                             højesterets dom
                           afsagt onsdag den 13. april 2016
sag 183/2015
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat thorkild høyer, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 2. maj 2014 og af østre landsrets
23. afdeling den 10. juni 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, poul dahl
jensen, jens peter christensen og lars apostoli.
påstande
dommen er anket af t med påstand om stadfæstelse af københavns byrets dom, subsidiært
formildelse, således at fængselsstraffen gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse af landsrettens dom.
anbringender
t har navnlig anført, at udgangspunktet om ubetinget fængselsstraf i voldssager ikke gælder,
når der er tale om restaurationsvold, der er fremprovokeret, og som i øvrigt ikke har medført
skader af betydning. den foreliggende sag angår netop en situation af denne type, idet f1 og
f2 havde optrådt provokerende over for ham på ”x club”, og volden kun medførte begræn-
sede skader.
i sagen foreligger yderligere en række formildende omstændigheder, der taler for betinget
dom. han kontaktede således på eget initiativ f1 og f2 allerede dagen efter med henblik på
                                                - 2 -
forsoning, og det er nu over to år siden, at episoden på ”x club” fandt sted. hertil kommer, at
han allerede er blevet påført alvorlige følger af handlingerne, idet han som følge af medieom-
talen blev sendt hjem fra sit arbejde i kommunen og efterfølgende er blevet sagt op.
det taler også for en betinget dom, at han har særdeles gode personlige forhold. han er såle-
des ustraffet og har haft fast arbejde i mange år, senest i en lederstilling.
for det tilfælde, at sagen ikke kan afgøres med en betinget dom uden vilkår om samfundstje-
neste, må resultatet være en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste. ved ændringen af
reglerne om samfundstjeneste i 2015 skete der en udvidelse af området for betinget dom med
vilkår om samfundstjeneste, som betyder, at ubetinget fængselsstraf ikke kommer på tale i
sager som den foreliggende. de nye regler finder anvendelse, selv om voldsforholdet er be-
gået før lovens ikrafttræden.
anklagemyndigheden har navnlig anført, at landsrettens strafudmåling er passende, særligt
under hensyn til at sagen ikke kun drejer sig om et enkelt voldsforhold, men vold begået mod
to personer med tildeling af i alt tre slag i ansigtet, herunder et knytnæveslag med blødning og
hævelse af kæbeleddet til følge.
der var ikke tale om fremprovokeret vold, og det har landsretten da heller ikke lagt til grund.
der havde alene været en uoverensstemmelse mellem t og den ene af de to forurettede.
betinget straf er ikke udgangspunktet ved vold – heller ikke ved restaurationsvold med forud-
gående uoverensstemmelse mellem parterne, jf. højesterets dom ufr 2011.2264 h. også ef-
ter de nye regler om samfundstjeneste, der blev indført ved lov nr. 152 af 18. februar 2015,
beror afgørelsen af spørgsmålet om ubetinget straf eller betinget straf med vilkår om sam-
fundstjeneste på en konkret vurdering i det enkelte tilfælde. efter en konkret vurdering af vol-
dens grovhed og art samt omstændighederne i øvrigt er det med rette, at landsretten har truffet
bestemmelse om ubetinget fængselsstraf i denne sag.
supplerende sagsfremstilling
der er til brug for højesteretssagen foretaget en supplerende undersøgelse i medfør af retsple-
jelovens § 808 vedrørende t. i kriminalforsorgens erklæring af 1. december 2015 hedder det
i konklusionen:
                                               - 3 -
      ”det er kriminalforsorgens vurdering, at t er egnet til at modtage en hel eller delvis
      betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, hvortil det skal anbefales, at der fast-
      sættes vilkår om tilsyn af kriminalforsorgen i prøvetiden.
      finder retten, at sagen kan afgøres med en betinget dom uden vilkår om samfundstjene-
      ste, skal det anbefales, at der alene fastsættes prøvetid.”
retsgrundlag
reglerne om samfundstjeneste mv. blev senest ændret ved lov nr. 152 af 18. februar 2015.
