dom
afsagt den 14. maj 2013 i sag nr. bs 5-699/2012:
a
mod
patientskadeankenævnet
finsensvej 15
2000 frederiksberg
sagens problemstilling
denne sag handler om, hvorvidt en person i forbindelse med en anerkendte patientskade er
berettiget til erstatning for erhvervsevnetab.
parternes påstande
a har i første række nedlagt påstand om, at patientskadeankenævnet skal anerkende, at han
har lidt et erhvervsevnetab. i anden række har han nedlagt påstand om, at sagen hjemvises til
behandling ved patientskadeankenævnet på ny for at tage stilling til, hvorvidt a har lidt et
erhvervsevnetab, der er på 15 % eller derover.
patientskadeankenævnet har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218 a, stk. 2.
a er født den … 1946.
a fik et efterlønsbevis i 2006, der gav ham ret til at gå på efterløn fra den [dato] 2006.
a blev den 24. juli 2009 påført en skade i forbindelse med en kikkertundersøgelse. erstat-
ningsansvaret blev anerkendt af patientforsikringen.
den 20. april 2010 fremsendte a et erhvervsevnetabsskema til patientforsikringen. i skemaet
skriver han blandt andet, at han havde regnet med at kunne fortsætte på arbejdet indtil 65 år,
men at han – efter sygdommen – var blevet tvunget til at gå på efterløn.
den 14. april 2011 fik a besked om, at han pr. 13. april 2011 var berettiget til efterløn.
patientforsikringen fremsendte den 29. september 2011 en endelig erstatningsopgørelse til a.
erstatningen blev opgjort til 431.802 kr. for tabt arbejdsfortjeneste beregnet fra skadetids-
punktet og frem til den [dato] 2011, hvor a ville fylde 65 år.
patientforsikringen afviste at tilkende erstatning for erhvervsevnetab. a klagede over dette
spørgsmål til patientskadeankenævnet.
den 9. maj 2012 traf patientskadeankenævnet afgørelse i sagen. patientskadeankenævnet
valgte i sin afgørelse at tiltræde patientforsikringens afgørelse af 29. september 2011 med
denne begrundelse:
                                                 - 2 -
       ”patientskadeankenævnet skal indledningsvist bemærke, at der alene er klaget over pa-
       tientforsikringens afgørelse af for så vidt angår spørgsmålet om afslag på erstatning for
       tab af erhvervsevne, hvorfor nævnet i det følgende alene behandler denne erstatnings-
       post.
       nævnet kan tiltræde, at a ikke ved patientskaden er påført et erhvervsevnetab på 15 %
       eller derover, jf. erstatningsansvarslovens §§ 5 – 7.
       efter erstatningsansvarsloven ydes erstatning for tab af erhvervsevne som en økonomisk
       kompensation for den varige indtægtsnedgang der skyldes skaden. vurderingen af er-
       hvervsevnetabet skal som udgangspunkt ske ved en sammenligning mellem det formo-
       dede erhvervsmæssige forløb uden skaden og en prognose for den erhvervsmæssige si-
       tuation med skaden.
       det er nævnets vurdering, at a ikke med overvejende sandsynlighed ville have fortsat
       på arbejdsmarkedet, efter at han den [dato] 2011 fyldte 65 år, og at han således plan-
       lagde at gå på pension som 65 – årig, selv hvis han ikke var påført en patientskade.
       nævnet har ved vurderingen lagt vægt på, at det fremgår af erhvervsevnetabsskemaet
       udfyldt af a den 30. april 2010, at han havde regnet med at fortsætte i sit arbejde indtil
       han fyldte 65 år.
       nævnet finder på den baggrund ikke, at as livsforløb i økonomisk henseende ville have
       været anderledes, end hvis patientskaden ikke var sket.
       et mindretal udtaler:
       a var på skadestidspunktet 62 år og ansat i uopsagt stilling som lagerarbejder hos x a/s.
