                                             dom
afsagt den 3. september 2014 af vestre landsrets 11. afdeling (dommerne vogter, mogens
heinsen og peter flügge (kst.)) i 1. instanssag
v.l. b–1916–11
a
(advokat b munk zacho, aarhus)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen, københavn)
biintervenienter:
alm. brand forsikring a/s
(advokat jesper ravn, københavn)
og
b
(advokat kurt rasmussen, aarhus)
og
v.l. b–0964–14
b
(advokat kurt rasmussen, aarhus)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen, københavn)
biintervenient:
alm. brand forsikring a/s
(advokat jesper ravn, københavn)
                                                - 2 -
processuelt
a har den 6. april 2011 anlagt denne sag mod ankestyrelsen ved retten i randers. sagen er
ved kendelse af 20. juli 2011 henvist til behandling ved landsretten i medfør af retsplejelovens
§ 226, stk. 1. efterfølgende er alm. brand forsikring a/s indtrådt i sagen som biintervenient
til støtte for ankestyrelsen, og b er indtrådt til støtte for a.
b har den 10. februar 2014 anlagt denne sag mod ankestyrelsen ved retten i randers. sagen
er den 28. april 2014 henvist til landsretten, der har besluttet at kumulere sagerne i medfør af
retsplejelovens § 254, stk. 1, og tillade alm. brand forsikring a/s at indtræde i sagen som
biintervenient til støtte for ankestyrelsen.
sagernes problemstilling
sagerne drejer sig om en episode den 21. september 2007, hvor sagsøgerne, a og b, sammen
i en varevogn var på vej ud for at se på et murerarbejde, som deres firma måske skulle påtage
sig. b var chauffør. undervejs kørte de af vejen, ned ad en skråning og ud på en blød mark.
sagsøgerne har ingen erindring om hændelsen, og der var ingen vidner. sagsøgte, ankestyrel-
sen, har nægtet at anerkende de anmeldte skader som arbejdsskader som følge af en ulykke.
ankestyrelsen har henvist til, at der mangler dokumentation for en pludselig hændelse, der er
en følge af arbejdet eller de forhold, det er foregået under, jf. arbejdsskadesikringslovens § 5,
jf. § 6.
påstande mv
under sagerne har sagsøgerne, som deres endelige påstande, nedlagt enslydende påstande om,
at ankestyrelsen tilpligtes at anerkende, at de af sagsøgerne anmeldte arbejdsskadesager
hjemvises til fornyet administrativ behandling.
ankestyrelsen har nedlagt påstand om frifindelse i begge sager.
civilstyrelsen har den 24. juni 2011 meddelt a fri proces til at anlægge sag mod ankestyrel-
sen.
                                               - 3 -
civilstyrelsen har den 16. juli 2012 meddelt b fri proces til at indtræde i som biintervenient i
as sag og den 13. januar 2014 fri proces til at anlægge sag mod ankestyrelsen.
civilstyrelsen har meddelt, at sagerne efter deres art ikke er omfattet af en retshjælpsforsik-
ring.
sagsfremstilling
færdselsuheldet og observationer ved redningsindsatsen
alarmcentralen modtog den 21. september 2007 ca. kl. 13.20 anmeldelse af et færdselsuheld.
sagsøgerne sad i bilen, da to ambulancer og en lægebil kom til stedet. redningspersonalet
konstaterede ingen synlige skader på sagsøgerne, der var vågne og klagede over smerter i ho-
ved, nakke, ryg og ben. af journalerne vedrørende redningsindsatsen på uheldsstedet fremgår
det, at passageren i den forulykkede bil ikke havde haft sele på og havde været fremme i in-
strumentbrættet. neurologi normal, lettere smerter, ingen bevidstløshed. ambulancepersona-
let har noteret, at bilen kørte i grøften med 80 km/t. redderne vurderede på stedet as bevidst-
hedsniveau til 13 og bs til 15 på glasgow coma scale, hvor 15 betyder, at patienten er vågen
og klar. der er i journalerne ingen beskrivelse af, at varebilen skulle være trillet rundt. sagsø-
gerne blev transporteret til sygehuset med de fornødne hensyn og foranstaltninger i tilfælde af
eventuelle nakke- og rygskader.
der er på den forulykkede bil ikke beskrevet skader på hjulophæng, motor, køler eller andre
mekaniske dele og kun få skader på karosseriet ved højre dør/forskærm/kofanger. i en redegø-
relse af 14. april 2008 fra to af de involverede reddere er det beskrevet, at det observeres, at
varebilen har afsat hjulspor ned ad skrænten ca. 4-5 meter. der observeres blandt andet ingen
anslagsmærker eller deformationer indvendigt i førerkabinen, hverken på forrude eller in-
strumenteringen. skaderne blev efterfølgende takseret til ca. 12.000 kr. med moms. der er for
landsretten fremlagt fotos af bilen, som den stod for foden af skrænten.
sagsøgerne blev bragt til regionshospitalet randers, hvor de var indlagt i 5 dage. ved
indlæggelsen blev sagsøgernes bevidsthedsniveau vurderet til henholdsvis 14 og 15. de
                                                 - 4 -
objektive undersøgelser og traumeskanninger viste helt normale forhold. sagsøgerne angav
fortsat smerter. det er i as lægejournal i forbindelse med indlæggelsen umiddelbart efter
uheldet angivet, at bilen er trillet rundt, og at han er blevet kastet 4-5 meter ud af den. i
lægejournalen for b er angivet, at bilen er trillet rundt. sagsøgerne har ved udskrivelsen fået
en kopi af hver deres journal.
det er senere i brev af 31. januar 2011 fra overlæge jørn jensen oplyst, at afdelingslæge shir-
zad ghadami ikke har nogen bestemt erindring om a i tilknytning til hans notering i journalen
den 21. september 2007. det er dog angivet, at oplysningerne omkring skadesmekanismen
stammer fra den oplysning, der bliver givet til afdelingen, inden patienten ankommer. oplys-
ningerne stammer ikke fra patienten selv.
anmeldelser af arbejdsulykken
a indgav den 3. oktober 2007 anmeldelse om skaden som arbejdsulykke. b indgav tilsva-
rende anmeldelse den 16. oktober 2007.
der er i as anmeldelse angivet følgende beskrivelse af forløbet:
               ”blev trillet rundt og kastet 4-5 meter ud af bil, hvor fører af varevogn havde
               mistet kontrollen over denne. b var fører af bilen og fik et blackout, og bilen
               kørte ud over en skrænt.”
i en besvarelse af et spørgeskema modtaget i ankestyrelsen den 5. december 2007 er der på et
spørgsmål om, hvordan a kom til skade, svaret:
               ”blev smidt ud af bilen og husker meget lidt af uheldet. vågnede op på opvåg-
               ningsafdelingen på randers sygehus.”
b har i sin anmeldelse angivet, at han besvimede og kørte galt.
tekniske undersøgelser af bilen og uheldet
efter anmodning fra alm. brand har bilinspektør per bo hansen den 6. maj 2008 afgivet en
rapport vedrørende en undersøgelse af uheldet. det er heri konkluderet:
               ”…
                                                 - 5 -
                  der er ikke ved de foretagne rekonstruktioner mulighed for at en passager bli-
                  ver smidt ud af bilen, idet der ikke er hastighedsændringer der kan initiere dette
                  uden at personen efterfølgende klemmes mellem bil og mark.
                  whiplash diagnosen skal stilles af lægefaglige personer, men de normalt an-
                  tagne forudsætninger for, at whiplash kan opstå, er ikke til stede i de viste re-
                  konstruktioner.
                  hastighedsændringer ud fra skade samt aflæst ved rekonstruktion er i området
                  5-10 km/t. skaderne på bilens front vil teoretisk kunne opstå idet marken ram-
                  mes, men er mere typisk for skade sket ved påkørsel af en genstand med verti-
                  kal orientering.”
af undersøgelsen fremgår også, at niveauforskellen mellem vejen og marken er 2,1 meter, og
at det er lagt til grund, at bilen kørte 80 km/t.
hændelsesforløbet
det er uafklaret, hvor oplysningerne om uheldets forløb i lægejournalerne for indlæggelserne
på regionshospitalet randers stammer fra. a har oplyst, at hans samlever og hans far har
hjulpet ham med at udfylde papirerne til anmeldelsen til arbejdsskadestyrelsen. efter råd fra
advokat poul rasmussen har de oplyst, at bilen væltede rundt, og at han blev kastet ud, fordi
det fremgik af lægejournalerne, og fordi han ikke selv vidste, hvad der var foregået.
advokat poul rasmussen har den 24. september 2008 skrevet følgende om a til advokat je-
sper ravn:
                 ”…
                 sammenfattende er det min konklusion, at der er tale om storm i et glas vand,
                 baseret på, at oplysningen omkring selve uheldsmekanismen er åbenbart for-
                 kert beskrevet af randers centralsygehus, uden at denne initialbesked senere er
                 korrigeret. min klient oplyste ved min samtale med ham første gang, at han var
                 i tvivl om, hvordan ulykken rent faktisk skete og hvad der skete med ham i
                 uheldsøjeblikket, men han oplyste samtidig også, at han ikke blev kastet ud af
                 bilen. i samme forbindelse oplyste han, at han formentlig havde været be-
                 vidstløs i en periode og derfor ikke med sikkerhed kunne referere, hvad der var
                 sket. dette er baggrunden for, at jeg måtte konstatere, at vi er nødt til at holde
                 os til det skrevne fra randers centralsygehus før andet bliver meddelt
                 dokumenteret og bekræftet af parter, der med sikkerhed kan identificere, hvad
                 der rent faktisk skete.
                 …”
                                              - 6 -
parterne er for landsretten enige om at lægge til grund, at bilen ikke væltede, og at a ikke
blev kastet ud af den.
lægelige undersøgelser m.v.
b
sagsøgerne har angivet, at de antager, at uheldet skyldes, at b fik et ildebefindende under
kørslen. b har i tiden mellem den 1. februar og den 14. maj 2008 gennemgået undersøgelser
med henblik på at afdække, om en hjerte- karlidelse kunne være årsag til hans ildebefindende.
der kunne ikke konstateres nogen lidelse. der blev heller ikke konstateret neurologisk lidelse.
speciallæge i neurokirurgi leif christensen har den 18. juli 2008 afgivet en erklæring vedrø-
rende b til arbejdsskadestyrelsen og alm. brand. det er heri blandt andet konkluderet, at b
den 21. september 2007 formentlig pådrog sig en kraftig forvridning af halsen, og at det sand-
synligvis er sket ved, at han blev kastet fremad i sikkerhedsselen efter at være kørt nedad en 4
meter lang skrænt.
den 4. august 2008 har speciallæge i neurokirurgi, carsten kock-jensen, afgivet en erklæring
til alm. brand vedrørende b. heri er ulykken beskrevet således, at b som fører af bilen tilsy-
neladende har mistet herredømmet over bilen, som passerer ud over 4 meter vejdæmning og
ender i grøften med fronten forrest. bilen triller ikke rundt. han og kammeraten anvendte
begge sele. han har amnesi for ulykkestilfældet. hans kammerat husker heller ikke ulykken.
blandt andet på den baggrund er det i erklæringen konkluderet, at b ved ulykken havde for-
vredet nakken og slået ryggen.
a
a har indhentet en erklæring fra speciallæge peter duel. i en journaltilførsel den 31. oktober
2007 har peter duel beskrevet uheldet således, at a i færdselsuheldet var forsædepassager i
bil (brugte ikke sikkerhedssele), forulykkede og fandt sig selv efterfølgende liggende ude på
en mark. var røget ud gennem døren, og kan ikke sikkert afgøre, om han kortvarigt var be-
vidstløs. senere i journalnotatet konkluderes det herefter, at a ved uheldet pådrog sig en pi-
skesmældsskade med udtalte gener til følge.
                                               - 7 -
overlæge per sidenius har den 14. juli 2008 afgivet speciallægeerklæring vedrørende a til
arbejdsskadestyrelsen. heri beskrives ulykken blandt andet således, at a ikke har erindring
om ulykken fra 5 minutter før denne, til han glimtvis husker, at der stod mennesker omkring
ham. han har efterfølgende fået fortalt, at han sad på forsædet uden sikkerhedssele. bilen
kørte ud over en stejl skrænt, vælter og i forbindelse med dette går døren op og han falder ud
af bilen.
a er tilkendt førtidspension den 23. september 2009.
alm. brands indsigelse og afgørelserne i arbejdsskadesagerne
arbejdsskadestyrelsen har den 5. august 2008 anerkendt bs anmeldelse af uheldet som en
arbejdsskade og tilkendt ham godtgørelse for varigt mén på 12 %.
advokat jesper ravn har ved brev af 1. september 2008 meddelt arbejdsskadestyrelsen, at
alm. brand hverken havde tillid til sagsøgernes angivelser af hændelsen eller følgerne. jesper
ravn henviste blandt andet til, at sagsøgerne inden for de sidste 5 uger før ulykken havde teg-
nede ulykkesforsikringer i forskellige selskaber på henholdsvis 8 og 9 mio. kr.
arbejdsskadestyrelsen traf den 9. december 2009 afgørelse om, at ulykken den 21. september
2007, som a havde anmeldt som arbejdsulykke, ikke var omfattet af loven. det fremgår af
brev af 15. december 2009, at arbejdsskadestyrelsens lægekonsulent oprindeligt indstillede til
styrelsen, at godkende as anmeldelse med en mengrad på 15 %. den 8. oktober 2009 æn-
drede lægekonsulenten indstillingen til, at det ikke var sandsynligt, at symptomerne hidrørte
fra den anmeldte hændelse.
a ankede afgørelsen, og ankestyrelsen traf den 9. december 2010 følgende afgørelse:
                ”afgørelse i din sag om en arbejdsskade
                ankestyrelsen har i møde truffet afgørelse om anerkendelse af en skade, som
                du var udsat for den 21. september 2007.
                resultatet er
                • den anmeldte ulykke den 21. september er ikke en arbejdsskade
                                 - 8 -
det betyder, at du ikke har ret til erstatning eller andre ydelser efter
arbejdsskadeloven...
vi vurderer, at det ikke er tilstrækkeligt bevist, at der er sket en skade, der
er en følge af arbejdet eller de forhold hvorunder det er foregået.
det er den sikrede der skal bevise, at der er sket en personskade og at der er
årsagsforbindelse mellem skaden og hændelsen/påvirkningen. der er så stor
tvivl om hændelsesforløbet, at du ikke har dokumenteret, at der er sket en ar-
bejdsskade.
vi har lagt til grund, at du den 21. september 2007 var passager i en firmavare-
vogn, som kørte ned af en mindre skrænt og stoppede på en mark. du har op-
lyst, at din kollega, som kørte varebilen, fik et black out og mistede kontrollen
med bilen, som kørte ud over en skrænt.
du har i anmeldelsen den 3. oktober 2007 videre oplyst, at: ”blev trillet rundt
og kastet 4-5 meter ud af bilen”. tilsvarende beskrivelse af uheldet er no-
teret i skadesanmeldelsen til alm. brand underskrevet samme dato.
i journalen fra randers regionshospital, hvor du blev kørt til i ambulance,
fremgår følgende: ”31-årig mand indlægges akut som traumepatient efter
som fører af varevogn at have mistet kontrollen over denne og herefter trillet
rundt og kastet ca. 4-5 meter ud af bilen”.
i journalnotat fra din egen praktiserende læge af 17. oktober 2007, fremgår det,
at: ”kørt galt for 3 uger siden, passager. fløj ud af bilen. 6 dage på sygehuset
har eget firma, kan ikke arbejde”.
ved undersøgelse hos speciallæge peter duel den 31. oktober 2007 har du
oplyst, at du var: ”involveret i et færdselsuheld for ca. l måned siden, hvor pati-
enten som forsædepassager i bil (brugte ikke sikkerhedssele) forulykkede og
fandt sig selv efterfølgende liggende ude på en mark. var røget ud gennem
døren, kan ikke sikkert afgøre, om han kortvarigt var bevidstløs”.
i din spørgeskemabesvarelse af 5. december 2007 har du oplyst, at du: ”blev
smidt ud af bilen og husker meget lidt af uheldet. vågner op på overvåg-
ningsafdelingen på randers sygehus”.
overfor speciallæge per sidinius (gengivet i speciallægeerklæring af 14. juli
2008) har du beskrevet uheldet på følgende måde: ”patienten har ikke erin-
dring om ulykken fra 5 min. før denne til han glimtvis husker at der stod men-
nesker samlet omkring ham. i ambulancen, på vej til sygehuset, bliver patienten
efterhånden klar. patienten har efterfølgende fået fortalt, at føreren af bilen
mistede herredømmet over denne. patienten sad på forsædet, havde ikke sele
på. bilen kører ud over en stejl skrænt, vælter og i forbindelse med dette går
døren op og patienten falder ud af bilen.”
