkt i landsretspræsidenternes vejledende sa-
lærtakster udgøre ca. 3.850 kr. (rejsetimer svarende til 3 timer og 40 minutter til 850 kr. pr.
time og 122 kilometer til 3,70 kr. pr. kilometer samt færgebillet til 350 kr.). advokat a fik
udmålt et salær på 9.000 kr. selv ved valg af denne rute ligger merudgiften i forhold til salæ-
ret klart udenfor, hvad der kan anses for relativt beskedent.
det forhold, at t har bopæl eller ophold andetsteds end den by, hvor hovedforhandlingen skal
finde sted, er et blandt flere momenter, der indgår i vurderingen af, om beskikkelse skal ske
uden rejseforbehold. også det forhold, at advokat a og t begge er fra sønderborg, kan indgå i
vurderingen, men er ikke i sig selv nok til, at rejseforbeholdet bør ophæves.
at sagen oprindeligt blev efterforsket ved syd- og sønderjyllands politi fører heller ikke til, at
rejseforbeholdet skal ophæves. det følger af retsplejelovens § 696, at hovedforhandling i
straffesager som udgangspunkt skal foregå ved den ret, i hvis retskreds handlingen er begået,
hvilket advokat a må anses for at have været bekendt med.
by- og landsrettens kendelse er truffet ud fra en helt konkret vurdering af de i sagen forelig-
gende omstændigheder og er ikke i strid med forbuddet mod at sætte skønnet under en regel.
højesterets begrundelse og resultat
efter retsplejelovens § 741, stk. 1, jf. § 334, stk. 3, kan retten efter et skøn i hvert enkelt til-
fælde stille som betingelse, at merudgifter som følge af, at en bestemt advokat ønskes beskik-
ket, ikke skal betales af statskassen (rejseforbehold). ved afgørelsen af spørgsmålet er det
ifølge forarbejderne til § 334, stk. 3, afgørende, om der er en rimelig begrundet interesse i, at
den pågældende advokat giver møde uden for sit hjemsted. der bør herved bl.a. tages hensyn
til sagens art og størrelsen af merudgifterne i forbindelse hermed.
på gerningstidspunktet boede t i odense. han flyttede til sønderborg den 1. maj 2013. straf-
fesagen burde derfor have været anlagt ved retten i odense, jf. retsplejelovens § 696, men
blev ved en fejl anlagt ved retten i sønderborg.
den 17. juni 2014 blev advokat a, der har kontor i sønderborg, beskikket som forsvarer for t
med rejseforbehold. advokat a havde ikke tidligere repræsenteret t, og det må formodes, at
                                               - 6 -
valget og beskikkelsen af advokat a skete ud fra den forudsætning, at han på tidspunktet for
beskikkelsen måtte anses som en indenbys advokat, der ikke skulle møde uden for sit hjem-
sted.
fem måneder senere, den 19. november 2014, fik t og advokat a besked om, at hovedfor-
handling var berammet ved retten i odense to måneder senere, den 22. januar 2015. retten
oplyste samtidig, at beskikkelsen af advokat a fortsat var med rejseforbehold. på dette tids-
punkt havde advokat a efter det oplyste haft et vist arbejde med sagen, herunder gennemgået
sagens akter, haft et møde med t og udfærdiget en bevisbegæring.
uanset, at den foreliggende sag er en omfangsmæssigt begrænset og ukompliceret sag om
bedrageri, finder højesteret, at rejseforbeholdet under disse omstændigheder burde have været
ophævet i forbindelse med, at sagen blev overgivet til retten i odense.
efter advokat as oplysninger lægger højesteret til grund, at han har benyttet færgeoverfarten
mellem fynshav og bøjden med en køretid på ca. 57 minutter, en afstand på ca. 61 kilometer
og en færgeoverfart på ca. 50 minutter. merudgifterne i forbindelse med advokat as delta-
gelse i to retsmøder i odense kan ifølge landsretspræsidenternes vejledende takster herefter
opgøres til 7.666,20 kr. (rejsetid pr. retsmøde på 3 timer og 34 minutter til mindst 850 kr. pr.
time, 122 kilometer til 3,70 kr. pr. kilometer samt færgebillet til 350 kr.).
da merudgiften skyldes, at sagen fejlagtigt oprindeligt blev anlagt ved retten i sønderborg,
og at hovedforhandlingen – efter at sagen var indbragt for retten i odense – måtte omberam-
mes som følge af en fejl fra anklagemyndighedens side i forbindelse med indkaldelse af et
vidne, finder højesteret, at statskassen skal betale merudgiften.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse ændres, således at den beskikkede forsvarer, advokat a, tillægges
yderligere 6.063,40 kr. + moms i salær for rejsetid og 902,80 kr. + moms i kørselsgodtgørelse.
udgiften til færgebilletter på 700 kr. refunderes efter regning. udgifterne afholdes endeligt af
statskassen.