       det kan efter mindretallets opfattelse ikke lægges til grund, at a på skadestidspunktet
       havde taget endelig stilling til, om han ville gå på pension, når han fyldte 65 år. min-
       dretallet finder derfor, at patientforsikringens afgørelse om, at a ikke er berettiget til
       erhvervsevnetabserstatning må ophæves, og at sagen hjemvises til patientforsikringen
       til en fornyet afgørelse.
       med disse bemærkninger kan patientankenævnet tiltræde resultatet og begrundelsen i
       patientforsikringens afgørelse af 29. september 2011.”
denne sag er anlagt af a den 24. juli 2012.
forklaringer
a har forklaret, at han er uddannet elektriker. han har siden 1973 arbejdet hos x a/s, der er
et el-forsyningsselskab. der er omkring 50 ansatte. han var ansat som lagerassistent. de sid-
ste 14 år havde han ansvaret for lageret, der havde mellem1.200 og 1.500 forskellige effekter.
i 2006 fik han sit efterlønsbevis. han havde ikke nogen plan om at gå på efterløn. han husker,
at han som 50 – årig sagde, at når han blev 60 år, så ville han gå af. da han nærmede sig de 60
år, ændrede han sine planer. på samme måde kan han også have sagt, at han ville være pensi-
onist som 65 årig. hans planer ændrede sig imidlertid hele tiden, når tidspunktet nærmede sig.
                                                - 3 -
han ville i dag gerne have arbejdet, da han altid har oplevet sit arbejde som spændende. da
han blev undersøgt i 2009 og fik sine skader, havde han ikke gjort sig nogle overvejelser om,
at han ville slutte på arbejdsmarkedet.
det er hans ægtefælle, der udfyldte erhvervsevnetabskemaet. han skrev det bare under, da
han havde det for dårligt til at kunne udfylde det selv. der var ikke på det tidspunkt nogen
definitiv stillingtagen til spørgsmålet om efterløn. i april 2010 have han det meget fysisk dår-
ligt, og ville derfor gå af så hurtigst som muligt. han havde ikke taget stilling til, om han, hvis
han havde været rask ville være blevet på arbejde, som det var sket tidligere.
som det går i dag på hans tidligere arbejdsplads, hvor der er kommet en ny direktør og der er
et større antal forbrugere, kunne han godt tænkte sig at gå på arbejde. det ville have været
meget spændende. han tror, at hans arbejdsgiver gerne ville have beholdt ham, da de holdt
længe på ham. der er ansat flere personer på lageret efter ham. da han stadig var på lageret,
arbejdede de på, at de skulle systematisere lageret noget mere, blandt andet ved brug af streg-
koder. de planer er ikke gennemført endnu.
der er i dag to eller tre af hans tidligere kolleger, der stadig går på arbejde, selvom de er over
65 år og har nået pensionsalderen. en af dem har overtaget hans funktioner på lageret. den
anden kollega kører ude i marken og piller ledninger ned.
parternes synspunkter
a har til støtte for sin påstand gjort gældende, at der er grundlag for at tilsidesætte patientska-
deankenævnets afgørelse af 9. maj 2012.
a har grundet patientskaden pådraget sig et erhvervsevnetab. der er ved erstatningsansvarslo-
vens § 9 gjort udtømmende op med enhver form for aldersreduktion i erstatningen.
a havde ikke på skadestidspunktet taget endelig stilling til spørgsmålet om pension ved det
fyldte 65. år.
patientskadeankenævnet har til støtte for sin påstand blandt andet gjort gældende, at der ikke
er grundlag for at tilsidesætte nævnets afgørelse af 9. maj 2012, hvorfor a ikke har krav på erstat-
ning for erhvervsevnetab.
det kræver et sikkert grundlag for at tilsidesætte patientskadeankenævnets afgørelse. det gø-
res overordnet gældende, at a skal føre bevis for, at der er grundlag for at tilsidesætte afgørel-
sen, hvilket han ikke har bevist.