ved undersøgelse ved bilinspektører (dancrash) er det dokumenteret, at bilen
ikke har været trillet rundt og at du ikke har været slynget ud af bilen. der er
kun meget begrænsede skader på bilen (skade på højre forskærm), som ikke
                                               - 9 -
               med sikkerhed stammer fra hændelsen.
               der er ingen vidner hændelsen, hvor i kører ud på marken, men de første
               ankomne på stedet var ambulancefolkene. ved ambulancens ankomst findes bi-
               len holdende på alle fire hjul og holdende parallelt med vejen. i sidder begge
               i bilen. der er ingen synlige skader ind- eller udvendigt på bilen. bortset fra
               smerteklager og lidt desorientering er der ingen objektive tegn på skader på
               hverken dig eller bilens fører. du er orienteret i tid og sted og ambulance-
               folkene har noteret både dig og din kollega til 13 på glasgov coma scale
               (gcs). ambulancelægen, der ankommer kort tid efter ambulancen, har noteret
               dig til 15 på gcs (fuldt bevist og orienteret i tid, sted og personlig data).
               vi har lagt vægt på, at der alene er dokumentation for, at du og din kollega den
               21. september 2007 tilkaldte en ambulance, efter jeres varebil var stoppet på
               en mark. du har lige siden hændelsen og gennem længere tid og overfor en
               række forskellige personer – herunder i anmeldelse afgivet til forsikringssel-
               skaber – fastholdt et hændelsesforløb, som ikke kan lægges til grund. din
               advokat har i brev af 24. september 2008 oplyst, at du selv ved den første
               samtale med din advokat havde oplyst, at du ikke var blevet kastet ud af bi-
               len. din vedholdende beskrivelse af, at bilen har rullet rundt og du har været
               kastede ud af bilen er ikke korrekt og afviger væsentligt fra hvad der faktisk
               kan være sket. vi finder således ikke, at der er en troværdig beskrivelse af
               hvad der faktisk er sket forud for, at ambulancen ankom til din firmavare-
               vogn den 21. september 2007. på ovenstående baggrund finder vi ikke, at
               du har dokumenteret, at du har været udsat for en arbejdsskade den 21. sep-
               tember 2007.
               oplysningerne fremgår særligt af anmeldelsen, din spørgeskemabesva-
               relse modtaget den 5. december 2007, speciallægeerklæring af 14. juli 2008
               ved per sidenius, brev af 1. september 2008 fra advokat jesper ravn inklu-
               siv bilag, brev af 24. september 2008 fra advokat poul rasmussen inklusiv
               bilag, brev af 23. juni 2009 ved advokat jesper ravn inklusiv bilag, brev af 6.
               juli 2009 ved advokat jesper ravn inklusiv bilag og brev af 11. oktober
               2010 ved advokat poul rasmussen inklusiv bilag.
               …”
den 21. december 2009 meddelte arbejdsskadestyrelsen b, at der var foretaget en genvurde-
ring af sagen. denne viste, at der ikke var dokumentation for, at han havde været udsat for en
arbejdsulykke. ankestyrelsen traf den 9. december 2010 afgørelse om at hjemvise sagen med
henblik på at foretage et indenretligt forhør af b og afklare hændelsesforløbet den 21. sep-
tember 2007.
i forlængelse af ankestyrelsens afgørelse blev der ved retten i horsens den 10. og 11. januar
2013 foretaget afhøringer som gengivet nedenfor. parterne er enige om, at afhøringerne skal
                                             - 10 -
indgå i denne sag.
               ”…
               b forklarede behørigt formanet, at han havde drevet murervirksomhed sammen
               med a siden maj/juni 2006. han førte bilen den 21. september 2007, og a var
               med som passager. om morgenen fugede de på en gård. de havde lånt stillads i
               et firma i grenå og en trailer i århus. stilladset skulle afleveres i grenå, hvor-
               efter de kørte til århus med traileren. turen mellem grenå og århus tog ca. 40
               minutter.
               der er en fartbegrænsning på 80 km/t, og vejen var trafikeret fredag eftermid-
               dag. han bor ca. 5 - 7 km. fra uheldsstedet, og han var derfor kendt med stedet
               i forvejen.
               de ville på vejen hjem kigge på en større opgave med pudsning af et hus. han
               havde set på huset, men han ønskede, at a også skulle se på opgaven, inden de
               gav tilbud. de kom kørende fra x-by mod y-by, da han pludseligt fik det, som
               han opfatter som et black out. inden det skete, husker han kun, at han så på
               vejen. der var modkørende biler, men han husker ikke specifikt nogen af bi-
               lerne.
               det næste, han husker, er blå blink fra ambulancerne og lægebilen, samt at der
               var en masse mennesker omkring ham. døren blev åbnet, og de tog fat i ham
               for at høre, hvad der var sket.
               han sad på førersædet i bilen. han husker ikke nærmere, hvordan hans hænder
               eller hoved var placeret. hans ben og fødder pegede fremad som normalt. han
               husker ikke præcis, hvordan fødderne var placeret. han husker marken, hvor
               bilen holdt, og jord. bilen havde manuelt gear og var forhjulstrukket.
               han talte med de reddere, som kom over til ham. de spurgte, om han havde
               ondt, og hvad der var sket. han svarede dem, at han havde ondt i ryggen og
               nakken. han havde sikkerhedssele på. han havde på dette tidspunkt ikke ondt
               over skulderen. han mener ikke, at han svarede på, hvad der var sket. han har
               muligvis sagt, at han mistede bevidstheden og kørte af vejen.
               han husker ikke, hvor a befandt sig, ligesom han heller ikke husker, at han så
               ham. han husker således ikke, om a var inde i eller uden for bilen. han husker
               heller ikke, at han så a, inden han selv blev transporteret fra stedet. han husker
               ikke, om a anvendte sikkerhedssele under kørslen.
               han ved ikke hvorfor, hvordan eller af hvem falckredderne var blevet tilkaldt.
               han har siden spurgt en af hans bekendte, som kørte forbi uheldsstedet på tids-
               punktet. denne bekendt sagde, at hun ikke havde tilkaldt falck.
               han fik ondt i venstre skulder efterfølgende på sygehuset. den venstre arm be-
               gyndte at hæve på skadestuen, og personalet ville have hans fingerring af. han
               blev røntgenfotograferet.
                              - 11 -
han har ikke på noget tidspunkt sagt, at bilen rullede rundt, eller at han var for-
sædepassager, heller ikke til skadestuepersonalet. han ved ikke, hvordan disse
oplysninger, som står i journalen fra randers sygehus, er fremkommet.
han husker undersøgelserne hos lægerne leif christensen og carsten kock-
jensen. han husker ikke, hvordan lægerne spurgte ind til hændelsen, men han
tror, at de spurgte om det.
han har bemærket, at det af leif christensens erklæring af 18. juli 2008 frem-
går, at a tilkaldte falck. han ved, at han sagde, at han ikke selv tilkaldte falck.
han kan ikke have udtalt sig om dette, da han som sagt ikke ved, hvem der til-
kaldte falck. hans hustru, c, var med til undersøgelsen, og det kan være, at
hun har nævnt, at a tilkaldte falck.
han ved ikke, hvor lang tid hans black out varede. han kan således ikke be-
kræfte carstens kock-jensens oplysning i erklæringen af 4. august 2008 om, at
black outet varede ca. 5 minutter.
i oktober 2006 skulle hans hustru c føde. han var med c, som var blevet un-
dersøgt på sygehuset, hun bad ham smide sit tyggegummi i skraldespanden,
hvilket han gjorde. da han vendte sig, husker han herefter ikke mere, inden han
vågnede liggende på gulvet. der var også en sygeplejerske til stede i lokalet.
de var til møde hos jens daugard i august 2007. jens daugaard havde tidligere
været ude på byggepladser, hvor de har gået, for at tale med dem om forsikrin-
ger. han husker ikke, hvor lang tid drøftelserne om forsikringer foregik over,
men det var nogle måneder.
forsikringen i codan var en nytegning. han havde i forvejen alm. brand som
forsikringsselskab, og forsikringen i dette selskab var ikke en nytegning.
han tog kontakt til jens daugaard, fordi han og a diskuterede, hvilket forsik-
ringsselskab de skulle bruge. de havde i virksomheden fået et brev om, hvilke
forsikringer de skulle tegne. virksomheden havde postadresse hos a. de talte
om at bruge alm. brand, fordi han havde brugt dette selskab og var tilfreds
med selskabet.
han har udfyldt og underskrevet anmeldelsen af arbejdsulykke den 16. oktober
2007. hans kone hjalp ham med at udfylde anmeldelsen. han husker ikke, at
han satte kryds i rubrikken med varig uarbejdsdygtighed, men han har nok sat
spørgsmålstegnene ud for spørgsmålet om, hvor længe arbejdsudygtigheden
forventedes at vare.
de lukkede virksomheden i slutningen af efteråret 2007. han husker ikke, på
hvilket tidspunkt de besluttede det. han blev ringet op af a noget tid efter
ulykken - måske 1 - 2 måneder efter. a sagde, at de skulle gøre noget, og de
blev enige om at lukke virksomheden. de kontaktede herefter advokaten. han
sad på dette tidspunkt bare hjemme. kassekreditten gik i 0, fordi de indbetalte
gælden.
                              - 12 -
de havde også advokaten til at stifte virksomheden. han er ikke vidende om,
hvordan selskabet blev lukket, heller ikke at det blev tvangsopløst.
a forklarede behørigt formanet, at han den 21. september 2007 havde fuget et
hus ved z-by ved y-by. de var næsten færdige og ryddede op på stedet. de
kørte mod y-by for at aflevere et lejet stillads. de anvendte en stor trailer, som
de efterfølgende afleverede hos x-firma i æ-by ved århus. de kørte tilbage til
pladsen på gården ved z-by for at tjekke arbejdsmandens arbejde. de skulle
forinden se på et projekt, som de skulle til at lave. b havde talt med damen, og
det var første gang, at han skulle se på arbejdet. det var på vej ud til damen, at
de kørte galt.
han sad og blundede i bilen. de havde arbejdet i mange timer i perioden forud.
det var weekend, og der var en chance for, at de kunne komme tidligt hjem til
familien. han sad med hovedet tilbage og med knæene mod instrumentbrættet.
han erindrer ikke, at han havde sele på.
det næste han husker fra uheldet er, at han lå på en båre, og der var mennesker
omkring ham. han husker ikke personerne, eller hvad de talte om. han var på
daværende tidspunkt ikke klar over, at det var falckreddere. han husker ikke,
hvordan han kom på båren, men han går ud fra, at falckredderne havde taget
ham ud af bilen.
han ved ikke, hvem der havde tilkaldt falckredderne. han har ingen erindring
om, at han selv skulle have ringet til falck, således som det fremgår af lægeer-
klæringen af 18. juli 2008 fra speciallæge leif christensen.
han husker ikke, hvad der skete, efter han kom på båren eller ved ankomsten
på randers sygehus. det første han husker er, at han lå på intensiv afdeling.
han blev udskrevet efter 4 dage.
han har ikke tidligere set anmeldelsen af arbejdsulykken til alm. brand, date-
ret 3. oktober 2007. han har ikke selv udfyldt anmeldelsen. han har hørt an-
meldelsen omtalt, fordi der har været tale om, hvorvidt han har udfyldt den.
han tror, at hans kæreste, d, udfyldte blanketten. de fik at vide af advokat
poul rasmussen, at de skulle udfylde anmeldelsen. han husker ikke, hvornår
poul rasmussen sagde dette til dem.
det var hans mor, som fik skabt kontakten til advokat poul rasmussen. hans
mor havde en veninde, som havde fået hjælp af poul rasmussen i en forsik-
ringssag. han havde ringet til jens daugaard en uge efter ulykken, og jens
daugaard sagde, at han ikke havde nået at tegne forsikring. han gik i panik, og
hans mor ringede til poul rasmussen, som derefter ringede til d og talte med
hende om anmeldelsen. han talte ikke selv med poul rasmussen.
han har personligt ikke fået papirer eller journaler fra sygehuset. hans mor og
søster hentede ham på sygehuset, og en læge gav ved udskrivning en kuvert
med papirer til hans mor. kuverten indeholdt hans sygejournal.
                              - 13 -
d stillede ham ikke spørgsmål, da hun udfyldte anmeldelsen om arbejdsskade
den 3. oktober 2007. han tror ikke, at han vidste, at hun anmeldte arbejdsska-
den, men han ved, at han ikke var med til at udfylde anmeldelsen. han husker,
at hun blev ved med at sige, at det var vigtigt at anmelde ulykken som en ar-
bejdsskade, blandt andet fordi sygeplejerskerne på sygehuset var meget op-
mærksomme på dette og havde sagt til d, at de skulle huske at anmelde det
som en arbejdsskade.
han husker ikke, at han underskrev blanketten om skadesanmeldelse til alm.
brand, ligeledes dateret den 3. oktober 2007. det kan godt være hans under-
skrift. han kan af håndskriften se, at det er d, der har udfyldt anmeldelsen i
hånden.
han blev ved ulykken ikke slynget 4 - 5 meter ud af bilen. oplysningerne
stammer fra papirerne fra sygehuset, som d havde set og skrevet af. som han
husker det, havde poul rasmussen sagt, at hun skulle skrive det, som stod i pa-
pirerne. d spurgte ham ikke om noget, da hun udfyldte blanketten. han skrev
under på blanketten uden at læse den.
han kan ud fra skriften i spørgeskemaet til arbejdsskadestyrelsen, modtaget i
arbejdsskadestyrelsen den 5. december 2007, se, at hans far har udfyldt ske-
maet. han havde det ikke særlig godt på dette tidspunkt, og han er næsten sik-
ker på, at han havde bedt sin far udfylde skemaet. han husker ikke, om han var
til stede, mens skemaet blev udfyldt. han ved ikke, hvor hans far fik oplysnin-
ger om hændelsesforløbet fra, men det kan godt være fra ham.
han husker ikke skadesanmeldelsen vedrørende ulykkesforsikringen i tryg,
men han har underskrevet anmeldelsen den 13. december 2007. han er næsten
sikker på, at hans far også har udfyldt denne anmeldelse. han tror, at han talte
med sin far i forbindelse med udfyldelsen. han er ikke særlig god til papirer
eller til at skrive.
han mener ikke, at han i perioden mellem udfyldelsen af spørgeskemaet til ar-
bejdsskadestyrelsen og skadesanmeldelsen til tryg havde været i kontakt med
advokat poul rasmussen. under poul rasmussens og ds telefonsamtale blev
der aftalt et møde. mødet blev afholdt, måske en uge efter den første telefon-
samtale. de skulle til møde, fordi jens daugaard havde sagt, at han ikke havde
nået at tegne forsikringer. han kunne allerede på dette tidspunkt mærke, at det
ikke var normalt med ryggen, og han var træt af situationen, hvis det viste sig,
at han ikke havde forsikringer. de skulle på mødet tale om hele forløbet og for-
sikringerne med poul rasmussen.
han husker mødet hos poul rasmussen, men han husker ikke, hvad de talte
om, eller hvornår mødet blev afholdt.
han har været til undersøgelser hos overlægerne peter duel og per sidenius
henholdsvis den 31. oktober 2007 og 14. juli 2008, fordi han ikke havde det
godt. han husker ikke, hvad lægerne spurgte ham om, heller ikke om de
spurgte ham om, hvad der var sket den 21. september 2007.
