                             højesterets dom
                        afsagt fredag den 2. september 2011
sag 154/2009
(1. afdeling)
a
(advokat birthe valentin)
mod
if skadeforsikring
(advokat anne mette seest)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 5. afdeling den 20. maj 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: asbjørn jensen, poul søgaard, jytte scharling,
jens peter christensen og oliver talevski.
påstande
appellanten, a, har nedlagt påstand om, at indstævnte, if skadeforsikring, yderligere skal
betale 1.083.476,10 kr. med rente af 840.000 kr. fra den 3. februar 2000 i henhold til dagæl-
dende erstatningsansvarslovs § 16 og med procesrente af 243.476,10 kr. fra den 5. januar
2005.
a har nedlagt subsidiær påstand om, at if skadeforsikring yderligere skal betale 910.676,10
kr. med rente af 840.000 kr. fra den 3. februar 2000 i henhold til dagældende erstatningsan-
svarslovs § 16 og med procesrente af 70.676,10 kr. fra den 5. januar 2005.
if skadeforsikring har påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af 35.372,42 kr.
med procesrente fra den 5. januar 2005, mere subsidiært frifindelse mod betaling af
243.476,10 kr. med procesrente fra den 5. januar 2005.
                                               - 2 -
opgørelsen af påstandene m.v.
as påstande angår erstatning for tabt arbejdsfortjeneste opgjort til principalt 243.476,10 kr.,
subsidiært 70.676,10 kr., og erstatning for tab af erhvervsevne opgjort til 840.000 kr.
i as påstande er den månedsløn, som ligger til grund for beregningen af tabt arbejdsfortjene-
ste, skønsmæssigt fastsat til principalt 37.500 kr., subsidiært 30.300 kr. ved opgørelsen er lagt
til grund, at stationærtidspunktet er den 1. februar 2002.
den årsløn, som danner grundlag for beregning af erstatning for tab af erhvervsevne, er i as
påstande skønsmæssigt fastsat til 450.000 kr.
if skadeforsikrings subsidiære påstand er baseret på, at månedslønnen ved beregning af er-
statning for tabt arbejdsfortjeneste skønsmæssigt fastsættes til 37.500 kr. som påstået af a,
men at stationærtidspunktet i overensstemmelse med landsrettens dom er den 23. maj 2001.
if skadeforsikrings mere subsidiære påstand svarer til as principale påstand vedrørende er-
statning for tabt arbejdsfortjeneste.
tvisten for højesteret angår herefter, hvornår stationærtidspunktet er indtrådt, hvilken må-
nedsløn der skal lægges til grund for beregningen af erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, og
hvilken årsløn der skal lægges til grund for beregningen af erstatning for tab af erhvervsevne.
det er oplyst, at if skadeforsikring har opfyldt landsrettens dom.
anbringender
a har gjort gældende, at arbejdsskadestyrelsens vejledende udtalelse skal lægges til grund
ved vurderingen af årsagssammenhængen mellem færdselsuheldet og hans lidelser.
a har endvidere gjort gældende, at der på baggrund af de lægelige oplysninger er tilvejebragt
et sikkert grundlag for at tilsidesætte arbejdsskadestyrelsens vurdering af stationærtidspunk-
tet og fastsætte dette til den 1. februar 2002.
                                              - 3 -
den månedsløn, som danner grundlag for beregning af erstatning for tabt arbejdsfortjeneste,
bør efter de foreliggende oplysninger skønsmæssigt fastsættes til 37.500 kr. der er i hvert fald
ikke grundlag for at fastsætte månedslønnen til mindre end 30.300 kr., svarende til det, som if
skadeforsikring har taget udgangspunkt i ved udbetaling af erstatning for tabt arbejdsfortjene-
ste inden sagens anlæg.
a har endelig gjort gældende, at årslønnen ved beregningen af erstatning for tab af erhvervs-
evne efter de foreliggende oplysninger skønsmæssigt bør fastsættes til 450.000 kr., jf. dagæl-
dende erstatningsansvarslovs § 7, stk. 2.
if skadeforsikring har gjort gældende, at det efter retslægerådets erklæring må lægges til
grund, at kun generne vedrørende knæet er en følge af ulykken. der er allerede som følge
heraf ikke grundlag for at tilsidesætte arbejdsskadestyrelsens vurdering, hvorefter stationær-
tidspunktet indtrådte den 23. maj 2001. selv om højesteret måtte nå frem til, at andre gener
end dem, som relaterer sig til knæet, er en følge af ulykken, er der heller ikke grundlag for at
tilsidesætte arbejdsskadestyrelsens vurdering af stationærtidspunktet.
