                       højesterets kendelse
                         afsagt fredag den 24. oktober 2014
sag 86/2014
a m.fl.
(advokat y)
mod
forsvarsministeriet
(kammeradvokaten ved advokat z)
biintervenient til støtte for de kærende: international rehabilitation council for torture
victims
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 7. afdeling den 23. december 2013.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: jon stokholm, poul dahl jensen, michael rekling,
oliver talevski og jan schans christensen.
påstande
de kærende har nedlagt påstand om, at østre landsrets beslutning af 23. december 2013
ændres således, at sagerne ikke afvises, og advokat y beskikkes som advokat for dem uden
betingelse om frafald af godtgørelse for advokatens rejseudgifter. subsidiært har de påstået
landsrettens beslutning ændret således, at sagerne ikke afvises, og advokat y beskikkes som
advokat for dem. mere subsidiært har de påstået hjemvisning.
indkærede, forsvarsministeriet, har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
sagen er anlagt mod forsvarsministeriet af de kærende ved fem separate sager i perioden fra
den 13. september 2011 til den 2. januar 2013 med påstand om betaling af tortgodtgørelse på
50.001 kr. til hver af de kærende. i to af sagerne er tillige nedlagt påstand (påstand 2) om, at
                                                - 2 -
forsvarsministeriet skal anerkende at have pligt til under retssagernes behandling at tilveje-
bringe effektiv oplysning af de kærendes rimeligt begrundede anførsler om tortur m.v., subsi-
diært skal foranledige en effektiv, officiel, uafhængig og særskilt undersøgelse af, om de kæ-
rende har været udsat for tortur eller umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf
som følge af forsvarsministeriets handlinger og/eller undladelser.
de kærende har under sagerne henvist til, at de angiveligt i 2004 blev udsat for en krænkende
og retsstridig behandling under tilbageholdelse af de danske styrker i irak og ved overgivelse
til irakisk politi, hos hvem de angiveligt blev udsat for tortur samt umenneskelig og nedvær-
digende behandling.
af de skriftlige fuldmagter, som de kærende har meddelt advokat y til førelse af sagen, frem-
går bl.a.:
       ”i, the undersigned …[kærendes navn] … hereby authorize lawyer y to file a lawsuit on
       my behalf against any part of the danish state or other legally acknowledged persons or
       individuals regarding recognition of and/or compensation for torture, mistreatment, un-
       lawful detention, etc., done towards me as a result of the action or inaction of danish
       military forces or other danish entities, and take any steps that could favour my possi-
       bilities of obtaining compensation etc. for torture, mistreatment, etc. against me, in-
       cluding but not limited to gathering information, filing applications for legal aid, etc.,
       etc.
       this power of attorney also authorize my above mentioned lawyer to negotiate, accept,
       and receive settlement under the best possible conditions.”
under sagens forberedelse traf landsretten afgørelse om at udskille forsvarsministeriets indsi-
gelser om processuel partsevne og forældelse samt forsvarsministeriets påstand om afvisning
af de kærendes påstand 2, jf. retsplejelovens § 253.
ved breve af 11. november 2013 meddelte procesbevillingsnævnet de kærende afslag på fri
proces.
den 15. november 2013 indleverede advokat y et processkrift til landsretten med bemærk-
ninger til forsvarsministeriets processkrift af 1. november 2013.
                                              - 3 -
landsretten berammede herefter den 26. november 2013 et retsmøde i sagen til den 20. de-
cember 2013, efter at advokat y i mail af 22. november 2013 havde meddelt, ”at sagsøgerne
… har mulighed for give møde d. 20. december d.å. kl. 9:30.” af landsrettens indkaldelse til
retsmødet fremgik bl.a., at retten kunne anvende udeblivelsesvirkninger, hvis parterne ikke
kom til mødet.
den 18. december 2013 sendte advokat y via mail et brev til landsretten med følgende ind-
hold:
      ”herved skal jeg meddele, at sagsøgerne ikke kan give møde i sagerne til det indkaldte
      retsmøde fredag d. 20. december 2013 kl. 09:30, idet procesbevillingsnævnet d. 11. no-
      vember 2013 har meddelt afslag på fri proces, og idet sagsøgerne i øvrigt ikke har mu-
      lighed for at tilvejebringe de nødvendige ressourcer.