                               - 14 -
han ved ikke, hvem der besluttede, at han skulle undersøges af peter duel. han
tror ikke, at han selv har betalt for undersøgelsen, men hvis det fremgår af er-
klæringen, så han har nok selv betalt. han ved ikke, om de fik en forsikring,
som betalte for undersøgelsen, da de tegnede "guldpakken" hos jens daugaard.
han går ud fra, at han fik stillet spørgsmål om uheldet. foreholdt at det i erklæ-
ringen er skrevet: "var røget ud gennem døren, kan ikke sikkert afgøre, om han
kortvarigt var bevidstløs", husker han ikke, om han oplyste dette til peter duel,
men det har han formentligt gjort.
foreholdt at der i peter duels erklæring af 19. september 2011 står:
"følte pludselig at bilen fløj ud over en skrænt. herefter var der udtalt stilhed.
husker ikke præcist noget fra selve ulykken og kort tid efter denne. husker at
falckredder efterfølgende stillede spørgsmål, men ikke om hvad", så husker
han ikke, om han sagde dette til peter duel ved undersøgelsen for godt et år si-
den.
han husker, at han var til undersøgelse hos per sidenius, men ikke at per side-
nius stillede spørgsmål. foreholdt at det i erklæringen er beskrevet: "patienten
sad på forsædet, havde ikke sele på. bilen kører ud over en stejl skrænt, vælter
og i forbindelse med dette går døren op og patienten falder ud af bilen", husker
han ikke, at han sagde dette til per sidenius. han ved ikke, om bilen væltede.
han går ud fra, at han har modtaget kopi af per sidenius' erklæring, når det
fremgår, at den er sendt til ham.
der har været nogen med ham til alle undersøgelserne. han erindrer ikke, at
han har talt om indholdet af erklæringerne fra undersøgelserne, herunder hvor-
dan ulykken er refereret, med nogen, men han har formentlig talt med d om
indholdet i erklæringerne.
han husker, at han var hos chefpsykolog poul erik spliid i juni 2009. han hu-
sker ikke, hvem der var med ham til undersøgelsen, men det var som oftest
hans far eller d, som var med til undersøgelserne på skift.
ved mødet hos advokat poul rasmussen blev der talt om, at de skulle skrive
det, som stod i papirerne fra sygehuset, når de skulle udfylde anmeldelser til
forsikringsselskabet.
han husker ikke, om de medbragte papirer til mødet, da det var d, som stod for
papirerne. han fik ikke breve fra poul rasmussen til gennemsyn, inden de blev
sendt.
de fik i virksomheden et brev om, at de ville få en bøde på adskillige tusinde
kroner, hvis de ikke fik tegnet forsikringer. han og b talte på byggepladsen i
å-by om, hvad de skulle gøre, og de fik kontakt med jens daugaard fra alm.
brand. å-by var en af deres første opgaver i virksomheden. der havde været
kontakt med jens daugaard flere gange, inden mødet i august 2007. jens dau-
gaard ville have, at de skulle have en hurtig forsikring på pladsen i å-by.
denne forsikring blev lavet meget hurtigt, hvorefter de skulle skaffe oplysnin-
                               - 15 -
ger blandt andet om ægtefæller. jens daugaard kom senere på byggepladsen på
x-vej og fortalte mere om forsikringer.
han har ikke givet personalet de oplysninger, som fremgår af teksten i journa-
len fra randers sygehus under "akut indlæggelse (traume)". han, hans far og
d har genbrugt disse oplysninger i senere anmeldelser og dokumenter, fordi de
blev anbefalet af poul rasmussen, at de skulle holde sig til denne gengivelse af
hændelsesforløbet.
han har ikke været i arbejde siden ulykken den 21. september 2007. han har
stadig smerter i blandt andet nakke, hoved, ryg, ben og knæ.
et stykke tid efter ulykken kontaktede han b, fordi de skulle have fundet ud af
noget med virksomheden. de blev enige om at lukke virksomheden. det var en
advokat, som lukkede virksomheden. de brugte jyske bank, hvor de havde en
kassekredit. de havde begge kautioneret for kassekreditten, og de betalte efter-
følgende gælden til jyske bank. der var en ansat i virksomheden, e, som blev
fyret. han mener, at e fik sin løn. han har ikke foretaget posteringer på kasse-
kreditten efter uheldet, og han ved ikke hvem, der har gjort det.
han husker ikke, at han talte med ambulancelægen på uheldsstedet, herunder at
han har forklaret, at han havde ømhed i brystet, således som det fremgår af am-
bulancejournalen. han husker heller ikke, at han ankom til skadestuen, eller at
han talte med personalet på skadesstuen. han husker således til trods for, at der
på skadestuen blev angivet en glasgow coma score på 15, intet fra skades-
stuen, bortset fra at der var nogle personer, og at han gennemgik nogle under-
søgelser. hans første erindring er, at hans mor, far og kæreste kom på intensiv
afdelingen, men han husker ikke, hvad de talte om.
han husker ikke, om anmeldelsen til arbejdsskadestyrelsen blev udfyldt før
eller efter mødet med poul rasmussen. d havde en telefonsamtale med poul
rasmussen. han husker ikke, at d fortalte om samtalen bortset fra mødetids-
punktet. efter telefonsamtalen begyndte d at udfylde papirer.
han ringede til jens daugaard og sagde, at de havde været ude for en ulykke.
jens daugaard sagde, at de ikke havde nået at få tegnet forsikringer. på det se-
neste møde med jens daugaard anbefalede jens daugaard, at de skulle kon-
takte andre forsikringsselskaber og tegne flere ulykkesforsikringer, fordi de var
i en slem kategori på grund af deres erhverv, og det var ikke sikkert, at selska-
berne ville tegne forsikringer. han indhentede derfor tilbud fra andre forsik-
ringsselskaber. jens daugaard anbefalede en sum på 2 mio. kr.
jan therkelsen forklarede behørigt formanet, at han i september 2007 var
redder i reko. han havde i 2007 været redder i ca. 8 år. han stoppede som
redder for ca. 3 år siden. de blev tit kaldt ud til færdselsuheld, nogen gange en
gang om ugen, og andre uger en eller to gange om dagen.
han husker svagt episoden den 21. september 2007. de blev alarmeret via 112,
hvor de sendes ud af politiet. begge personer sad i bilen, da de kom til stedet.
han husker ikke, om de eller ambulancelægen kom først til stedet, men det
                               - 16 -
plejer at være lægen. han tog sig af b. b sagde, at han havde ondt ned i ryg-
gen. der var meget lidt plads på denne side af bilen. lægen fra lægebilen
havde set på b, inden de trak ham ud af bilen. b kunne hjælpe med ved at
kante sig ud af bilen og lægge sig på båren. de bar båren op via grøften til am-
bulancen.
han udfyldte ambulancejournalen. abc var stabil. b kunne godt føre en sam-
tale. de har sandsynligvis talt om uheldsforløbet, men han husker det ikke.
det så på stedet ud som om, at bilen bare var kørt ned langs skrænten. der var
2 spor hele vejen ned langs skrænten, så bilen havde ikke fløjet ned ad skræn-
ten. bilen var ikke væltet.
han havde ingen kontakt med a. de kom til stedet før ambulancen fra falck,
og han går ud fra, at hans makker talte med a. han så a sidde i bilen. det så
umiddelbart ud som om, at begge sad helt normalt i bilen. han husker ikke,
hvordan bs hænder var placeret. han husker i dag ikke, om b havde sele på.
da ambulancen fra falck kom til stedet, tog disse reddere sig af a.
han bor selv på djursland og er bekendt med uheldsstedet. vejen er en hoved-
vej mellem y-by og århus.
de kørte kørsel 1 - med horn og lygtesignal - til uheldsstedet og kørsel 2 - ikke
akut - til sygehuset.
på et tidspunkt blev både han og hans makker finn seiling ringet op af en per-
son fra alm. brand og udspurgt om hændelsesforløbet. det er korrekt, at han
gav udtryk for, at bilen efter hans opfattelse ikke var rullet rundt. han under-
søgte ikke bilen, hverken indvendigt eller udvendigt.
b virkede ok, da han kontaktede ham i bilen, bortset fra at han havde ondt og
klagede over smerter i nakken og ned i ryggen. han lavede ikke en glasgow
coma score. han sad ved b bag i ambulancen til sygehuset. han talte med b
under hele transporten, og b forekom at være klar. b klagede ikke over smerter
andre steder end nakke og ryg.
han husker ikke, om de kontaktede skadesstuen inden ankomst. der er normalt
ambulancelægen, som står for kontakten til skadesstuen. han har ingen viden
om, hvordan oplysningerne i skadestuejournalen er fremkommet. efter hans
observationer er det ikke korrekt, at b var forsædepassager eller at bilen rullede
rundt.
finn seiling forklarede behørigt formanet, at han svagt erindrer den sorte bil
på uheldsstedet. han kan ikke genkende personerne i dag. de var to ambulan-
cer på stedet, og de hjalp hinanden med at få de to personer ud af bilen på bed-
ste måde for at beskytte nakke og ryg. han har sikkert været med til at hjælpe
begge personer ud af bilen, men han husker det ikke præcist. han husker ikke,
om de eller ambulancelægen kom først til stedet.
                              - 17 -
jan therkildsen var behandler på turen, og det var derfor ham, der skrev jour-
nalen. han husker ikke, om han var med til at udfylde journalen, men det var
almindeligt, at de talte om, hvad der skulle stå.
det var akutlægen, som bestemte, at det skulle være en kørsel 2 til skadesstuen.
han førte ambulancen til skadesstuen. han kunne ikke høre, hvad der blev talt
om i bårerummet under kørslen.
begge personer sad ret op og ned i sæderne, da de ankom til stedet. han husker
ikke, om de havde sikkerhedsseler på. han har uden tvivl talt med dem, men
han husker ikke, hvad de svarede. begge klagede over smerter i nakke og ryg
eller begge steder. begge var ved fuld bevidsthed.
der var ikke nævneværdige synlige skader på bilen. der var, som han husker
det, heller ikke nævneværdige synlige skader indvendig i bilen. det var ikke
hans indtryk, at bilen havde været væltet, da det næsten ikke kan være sket
uden synlige skader på bilen. det er heller ikke hans indtryk, at nogen af per-
sonerne havde været uden for bilen, herunder slynget ud af bilen.
han havde været redder i ca. 20 år på dette tidspunkt. de blev ofte kaldt ud til
færdselsskader. han erindrer ikke, at han efter ca. ½ år blev kontaktet af alm.
brand. han mindes heller ikke, at han selv har taget kontakt til alm brand, så-
ledes som det fremgår af skrivelsen af 1. september 2008 fra advokat jesper
ravn.
han bor i kolind og er bekendt med hovedvejen mellem århus og y-by. vejen
er ikke voldsomt trafikeret til trods for, at det er en hovedvej. han husker ikke
noget særligt om trafiktætheden på vej ud til uheldsstedet.
på skadesstedet kigger man altid på bilen for at se, om den har skader, som kan
have indflydelse på eventuelle skader på personer. bilen stod parallelt med ho-
vedvejen med retning mod y-by. forholdt fotos forklarede vidnet, at han op-
fatter bilens position som omtrent parallelt med vejen. han husker ikke, at han
så ind i varerummet på bilen.
han husker, at både personale fra reko og falck hjalp hinanden på bedste
måde med at få personerne ud af bilen. der meldes altid til randers sygehus
med antal personer og skadernes karakter. det er enten ambulancepersonalet
eller lægen, som ringer. han husker ikke, om han ringede til sygehuset. hvis
han ringede, er han sikker på, at han ikke har sagt, at bilen var rullet rundt,
således som det står i sygehusets journal. det ville også være redderen bag i
ambulancen, som i givet fald ville ringe til hospitalet, da denne redder har den
største viden om patientens tilstand.
han husker ikke, om b eller a sagde, at bilen var rullet rundt. hvis de havde
sagt dette, ville han nok have undret sig, fordi bilen efter hans opfattelse ikke
havde rullet rundt. en bil kan godt køre ned ad en skrænt uden at få synlige
skader, men hvis den ruller rundt, vil det være at se på bilen. det er helt almin-
deligt, at meldingerne fra alarmcentralen på vej ud til stedet modsvarer virke-
                                - 18 -
ligheden, så man hæfter sig ikke særligt ved disse meldinger, hvis de ikke pas-
ser med virkeligheden.
martin oettel forklarede behørigt formanet, at han husker hændelsen den 21.
september 2007. de blev kaldt ud via deres interne udkaldesystem. han ved
ikke, hvem der er anmeldte færdselsuheldet. de var 3 mand på vognen, redder
henrik gregersen, redderelev michael bech og ham selv. han mener, at de var
første vogn på stedet, men han husker det ikke klart. ambulancelægen kom
efterfølgende.
han har blandt andet udfyldt den midterste del af højre side på ambulancejour-
nalen, herunder punktet "notater", samt punktet "tilstand ved ankomst" i ven-
stre side af journalen. han lavede efterfølgende notatet af 14. april 2008
ved ankomst til et skadested tages der en hurtig vurdering af omgivelserne og
skadesmekanismer. de havde fået at vide, at det var et færdselsuheld, og han
husker ikke yderligere om meldingen. da de kom frem til stedet kunne han
umiddelbart se, at bilen var kørt af vejen ned ad skrænten til den position, som
bilen holdt i. han vurderede, at der ikke var sket skade på bilen.
de tog kontakt til den patient, a, som de fik tildelt. b og a sad tilbagelænet i
sædet i en afslappet position og kiggede lige frem for sig. begge var vågne.
han hørte begge snakke, men han husker ikke, om han talte med b.
han talte primært med a. han talte med a om bevidsthedstilstand, oplevelse af
smerter, om han havde været bevidstløs, havde været fastspændt, eller havde
forudgående sygdom. de vurderede først ud fra abc. han fik fra samtalen
med a en forståelse af, at føreren havde fået et black out. han husker ikke
nærmere om årsagen til uheldet fra samtalen med a.
a fortalte om sine smerter, og de valgte derfor at spine ham. a blev spinet, in-
den lægen kom frem. lægen kom, mens de skulle til at spine, eller lige efter a
var spinet. lægen vurderede ved fremkomst, at det ikke havde været nødven-
digt at foretage en spining. de kørte også kørsel 2 til sygehuset.
de spinede meget mere i 2007, end de gør i dag. der var intet på uheldsstedet,
der indikerede, at det skulle være en højhastighedsulykke; ingen særlige ydre
skader på bilen, ingen mærker fra slag mod ruden, ingen fedtmærker fra huden
på ruden eller interiøret, eller øvrige trykmærker i kabinen, fx. fra et knæ.
under transporten til sygehuset sad han bag i ambulancen og revurderede a
ved igen og igen at spørge til hans tilstand. han synes, at kunne huske, at a
blev træt, men han bemærkede derudover ingenting, og a kom til sygehuset
som abc-stabil. under kørslen talte de primært om as tilstand men også om
almindeligheder.
det er normal procedure, at han som redder i bårerummet tager kontakt til sy-
gehuset inden ankomst. normalt ringer lægen ind og fortæller om indtranspor-
ten, men han har højst sandsynligt også ringet, hvilket de gør 19 ud af 20
gange.
                                - 19 -
han har ikke givet de oplysninger, som er gengivet i sygehusets journal om, at
bilen var trillet rundt, og at a var kastet 4 - 5 meter ud af bilen, da det var i
strid med de observationer, som han havde gjort. a var også passager i bilen.
a var ikke fastspændt med sele, da han kom frem til uheldsstedet. a udtalte
også selv, at han ikke var fastspændt i bilen. han har ikke kendskab til, om b
anvendte sele.
han bor på djursland. vejen er en hovedvej med fartbegrænsning på 80 km/t.
han husker ikke køretiden frem til uheldsstedet, men det var en kørsel 1. han
husker ikke, om vejen var trafikeret, men hvis det var som en normal dag, var
det til at komme frem.
han mener, at henrik gregersen var med til at lave notatet af 14. april 2008.
de blev af ledelsen i falck bedt om at lave notatet. han ved ikke, om det var
alm. brand, som havde bedt om notatet. han husker ikke, at han er blevet
kontaktet direkte af alm. brand. de 4 - 5 meter er hans egen angivelse af, hvad
han så på stedet. skrænten er ca 2 meter høj, men fordi bilen var kørt skråt ned
ad, har de kørt ca. 4 - 5 meter ad skrænten.
da de ankom til uheldsstedet, blev ambulancen parkeret ved kantpælen på ve-
jen, og de gik nedad skrænten mod bilens front. de så derfor bilen forfra først.
de gik mod passagersiden. han kiggede ind i kabinen, og han har højst sand-
synligt været rundt om bilen. han kunne gennem vinduet til varerummet se, at
der var noget værktøj på gulvet. bilens højre fordæk sad nede i mudderet, hvil-
ket han tog med i beregningerne i forhold til mulige anslag mod patienterne.
han erindrer ikke, at han undersøgte b. han observerede passivitet både hos a
og b. hans fokus var primært på a. a sagde, at han havde ondt på de steder,
som er angivet på tegningen i ambulancejournalen. det er således as subjek-
tive oplysninger om smertepåvirkning, som er gengivet i ambulancejournalen.
han husker ikke, om a sagde, at bilen var trillet rundt, men han ville i givet
fald have noteret det, da det ville have betydning for behandlingen.
michael bech forklarede behørigt formanet, at de var på hjul på vej fra århus,
da de fik opkaldet om assistance til et færdselsuheld. de kørte kørsel 1 på vej
til uheldsstedet, og de var derfor hurtigt fremme på stedet. de kom først til ste-
det, den anden ambulance og lægebilen kom senere.
da de kom ned i grøften kunne de se, at bilen ikke havde deformiteter. han gik
med en behandler til passagersiden, og den anden behandler gik til førersædet.
behandleren oplyste, at begge personer klagede over smerter, så han blev sendt
efter et spineboard. de tog sig af passageren i bilen, a.
han var i bårerummet under transporten. behandleren talte med a under kørs-
len. han var med til at lave top til tå undersøgelse, hvor tøjet fjernes for at
kunne konstatere eventuelle skader. der var ingen synlige ydre skader.