if skadeforsikring har endvidere gjort gældende, at det ikke er dokumenteret, at as lønind-
tægt i 2000-2001 ville have været højere, end den var i 1999. den månedsløn, som skal læg-
ges til grund for beregningen af erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, må herefter fastsættes til
22.916 kr., således at a ikke har krav på yderligere erstatning for tabt arbejdsfortjeneste.
if skadeforsikring har endelig gjort gældende, at der ikke er grundlag for at forhøje den års-
løn, som selskabet har lagt til grund ved udbetaling af erstatning for tab af erhvervsevne,
nemlig 275.000 kr. årslønnen må fastsættes skønsmæssigt, da a først blev ansat hos x a/s
den 3. maj 1999 og således ikke har været ansat dér i en periode på 12 måneder.
supplerende sagsfremstilling
i en erklæring af 12. september 2000 fra x a/s er det anført, at a ”ville have oppebåret en
ugeløn ved normal 37 timer på kr. 6.600,00.” hertil skulle lægges sociale tillæg ”så som 3,5
% sh-betaling og 12,5 % feriepenge m.m.”
                                               - 4 -
i fysioterapi/statusrapport af 10. januar 2002 ved fysioterapeut anne dohmann, ptu, hedder
det yderligere bl.a.:
       ”slutstatus:
       pt. er aktuelt inde i et godt genoptræningsforløb her og eksternt og oplever fortsat bed-
       ring af funktionsniveau og aftagende smerteniveau, og han bør derfor fortsætte denne
       intensive træning et stykke tid endnu. pt. er således endnu ikke i en stationær tilstand.
       …”
i en statusrapport af 14. januar 2002 fra ptu til jægerspris kommune har afdelingslæge kir-
sten lyngberg, speciallæge i intern medicin og reumatologi, anført bl.a.:
       ”…
       den 22.08.01 påbegyndtes fysioterapi og patientens mange områders lokalisationer har
       medført vi slet ikke er færdige med behandlingen. han har et meget svingende blodtryk
       og egen læge har behandlet herfor. han har derfor heller ikke kunnet træne voldsomt.
       han har bl.a. lidt af svimmelhed. hans tilstand er bedret, således at han nu har afgrænset
       smerteområder, som er ve. knæ, ve. hofte, og skulder.
       …
       da tilstanden er ret kompliceret forventes det i hvert fald ½ år før vi kan tage stilling til
       eventuel arbejdsevne.
       vedr. at genoptage arbejdet som tømrer: kan der ikke tages stilling før han er færdig-
       trænet, blot må anføres at hans knæ på ve. side lider af en ledbåndsskade, der ikke synes
       at kunne re-opereres.
       …”
i erklæringen af 12. november 2005 fra overlæge, speciallæge i neurologi lene rosendahl
hedder det yderligere bl.a.:
       ”gennemgår efter ulykken den 23.11.00 stabiliserende operation i venstre knæ med re-
       konstruktion af bagerste korsbånd. har dog efter operationen og på trods af genoptræ-
       ning vedvarende problemer med løshed af knæet, smerter og haltende gang. må derfor
       fortsat anvende skinne. endvidere tilkommer der i efter forløbet smerter i venstre hofte
       og svind af muskulaturen på venstre lårmuskel. langvarigt træningsforløb i ptu’s fysi-
       urgiske ambulatorium, hvor han efter forundersøgelse den 13.06.01 påbegynder træning
       og fysiurgisk behandling august 2001, 2 gange pr. uge af 3 timers varighed. ptu-be-
       handlingen afsluttes på grund af manglende effekt i februar 2002. i samme periode går
       skadelidte derudover til fysioterapi hos fysioterapeut john verner … fra november 2001
       … 1 gang ugentligt igennem 6 måneder med afsluttende behandling maj 2002, på grund
       af manglende effekt. fortsætter behandlingerne i 6 måneder hos fysioterapeut sülsbrück
       på grund af ryg/skulderproblematik. behandlingerne afsluttes november 2002 på grund
       af manglende effekt.