      sagsøgerne er opmærksomme på, at retsplejelovens § 339a giver mulighed for, at oven-
      nævnte forberedende retsmøde kan holdes for åbne døre, dog således at sagsøgernes
      navne ikke offentliggøres, hvorfor jeg skal anmode retten om at træffe beslutning
      herom.
      kommunikation til sagsøgerne kan ske via mit kontor.
      kopi af nærværende skrivelse fremsendes samtidig hermed til kammeradvokaten
      v/advokat z.”
næste morgen, den 19. december 2013, sendte landsretten en mail til advokat y, hvoraf frem-
gik:
      ”under henvisning til deres mail af g.d., bedes de – inden kl. 12.00 d.d. – meddele
      landsretten, om deres brev af 18. december 2013 skal forstås således, at de er udtrådt af
      sagerne, og om klienterne i givet fald er bekendt med, at der afholdes retsmøde i mor-
      gen.”
senere samme dag besvarede advokat y landsrettens forespørgsel på følgende måde:
      ”østre landsret har ved mail af d.d. kl. 09:15 tilskrevet mig følgende:
      ”under henvisning til deres mail af g.d. bedes de – inden kl. 12.00 d.d. – meddele
      landsretten, om deres brev af 18. december 2013 skal forstås således, at de er udtrådt
      af sagerne, og om klienterne i givet fald er bekendt med, at der afholdes retsmøde i
      morgen.”
                                                 - 4 -
      mine klienter har senest givet mig mandat til at fortsætte bestræbelserne på at opnå fri
      proces, og såfremt dette ikke er sket inden d. 20. december 2013 at indbringe sagerne
      for den europæiske menneskerettighedsdomstol og/eller andre internationale menne-
      skerettighedsinstanser, f.eks. fns antitortur komité.
      for god ordens skyld skal jeg gøre landsretten opmærksom på, at mine klienter, som det
      også fremgår af 2. afsnit i mit ovennævnte brev, er bekendt med det forberedende rets-
      møde.
      i tilfælde af, at landsretten ud fra det foreliggende mener at måtte skulle beslutte at
      meddele sagsøgerne advokatpålæg, jf. retsplejelovens § 259 og lov om den
      europæiske menneskerettighedskonvention, skal jeg jf. retsplejelovens § 259, stk. 3, 2.
      pkt., og jf. retsplejelovens § 333, stk. 3, oplyse, at jeg efter sagsøgernes anmodning er
      villig til at lade mig beskikke under sagerne, i det omfang de vil kunne fortsætte for de
      danske domstole.
      sagsøgerne har anmodet mig om at understrege, at de ikke hermed endeligt har taget
      stilling til, om og på hvilket tidspunkt de måtte ønske at indbringe sagerne for den eu-
      ropæiske menneskerettighedsdomstol, fns antitortur komité, m.v.
      kopi af nærværende skrivelse er samtidig hermed fremsendt til kammeradvokaten
      v/advokat z.”
hverken advokat y eller de kærende selv mødte i landsretten den 20. december 2013 til rets-
mødet kl. 9.30.
samme dag, den 20. december 2013, sendte advokat y via mail, kl. 10.07, et brev til lands-
retten, hvoraf fremgik:
      ”i fortsættelse af min skrivelse af g.d. skal jeg herved meddele følgende:
      jeg er bekendt med, at der af sagsøgte v/ kammeradvokaten v/ advokat z under retsmø-
      det i formiddag er afgivet erklæring om, at sagsøgte er af den opfattelse, at sagernes
      faktiske og juridiske karakter er af en sådan art og omfang, at der bør gives advokatpå-
      læg.
      sagsøgerne er enige heri, og begærer hermed, at der jf. retsplejelovens § 333, stk. 3, jf.
      § 259, stk. 3, 2. pkt., sker beskikkelse af undertegnede som advokat for sagsøgerne.
      angående de af bestemmelsen nævnte ”… særlige hensyn…” henviser jeg til sagernes
      processkrifter med tilhørende bilag, højesterets kendelse af 17. september 2013, ufr
      2013.3358 h, sagernes principielle karakter, kompleksitet og omfang, herunder dens
      relationer til såvel national som international ret, samt ovennævnte erklæring fra sag-
      søgte.
      kopi af nærværende skrivelse tilgår samtidig hermed kammeradvokaten v/advokat z.”