                               - 20 -
a var ikke bevidstløs, han var vågen men havde ondt. a klagede over nakke-
smerter og hovedpine. han husker ikke, om der skete en udvikling i as tilstand
under transporten.
de ringede til sygehuset og meldte, at de kom ind. han husker ikke, om episo-
den blev meldt som traume. han har ikke hørt oplysninger om, at bilen var
væltet, eller at a var røget ud af bilen.
ved ankomst til stedet talte redderne indbyrdes om, at med bilens placering, så
burde den være rullet rundt, men det så det ikke ud som om, at den havde gjort.
der var et tydeligt spor, hvor bilen var kørt af vejen. det var to lige spor uden
udskridning eller lignende. der var meget blød jord eller mose, hvor bilen var
kørt ud. det er hans vurdering, at bilen var sunket hurtigt ned, da den kørte ud
på marken.
han mener, at de fulgte sporet ned ad skrænten og kom til bilen bagfra. han
husker ikke, om de alle 3 fulgtes ad. det kan godt være, at behandleren gik
rundt om bilen og nærmede sig bilen forfra. han kiggede på begge bilens sider
og bagpå, men ikke fortil og i varerummet.
han kiggede ikke ind i bilen, da han holdt sig lidt i baggrunden. han holdt spi-
neboardet i hovedenden. en af redderne talte med a, da han blev spinet. a vir-
kede klar og vågen. a var ikke bevidstløs, mens han var til stede.
han kender uheldsstedet, fordi der ofte er uheld i et venstresving 200 meter
længere fremme, hvilket de fleste trafikanter er bekendte med. han mener, at
vejen er en almindelig landevej.
han kender ikke notatet af 14. april 2008. han er en gang efter uheldet blevet
spurgt om episoden. han er ikke blevet kontaktet af alm. brand.
behandleren lavede en glasgow coma score på a. han overværede samtalen
under transporten, men han husker ikke, om der blev talt om, hvordan ulykken
var sket, heller ikke om a gav udtryk for, at han havde været ude af bilen, eller
at bilen rullede rundt. behandler martin oettel ringede til sygehuset ca. et
kvarter før ankomst.
karsten christensen forklarede behørigt formanet, at han kørte lægebil på
djursland. der kommer altid en primærambulance til skadestedet, og han kørte
med en specialuddannet redder i lægebilen. primærambulancen fra reko var
først på stedet.
begge personer sad i bilen på henholdsvis fører- og passagersædet. han husker
ikke, om de havde sikkerhedssele på, da han ankom til stedet. ved ankomst til
et skadested forsøger han at skaffe sig et overblik, og han har formentlig talt
med dem begge, med han husker ikke ordvekslingen, kun at de var smertepla-
gede.
                                - 21 -
han har udfyldt blanketten præhospital lægetjeneste og dikteret det korte brev,
ambulancejournalen, som sendes til egen læge, og som også går i deres arkiv.
ved dannelsen af overblik ses der på, hvilke skader der kan være sket, ligesom
der tales med patienten som også undersøges. han konstaterede, at a havde let
ømhed på thorax og ellers intet. a var øm i brystregionen, men der var ikke læ-
sioner eller indre blødninger i maveregion, ligesom der heller ikke var tegn på
nakkeskader. han mener, at der var anlagt halskrave, da han ankom til stedet,
men han er ikke sikker. a blev spinet på relativ løs indikation som en sikker-
hedsforanstaltning inden den nærmere undersøgelse på skadestuen.
han husker ikke særligt om årsagen til, at bilen kørte af vejen. de har givetvis
talt om det, men han husker det ikke. han var som led i sin skadesundersøgelse
på vejen for at se, hvor bilen var kørt af. det var ikke oplagt, hvad der var årsag
til, at bilen var kørt af vejen. han observerede, at der var relativ få skader på
bilen.
de to personer i bilen blev behandlet ud fra den antagelse, at det ikke var en
meget alvorlig ulykke. de observerede relativ få skader på bilen, og det var
hans indtryk, at der ikke var sket meget alvorlig personskade, hvilket behand-
lingen blev valgt på grundlag af. han bestemte også, at kørslen til skadestuen
kunne ske som kørsel 2.
kontakten til skadesstuen kan være foretaget af ham, eller ved at primæram-
bulancen kontaktede skadesstuen, når de nærmede sig sygehuset. han har ikke
nogen erindring om, hvordan kontakten skete i den aktuelle situation.
han har ikke givet oplysninger til sygehuset om, at bilen var trillet rundt, eller
at a var kastet ud af bilen. det var ikke hans indtryk, at bilen var trillet rundt.
han har ingen erindring eller oplysning om, at a skulle have været ude af bi-
len, og oplysningerne i sygehusets journal stammer således ikke fra ham.
han er kendt med skadesstedet. han husker ikke turen til stedet eller om der
var meget trafik. der var to primærambulancer på stedet, og i hvert fald den
ene ambulance var på stedet, da han ankom. han husker ikke, hvilke af patien-
terne reko eller falck tog sig af.
den ene af personerne, han husker ikke hvem, havde en halskrave på, da han
ankom til stedet. der var, som han husker det i dag, gang i behandlingen af
begge personer, da han kom til stedet.
når han i ambulancejournalen har henvist til "relativ få skader", så angiver det
bilens tilstand. han undersøgte først personerne og derefter omgivelserne. han
var hele vejen rundt om bilen. han kiggede ikke ind i lastrummet.
når han i ambulancejournalen har skrevet, at a ikke anvendte sele, så har han
på stedet spurgt, om a anvendte sele. han har enten fået oplysningen om, at a
ikke anvendte sele, af a selv eller fået det oplyst af redderne. han husker ikke,
om oplysningen om, at a havde været fremme i instrumentbrættet, blev givet
til ham af a eller af redderne.
                               - 22 -
han husker ikke, at han er blevet kontaktet af alm. brand i anledning af sagen.
foreholdt oplysningerne i brevet af 1. september 2008 husker vidnet, at han på
et tidspunkt blev ringet op, og at det kan have været en person fra alm. brand.
han erindrer ikke, at han har lavet vurderingen om uoverensstemmelser mel-
lem de skader, som der blev klaget over, og de objektive fund, som er gengivet
i brevet. han ville normalt ikke lave sådanne konklusioner telefonisk.
bilen stod efter hans erindring parallelt med vejen. forevist foto oplyste vidnet,
at bilen formentligt holdt som vist på fotoet. bilen var kørt skråt ned ad
skrænten.
han kiggede ikke ind i varebilen, selvom indholdet i lastrummet kunne være
relevant for skadesvurderingen. der var blødt underlag. han kiggede primært
efter, om der var store skader på bilen, og om bilen var rullet rundt. begge dele
kunne have betydning for, hvilke skader han kunne forvente på personerne i
bilen. i betragtning af bilens relativ få skader, så forventede han ikke at finde
svært tilskadekomne personer i bilen. personerne klagede over nakkesmerter,
og at de gav udtryk for, at de havde meget ondt. klagerne medførte dog, at de
spinede personerne til trods for de begrænsede skader på bilen. han har ikke
nogen erindringer om observationer, som indebar mistanke om, at bilen var
trillet rundt, og han erindrer ikke, at han fik oplysninger om dette på skadeste-
det. hvis det var tilfældet, ville det normalt også blive tilført journalen.
hvis der køres kørsel 1 til skadestuen, skal han anmelde ankomsten til skades-
stuen. hvis der er indtryk af alvorlige skader, så følger han også ambulancen
ind og giver besked til personalet på skadesstuen.
ved kørsel 2 er der ikke en fast procedure om, hvem der foretager opkaldet til
skadestuen, og det aftales på stedet, om det er lægen eller ambulanceredderne,
som ringer. han erindrer ikke, hvad der konkret blev aftalt på skadesstedet.
henrik gregersen forklarede behørigt formanet, at de fik turen meldt som et
trafikuheld. der sad to personer i bilen, da de ankom til stedet. på turen var han
assistent, martin oettel var behandler og michel bech var redderelev. han er
også uddannet behandler, og han og martin oettel skiftedes til at være be-
handler på deres ture.
ved ankomst til stedet kom de med fronten mod bilen, som holdt nedenfor en
lille skrænt. han gik om bilen for at se efter skader på bilens front og forrude.
de åbnede begge døre, og han gik til passagerdøren. som han husker det, var
den første ambulance på stedet.
martin oettel førte ordet i samtalen med a. a klagede over ondt i nakken og i
ryggen. forruden var ikke smadret, og der var ingen synlige skader, anslag,
blod eller andet i førerkabinen.
martin oettel udfyldte ambulancejournalen. han kender ikke notatet af 14.
april 2008. han erindrer, at han var hos stationslederen, fordi der var kommet
                               - 23 -
en skrivelse, men han har ingen klar erindring, om at det var vedrørende dette
uheld.
foreholdt indholdet af notatet af 14. april 2008 genkender han beskrivelsen af
skaderne på bilen og i førerkabinen i forhold til sin egen erindring af situatio-
nen, også at begge personer sad opret i bilen.
ved deres ankomst sad begge personer på sæderne og svarede klart og rele-
vant. han har ingen erindring om, at personerne på noget tidspunkt svarede
uklart. han husker ikke mere præcis, hvordan a nøjagtig var placeret i bilen,
bortset fra at han sad i passagersædet. han erindrer, at a klagede over smerter.
man kunne se to spor ned ad skrænten, og bilen stod på alle 4 hjul. bilen havde
ikke skader, som om den var væltet. alle 4 døre kunne åbnes, og ingen vinduer
var knust. han var hele vejen rundt om bilen, men han så ikke ind i lastrummet
på bilen. der var ikke faldet noget ud af bilen.
i ambulancen ringer de 9 ud af 10 gange til skadestuen inden ankomst, men
han ved ikke, om det her var martin oettel eller lægen, som ringede. han var
chauffør og ringede ikke selv til skadestuen. lægen plejer at sige, hvis han rin-
ger ind, ellers beder han dem om at ringe. han erindrer ikke, at han kommuni-
kerede med martin oettel gennem inspektionslugen under kørslen. hvis martin
oettel ringede til skadestuen, så ville han i givet fald ikke have hørt samtalen.
han kan ikke genkende oplysningerne i skadestuejournalen, hverken i forhold
til det, som han så på stedet, de oplysninger han havde, eller fra de samtaler,
som han havde med de andre reddere. hvis en af personerne var kastet ud af
bilen, så skulle lægen været fulgt med ind til sygehuset.
på vej til stedet var der ganske normal trafik. han er kendt på stedet, fordi han
er født og opvokset i området. bilen holdt langs med vejen nedenfor skrænten.
skrænten er ca. 2 meter høj.
d forklarede, efter at være vejledt om vidnefritagelse i medfør af retsplejelo-
vens § 171, behørigt formanet, at det var hendes svigermor, som ringede til ad-
vokat poul rasmussen og bad om et møde. poul rasmussen ringede efterføl-
gende hjem til dem, og hun talte med poul rasmussen i telefonen.
a havde sagt til sin mor, at han var bange for, at han ikke fik hjælp. han havde
det dårligt og var bange for, at han ikke kunne forsørge sin familie. hun for-
nemmede dog ikke, at hverken hun eller a havde nogen særlig anledning til
bekymring på dette tidspunkt.
hun husker ikke præcis, hvornår hun havde samtalen med poul rasmussen.
foreholdt at anmeldelsen om arbejdsulykken var indsendt den 3. oktober 2007,
forklarede vidnet, at hun talte med poul rasmussen i tidsrummet fra a blev ud-
skrevet af hospitalet til hun indtastede oplysningerne i anmeldelsen den 3. ok-
tober 2007.
                              - 24 -
hun udfyldte alt, hvad der skulle udfyldes, dog fik hun nogle gange hjælp af
sin svigerfar. hun har således udfyldt skadesanmeldelsen til alm. brand, inden
a underskrev anmeldelsen den 3. oktober 2007
as far udfyldte skemaet til arbejdsskadestyrelsen. hun husker ikke, om hun
var til stede, da hendes svigerfar udfyldte skemaet, men hun har højst sandsyn-
ligt givet ham papirerne.
hun kan ud fra håndskriften på skemaet se, at hun udfyldte skadesanmeldelsen
til tryg sammen med sin svigerfar. a skrev anmeldelsen under den 13. decem-
ber 2007.
da hun talte med poul rasmussen, var det første gang, at hun talte med en ad-
vokat. de aftalte et møde. hun talte med poul rasmussen om, at det var en trist
situation. hun kunne heller ikke rigtig forstå, hvorfor de skulle til møde hos
advokaten. hun spurgte også, hvad hun skulle gøre med skemaet til anmeldelse
af arbejdsskaden. hun kunne på dette tidspunkt ikke få nogen svar om hændel-
sesforløbet fra a. poul rasmussen sagde, at hun skulle forholde sig til de papi-
rer, som de modtog.
hun brugte de oplysninger, som fremgik af en lægeerklæring fra randers
sygehus. hun talte med a om det, men han kunne ikke forholde sig konkret til
det. a har nok sagt: "det er fint" og "du skal bare sende det ind, hvis der er
nogen, der mangler det". de talte ikke specifikt om, hvorvidt det
hændelsesforløb, som var beskrevet i sygehusets journal, svarede til as
opfattelse af hændelsen.
de var til møde hos poul rasmussen relativt kort efter telefonsamtalen, nok 1 -
2 uger efter. mødet fandt sted efter, at hun havde indtastet oplysningerne den 3.
oktober 2007.
hun erindrer ikke, hvor lang tid mødet varede. de talte om en forsikring fra
alm. brand, og at advokaten skulle hjælpe med at se igennem, hvad der var
forsikret, og hvad der ikke var. hun medbragte papirer fra alm. brand og læ-
geerklæringer. de talte også om skaden, og de var meget berørte af situationen.
a havde meget ondt under mødet.
hun havde også medbragt den udfyldte anmeldelse om arbejdsskaden og an-
meldelsen til ulykkesforsikringen hos alm. brand, og hun har sikkert spurgt,
om det, som hun havde skrevet, var ok, hvilket poul rasmussen bekræftede. på
dette tidspunkt vidste de heller ikke, at det var forkert at bruge de oplysninger,
som stod i papirerne fra sygehuset.
de har nok haft 3 - 4 møder med advokaten medregnet det første møde. når
poul rasmussen har skrevet i forbindelse med sagen, så tror hun ikke, at de fik
brevene i udkast, inden de blev sendt. det var hendes opfattelse, at poul ras-
mussen skulle hjælpe dem i forhold til alm. brand og senere også i forhold til
tryg.
                               - 25 -
hun så ulykkesstedet, da de kom fra randers sygehus fredag den 21.
september 2007 om aftenen, fordi hendes svigermor gerne ville se, hvor
ulykken var sket. det var mørkt.
hun var også på stedet i dagslys en eller to dage efter for at se, om bilen var
låst, og om der var værktøj, som hun skulle have med hjem. hun gik rundt og
kiggede på bilen. hun åbnede ikke dørene, fordi der var politibånd omkring
bilen.
a læste ikke altid anmeldelserne og andre papirer igennem, inden han under-
skrev dem. hans holdning var, at hun bare skulle få det sendt ind. a havde me-
get ondt og overlod det til hele hende eller hans far.
a var aldrig alene til møder eller undersøgelser, idet hun eller as far altid var
med ham. hun har følt, at hun har stået meget alene med hele sagen og i hele
forløbet.
hun spurgte ikke a, om det var rigtigt, at han var blevet kastet 4 - 5 meter ud
af bilen. de talte om det, men a var så berørt af situationen og påvirket af
smerter, at han ikke forholdt sig til det. a havde derfor ikke fortalt hende,
hvordan han havde opfattet situationen, inden hun udfyldte de første papirer.
hun gik derfor 100 % ud fra det materiale, som hun havde fra sygehuset.
oplysningen i anmeldelsen af arbejdsskaden om, at b som fører af bilen havde
fået et black out, kan hun have fået af c, bs kone eller af en læge. på sygehuset
fik hun oplyst af en sygeplejerske eller en læge, at b havde kørt bilen. hun kan
ikke nærmere sige, hvorfor hun i anmeldelsen skrev, at der var forventet uar-
bejdsdygtighed i 3 - 6 måneder.
a talte ikke på noget tidspunkt med poul rasmussen i telefonen. a lå i sove-
værelset, da poul rasmussen ringede første gang. a talte første gang med poul
rasmussen på mødet. på mødet fortalte a, at han ikke 100 % kunne sige, hvad
der var sket, herunder om bilen var fløjet eller kørt ned ad skrænten, og han var
i det hele taget i tvivl om, hvad der var sket.
poul rasmussen spurgte a, om det kunne være sket på den måde, som det var
beskrevet i sygehusets journal, men a kunne ikke 100 % bekræfte dette, fordi
han ikke var sikker på, hvad der var sket. de havde formentlig sygehusets
journal fremme på dette tidspunkt, men hun har ikke nogen klar erindring om
dette.
hun husker heller ikke, om a under mødet oplyste, at han ikke var kastet ud af
bilen, således som det fremgår af poul rasmussens brev af 24. september 2008.
poul rasmussen rådgav hende under mødet til at holde sig til de oplysninger,
som hun havde fra læge og sygehus, selvom a sagde, at han ikke var sikker på,
at det var sket på denne måde.