       …”
                                                - 5 -
det er oplyst, at det er den samme lægekonsulent hos arbejdsskadestyrelsen, som i august
2003 i det interne lægeark foreslog, at stationærtidspunktet fastsættes til afslutningen af be-
handlingen hos ptu i februar 2002, og som den 1. september 2003 anførte i det interne læ-
geark, at stationærtidspunktet efter hans skøn indtrådte 6 måneder efter knæoperationen i no-
vember 2000.
det fremgår af arbejdsskadestyrelsens udtalelse af 29. oktober 2003, at as lønindkomst
ifølge årsopgørelserne udgjorde 101.497 kr. i 1996, 282.349 kr. i 1997, 257.235 kr. i 1998 og
247.852 kr. i 1999. i dagpenge modtog han 86.087 kr. i 1996, 11.011 kr. i 1997, 25.327 kr. i
1998 og 21.465 kr. i 1999.
i en erklæring af 7. september 2009 har b udtalt, at han har arbejdet sammen med a hos y i
1986 og hos y/x i 1992. han har siden 2000 været ansat i æ.
af en række årsopgørelser vedrørende b fremgår bl.a., at hans lønindkomst udgjorde 393.897
kr. i 2002, 418.639 kr. i 2003, 393.208 kr. i 2004, 385.385 kr. i 2005, 490.724 kr. i 2006,
513.388 kr. i 2007, 466.643 kr. i 2008 og 416.677 kr. i 2009.
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af a, c og d.
a har forklaret bl.a., at han mødte d i november 1994. hun flyttede fra esbjerg til aabenraa
til et hus, som han havde renoveret. han tiltrådte en stilling som tømrer i x a/s efter, at ø
a/s var gået konkurs. det kan godt passe, at han har arbejdet i ø a/s i perioden fra 1996 til
1999.
i perioden fra 1996 til 1999 arbejdede han en del sort. han har blandt andet renoveret et
sommerhus, og han vil tro, at han for det projekt alene modtog omkring 50.000 kr. for 1½
måneds arbejde. han har også deltaget i renoveringen af et større hus i rungsted. det var et
stort projekt, der strakte sig over et år, hvor han arbejdede om aftenen og i weekenden. han
var vant til at arbejde mindst 60 til 80 timer om ugen. d og han købte et sommerhus i 1996.
sommerhuset var i dårlig stand, og han ombyggede det, så huset kom til at fremstå som nyt.
arbejdet med sommerhuset var stort set færdigt, da han kom til skade.
                                                - 6 -
hans indkomst varierede meget og var meget uforudsigelig. i nogle perioder tjente han rigtig
mange penge, herunder i januar 2000, hvor han arbejdede på et stort projekt, hvor akkordløn-
nen var uforholdsmæssig høj. i andre perioder var indkomsten lavere. hans indkomst hos x
a/s var ikke så høj, da selskabet havde økonomiske problemer og var ved at gå konkurs. han
valgte at affinde sig med den lavere løn, da han havde en forventning om en fremtidig højere
indtjening hos selskabet, når økonomien bedredes.
c har forklaret bl.a., at han har haft med byggeri at gøre hele sit liv. han er uddannet tømrer
og har efterfølgende desuden læst økonomi. i 1984 tiltrådte han som byggeleder i å & søn. i
1986 startede han som projektleder og byggeleder i y. hans arbejde som byggeleder bestod i
indkøb til og koordinering af byggeopgaver. a var netop vendt tilbage til danmark fra et ar-
bejdsophold på færøerne. det var y, der stillede folk til rådighed for projekterne, men han
bestemte suverænt, hvem han ville have på projekterne. det var som byggeleder vigtigt for
ham, at han havde de rigtige folk tilknyttet projekterne. a var dygtig til sit arbejde og meget
arbejdsom. han arbejdede i perioden fra 1991 til 1992 på et projekt i gibraltar, hvor også a
var med. han udvalgte specifikt a til at tage med til gibraltar, idet han vidste, at a kunne
arbejde hårdt. det var en opgave, som var forbundet med en usædvanlig høj indtjening, og a
tjente derfor mange penge i den periode. han husker ikke lønnen, men den var høj – måske
400.000 kr. netto for et halvt års arbejde.