ændringsloven trådte i kraft den 1. maj 2015, og de nye regler finder anvendelse på domme,
der afsiges efter lovens ikrafttræden, jf. ændringslovens § 4, stk. 2. af bemærkningerne til
lovforslaget (lovforslag nr. l 50, 2014-2015, 1. saml.) fremgår bl.a.:
      ”1. indledning
      1.1. formålet med lovforslaget er at revidere reglerne om samfundstjeneste med henblik
      på en øget anvendelse af samfundstjeneste som alternativ til ubetinget fængsel.
      …
      der lægges på denne baggrund med lovforslaget op til, at samfundstjeneste kan anven-
      des over for et bredt felt af kriminalitetsformer, og at kriminalitetens art således tillæg-
      ges mindre betydning ved den samlede vurdering af, om samfundstjeneste bør anvendes
      i den konkrete sag. en udvidet brug af samfundstjeneste på straffelovens område bør
      navnlig komme på tale ved førstegangsovertrædelser, der ikke har karakter af organise-
      ret eller banderelateret kriminalitet. den udvidede brug af samfundstjeneste vil bl.a. om-
      fatte visse sager vedrørende simpel vold.
      …
      1.3. lovforslaget bygger på straffelovrådets betænkning nr.1545/2014 om samfundstje-
      neste mv. (herefter ”betænkningen”).
      4. samfundstjenestens anvendelsesområde
      4.1. gældende ret
      …
      med hensyn til vold generelt kan det med en vis forenkling anføres, at ung alder eller
      forudgående uoverensstemmelser mellem gerningsmanden og forurettede formentlig i
      sig selv kan begrunde anvendelse af samfundstjeneste, forudsat at andre omstændighe-
      der (eksempelvis betydelige skader eller tiltaltes forstraffe) ikke taler herimod. i andre
      tilfælde (dvs. ved uprovokeret vold begået af en gerningsmand, der ikke kan betegnes
      som ung) beror det på en samlet vurdering af sagens konkrete omstændigheder, om
      samfundstjeneste kan anvendes.
      …
      4.2. lovforslagets udformning
                                          - 4 -
…
straffelovrådet lægger i den forbindelse til grund, at samfundstjeneste fortsat bør være
et alternativ til ubetinget fængsel, som er strengere end en betinget dom uden vilkår om
samfundstjeneste.
da samfundstjeneste således i strenghed ligger mellem betinget dom uden vilkår om
samfundstjeneste og ubetinget fængsel, kan samfundstjeneste afgrænses dels nedad til
betinget dom uden vilkår om samfundstjeneste, dels opad til ubetinget fængsel.
straffelovrådet finder ikke grundlag for at foreslå ændringer i den eksisterende afgræns-
ning nedad til betinget dom uden vilkår om samfundstjeneste. straffelovrådet finder så-
ledes ikke grundlag for en sådan generel skærpelse eller lempelse i sanktionsniveauet,
som en ændring af grænsen mellem betinget dom uden vilkår om samfundstjeneste og
betinget dom med vilkår om samfundstjeneste ville være udtryk for.
…
4.2.3. straffelovrådet anfører, at tiltaltes eventuelle forstraffe ligesom i dag bør indgå
som et afgørende element ved afgørelsen af, om en person, der efter en samlet vurdering
er egnet til samfundstjeneste, bør idømmes samfundstjeneste eller ubetinget fængsel.
…
sammenfattende er der således efter straffelovrådets opfattelse nu et solidt erfarings-
grundlag for at fastslå, at samfundstjeneste er en velegnet og passende straf i mange sa-
ger om simpel vold.
samtidig er simpel vold (straffelovens § 244) den form for kriminalitet, hvor der hyp-
pigst idømmes ubetinget fængsel både i området indtil 3 måneders fængsel og i området
indtil 1 års fængsel. endvidere er et betydeligt antal af disse ubetingede fængselsdomme
idømt en person, som ikke tidligere er straffet for vold. selv om voldssager allerede er
den form for kriminalitet uden for færdselsområdet, hvor der afsiges flest domme til
samfundstjeneste, er der således samtidig et betydeligt potentiale for en øget anvendelse
af samfundstjeneste i voldssager.