erstatning og godtgørelse efter kel skal fastsættes efter reglerne i erstatningsansvarsloven,
jf. kel § 24, stk. 1. i medfør af erstatningsansvarslovens § 5, stk. 3, ydes der ikke erstatning
for erhvervsevnetab, hvis der ikke ved skaden er påført skadelidte et erhvervsevnetab på 15 %
eller derover.
det gøres gældende, at nævnet med rette har fundet, at a ikke har lidt et erhvervsevnetab, jf.
erstatningsansvarslovens §§ 5-7.
patientskadeankenævnet har i den forbindelse med rette lagt vægt på, at a ikke med overve-
jende sandsynlighed, jf. kel § 20, stk. 1, ville være fortsat på arbejdsmarkedet, efter at han
                                                - 4 -
den [dato] 2011 fyldte 65 år, idet han havde planlagt at gå på pension som 65-årig, selvom
patientskaden ikke var indtrådt. det er – ved det af a selv anførte i erhvervsevnetabsskemaet
af 30. april 2010 – tilstrækkeligt dokumenteret, at a forud for patientskaden havde planlagt at
gå på pension som 65-årig.
patientskadeankenævnet har bestridt, at a som følge af patientskaden er blevet påført en ned-
sættelse af erhvervsevnen. som det fremgår ovenfor, har patientskadeankenævnet ved sin
afgørelse ikke taget stilling til, i hvilket omfang as arbejdsevne måtte være nedsat som følge
af fysiske og/eller psykiske gener forårsaget af patientskaden. nævnet har derimod med
ovennævnte begrundelse fundet, at a ikke har lidt et erhvervsevnetab.
rettens begrundelse og afgørelse
a er påført en patientskade, som giver ham krav på erstatning for tab af erhvervsevne, hvis
betingelserne efter erstatningsansvarsloven er opfyldt.
efter erstatningsansvarslovens § 5, stk. 1, udløses krav på erstatning for erhvervsevnetab af en
”varig nedsættelse af skadelidtes evne til at skaffe sig indtægt ved arbejde,…”. det fremgår
blandt andet af forarbejderne til bestemmelsen, at der skal opstilles en prognose for, hvorledes
skadelidtes livsforløb ville have været i økonomisk henseende uden den skete forringelse i
erhvervsevnen. bedømmelsen heraf skal være individuel. det fremgår også, at man skal
sammenligne den normale indtægt frem til den forventede pensionsalder henholdsvis med og
uden skade.
patientskadeankenævnet har - på baggrund af as egne oplysninger i erhvervsevnetabsskemaet
af 30. april 2010 – lagt til grund, at a ville gå på pension, når han fyldte 65 år den [dato]
2011.
overfor denne oplysning, har a ikke alene ved sin egen forklaring i retten bevist, at han efter
sit fyldte 65 år ville have haft en varig tilknytning til arbejdsmarkedet, hvis patientskaden ikke
var indtrådt. allerede af den grunde er der derfor ikke grundlag for at tilsidesætte patientska-
deankenævnets afgørelse om, at der ikke kan ydes erstatning for tab af erhvervsevne, jf. er-
statningsansvarslovens § 5, stk. 1.
efter det anførte tager retten patientskadeankenævnets påstand om frifindelse til følge.
da a er den tabende part, skal han erstatte modparten de udgifter, der har været forbundet
med retssagen, jf. retsplejelovens § 312, stk. 1.
sagsomkostningerne fastsættes til 62.500 kr. der dækker udgiften til advokatbistand inkl.
moms.
retten har ved fastsættelse af rimelige udgifter til advokatbistand lagt vægt på sagens karak-
ter, varighed og økonomiske værdi.
thi kendes for ret:
patientskadeankenævnet frifindes.
a skal betale 62.500 kr. i sagsomkostninger til patientskadeankenævnet.
                                           - 5 -
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8a.
beløbet betales inden 14 dage.