han tog hjem fra gibraltar i slutningen af 1992 i forbindelse med, at y var gået konkurs. i
perioden mellem 1992 og 1995 arbejdede han for æ a/s. a tiltrådte i æ a/s på et tidspunkt
efter 1995, og han var ansat der indtil 1999. a havde et godt ry, og c og andre byggeledere
ville gerne have ham med i sjakket. under sin ansættelse i æ a/s indhentede c projekter til
selskabet. projekterne bestod typisk i renovering af ældre bygninger og opførelse af ældrebo-
liger.
indkomstangivelserne i arbejdsskadestyrelsens vejledende udtalelse af 29. oktober 2003 er
retvisende for lønniveauet for en tømrer. a var akkordarbejder, og årslønnen for en akkordar-
bejder er kendetegnet ved, at det er sædvanligt, at der i visse perioder på arbejdsgiverens ini-
tiativ skulle holdes fri, således at lønudgifterne ikke blev for høje.
                                               - 7 -
omkring maj 1999 gik æ a/s konkurs. æ a/s’ projekter blev overtaget af blandt andre x
a/s, der kontaktede ham. på det tidspunkt havde han etableret sig som selvstændig, men sel-
skabet bad ham om at gøre en konkret byggesag færdig. han bad om og fik nogle af de folk,
han kendte, herunder a, med i projektet.
det kan godt passe, at a startede i x a/s den 3. maj 1999, og as a-indkomst på 177.380 kr.
fra maj 1999 og året ud svarer meget godt til et normallønniveau for en tømrer. han har dog
ingen nærmere viden herom. han er overbevist om, at a også havde andet arbejde, men han
husker det ikke, da det er så længe siden. han vil tro, at a kunne holde en løn på 180 kr. i
timen.
primo 2000 opstod der et boom i byggebranchen, hvilket kom til udtryk i højere håndvær-
kerlønninger. priserne for håndværkere steg betydeligt netop i begyndelsen af 2000. hånd-
værkerlønningerne fra 2000 til 2008 lå fra 420.000 kr. til 520.000 kr. om året. det kan derfor
godt passe, at as lønindkomst for januar 2000 var på omkring 55.000 kr.
han havde selv etableret sig som selvstændig i 1999. han var således ikke ansat i x a/s i
2000. han kan ikke udtale sig om, hvad a ville have kunnet tjene i 2000 og frem hos x a/s.
det var den pågældende konduktør hos x a/s, der forhandlede løn med de enkelte håndvær-
kere. han startede som selvstændig, da dette gav ham adgang til mere forskelligartede og
mere spændende arbejdsopgaver, og han havde held med, at udviklingen gjorde det attraktivt.
a ville kunne have fået arbejde hos ham, hvis ikke a var kommet til skade. i 2002 ønskede
han konkret at få a tilknyttet en arbejdsopgave i forbindelse med opførelsen af operahuset.
han vidste på det tidspunkt ikke, at a var kommet til skade i februar 2000, idet han ikke
havde haft kontakt med a i perioden indtil 2002. han ville gerne have haft a tilknyttet, da
han kendte a som en effektiv og arbejdsom tømrer. han fik først i 2002 kendskab til, at a var
kørt galt. hos ham ville a have kunnet tjene mellem 420.000 kr. og 520.000 kr. om året.
d har forklaret bl.a., at a i 1996 fik arbejde i æ a/s og arbejdede der indtil primo 1999, hvor
æ a/s gik konkurs. a var herefter i begyndelsen af 1999 arbejdsløs, men fik et midlertidigt
job nogle måneder senere. i maj 1999 startede han hos x a/s. hans indkomst fra maj 1999 og
året ud var ikke så høj, hvilket han måtte affinde sig med, da han gerne ville gøre det projekt
færdigt, som han allerede i æ a/s var startet på, og som var blevet overtaget af x a/s. de
                                                 - 8 -
forventede begge en øget indtjening for a fremover, da konjunkturerne var lovende. a arbej-
dede meget. hun var ikke selv særligt ofte hjemme, og a var vant til at arbejde meget. han
var bl.a. involveret i et større byggeri på strandvejen, hvor han lagde nyt tag på. han arbej-
dede også i weekenderne. de købte et gammelt og forfaldent sommerhus i 1996 for omkring
150.000 kr. de flyttede ind og boede i sommerhuset. de fik senere en bopælstilladelse, der
gjaldt for en 10-årsperiode. a byggede i realiteten et nyt sommerhus oven på det gamle. det
eneste, der var tilbage af det gamle sommerhus, var skorstenen. sommerhuset solgte de i 2005
for 1,8 mio. kr. der var ikke en eneste anmærkning i tilstandsrapporten.