efter straffelovrådets opfattelse er det på denne baggrund nærliggende, hvis der ønskes
en udvidet anvendelse af samfundstjeneste, at lægge op til, at samfundstjeneste frem-
over bør kunne anvendes i sager om simpel vold (straffelovens § 244) ligesom i andre
sager, dvs. at de almindelige krav med hensyn til egnethed og omfanget og alvoren af
eventuel tidligere kriminalitet skal være opfyldt, men at det ikke herudover kræves, at
særlige grunde taler for anvendelse af samfundstjeneste. dette vil efter straffelovrådets
opfattelse i vidt omfang ligge i forlængelse af den praksis, som allerede har udviklet sig,
hvorefter samfundstjeneste hyppigt anvendes i sager om simpel vold, hvis der forud for
volden har været uoverensstemmelser mellem gerningsmanden og forurettede, eller hvis
gerningsmanden er ung. denne udvikling har som nævnt ikke haft negative konsekven-
ser, og i sager om simpel vold, hvor de generelle forhold, som kan tale imod en anvend-
else af samfundstjeneste, ikke foreligger, ser straffelovrådet ingen betænkeligheder i en
fortsat udvikling i retspraksis i retning af øget anvendelse af samfundstjeneste også i til-
fælde, hvor der ikke har været forudgående uoverensstemmelser og gerningsmanden
ikke er ung. derimod bør der – ligesom i dag – også i sager om simpel vold fortsat ud-
vises tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i tilfælde, hvor der er tale om
mere organiseret kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller
                                          - 5 -
psykiske skader. det samme gælder som udgangspunkt, hvis volden er udøvet over for
et særligt værgeløst offer eller en tilfældig forbipasserende.
…
4.2.6. justitsministeriet er enig i straffelovrådets overvejelser og forslag, og lovforslaget
er udformet i overensstemmelse med rådets lovudkast.
…
bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
…
til nr. 2 (§ 56)
…
anvendelsen af betinget fængsel, eventuelt med vilkår om samfundstjeneste, vil af-
hænge af en samlet vurdering, hvori også indgår gerningsmandens øvrige personlige
forhold (ud over eventuelle relevante forstraffe) og kriminalitetens grovhed og art, men
der bør ikke opereres med alt for faste udgangspunkter alene baseret på kriminalitetens
art.
der vil være et større rum for at anvende betinget fængsel over for personer under 18 år,
herunder et større rum for at anvende betinget fængsel flere gange efter hinanden. det
samme gælder, hvis der i øvrigt foreligger formildende omstændigheder, herunder i til-
fælde af for lang sagsbehandlingstid (straffelovens § 82, nr. 13) eller af, at den strafbare
handling er begået for lang tid siden (straffelovens § 82, nr. 14).
omvendt vil der være grund til at udvise tilbageholdenhed med at anvende betinget
fængsel ved mere organiseret kriminalitet, dvs. hvor flere gerningsmænd mere systema-
tisk og planlagt i fællesskab begår kriminalitet. der vil også være grund til at udvise til-
bageholdenhed med at anvende betinget fængsel for personfarlig kriminalitet i tilfælde,
hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller psykiske skader. det samme gælder
som udgangspunkt, hvis kriminaliteten er udøvet over for et særligt værgeløst offer.
for så vidt angår betinget fængsel med vilkår om samfundstjeneste er der med lovfors-
laget lagt op til visse ændringer i principperne for valget mellem ubetinget fængsel og
betinget fængsel med vilkår om samfundstjeneste.
der lægges med lovforslaget op til, at udgangspunktet fremover vil være, at samfunds-
tjeneste kan anvendes over et bredt felt af kriminalitetsformer, og at der dermed ikke er
grundlag for fortsat at tale om et ”kerneområde” for anvendelsen af samfundstjeneste. i
forhold til den eksisterende praksis bør en udvidet brug af samfundstjeneste på straffe-
lovensområde i første række vedrøre førstegangsovertrædelser og ikke organiseret eller
banderelateret kriminalitet.
valget mellem samfundstjeneste og ubetinget fængsel (når tiltalte findes egnet til sam-
fundstjeneste) vil fremover først og fremmest skulle afgøres ud fra en samlet vurdering
af dels grovheden af den nu foreliggende kriminalitet som udtrykt ved længden af fæng-
selsstraffen, dels omfanget og alvoren af eventuel tidligere kriminalitet. når bortses fra
røveri, voldtægt, grov vold, grove våbenlovsovertrædelser, grove narkotikaforbrydelser
og vidnetrusler mv., vil kriminalitetens art derimod som udgangspunkt ikke som sådan
skulle tillægges væsentlig betydning, men der vil fortsat skulle udvises tilbageholden-
                                         - 6 -
hed med at anvende samfundstjeneste i tilfælde, hvor der er tale om mere organiseret
kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller psykiske skader. det
samme gælder som udgangspunkt, hvis kriminaliteten er udøvet over for et særligt vær-
geløst offer.