”…”
                               - 26 -
claus jensen forklarede behørigt formanet, at han er uddannet mekaniker. han
hentede bilen på uheldsstedet. så vidt han husker, blev han ringet op af bs
kone og bedt om at hente bilen. han mener, at hun under telefonsamtalen
sagde, at de var på sygehuset. han kørte til uheldsstedet og så bilen. han kunne
straks se, at han ikke selv kunne få bilen op. han ringede til dansk autohjælp,
hvor han tidligere havde arbejdet. de trak bilen op med en unimog, og han
kørte i bilen hjem. han mener, at han hentede bilen samme dag eller dagen ef-
ter uheldet. han hentede bilen sidst på dagen. han husker ikke, om politibån-
dene var på bilen, da han hentede den.
bilen var kørt ned ad en skrænt over en strækning på 4 - 5 meter. bilen stod på
hjul, men den var skadet på højre front. der stod ikke andre biler på stedet, og
det var hans opfattelse, at der ikke havde været andre biler impliceret i uheldet.
han lavede ikke selv bilen, som kom til y-by autohus, fordi det økonomisk
ikke kunne svare sig for ham at reparere den. han kiggede ikke ind i bilen. han
ved ikke, om det kan udelukkes, at bilen var rullet rundt en gang. han havde
ikke bilen inde på værkstedet.
han blev kontaktet af en konsulent fra alm. brand. han kan genkende de op-
lysninger om skadestedet, som er refereret i brevet af 1. september 2008. han
følte, at han under samtalen blev pumpet for oplysninger, blandt andet om b
var kommet til skade. han bad konsulenten kontakte politiet i stedet. samtalen
sluttede herefter. han kan i dag ikke sige, om bilen har rullet rundt.
da bilen blev skadet, havde virksomheden en regning på 2.500 kr., som ikke
var betalt. regningen blev betalt, inden bilen ca. 3 uger senere blev afhentet
hos ham. han erindrer ikke, at han i øvrigt har talt om virksomhedens øko-
nomi, eller at der på dette tidspunkt var lokale rygter om, at virksomheden
havde en dårlig økonomi. han har ikke talt med kaj sørensen fra taksatorrin-
gen.
per bo hansen forklarede behørigt formanet, at han blev kontaktet af alm.
brand med henblik på at vurdere, om bilen kunne være rullet rundt, og om en
mand kunne være kastet ud af bilen.
han fik tilsendt billeder af bilen og taksatorrapporten. han tog ud på åstedet for
at måle skrænten op. han lavede en rekonstruktion i computerprogrammet pc-
crash. programmet viste, at bilen slog næsen ned i marken, hvilket passede
relativt godt med bilens skader.
han kendte ikke vinklen og lod derfor i pc-programmet bilen køre nedad grøf-
ten i forskellige vinkler. det har betydning, hvis føreren er faldet i søvn, har
undveget eller andet. hvis bilens slutposition skal være som vist på fotos, så er
det scenariet gengivet på side 4 i rapporten af 6. maj 2008, som er det mest
sandsynlige hændelsesforløb.
der er den samme kraft nedad, men der er forskel på den bremsende effekt i
den fremadgående retning. der vil altid være luftmodstand. på side 6 i rappor-
ten af 6. maj 2008 er der vist en simulation af reaktionen, hvis bilen er kørt ud
over skrænten i et frit fald. tegningen er ikke vist som et eksempel på, hvordan
                                - 27 -
bilen stod på stedet. han lavede eksemplet for at vise, at det ikke var en mulig-
hed, at bilen havde landet med fronten direkte ned i marken.
beregningerne på side 4 viser den rekonstruktion, som viser slutpositionen på
bilen. det er ved beregningerne forudsat, at bilen kører 80 km/t, og at bilen
bremses ned som følge af kontakt med jordbunden. der er på billederne ikke
indikationer af jord ved lygterne, så han har lagt til grund, at opbremsningen er
sket primært ved forhjulene. der er kun billeder af sporkørsel ved højre forhjul,
men det er ikke nødvendigvis den eneste nedbremsning, men øvrig nedbrems-
ning, fx. ved at lydpotten skraber mod jorden, er ikke en kraftig bremsning. det
er derfor en forudsætning ved beregningen, at der primært er sket er afbrems-
ning ved jord ved højre forhjul.
i programmet madymo laves beregningerne på grundlag af en rekonstruk-
tion. programmet kan vise beregnede interaktioner med bilen under forskellige
forudsætninger fx. med/uden sele, hastighed, vægt, slag mod førerkabi-
nen/ruden etc., kort sagt hvordan personen er rystet rundt inde i bilen. det be-
tyder, at programmet madymo skal have omstændighederne omkring ulyk-
ken som grundlag, her beregningerne på side 4 i erklæringen af 6. maj 2008.
han mener, at han er blevet gjort bekendt med oplysningerne i notatet af 14.
april 2008. han har ikke modtaget notatet eller ambulancejournalen, men han
fik oplysningerne i forbindelse med nogle spørgsmål. det er ved beregningerne
lagt til grund, at der blev kørt med 80 km/t, men ikke at begge hjulspor er ob-
serveret hele vejen ned ad skrænten.
programmet beregner en ideel persons bevægelser i bilen. han kan ikke med
sin viden afgøre, hvor hårdt personens hoved slås mod forruden, og hvilke ska-
der det kan medføre, da det er et lægeligt spørgsmål. han har ikke haft mulig-
hed for at undersøge bilen for biomekaniske spor, fx. anslagsmærker mod for-
rude etc., eller om airbags er udløst eller udløst forkert. bilen var fjernet, da
han besigtigede åstedet, og han har ikke efterfølgende set bilen. hvis resultatet
af beregningerne ikke svarer til de faktiske forhold, vil det være nødvendigt at
ændre på forudsætninger, fx. bilens hastighed, vægt etc.
beregningerne på side 2 i den supplerende udtalelse viser den mest retvisende
situation i forhold til de forudsætninger, som han har fået oplyst i opdraget, og
som fremgår af billederne, som er lagt til grund for besvarelsen i erklæringen af
6. maj 2008. det er som forudsætning lagt til grund, at personen bliver i bilen.
der er kun lavet beregning for en person, da det stiller store krav til kapacitet,
at lave beregningen for to personer i samme bil. der er derfor ingen interaktion
mellem de to personer i beregningerne. han har lavet rekonstruktionen for per-
sonen i passagersædet, fordi bilen slog ned i højre side, og der var derfor en
større belastning i denne side. han har ikke konsekvensberegnet på, at perso-
nen anvendte sele, fordi det ikke lå i opdraget.
han har modtaget materiale fra alm. brand og advokat poul rasmussen. de
forudsætninger, som han har lagt til grund i dancrash-beregningen, er også
lagt til grund for madymo beregningen.
                                 - 28 -
det har betydning, hvis det oplyses, at personen har småblundet. forskellen be-
står i, at der er to effekter, alt efter hvor forberedt en person er på en situation,
da der ofte sker mindre skader, hvis personen er afslappet. omvendt hvis man
er rigtig godt forberedt, så sker der ikke noget. det er altså to modsatrettede re-
aktioner.
hvis passageren havde knæene mod instrumentbrættet, ville det også have en
betydning for mamymo programmet, da det vil give en anden påvirkning af
kroppen og dermed have betydning for personens bevægelse i bilen, når der er
kropsdele, der stemmer mod noget. han har ved beregningen forudsat, at per-
sonen i vågen tilstand sidder opret i sædet uden anvendelse af sele. konklusio-
nen om, at personen rammer instrumentbrættet, er derfor ikke universel, men
alene baseret på de indtastede forudsætninger.
impulser er en abrupt stopning indenfor kort tid, og det giver en meget kraftig
g-påvirkning på personerne i forhold til g-påvirkningen af bilen. det kan fx.
ske, hvis personen i en kraftigt opbremsende bil fanges af selen.
det vil derfor have betydning, om airbags er udløst eller ej. via airbag-algorit-
men fra bilfabrikken, kan man se bilens påvirkning, og derved bilens accelera-
tion, dvs. både minimal og maksimal hastighed og belastning. oplysningerne
kan derfor have betydning ved beregningerne af påvirkningen på personerne.
han har i beregningerne lagt til grund, at airbags ikke blev udløst.
leif asen forklarede behørigt formanet, at han undersøgte b den 18. juni 2008.
han fik de oplysninger, som er gengivet i erklæringen under beskrivelsen af
ulykken, af b og de skriftlige dokumenter, som fremgår af erklæringen side 1.
det er almindelig procedure at spørge, hvordan skaden er sket, og hvordan pa-
tienten oplevede det. han kan se, at bs hustru var med til undersøgelsen. under
undersøgelsen tager han notater, og han afstemmer nogle af oplysningerne i en
slags interviewform.
når han i erklæringen har skrevet "b's kollega tilkaldte falck", så er han sikker
på, at det er en oplysning, han har fået, formentlig af b selv. hvis han har fået
væsentlige oplysninger af ægtefællen, så skriver han i det indledende afsnit, at
erklæringen er udfærdiget på baggrund af "dennes og ægtefællens udtalelser",
hvilket han ikke har gjort i dette tilfælde.
han går ud fra, at b har fået oplysningen om, hvem der tilkaldte falck senere,
idet han har oplyst, at han havde amnesi på ulykkestidspunktet. han har ingen
erindring om selve undersøgelsen, og han kan således ikke positivt huske, at b
kom med oplysningen om, at hans kollega tilkaldte falck.
konklusionen på side 4 i erklæringen er baseret på historien fra b og undersø-
gelsen af b, herunder en vurdering af om der er overensstemmelse mellem hi-
storien og resultatet af undersøgelsen.
ved nakke- og rygsmerter må man ofte basere sig på patientens forklaring, da
der er få objektive fund. det er således en konklusion, som bygges ud fra
                               - 29 -
grundlaget, patientens historie og undersøgelsen, sammenholdt med erfaring
indenfor området. under undersøgelsen observerer han også patienten, fx. ved
af- og påklædning, således som det er gengivet på side 3 i erklæringen.
det skrives i konklusionen, hvis der er en diskrepans mellem det oplyste og
det, som han observerer under undersøgelsen. ved b var der god overens-
stemmelse mellem oplysningerne i sagen.
når han i konklusionen har skrevet, at skrænten var 4 meter høj, så har han
også fået denne oplysning fra b. han har forestillet sig, at det var en skrå
bakke, som bilen kørte ned ad, og at bilen stoppede for enden. oplysningen
om, at b var bevidstløs i kort tid, må ligeledes stamme fra b.
carsten kock-jensen forklarede behørigt formanet, at han ikke husker selve
undersøgelsen af b. han fik oplysningerne, som er gengivet under punktet
"aktuelle sygehistorie" i erklæringen af 4. august 2008, fra sagsakterne, men
ofte er ulykker meget dårlig beskrevet. han kan se, at han under interview pe-
netrerer anamnesen, idet han spørger ind til, hvad b husker. b huskede lidt af
det forudgående hændelsesforløb, men ikke selve ulykken.
han har særlig interesse i hovedskader. de får sjældent oplysninger om selve
uheldet og om den energi, som ulykken udløser, og som påvirker personen.
han har fået oplyst, at bilen var kørt ned af en skråning og så direkte ned i en
grøft. energien ved ulykken vil derfor passe med bevidstløshed og amnesi. fo-
revist fotos med bilen på marken oplyser vidnet, at disse fotos ikke helt svarer
til hans forudsætning om, at bilens køler var boret ned i grøften. han havde på
baggrund af bs oplysninger ikke grundlag for at undersøge nærmere, om bilens
front var boret ned i grøften.
de foreviste fotos indikerer for ham, at bilen er stoppet brat op efter kørsel ned
ad en skrænt med en hældning på 30 - 40 grader. lægeligt set vil vurderingen
og konklusionen ikke være anderledes, selvom b havde medbragt disse fotos til
undersøgelsen, da energien vil være høj nok til, at der kan ske skade, og når det
sammenholdes med indikation for undersøgelse med scanner på skadestuen og
hukommelsestab.
b har ikke fortalt ham, at bilen rullede rundt, hvilket ville have øget skadesrisi-
koen betragteligt, fordi der i skadesøjeblikket er så høj energi, at der er indika-
tion for traume. hvis en bil, der kører 50 km/t brat bringes til 0 km/t, så er der
stort set 100 % dødelighed, fordi hjertet rives af hovedkranspulsåren. denne
kraft modvirkes dog af deformitet af bilen, som absorberer en del af energien.
efter undersøgelsen skrev han et supplerende brev til egen læge, fordi han ved
den objektive undersøgelse hæftede sig ved en meget speciel smerteadfærd og
smerteoplevelse hos b. b virkede meget forpint og med en bemærkelsesværdig
smerteadfærd i den måde, som han præsenterede sin smerte. b havde allerede i
undersøgelsesøjeblikket forhold som viste smerte, fx. brynene han og havde
lukkede øjne.
                                - 30 -
i selve undersøgelsessituationen tænkte han, at det ikke var en normal smerte-
adfærd, men en ekstrem situation i forhold til følgesmerter, og han havde mis-
tanke om funktionel smertelidelse
en funktionel smertelidelse kan være resultatet af det enkelte menneskes
forudstående psykiske beredskab. mennesker, som har den reaktionsform, bør
indgå i en meget grundig somatisk udredning, så de kan beroliges, fx. i forhold
til frygt for alvorlig sygdom. i tyskland er der tradition for at tage funktionelle
lidelser alvorlige i stedet for at lade dem "cykle" rundt i sundhedssystemet.
for b var ulykken måske det, "som væltede læsset". b havde ikke tegn på post
traumatisk stresssyndrom. han kunne heller ikke finde noget i anamnesen, som
viste en tidligere psykogen påvirkning, men aktuelt var hele hans tilværelse til-
syneladende gået i stå.
summen af det, som et menneske er udsat for i sit liv, fx. økonomi, familiefor-
hold, sygdom, ophør af sexliv og andet, kan føre til en somatisk sygdom, fx.
som her udløst af et traume med smertepåvirkning af nakke og ryg.
det er umiddelbart underordnet, om det lægges til grund, at bilens køler var bo-
ret ned i grøften, eller om forholdene, som er vist på fotos, lægges til grund, da
det interessante er, at bilen kom ned med fronten først, og at den ikke er rullet
rundt. det er en fejl i fremstillingen, at det ikke i begyndelsen af rapporten
fremgår, at bilen ikke har trillet rundt. han har ikke i forbindelse med undersø-
gelsen haft oplysninger om, at bilen skulle være rullet rundt, sådan som det
fremgår af skadestuejournalen fra randers sygehus.
oplysningerne i notatet af 14. april 2008 fra falck ville egentlig ikke ændre
indholdet i erklæringen, fordi b oplyste, at de begge anvendte sele. hvis der
havde været anslagsmærker i bilen, ville det kun øge hans observationer i akut-
fasen i forhold til stillingtagen til evt. undersøgelser på dette stadie, men ikke i
forhold til en undersøgelse ca. 1 år efter.
peter duel forklarede behørigt formanet, at han har undersøgt a på ortopæ-
disk privathospital, hvor a selv har betalt for undersøgelsen. normalt kommer
folk via henvisning fra det offentlige eller via en sundhedsforsikring, og så
ville det være skrevet på en anden måde i erklæringen af 31. oktober 2007.
han husker ikke konkret, hvor oplysningerne om ulykken kom fra, så de må
stamme fra a selv. hvis oplysningerne kom fra en ledsager, ville han normalt
have skrevet dette. han ville også skrive, hvem der deltog i undersøgelsen, og
hvilke sagsakter der havde været tilgængelige ved undersøgelsen. der har såle-
des ikke været papirer med fra randers sygehus, heller ikke
skadestuejournalen, da han i givet fald ville have noteret det.
undersøgelsen stemmer overens med traumemekanismen, som den var oplyst.
han var særlig opmærksom på en nervepåvirkning, og derfor havde han bestilt
en scanningsundersøgelse for at se, om der var en diskosprolaps, som der
kunne opereres for. han kunne på baggrund af scanningen ikke tilbyde kirur-
gisk behandling.