                                                 - 5 -
ved beslutning af 23. december 2013 afviste landsretten sagen. i landsrettens beslutning hed-
der det bl.a.:
       ”landsretten forstår advokat ys breve af 18. og 19. december 2013 således, at han
       fortsat repræsenterer sagsøgerne, hvorfor der ikke er grundlag for at pålægge sagsøgerne
       at lade sagerne udføre af advokat, jf. retsplejelovens § 259.
       efter votering traf landsretten følgende
                                              beslutning:
       da sagsøgerne ikke har givet møde til det berammede forberedende retsmøde den 20.
       december 2013, afvises sagerne i medfør af retsplejelovens § 360, stk. 1, jf. § 353.
       henset til sagernes karakter og forløb skal hver part bære egne omkostninger.”
ved brev af 27. december 2013 anmodede advokat y landsretten om at omgøre sin beslutning
af 23. december 2013 og træffe afgørelse om advokatpålæg samt foretage beskikkelse af ham.
den 7. januar 2014 besluttede landsretten at afvise anmodningen om omgørelse.
retsgrundlag
i retsplejelovens § 360, stk. 1-4, hedder det bl.a. (lovbekendtgørelse nr. 1139 af 24. september
2013):
       ”§ 360. udebliver sagsøgeren fra et møde, som denne er indkaldt til efter § 352, stk. 3,
       § 353 eller § 355, stk. 1, afviser retten sagen ved en beslutning, der meddeles parterne.
       ...
       stk. 2. udebliver begge parter fra et møde, som de er indkaldt til efter § 352, stk. 3,
       § 353 eller § 355, stk. 1, hæver retten sagen.
       stk. 3. udebliver sagsøgte fra et møde, som denne er indkaldt til efter § 352, stk. 3,
       § 353 eller § 355, stk. 1, afsiger retten dom efter sagsøgerens påstand, for så vidt denne
       findes begrundet i sagsfremstillingen og det i øvrigt fremkomne. …
       stk. 4. udeblivelse fra retsmøder under genoptagelse af forberedelsen, jf. § 356, stk. 3,
       og § 364, stk. 1, har den i stk. 1-3 angivne virkning, hvis dette er angivet i indkaldel-
       sen.”
retsplejelovens § 353, som der henvises til i § 360, angår indkaldelse til forberedende møde. i
det forberedende møde bringes parternes stilling til sagens faktiske og retlige omstændigheder
på det rene, og det søges derunder klargjort, hvilke omstændigheder der ikke bestrides, og
                                                  - 6 -
hvilke der skal være genstand for bevisførelse. i det forberedende møde skal retten endvidere
efter drøftelse med parterne så vidt muligt fastlægge sagens videre forløb, herunder tidsram-
merne for en eventuel yderligere forberedelse, jf. nærmere § 353, stk. 5. efter retsplejelovens
§ 355, stk. 1, kan retten indkalde parterne til yderligere forberedende møder.
retten kan undlade at tillægge en parts udeblivelse udeblivelsesvirkning, hvis betingelserne i
§ 360, stk. 7, er opfyldt. denne bestemmelse har følgende ordlyd:
       ”§ 360 …
       stk. 7. retten kan undtagelsesvis undlade at tillægge en parts udeblivelse … virkning
       efter denne paragraf. der tages herved navnlig hensyn til, om udeblivelsen må antages
       at skyldes lovligt forfald, om der i øvrigt må antages at foreligge undskyldende om-
       stændigheder, eller om modparten ønsker sagen udsat.”
ordet ”undtagelsesvis” blev indsat (i dagældende § 354, stk. 7) ved lov nr. 414 af 10. juni
1997 om ændring af retsplejeloven for at markere, at adgangen til at undlade at tillægge en
parts udeblivelse udeblivelsesvirkning skulle indskrænkes i forhold til den dagældende retstil-
stand. indskrænkningen var et led i en samlet reform, der havde til formål at understrege ret-
tens pligt til at sørge for, at sagsbehandlingstiden ikke bliver for langvarig, således at der kan
træffes afgørelse inden for en rimelig frist, jf. herved artikel 6 i den europæiske menneske-
rettighedskonvention.
af de specielle bemærkninger til bestemmelsen, jf. folketingstidende 1996-97, tillæg a, s.