as indkomst i januar 2000 var høj, idet han var involveret i et større projekt, der kunne udfø-
res på kort tid. hans indtægter hos æ a/s var lave, da æ a/s havde en dårlig økonomi. han
accepterede den lavere løn i loyalitet med selskabet, idet de dog samtidig håbede på bedre
tider for selskabet og en højere løn til a.
højesterets begrundelse og resultat
stationærtidspunktet
arbejdsskadestyrelsen har i samråd med den ortopædkirurgiske speciallægekonsulent skøns-
mæssigt fastsat stationærtidspunktet til den 23. maj 2001, dvs. 6 måneder efter as knæope-
ration i november 2000. arbejdsskadestyrelsens vurdering er bl.a. baseret på speciallægeer-
klæringer af 4. juli 2001 og 23. juni 2003 fra overlæge claus hovgaard. af disse erklæringer
fremgår, at as helbredstilstand ortopædkirurgisk set var stationær på undersøgelsestidspunktet
i 2001, hvilket claus hovgaard bekræftede under sin forklaring for landsretten. ved vurderin-
gen af stationærtidspunktet tog claus hovgaard forbehold for den yderligere udredning af as
helbredstilstand, som foregik gennem ptu. heller ikke efter bevisførelsen for højesteret fin-
des det imidlertid godtgjort, at behandlingen af a hos ptu eller i øvrigt i perioden efter den
23. maj 2001 havde en sådan effekt på de følger efter trafikulykken, som arbejdsskadestyrel-
sen har lagt til grund i sin udtalelse, at der er grundlag for at tilsidesætte arbejdsskadestyrel-
sens vurdering af, at stationærtidspunktet skal fastsættes til den 23. maj 2001. højesteret kan
allerede derfor ikke give a medhold i, at stationærtidspunktet skal rykkes frem til den 1. fe-
bruar 2002.
erstatning for tabt arbejdsfortjeneste
                                              - 9 -
as gennemsnitlige lønindkomst i 1997-1999 udgjorde 262.479 kr. a blev den 3. maj 1999
ansat som tømrer hos x a/s, og hans a-indkomst herfra i perioden fra den 3. maj til den 31.
december 1999 udgjorde 177.380 kr. af erklæringen af 12. september 2000 fra x a/s frem-
går, at a ville have oppebåret en ugeløn ved 37 timers arbejde på 6.600 kr. højesteret lægger
efter bevisførelsen til grund, at as indkomst på 48.295 kr. i januar 2000 skyldtes ekstraordi-
nære forhold. under disse omstændigheder finder højesteret ikke grundlag for skønsmæssigt
at fastsætte as månedsløn i perioden fra skadens indtræden og indtil stationærtidspunktet til et
højere beløb end det beløb på 30.300 kr., som if skadeforsikring har lagt til grund ved bereg-
ningen af den erstatning for tabt arbejdsfortjeneste, som allerede er udbetalt til a. højesteret
kan derfor ikke give a medhold i kravet om yderligere erstatning for tabt arbejdsfortjeneste.
erstatning for tab af erhvervsevne
højesteret tiltræder, at den årsløn, som skal danne grundlag for beregningen af erstatning for
tab af erhvervsevne, skal fastsættes skønsmæssigt, jf. dagældende erstatningsansvarslovs § 7,
stk. 2. der er herved navnlig lagt vægt på, at a var arbejdsløs i en periode i 1999, ligesom han
først begyndte at arbejde hos x a/s den 3. maj 1999. if skadeforsikring har ved beregningen
af erhvervsevnetabserstatningen lagt en årsløn på 275.000 kr. til grund. under hensyn til de
foreliggende oplysninger om as indkomst i årene før skaden er der heller ikke efter bevisfø-
relsen for højesteret, herunder de afgivne forklaringer og årsopgørelserne for b, tilstrækkeligt
grundlag for skønsmæssigt at forhøje den årsløn, som if skadeforsikring har lagt til grund ved
beregning af erhvervsevnetabserstatningen. højesteret kan derfor ikke give a medhold i kra-
vet om yderligere erstatning for tab af erhvervsevne.
konklusion
højesteret stadfæster herefter dommen, således at if skadeforsikring frifindes for påstanden
om yderligere erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og tab af erhvervsevne.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 75.000 kr. til if skadeforsikring.
                                              - 10 -
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