…
til nr. 6 (§ 63, stk. 1)
straffelovens § 63, stk. 1, angår grundvilkåret i en dom til samfundstjeneste, nemlig at
den dømte skal udføre ulønnet samfundstjeneste i mindst 30 timer og højst 300 timer.
ifølge 2. pkt. skal den fastsatte ”arbejdspligt” opfyldes inden for en længstetid, der ud-
måles i forhold til antallet af ”arbejdstimer”.
…
der foreslås ingen ændringer i reglerne om fastsættelsen af timetallet for samfundstje-
neste eller af længstetiden for udførelsen af samfundstjenesten. der lægges imidlertid
med lovforslaget op til, at domstolene ved fastsættelsen af timetallet for samfundstjene-
ste og af længstetiden for udførelsen af samfundstjenesten fremover skal tage udgangs-
punkt i nedenstående vejledende omregningstabel.
der lægges med lovforslaget op til, at retten i den konkrete sag først fastsætter fæng-
selsstraffens længde i overensstemmelse med de almindelige regler om strafudmåling i
straffelovens 10. kapitel. der lægges endvidere op til, at retten herefter som udgangs-
punkt fastsætter timetallet for samfundstjeneste som angivet i omregningstabellen.
…
omregningstabellen er vejledende og kan fraviges, hvis det som følge af særlige forhold
er velbegrundet. det forudsættes i den forbindelse, at det udtrykkeligt angives i dom-
mens præmisser, hvis retten har fraveget den vejledende omregningstabel, og at fravi-
gelsen endvidere begrundes.
…
det foreslås at erstatte det gældende § 63, stk. 3, 2. pkt., hvorefter det i dommen kan be-
stemmes, at prøvetiden ophører, når længstetiden for arbejdsforpligtelsens opfyldelse er
udløbet, med en ny regel, hvorefter prøvetiden for betingede fængselsstraffe på højst 3
måneder ophører, når længstetiden for at udføre samfundstjenesten er udløbet.”
                                                 - 7 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår strafudmålingen for vold begået på en natklub. t er dømt for at have tildelt f1 et
knytnæveslag i ansigtet efter en forudgående uoverensstemmelse med hende. ved slaget på-
drog hun sig en blødning og hævelse af kæbeleddet. endvidere er han dømt for umiddelbart
herefter at have tildelt f2 to slag i ansigtet, da hun henvendte sig til ham, efter at han havde
slået f1. der havde ikke forinden været nogen uoverensstemmelse mellem ham og hende.
under disse omstændigheder og efter forholdenes karakter tiltræder højesteret, at straffen er
fastsat til fængsel i 60 dage.
når henses til karakteren af den udøvede vold og til, at t var 34 år på gerningstidspunktet, er
der ikke grundlag for at gøre straffen betinget uden vilkår om samfundstjeneste.
spørgsmålet er herefter, om straffen på fængsel i 60 dage skal være ubetinget eller gøres be-
tinget med vilkår om samfundstjeneste.
højesteret finder, at der er grundlag for at gøre straffen betinget med vilkår om samfundstje-
neste, jf. lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af straffeloven mv. højesteret har herved
lagt vægt på, at t er ustraffet, at der er tale om simpel vold på en natklub efter en forudgående
uoverensstemmelse med den ene af de forurettede, og at volden alene har påført de forurettede
begrænsede skader.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom med den ændring, at straffen gøres betinget
med vilkår om samfundstjeneste i 80 timer som nedenfor bestemt, jf. straffelovens § 62 og §
63.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at fuldbyrdelsen af straffen på fængsel i 60
dage udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 1 år fra højesterets dom på betingelse af, at t
i prøvetiden ikke begår strafbart forhold, at han i prøvetiden undergiver sig tilsyn af kriminal-
forsorgen, og at han udfører ulønnet samfundstjeneste i 80 timer efter kriminalforsorgens
bestemmelse inden for en længstetid på 6 måneder.
                                           - 8 -
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