3772, fremgår bl.a.:
       ”ændringen indskrænker rettens mulighed for at undlade at tillægge en parts udebli-
       velse eller manglende indlevering af svarskrift m.v. udeblivelsesvirkning. retten kan
       herefter kun undtagelsesvis undlade at afsige udeblivelsesdom, hvis sagsøgte udebliver,
       eller at afvise sagen, hvis sagsøger udebliver.
       de tilfælde, hvor retten undtagelsesvis kan beslutte i stedet at udsætte sagen, er f.eks.
       tilfælde, hvor der er grund til at tro, at udeblivelsen skyldes lovligt forfald, f.eks. hvor
       der er tale om vanskelige vejr- og trafikforhold. bestemmelsen kan også anvendes til at
       meddele en part, som møder uden advokat, en kort frist til at fremlægge manglende do-
       kumenter eller udbedre et mangelfuldt svarskrift.
       også modpartens holdning til spørgsmålet vil have betydning. det forudsættes imidler-
       tid, at retten foretager en selvstændig vurdering af, om betingelserne for undtagelsesvis
       at udsætte sagen er til stede, uanset om modparten ønsker sagen udsat. …”
                                                 - 7 -
afvises en sag efter retsplejelovens § 360, stk. 1, som følge af sagsøgerens udeblivelse, af-
skærer dette ikke sagsøgeren fra at anlægge sag på ny mod betaling af en ny retsafgift.
en sagsøgt, der er dømt som udebleven efter § 360, stk. 3, kan kræve sagen genoptaget efter
retsplejelovens § 367.
anbringender
de kærende har navnlig anført, at landsretten har afvist sagen med urette, idet landsrettens
afgørelse bygger på en faktisk vildfarelse om, at y på tidspunktet for retsmødet den 20. de-
cember 2013 stadig var advokat for de kærende.
det fremgik klart af advokat ys breve af 18. - 20. december 2013 til landsretten, at de kæ-
rende var uden advokatrepræsentation på tidspunktet for afholdelsen af retsmødet den 20. de-
cember 2013. hvis landsretten var i tvivl herom, havde landsretten en positiv forpligtelse til at
søge spørgsmålet afklaret sagens karakter taget i betragtning.
efter procesbevillingsnævnets afslag på fri proces af 11. november 2013 viste det sig umuligt
at opnå en alternativ, privat finansiering af gennemførelsen af sagskomplekset for landsretten.
i januar 2014 blev der imidlertid tilvejebragt tilstrækkeligt grundlag for indgivelse af en an-
søgning til procesbevillingsnævnet om kæretilladelse og ved gunstigt udfald det hertil knyt-
tede isolerede kæremål for højesteret.
uanset om advokat y fortsat repræsenterede de kærende den 20. eller 23. december 2013,
havde landsretten endvidere pligt til i disse sager at meddele beskikkelse af advokat y efter
retsplejelovens § 259, stk. 3, 2. pkt., jf. § 333, stk. 3, i stedet for at afvise sagerne. afvisning
som følge af udeblivelse er ikke obligatorisk, men fakultativ, jf. § 360, stk. 7. det er ikke en
forudsætning for beskikkelse, at der først har været meddelt et advokatpålæg, og beskikkelse
kan ske, uanset om den advokat, som søges beskikket, allerede repræsenterer de parter, der
har behov herfor.
sagernes særlige karakter og omstændigheder nødvendiggør ubestridt advokatbistand. de
kærende er alle torturofre, der lider af ptsd, og som intet kendskab har til det retssprog, som
sagerne skal føres på, eller det retssystem, hvori sagerne føres. sagerne er desuden komplekse
                                                - 8 -
og omfattende og involverer spørgsmål af principiel betydning. det er endvidere af central
betydning, at der er adgang til at håndhæve forbuddet mod tortur ved de nationale domstole.
hertil kommer, at staten har ganske betydelige midler til rådighed i modsætning til de kæ-
rende, der ikke har ressourcer til rådighed.
de kærende har betydelig udsigt til at få medhold i sagerne, og sammenfaldet af den mang-
lende fri proces og advokatbeskikkelse medfører, at de kærende ud fra en helhedsbetragtning
er frataget effektiv adgang til domstolene i klar strid med den europæiske menneskerettig-
hedskonventions artikel 6. et afslag på beskikkelse vil desuden udgøre et brud på fn’s tor-
turkonvention, navnlig artikel 14.