                                - 31 -
han modtog senere oplysninger fra advokat jesper ravn om, at der var et andet
hændelsesforløb ved ulykken end det hændelsesforløb, som blev oplyst ved
undersøgelsen. da han ikke i øvrigt har mulighed for at efterprøve advokatens
fremstilling af hændelsesforløbet, ville han være nødsaget til at indkalde a
igen, såfremt han skulle afgive en ny udtalelse. betegnelsen "korrekt" i sidste
afsnit af brevet af 30. april 2008 dækker således over, at han gerne vil høre
hændelsesforløbet fra a selv og spørge nærmere ind til det.
han lavede en ny undersøgelse af a, fordi han modtog et brev fra advokat poul
rasmussen, hvor han blev bedt om at lave en speciallægeerklæring. han mod-
tog også beregninger fra programmerne dan-crash og madymo. han opfat-
ter rapporten fra dan-crash som beregninger over en masse forudsætninger og
antagelser, fx. at bilen blev ført med 80 km/t. han lægger derfor til grund for
sin vurdering i erklæringen af 19. september 2011, at der er kørt med en vis ha-
stighed.
når a siger, at han blundede og pludselig opdagede, at der var sket noget, så
opfatter han det som en korrekt gengivelse af forløbet. han lægger således til
grund, at a selv har oplevet dette forløb, eller at han har fået forløbet fortalt.
han har i erklæringen skrevet, at a havde svært ved at koncentrere sig og fik
hjælp af moderen, og han har herved taget et forbehold for, at det fortalte er
korrekt.
han sammenholdt as oplysninger med de faktiske oplysninger om skadespå-
virkningen fra dancrash beregningen. der er i dancrash-beregningen en for-
udsætning om, at a blev siddende i bilen hele tiden, hvilket også kan ses i hans
erklæring.
ved den objektive undersøgelse fandt han nogenlunde samme forhold som ved
undersøgelsen i 2007. set i forhold til den nye skadesmekanisme finder han
også, at tingene kan hænge sammen
under undersøgelsen virkede a ikke symptom aggraverende og appellerende,
og han opførte sig ganske som forventeligt. det sprang i øjnene, at a ikke
kunne huske forløbet, fordi det sandsynligvis er indikation for, at han har fået
hjernerystelse med hukommelsesproblemer til følge. oplysningen om, at a
ikke husker forløbet, er således en væsentlig oplysning for hans konklusion i
erklæringen.
ved den første undersøgelse den 31. oktober 2007 anbefalede han en mr
scanningen på baggrund af en kombination af sygehistorien og den objektive
undersøgelse.
han husker ikke, om han har haft billedmateriale til brug for erklæringen i
2011. forevist fotos finder han ikke anledning til at ændre konklusionen i er-
klæringen af 19. september 2011. billederne viser, at bilen er kørt af vejen og
landet på en mark, men de viser ikke hastighed og andre omstændigheder ved
ulykken.
                               - 32 -
han havde ved undersøgelsen i september 2011 oplysningerne fra journalen fra
randers sygehus, herunder oplysningerne i forbindelse med indlæggelsen, men
han mener ikke, at han havde oplysninger fra ambulancen eller
ambulancelægen. foreholdt oplysningerne fra ambulancejournalen finder han
ikke, at disse oplysninger ville have betydning for hans konklusion, da det ikke
af ambulancejournalen fremgår, hvilken kropsdel der har været fremme i
instrumentbrættet.
foreholdt oplysningerne i notatet af 14. april 2008 fra falck, så taler disse op-
lysninger for, at a ikke har slået hovedet mod forruden. en hjernerystelse kan
også opstå ved en hurtig bevægelse, og det kræver således ikke, at hovedet stø-
des mod en fast genstand eller lignende. oplysningen om, at a skulle have haft
et knæ på instrumentbrættet ville ikke have betydning for hans vurdering.
hukommelsestabet tyder på hjernerystelse eller en kronisk smertetilstand. der
er størst risiko for kognitive skader, hvis der har været et hovedtraume, hvilket
ikke er tilfældet for a.
han så ikke i september 2011 indikationer for traumer mod hovedet, men han
vurderede blandt andet på grund af de kognitive hukommelsesproblemer, at der
havde været en hjernerystelse.
begrænsninger i rotation med hovedet angives med grader på grundlag af pati-
entens subjektive tilkendegivelse af, hvor langt hovedet kan dreje uden smerte.
angivelsen af 20 grader i alle planer er således konstateret ud fra as tilkende-
givelser. han har tillid til as angivelser, også selvom a i 2007 oplyste om en
anden traumemekanisme.
han har heller ikke ved de oplysninger, som er fremkommet under retsmødet,
anledning til at ændre konklusionen i erklæringen af 19. september 2011.
f forklarede, efter at være vejledt om vidnefritagelse i medfør af
retsplejelovens § 171, behørigt formanet, at han tog billeder af bilen på
uheldsstedet 1 - 2 dage efter uheldet, så vidt han husker om formiddagen.
a havde meget ondt, og d var nødt til at have styr på papirerne, da hun var
bogholderen i hjemmet.
han udfyldte i samråd med d anmeldelsen af arbejdsulykken den 3. oktober
2007. d havde talt med advokat poul rasmussen i telefonen. han var ikke til
stede under telefonsamtalen, men d sagde, at hun havde talt med advokaten om
sagens forløb. han har ikke selv haft kontakt med advokat poul rasmussen, og
han ved ikke, hvad a og d nærmere har talt med poul rasmussen om.
han kan genkende ds håndskrift på skadesanmeldelsen til ulykkesforsikringen
i alm. brand. han har ikke været med til at udfylde denne blanket.
han har udfyldt skemaet med oplysninger til brug for arbejdsskadestyrelsen.
han kan genkende sin håndskrift. i svaret til spørgsmål 1 skrev han, at a blev
smidt ud af bilen. han havde denne oplysning fra papirerne fra sygehuset. han
                                - 33 -
havde ikke talt med a om, hvordan ulykken var foregået, da han svarede på
spørgsmålene, fordi det var hans opfattelse, at a ikke kunne huske, hvad der
var sket. han talte med d om skemaet, men han talte ikke med a om udfyldel-
sen af skemaet. han har ikke læst svarene op for a. han ved ikke, hvorfor
skemaet ikke er underskrevet.
han har udfyldt en del af skadeanmeldelsen til tryg. han kan se, at a har un-
derskrevet skadeanmeldelsen, da han genkender underskriften. a skrev under,
uden at de talte om udfyldelsen af papirerne forinden. han husker ikke, hvor
han havde oplysningerne om black out fra. det kan være d, som havde denne
oplysning. han sad sammen med d, da de udfyldte skemaet.
han var med a til undersøgelsen hos poul erik spliid og en gang hos per si-
denius. han blev ikke stillet spørgsmål, han har snarere fået besked om, at han
skulle tie stille, særligt under undersøgelsen hos spliid.
han har flere gange besøgt byggepladsen på å-byen i y-by, idet byggepladsen
lå tæt på hans hjem. i forsommeren 2007 var der en af dagene en forsikrings-
mand på pladsen. han talte ikke med manden, men b og a talte med ham. han
tror at forsikringsmanden var på pladsen ca. 20 minutter, mens han var på plad-
sen.
da han tog billeder, stod bilen på alle 4 hjul. da han svarede på spørgsmålene
til arbejdskadestyrelsen, tænkte han ikke nærmere over, om det kunne passe, at
a var kastet ud af bilen, når bilen stod, som den gjorde, da han tog billederne.
per sidenius forklarede behørigt formanet, at de oplysninger, som er gengivet
i erklæringen af 14. juli 2008 under afsnittet "ad ulykkestilfælde", stammer fra
a. han husker ikke med sikkerhed, om der var ledsagere med a til undersøgel-
sen. hvis han havde fået oplysninger fra en ledsager, så ville han havde noteret,
at oplysningen blev givet af ledsageren.
ved en undersøgelse spørger han, hvordan patienten har pådraget sig skaden,
og hvordan skaden er sket. han er interesseret i, om der er en rimelig sammen-
hæng i historien, og han har i erklæringen beskrevet det, som han har vurderet
er relevant i forhold til skadens sværhedsgrad og den endelige vurdering. han
går ud fra, at de oplysninger, som han får fra patienten, er korrekte.
han har ikke i erklæringen af 14. juli 2008 skrevet, hvilket skriftligt materiale
han havde til rådighed, men han sammenholder nogen gange patientens oplys-
ninger med de skriftlige oplysninger, hvis han anser det for relevant. det er
ikke altid, at skadestueoptegnelserne er præcise, fordi de optages i en traume-
situation.
a understregede under undersøgelsen, at han ikke kunne huske hændelsesfor-
løbet, og at det var oplysninger, som han havde fået på anden hånd. oplysnin-
gerne fra patienten bruges til at se, om der har været et relevant traume i for-
hold til de symptomer, som patienten beskriver.
                               - 34 -
efter baggrundshistorien gengives der i erklæringen primært det, som patienten
oplyser om status og udvikling i sygdomsbilledet.
ved den objektive undersøgelse foretages der blandt andet en generel neurolo-
gisk undersøgelse, og der søges efter objektive fund i forhold til klager, fx. ob-
jektive tegn som brud eller muskelspændinger. der er ikke altid klar sammen-
hæng mellem objektive fund og beskrevne symptomer.
hvis der er ting, som undrer ham, eller som ikke er oplagte, vil han undersøge
det nærmere. her havde han fået oplyst, at det var andenhånds oplysninger, og
han ville derfor ikke gå nærmere ind i en undersøgelse heraf, selvom der ikke
var en klar sikker sammenhæng mellem oplysningerne, de objektive fund og de
beskrevne symptomer. hvis der var en diskrepans så ville han dog i sit ordvalg
give udtryk for dette, fx. ved anvendelse af ord som "usikker" eller lignende
forbehold. han har ikke taget sådanne forbehold i erklæringen af 14. juli 2008.
han opfattede de klager, som han har gengivet under afsnittet "resumé", som
en del af følgerne af sygdomsforløbet og en del af sygdomsforløbet.
ofte ses en blanding af fysiske skader og psykiske reaktioner som depression
og psykiske smertetilstande, fx. på grund af konsekvenser af ulykke, herunder
arbejdsmæssige konsekvenser
ved brevet af 30. marts 2009 meddelte han, at han ikke ville påtage sig at lave
en ny speciallægeundersøgelse, da han fandt det mest hensigtsmæssigt, at en
anden læge foretog den nye undersøgelse. hvis der - begrundet eller ubegrun-
det - er sået mistillid om de oplysninger, som patienten har givet, så kan det
have betydning for tillidsforholdet mellem ham og patienten, set fra begges si-
der.
han har muligvis haft ambulancejournalen fra ambulancelægen ved undersø-
gelsen til brug for erklæringen af 14. juli 2008. generelt vil han have et forbe-
hold for sådanne oplysninger, og indholdet i ambulancejournalen ville næppe
ændre hans vurdering.
foreholdt oplysningerne i notatet af 14. april 2008 fra falck oplyste vidnet, at
der er et anderledes skadeforløb, hvis bilen ikke rullede rundt, som det blev
oplyst ham ved undersøgelsen. det ville ikke nødvendigvis medføre, at han
ville have skrevet erklæringen af 14. juli 2008 anderledes. eksempelvis kunne
a godt være faldet ud af bilen og efterfølgende sat sig ind i bilen igen.
ud fra de foreviste fotos kan det konstateres, at bilen kørte ned ad en skrænt.
han vurderer, at hvis han havde haft disse fotos ved undersøgelsen, så ville han
have spurgt nærmere ind til, hvorledes a kunne falde ud af bilen. han ville nok
ikke have lagt så meget vægt på det, hvis der var en plausibel forklaring.
han har i resuméet lagt til grund, at skadesmekanismen var, da a faldt ud af
bilen. der må dog nødvendigvis også være sket noget inde i bilen, inden a
faldt ud, og skader i nakke og ryg kan opstå på mange måder, fx. ved vrid og
slag. når der er sket noget voldsommere, så kan det give vedvarende ryg-
                               - 35 -
problemer. han har i erklæringen lagt til grund, at det relevante traume er fore-
gået i det tidsrum, hvor a har amnesi.
hvis der er en bestående tvivl mellem ham og a om, hvorfor der er givet for-
kerte oplysninger, er det ikke et godt udgangspunkt for en lægelig undersø-
gelse.
han har ikke i erklæringen nærmere redegjort for, hvilket materiale han havde
fået tilsendt. han ville ikke nødvendigvis selv indhente materiale, medmindre
der var særlig grundlag for dette, fx. ved uoverensstemmelser mellem fortæl-
ling og objektive fund. han mener, at han kun har oplysningen om, at bilen
trillede rundt, fra a og ikke fra en skadestuejournal. han ser det ikke som sin
opgave at undersøge omstændighederne ved ulykkesmekanismen nærmere,
men kun at lave en statusrapport. traumen er kun vigtig som årsag til sympto-
mer og som grundlag for en plausibel skadesårsag. der kan dog af traumens
karakter og voldsomhed være en klar sammenhæng mellem omfanget af ska-
derne og smerterne. længden af as indlæggelse viser også, at der er sket noget
mere voldsomt ved ulykken. konklusionen i erklæringen af 14. juli 2008 er
således ikke båret af skadesmekanismen.
c forklarede, efter at være vejledt om vidnefritagelse i medfør af retsplejelo-
vens § 171, behørigt formanet, at hun blev ringet op fredag eftermiddag af en
sygeplejerske fra bs telefon. hun fik at vide, at b var kørt galt, og b havde
sagt, at hun skulle få børnene hentet og komme ind til ham på sygehuset. syge-
plejersken ville i øvrigt ikke fortælle noget. i 2007 havde de 4 børn, og b
skulle have hentet børnene denne dag.
hun var på sygehuset omkring kl. 15.30. en sygeplejerske guidede hende ind
til b, som var tilkoblet en masse apparater og spinet. b var meget berørt over,
at hun kom. b sagde, at han havde ondt i nakke, hoved, lænd og ryg. b havde
også rigtig ondt i venstre skulder, hvor sikkerhedsselen havde siddet. de talte
ikke om, hvad der var sket, udover at han var kørt galt. det var hendes indtryk,
at han igen havde fået et black out. b kom lidt ind på det og brugte også ordene
black out.
b blev kørt på stue senere, og a lå på intensiv afdeling. hun mødte d, as kæ-
reste, på sygehuset, nok efter et par timer. hun talte med d, blandt andet om at
deres mænd var kommet galt af sted, og de fortalte begge, hvordan deres mænd
havde det. hun husker ikke specifikt, at de talte om, hvordan ulykken var sket.
der herskede dog ingen tvivl om, at b havde kørt bilen, og a var passager.
hun kan sagtens have nævnt for d, at b kunne have fået et black out.
hun mener, at de også talte om, at bilen var kørt i grøften, men ikke hvordan
det var sket. hun gik ud fra, at d havde sine oplysninger fra a, men hun ved
ikke, hvor meget d havde talt med a på dette tidspunkt. hun og d talte sam-
men i 5 - 10 minutter. hun gik herefter ned til b. hun ville være sikker på, at
der var styr på bs situation, inden hun tog derfra.
                               - 36 -
hun kørte fra sygehuset med sin lillebror, som var med på sygehuset men
havde holdt sig i baggrunden. hun har ikke selv kørekort. det var mørkt, da de
forlod sygehuset.
hun var berørt, særlig over at b blev så berørt over at se hende. de kørte forbi
ulykkesstedet. hun så bilen og gik rundt om den. hun husker ikke, om der var
politibånd om bilen. de lyste med deres mobiltelefoner, og hun så gennem vin-
duerne, at tingene bag i lå hulter til bulter, blandt andet bemærkede hun en
jernstang.
hun var hos b hver dag, indtil han blev udskrevet fra sygehuset. hun talte gan-
ske kort med d, hvis de stødte på hinanden på sygehusgangene. hun mødtes
ikke med d uden for sygehuset. hun erindrer ikke, at hun i perioden talte i tele-
fon med d. hun husker heller ikke, at hun efterfølgende mødtes med d eller
talte i telefon med hende.
hun var med b til undersøgelsen hos leif christensen. det var vigtigt for b, at
hun var til stede under undersøgelsen, men b besvarede selv spørgsmålene om
symptomer og smerter. som hun husker det, var der både briks og skrivebord i
lokalet. hun sad for enden af skrivebordet. hun husker ikke, at hun blev stillet
spørgsmål, men hun sagde, at hun ikke kunne forstå, at b havde det så dårligt
og ikke fik det bedre.
de har aldrig - heller ikke på ulykkesdagen - talt om, at bilen var trillet rundt.
b havde tidligere haft et blackout på sygehuset i forbindelse med en fødsel.
hun bad b smide hendes tyggegummi ud og lagde det i bs hånd. b smed det i
skraldespanden, og da han vendte sig, faldt han om. han var væk i et kort øje-
blik. der var en sygeplejerske til stede i lokalet.
a gav tilladelse til, at advokat poul rasmussen afgav forklaring om det, som er
kommet til hans kundskab i forbindelse med hvervet som advokat, jf. retsple-
jelovens § 170, stk. 1.
poul rasmussen forklarede behørigt formanet, at han har været advokat for a.
han blev kontaktet den 27. september 2007, hvor han fik en opringning fra as
mor, som han ikke kendte i forvejen. moderen fortalte, at a var kommet til
skade og havde brug for hjælp. moderen havde en veninde, som han for 8 - 10
år siden havde behandlet en sag for. moderen kunne ikke fortælle yderligere
om sagen.
der blev aftalt et møde, som fandt sted den 8. oktober 2007 med a og d. han
havde den 1. oktober 2007 skrevet til østjyllands politi for at få politirappor-
terne fra ulykken. den 3. oktober 2007 fik han brev fra østjyllands politi med
meddelelse om, at politiet ikke havde optaget rapport. samme dag talte han
med d i telefonen. han husker ikke nærmere, hvad de drøftede, bortset fra at
politiet ikke havde noget materiale.
han bad d om materiale, blandt andet lægemateriale og andet materiale, som
kunne være interessant i sagen. han husker ikke, om mødet den 8. oktober blev
aftalt under denne samtale eller ved samtalen med moderen.
                                 - 37 -
under samtalen med d spurgte han første gang, hvad der var sket. d sagde, at
hverken hun eller a vidste, hvad der var sket. da han vidste, at de ikke kunne
få oplysninger om hændelsen fra politiet, så spurgte han, om vidner eller b
havde viden om hændelsen, eller om der var andet materiale. han fik at vide, at
der kun var epikrisen fra randers centralsygehus. d læste i telefonen op, hvad
der stod i epikrisen, og han sagde, at i mangel af bedre oplysninger, så var det
nok det, som var sket. han sagde, at de skulle vente med at gennemgå det,
indtil mødet på kontoret, hvor a muligvis huskede mere. han gav derfor ikke
yderligere oplysninger om, hvad der skulle ske i sagen eller drøftede sagen
yderligere.
a kom sammen med d til mødet den 8. oktober 2007. han mener ikke, at as
mor deltog i mødet. hans førstehåndsindtryk af a var, at han var meget diffus,
at han havde det skidt, og at han havde svære tanker i forhold til sagen.
han opfattede det som om, at d havde engageret ham. a virkede alt for forvir-
ret til på så tidligt et tidspunkt at sidde overfor en advokat. d virkede belastet
af situationen, og hun græd under mødet.
han fik indtryk af, at det drejede sig om en arbejdsskadesag, en differencesag,
og eventuelt også en ulykkesforsikringssag og en sag om tabt arbejdsfortjene-
ste. han anså det som en differencesag, fordi a var forsædepassager i bilen.
på mødet var a ude af stand til at vurdere noget som helst eller tage vare på
noget som helst, blandt andet vidste han ikke, hvilke forsikringer han havde.
han fik oplyst, at a og b nok et par måneder forinden havde holdt et møde
med assurandør jens daugaard fra alm. brand med det formål at få styr på for-
sikringerne og tegne forsikringer for virksomheden og dem selv. han gav a
besked på at rette henvendelse til jens daugaard, fordi jens daugaard burde
vide noget om forsikringerne. han fik efterfølgende tilsendt yderligere materi-
ale om forsikringer til kontoret.
på mødet spurgte han ind til uheldet. han fik forklaringer, som han hverken
kunne finde hoved eller hale i, nærmest ingen forklaring, fordi a ikke kunne
huske noget. a mente, at han havde været bevidstløs eller havde fået et black
out, i hvert tilfælde kunne han ikke huske noget fra ulykken, bortset fra at han
uden sele havde siddet som passager i bilen, og pludselig kørte bilen ud over en
skrænt, måske fordi b fik black out, hvad han nok havde fået før. d lyttede til
as fortælling.
han bad om at få papirerne fra sygehuset. efter at have læst papirerne kom han
til den konklusion, at beskrivelsen af hændelsesforløbet i sygehusjournalen var
det bedste i mangel af andre og bedre oplysninger. det var et offentligt doku-
ment, som de kunne holde sig til, og han ved af erfaring, at det ofte kan give
problemer, såfremt man fraviger oplysningerne i de offentlige dokumenter.
han anbefalede derfor, at de hele vejen skulle holde sig til oplysningerne i
dette dokument.
                               - 38 -
han er ikke sikker på, at han eksplicit sagde, at de skulle skrive, at a ikke
kunne huske forløbet, og at oplysningerne stammede fra skadestuejournalen,
men det lå implicit i rådgivningen.
efterfølgende fik han opfattelsen af, at det var d og ikke a som udfyldte papi-
rerne, fordi a ikke var i stand til at overskue papirerne.
advokat jesper ravn og alm. brand havde ved et stort detektivarbejde fundet
oplysninger, som overbeviste ham om, at ulykken ikke var sket som beskrevet i
skadestuejournalen. han havde, kort forinden han skrev brevet til jesper ravn
den 24. september 2008, set billederne i sagen, og disse billeder tilsagde også,
at oplysningerne om, at bilen var trillet rundt, ikke var korrekte. det var endvi-
dere kommet frem, at a var i bilen, da falck-folkene kom frem til uheldsstedet.
han kan dog ikke udelukke, at a blev kastet ud og senere selv kom tilbage i
bilen.
han mener dog ikke, det betyder den store forskel, når a ikke havde sele på, da
bilen kørte med ca. 70 km/t ned ad en skrænt. han har oplysningen om bilens
fart fra sagens papirer, og muligvis fra jesper ravn.
han antager derfor i brevet af 24. september 2008, at a kunne få skaderne ved
at blive kastet rundt i bilen under kørslen ned ad skrænten. det er hans vurde-
ring, som han giver udtryk for i brevet, ikke faktuelle oplysninger.
a havde oplyst, at han ikke vidste, om han blev kastet ud af bilen, og a var
derfor i tvivl om rigtigheden af skadestuejournalen. han sagde til a, at når han
ikke kendte det faktiske forløb, så skulle han ikke fragå oplysningerne i det of-
fentlige dokument, som skadestuejournalen er. han fragår derfor i dag formule-
ringen: "han oplyste samtidig også, at han ikke var blevet kastet ud af bilen",
sådan som han har skrevet nederst på side 5 i brevet af 24. september 2008,
som jo netop er det stik modsatte.
når han i brevet af 20. januar 2011 til ankestyrelsen skrev, at a "var i tvivl,
om angivelsen i notat af 21. september 2007 var fuldt dækkende for hændelses-
forløbet", så skal det forstås som, at han på mødet efter uheldet slet ikke fik en
fornemmelse af, hvad der var sket ud fra de oplysninger, som han fik fra a.
han kan stå inde for indholdet i brevet af 20. januar 2011 - også i dag.
han bad samtidig ved brev af 20. januar 2011 randers sygehus om yderligere
oplysninger omkring skadestuejournalen, fordi han ikke kunne bruge as
forklaring om hændelsesforløbet til noget. han havde ikke tidligere fundet
anledning til at indhente oplysninger fra sygehuset, hvorimod det er
standardprocedure at indhente politirapporter. han overvejede ikke at kontakte
sygehusets efter jesper ravns henvendelse i 2008. han efterprøvede således
ikke den offentlige myndigheds oplysninger før i januar 2011. han ved ikke,
hvorfra sygehusets oplysninger stammer, og sygehusets besvarelse giver ikke
et klart svar på dette. han har tidligere anmodet arbejdsskadestyrelsen om at
iværksætte indenretligt forhør, hvilket blev afslået.
                              - 39 -
han har haft flere møder med a, men han husker ikke datoerne for møderne.
mange af møderne handlede om den chikane, som a følte sig udsat for fra
alm. brand. som han husker det, blev der kun afholdt et møde i 2007. han kan
af timesagsregnskabet se, at der var telefonsamtaler med d den 12. og 22. ok-
tober og 16. november 2007, men han husker ikke, hvad samtalerne drejede sig
om. der kan muligvis mangle registreringer om kontakt med a og d i hans
tidsregistrering, blandt andet fordi hans faste sekretær var sygemeldt i denne
periode. dengang skete tidsregistreringen på papir, og efterfølgende blev det
ført ind i edb-systemet. den første samtale med d kan derfor godt være sket
den 2. oktober 2007, men først registreret den 3. oktober 2007. mødet er af-
holdt den 8. oktober 2007, men faktisk registreret i sagssystemet den 9. oktober
2007. den første tidsregistrering er den 3. oktober 2007.
han anmodede om en dancrash- og madymo-beregning, fordi han ikke
kunne forstå, at arbejdsskadestyrelsen og alm. brand ikke kunne se, at a
havde pådraget sig skade ved ulykken, og han ønskede derfor en biologisk si-
mulation af hændelsesforløbet. han bad dancrash om at bruge samme para-
metre, som alm. brand anvendte som forudsætninger i crash-testen, gengivet
som de 5 forudsætninger på side 1 i den supplerende udtalelse. per bo hansen
spurgte desuden til vinklen på nedkørslen. det var en nyskabelse, at det kunne
illustreres, hvordan personer i en bil påvirkes under en ulykke.
han havde ved madymo testen den 4. oktober 2010 set billederne, som han
fik fra jesper ravn i september 2008, fotos fra smc, og billederne som indgik
i den første dancrash test af 6. maj 2008.
han talte ikke med a eller d om indholdet i brevene, inden de blev sendt, og
brevene blev heller ikke sendt i udkast. han har efterfølgende sendt kopi af
brevene til dem.
efter det første møde kontaktede han jens daugaard. den indledende kontakt
til jens daugaard skete telefonisk, og jens daugaard svarede på mail. han me-
ner ikke, at jens daugaard kontaktede ham af egen drift. han husker ikke, om
a havde været i kontakt med jens daugaard inden mødet den 8. oktober 2007.
det var vanskeligt at få jens daugaard til at undersøge forløbet med forsikrin-
gerne, men han modtog en mail af 10. oktober 2007 med oplysninger om for-
sikringer. han spurgte løbende ind til de enkelte forsikringer, og der var noget
forvirring om dette, blandt andet fordi a og d ikke vidste, hvilke forsikringer
de havde.
der var en arbejdsskadeforsikring, en autoforsikring på bilen, en ulykkesforsik-
ring samt en arbejdsgiveradministreret pensionsordning med alm. brand. der
var også 3 ulykkesforsikringer: henholdsvis ved tryg, rasmussen assurance
samt i if. der var problemer med udbetaling ved alle forsikringer.
i den første samtale med d gav han råd, som stemmer overens med det, som
han har beskrevet om rådgivningen i brevet af 20. januar 2011. i brevet næves
kun det fysiske møde og ikke de telefonsamtaler, som fandt sted i tiden forin-
den. han havde således allerede, da anmeldelsen om arbejdsskaden blev indgi-
vet den 3. oktober 2007, telefonisk givet d det råd, at de skulle holde sig til det
                                             - 40 -
              offentlige dokument, og indholdet i ankestyrelsens brev af 2. februar 2011 er
              således ikke fuldt dækkende for forløbet.
              under telefonsamtalen med d sagde han, at de skulle afvente mødet, før der
              blev foretaget yderligere. han husker ikke, om d på mødet den 8. oktober 2007
              fortalte, at hun havde anmeldt hændelsen som en arbejdsulykke. han mener
              ikke, at han fik en kopi af anmeldelsen. foreholdt at anmeldelsen er udskrevet
              den 5. oktober 2007, husker han ikke, om a og d medbragte anmeldelsen til
              mødet.
              i denne sag kunne de ikke finde ud af forsikringspolicerne, så derfor har de
              ikke - i modsætning til andre sager - foretaget anmeldelserne til forsikringssel-
              skaberne. d var således af egen drift gået i gang med at anmelde. han oriente-
              rede ikke d om den normale procedure, fordi mødet var så forvirrende, og
              fordi de manglede oplysninger. han sagde dog, at de gerne vil hjælpe dem med
              det hele. han er ikke sikker på, at han så alle anmeldelser, inden at de blev ind-
              givet, blandt andet fordi der var meget tvivl om, hvilke forsikringer der var
              tegnet, og hvor de var tegnet.
              han husker ikke, at a eller d på mødet den 8. oktober 2007 nævnte, at jens
              daugaard forinden havde sagt, at der var problemer med forsikringerne. når
              han i brevet af 24. september 2008 på side 2, nederst, skriver omkring advokat-
              repræsentation, så dækker det over, at han fandt det mærkværdigt, at de ikke
              kunne få klarhed over, hvilke forsikringer, der var tegnet. det kan ikke afvises,
              at sætningen dækker over andet end selve skadesbehandlingen, fx, kontakten til
              jens daugaard.
              …”
arbejdsskadestyrelsen fastholdt den 29. april 2013 afgørelsen vedrørende b, hvorefter ulyk-
ken ikke kunne anerkendes som en arbejdsskade.
afgørelsen blev påklaget, og ankestyrelsen traf uden medvirken af lægekonsulent den 23.
august 2013 følgende afgørelse:
              ”ankestyrelsen har i møde truffet afgørelse om anerkendelse af en skade, som
              du var udsat for den 21. september 2007.
              resultatet er
              • hændelsen, hvor du kørte af vejen i din varebil er ikke omfattet af lov om ar-
                  bejdsskadesikring
              det betyder, at du ikke har ret til erstatning eller andre ydelser efter arbejdsska-
              deloven…
              vi finder det ikke dokumenteret, at der er sket en skade, der er en følge af ar-
                                - 41 -
bejdet eller de forhold hvorunder det er foregået. hændelsen er derfor ikke om-
fattet af lov om arbejdsskadesikring.
det er den sikrede der har bevisbyrden for, at en hændelse er omfattet af lov
om arbejdsskadesikring.
vi har lagt til grund, at du den 21. september 2007 kørte af vejen i din varebil.
vi har lagt vægt på, at hændelsen skete 21. september 2007.
der har været forskellige forklaringer på hvorledes hændelsen foregik. herun-
der har det været fremme, at din kollega, som var passager i bilen, angiveligt
havde oplyst, at bilen var væltet rundt på vej ned ad skrænten.
vi har lagt vægt på, at du ved din advokats brev af 20. maj 2006 oplyste, at du
alene kan huske, at du kørte af vejen, hvor vejen slog et sving/svej. bilen kørte
ud over en skrænt i højre side af vejen, hvorefter bilen landede cirka 3-4 meter
nede på en mark/i en grøft. du har efterfølgende efterrationaliseret, at du må
være besvimet og derfor kørt af vejen.
vi har lagt vægt på, at det af speciallægeerklæringen fra leif christensen af 18.
juli 2008 fremgår det, at bilen kørte ud over vejkanten og ned ad en ca. 4 meter
høj skrænt. af erklæringen fra carsten kock-jensen af 4. august 2008 fremgår,
at bilen kørte ud over en fire meter høj dæmning og landede i grøften med kø-
leren boret ned i grøften.
vi er opmærksomme på, at du ved det indenretlige forhør afholdt den 10. ja-
nuar 2013 har oplyst, at du fik et black out og derfor ikke kan huske hvad der
skete.
vi har imidlertid lagt vægt på, at claus jensen, der er mekaniker og hentede bi-
len efter uheldet, ved indenretligt forhør har oplyst, at bilen var kørt ned ad en
skrænt over en strækning på 4-5 meter og at bilen stod på hjul.
vi har lagt vægt på, at der blev udarbejdet en dancrash test dateret 6. maj
2008. denne test blev udført bl.a. med den forudsætning, at bilen kørte af ve-
jen, men ikke direkte udover en skrænt, men mere parallelt med vejen.
skrænten var ca. 2,1 meter høj og bilen fortsatte 4-5 meter, til den stod for ne-
den ad skrænten.
vi har lagt vægt på, at leif christensen har forklaret, at han har fået de oplysnin-
ger, som er gengivet i erklæringen under beskrivelsen af ulykken, af dig, og
de skriftlige dokumenter, som fremgår af erklæringens side 1.
vi har ligeledes lagt vægt på, at carsten kock-jensen har oplyst, at han fik
oplysningerne, som er gengivet under punktet ”aktuelle sygehistorie” fra sags-
akterne, men ofte er ulykker meget dårligt beskrevet. han oplyser, at han har
fået oplyst, at bilen var kørt af en skråning og så direkte ned i en grøft. forevist
fotos med bilen på marken oplyser han, at disse fotos ikke helt svarer til hans
forudsætning om at bilens køler var boret ned i grøften.