forsvarsministeriet har navnlig anført, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte landsrettens
beslutning om afvisning, der hviler på et faktuelt korrekt grundlag og er truffet af landsretten i
fuld overensstemmelse med retsplejelovens § 360 og gældende praksis.
advokat ys brev af 19. december 2013 må utvivlsomt forstås således, at han fortsat repræ-
senterede de kærende.
da de grunde, der gives for udeblivelsen, endvidere ikke kan anses for undskyldelige om-
stændigheder, er landsrettens beslutning om afvisning korrekt.
der er ikke grundlag for at stille spørgsmålstegn ved, om retsplejelovens § 360 skulle være i
strid med den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6, og i det konkrete til-
fælde må afvisningen endvidere anses for proportional, jf. retsplejelovens § 360, stk. 7, sagens
omstændigheder taget i betragtning. landsrettens beslutning om afvisning er heller ikke i strid
med fn’s torturkonventions artikel 14.
der er endelig ikke grundlag for under dette kæremål at tage stilling til de kærendes anmod-
ning om advokatpålæg og beskikkelse af advokat y. der var ikke anledning til, at landsretten
tog stilling hertil, fordi der som følge af advokat ys udeblivelse ikke var nogen sag. der er
således ikke på nuværende tidspunkt truffet nogen afgørelse, hverken om advokatpålæg eller
om at beskikke eller ikke at beskikke en advokat til de kærende. procesbevillingsnævnets kæ-
retilladelse vedrører alene landsrettens beslutning af 23. december 2013 om afvisning af sa-
                                               - 9 -
gen, og der er derfor ikke grundlag for, at højesteret tager stilling til disse spørgsmål under
dette kæremål.
højesterets begrundelse og resultat
hverken de kærende eller advokat y gav møde ved det forberedende retsmøde den 20. de-
cember 2013, som landsretten indkaldte til efter at have aftalt tidspunktet med parternes ad-
vokater. af landsrettens indkaldelse til mødet fremgik, at retten kunne anvende udeblivelses-
virkninger ved manglende fremmøde.
spørgsmålet er, om det var med rette, at landsretten afviste sagerne på grund af udeblivelsen.
ifølge retsplejelovens § 360, stk. 1, afviser retten sagen, hvis sagsøgeren udebliver fra et for-
beredende retsmøde. retten kan dog undtagelsesvis undlade at afvise sagen, og der tages her-
ved navnlig hensyn til, om udeblivelsen må antages at skyldes lovligt forfald, om der i øvrigt
må antages at foreligge undskyldende omstændigheder, eller om modparten ønsker sagen ud-
sat, jf. § 360, stk. 7.
efter advokat ys kommunikation med landsretten forud for det forberedende retsmøde den
20. december 2013 lægger højesteret til grund, at han ikke var udtrådt af sagerne på tids-
punktet for afholdelsen af retsmødet, og at han således fortsat repræsenterede klienterne, da
han udeblev fra retsmødet.
højesteret finder, at advokat ys udeblivelse fra retsmødet ikke kan anses for lovligt forfald
eller i øvrigt undskyldelig, men må anses som udtryk for et bevidst valg. højesteret tiltræder,
at der ikke var grundlag for at bringe undtagelsen i § 360, stk. 7, i anvendelse, og at landsret-
tens afvisning den 23. december 2013 af sagerne derfor var berettiget. det bemærkes herved,
at der ikke var grundlag for at meddele de kærende et advokatpålæg og beskikke en advokat
for dem efter retsplejelovens § 259, allerede fordi advokat y den 20. december 2013 som
nævnt repræsenterede de kærende.
den skete afvisning, der er en processuel konsekvens af udeblivelsen, kan ikke anses for at
være i strid med danmarks forpligtelser i medfør af den europæiske menneskerettigheds-
konvention eller fn’s torturkonvention.
                                             - 10 -
højesteret stadfæster herefter landsrettens beslutning om afvisning.
henset til sagernes karakter skal hver part bære egne sagsomkostninger ved kæremålet.
                                      thi bestemmes:
landsrettens beslutning om afvisning af sagerne stadfæstes.
ingen af parterne skal betale kæremålsomkostninger til nogen anden part.