                               - 42 -
vi har ligeledes lagt vægt på, at redder jan therkelsen har forklaret, at det på
stedet så ud som om, at bilen bare var kørt ned langs skrænten. der var 2 spor
hele vejen ned langs skrænten, så bilen havde ikke fløjet ned af skrænten og
bilen var ikke væltet.
redder finn seiling har forklaret, at der ikke var nævneværdige synlige skader
på bilen, heller ikke indvendig i bilen. han har også forklaret, at bilen stod pa-
rallelt med hovedvejen.
vi har lagt vægt på, at redder martin oettel har forklaret, at han vurderede, at
der ikke var sket skade på bilen. der var intet på uheldsstedet, der indikerede,
at der skulle være en højhastighedsulykke, ingen særlige yder skader på bilen,
ingen mærker efter slag mod ruden, ingen fedtmærker fra huden på ruden eller
interiøret, eller øvrige trykmærker i kabinen, f.eks. fra et knæ.
henrik gregersen har forklaret, at forruden ikke var smadret, at der ikke var
synlige skader, anslag, blod eller andet i førerkabinen.
vi har ligeledes lagt vægt på, at michael bech har oplyst, at a ikke var påført
sele, da han kom til stedet.
vi har lagt vægt på, at a har oplyst, at han ikke erindrer om han havde sele på
og at han kørte med knæene mod instrumentbrættet.
vi har lagt vægt på, at det af dancrash testen af 6. maj 2008 supplerende udta-
lelse fremgår, at madymo programmet viser, at hændelsen i form af den
beskrevne frakørsel af vejen med en hastighed på 80 km/timen ville medføre,
at en passager uden sele blev kastet rundt i bilen.
vi har lagt vægt på, at flere af redderne har oplyst, at man kigger på bilen for
at se, om den har skader, som kan have indflydelse på eventuelle skader på
personen.
vi har ligeledes lagt vægt på, at ifølge brev fra advokaterne erritszøe af 1.
september 2008 er det oplyst, at du den 17. august 2007 tegnede en ulykkesfor-
sikring hos alm. brand med en sum på 2 mio. kr. og 28. august 2007 tegnede
en ulykkesforsikring hos codan med ikrafttrædelse den 1. september 2007. her
var forsikringssummen 3 mio. kr., med dobbelt erstatningsklausul, altså 6 mio.
kr.
vi er opmærksomme på, at din advokat ved brev af 16. oktober 2008 har
pointeret, at dobbeltdækningen alene kommer til udbetaling ved tilfælde af, at
det varige mén udgør 30 procent eller mere. din advokat noterede videre, at du
gennem flere år havde haft en fritidsulykkesforsikring i alm. brand, men at du,
da du startede selvstændig virksomhed, fik behov for at tegne yderligere forsik-
ringer. af økonomiske årsager begrænsede du dog disse forsikringer til de to
ulykkesforsikringer og ikke tillige sundhedsforsikringer, erhvervsudygtigheds-
forsikringer mv.
vi har ligeledes lagt vægt på, at advokatfirmaet erritzøe har oplyst, at din
                                               - 43 -
                kollega og passager havde tegnet 4 ulykkesforsikringer med en samlet forsik-
                ringssum på 9 mio. kr. forsikringerne var alle tegnet, eller forhøjet, i august
                2007.
                vi har lagt vægt på, at hændelsen indtrådte kun cirka 2 måneder efter den
                usædvanlig omfattende forsikringstegning.
                vi er opmærksomme på, at du har oplyst, at du allerede i oktober 2006 var ud-
                sat for black out og det dermed ikke var første gang, dette angiveligt skulle
                være sket.
                vi betvivler ikke, at du var udsat for black out i oktober 2006, men finder det
                ikke dokumenteret, at du var udsat for black out forud for hændelsen 21. sep-
                tember 2007.
                vi har lagt vægt på, at flere af redderne, der kom til stedet for at hjælpe jer efter
                hændelsen positivt bekræfter, at der ikke var større skader på bilen hverken in-
                deni eller udenpå.
                vi er også opmærksomme på, at per bo hansen, der udarbejdede crashtestene har
                oplyst, at det ved beregningerne blev lagt til grund, at bilen kørte 80 km/timen
                og, at hvis bilens slutposition skal være som vist på fotos, så er det scenariet
                gengivet på side 4 i rapporten af 6. maj 2008, som er mest sandsynligt.
                vi vurderer imidlertid, at dette ikke er tilstrækkeligt bevis for, at bilen faktisk har
                kørt 80 km/timen.
                vi har lagt vægt på, at redderen har forklaret, at der ikke var synlige skader på
                bilen, hverken udvendigt eller indvendigt, og at der ikke var indikation af højha-
                stighedsulykke.
                vi finder således samlet set, at du ikke har dokumenteret, at hændelsen den 21.
                september 2007 var omfattet af lov om arbejdsskadesikring, fordi vi vurderer,
                at hændelsen ikke var forårsaget af arbejdet eller de forhold, det foregik under.
                vi bemærker, at vi ikke har forholdt os til årsagssammenhængen mellem hændel-
                sen og eventuelle efterfølgende gener eller ændringer i de erhvervsmæssige
                forhold, idet vi har vurderet, at hændelsen ikke er omfattet af lov om arbejds-
                skadesikring.
                ...”
forklaringer for landsretten
jens daugaard har forklaret, at han indtil for 3 år siden arbejdede som erhvervsassurandør for
alm. brand forsikring a/s. han solgte også private forsikringer. han havde tegnet forskel-
lige typer forsikringer for sagsøgernes selskab, herunder bil-, arbejdsskade-, entreprise- og
                                                                                    5
                                               - 44 -
personforsikringer. den 17. august 2007 var begge sagsøgerne på hans hjemmekontor for at
underskrive personforsikringer i form af erhvervsulykkesforsikringer. forinden havde han talt
med dem begge for nærmere at afklare deres individuelle dækningsmæssige behov. den ene
samtale foregik på en byggeplads. det var nok ham, der foreslog at se på sagsøgernes person-
forsikringer. samtalerne foregik kort tid inden underskriften. b var privatkunde i forvejen,
men vidnet havde ikke solgt nogen forsikringer til ham privat. han anbefaler sine kunder at
gøre brug af den skattemæssige fordel, der er forbundet med at lade selskabet betale forsik-
ringspræmien. han mener, at han anbefalede a en dækningssum på 2 mio. kr., hvilket ikke er
en usædvanlig sum. sagsøgerne tegnede vist samme forsikringer. havde de haft ønske om
højere summer, kunne de have fået det. der var intet usædvanligt ved deres forsikringsteg-
ning. han fik ikke indtryk af, at sagsøgerne havde ønske om yderligere forsikringsdækning.
han husker ikke at være blevet kontaktet af sagsøgerne eller deres familier efter forsikrings-
tegningen den 17. august 2007.
procedure
til støtte for påstanden om hjemvisning har a, gjort gældende, at uheldet er en arbejdsulykke,
som er omfattet af lov om arbejdsskadesikring.
han har nærmere anført, at ulykken er sket i arbejdstiden i forbindelse med, at b fik et ildebe-
findende, mens han førte bilen. bilen er kørt af vejen, nedad en skrænt og ud på en mark. han
er blevet kastet rundt i bilen og har slået sit hoved. både han og b har alvorlige helbredsmæs-
sige gener efter uheldet.
hverken han eller b har i tidsrummet fra uheldet skete og til den 3. oktober 2007 oplyst, at
bilen væltede rundt, og at han blev kastet ud af den. d har udfyldt anmeldelsen af uheldet som
en arbejdsulykke for ham. hun har fulgt advokat poul rasmussens råd om at gengive oplys-
ningerne fra lægejournalen fra regionshospitalet randers, fordi han ikke selv kunne huske
forløbet. oplysningen kan formentlig tilskrives en misforståelse i kommunikationen mellem
ambulancepersonalet og hospitalet. han har været i god tro ved indgivelsen af anmeldelsen
om arbejdsskade, og der er tale om undskyldelige omstændigheder.
dancrash testen, der viser, at bilen ikke væltede rundt, og at han ikke blev kastet ud af den, er
                                              - 45 -
en præcisering af faktum. han har naturligvis tilsluttet sig testens resultat, da han ikke har
nogen erindring om ulykken. der er ikke tale om, at han har ændret forklaring.
det bestrides ikke, at han bærer bevisbyrden, men ankestyrelsen undlader at forholde sig til,
hvor oplysningerne om, at bilen skulle være væltet rundt, og at han skulle være kastet ud af
bilen, stammer fra.
uanset hvilket hændelsesforløb, der lægges til grund, har ulykken været egnet til at påføre
ham de skader, der er lægelig dokumentation for. ankestyrelsen har anerkendt, at en mindre
ændring i hastigheden er tilstrækkelig til at udløse et piskesmæld. dette er i tråd med retslæ-
gerådets generelle udtalelser om, at der ikke er videnskabelig evidens for fastsættelse af en
nedre grænseværdi for hastighedsændringer, der kan give piskesmældsskader.
han opfylder alle betingelserne, der fremgår af bemærkningerne til § 5 og 6 i lov om arbejds-
skadesikring, for at anerkende ulykken som en arbejdsskade.
ankestyrelsens synspunkt om forsikringssvindel anført i afgørelsen over for b, er også tillagt
vægt i denne sag, idet ankestyrelsen har nægtet genoptagelse. jens daugaard har forklaret, at
der intet usædvanligt var ved forsikringsforløbet, som var udløst af et eksisterende forsik-
ringsforhold. ankestyrelsen kan alene inddrage forsikringsmæssige synspunkter i afgørelsen,
såfremt disse er dokumenterede. da det ikke er tilfældet, har ankestyrelsen inddraget uved-
kommende hensyn.
til støtte for påstanden om hjemvisning har b tilsluttet sig de synspunkter, som as har anført.
supplerende har han anført, at ankestyrelsen i afgørelsen af 23. august 2013 har anerkendt, at
han kørte af vejen. dette er det afgørende moment i vurderingen af, om han har været udsat
for en relevant hændelse. det er ubestridt, at han var på arbejde, da uheldet skete. da anke-
styrelsen har ikke dokumenteret eller sandsynliggjort, at der er tale om forsikringssvindel, bør
sagen hjemvises.
ankestyrelsen er enig med ham i det faktiske hændelsesforløb. det må derfor være momen-
terne i as sag, der er bærende for afgørelsen af begge sagerne. det retmæssige heri bestrides.
d har blot fulgt det råd, hun fik af advokat poul rasmussen forud for anmeldelsen af uheldet
                                              - 46 -
som en arbejdsskade.
det bør ikke komme ham til skade, at han har forhøjet en eksisterende forsikring og nytegnet
en anden til en samlet sum på 5 mio. kr. ankestyrelsen har ukritisk lagt alm. brands urigtige
oplysninger om en samlet forsikringssum på 9 mio. kr. til grund. ankestyrelsen undlader at
forholde sig til store dele af sagens oplysninger og udvælger tilsyneladende tilfældigt, hvilke
dele af faktum der skal tillægges bevisværdi.
til støtte for påstanden om frifindelse har ankestyrelsen, gjort gældende, at der ikke forelig-
ger en arbejdsskade. det er i den forbindelse nærmere anført, at bevisbyrden for, om der har
været en relevant hændelse, der er en følge af arbejdet eller de forhold, det er foregået under,
påhviler sagsøgerne.
det fremlagte billedmateriale tyder ikke på, at der er sket en relevant hændelse, og oplysnin-
gerne i øvrigt tyder heller ikke på en ulykke.
der er væsentlige fællespunkter i sagerne; sagsøgerne befandt sig i samme bil, de kan ikke
huske episoden, og de fremtrådte begge vågne og klare, da ambulancepersonalet kom til ste-
det. oplysningerne i sagerne og sagsøgernes forklaringer har derfor gensidig betydning for
sagerne på grund af deres naturlige sammenhæng, herunder også as skiftende forklaringer om
hændelsesforløbet.
advokat poul rasmussen har under forklaringen for retten i horsens fragået oplysningen i sit
brev af 24. september 2008 om, at a under deres første møde havde oplyst, at han ikke blev
kastet ud af bilen. advokatens forklaring indikerer ikke, at han skulle have rådgivet om at
gengive oplysningerne om hændelsesforløbet fra journalen på regionshospitalet randers på
et tidspunkt forud for anmeldelsen af 3. oktober 2007. ved anmeldelsen har a under alle om-
stændigheder uden forbehold gjort oplysningerne til sine egne.
ankestyrelsen må kunne stole på de oplysninger, der gives i en anmeldelse og anvendes i sa-
gen i øvrigt. det undergraver troværdigheden for sagens beviser som helhed, når oplysnin-
gerne efterfølgende viser sig at være urigtige, og når der afgives skiftende og usammenhæn-
gende forklaringer om årsagen.
                                              - 47 -
dancrash testen viste, at bilen ikke væltede rundt, og at a ikke blev kastet ud af den. det er
oplagt, at de lægefaglige konklusioner ikke kan fastholdes, hvis faktum ikke er som forudsat.
ankestyrelsen har i forbindelse med sagsbehandlingen foretaget en afvejning af bevisernes
værdi.
alm. brand forsikring a/s har tilsluttet sig ankestyrelsens synspunkter og yderligere anført,
at hverken sagens bilag eller de forklaringer, der er afgivet af ambulancepersonalet, under-
støtter, at oplysningen om, at bilen væltede rundt, og a blev kastet ud af den, er kommet fra
andre end sagsøgerne selv.
sagsøgerne scorede begge højt på bevidsthedstesten glasgow coma scale, da ambulanceper-
sonalet kom til stedet, og der er ingen angivelser om hukommelsessvigt i hospitalsjournalerne.
det må derfor antages, at hukommelsessvigtet er opstået noget senere.
der er gentagne henvisninger til de ukorrekte oplysninger om, at bilen er væltet rundt og a er
kastet ud af den. de afgivne forklaringer tyder ikke på, at den oprindelige anmeldelse er sket
efter rådgivning fra advokat poul rasmussen, idet hans forklaring må forstås sådan, at råd-
givningen har fundet sted efterfølgende.
assurandør jens daugaard har ikke bekræftet as oplysninger om at have ringet til ham efter
uheldet. der er derfor ikke grund til at antage, at arbejdsskadesagen skulle være særlig van-
skelig, og det forekommer noget usædvanligt, at a lod sig repræsentere af advokat ganske få
uger efter uheldet.
landsrettens begrundelse og resultat
efter bevisførelsen for landsretten, herunder redningspersonalets notater og forklaringer og
indholdet af den tekniske undersøgelse af episoden samt billederne af varebilen, som den til
sidst stod ved foden af skrænten, lægges det til grund, at varebilen den 21. september 2007 er
kørt af vejen i en lige linje nedad en skråning og derefter parallelt med vejen nogle få meter
ud på en blød mark, hvor den er standset med højre forhjul kørt en smule ned i jorden.
der har været spor hele vejen nedad skråningen. niveauforskellen mellem vejen og marken
                                               - 48 -
har på det pågældende sted været ca. 2,1 meter. redningspersonalet og claus jensen, der ef-
terfølgende har bugseret bilen op på vejen og kørt den væk fra uheldsstedet, har ikke kunnet
konstatere andre indvendige eller udvendige skader på bilen end en meget begrænset skade
ved højre dør/forskærm/front. omfanget af de ydre skader på bilen er bekræftet af taksations-
rapportens indhold.
bilinspektør per bo hansen har i forbindelse med undersøgelsen af, om bilen er væltet rundt,
udtalt, at dette ikke har været tilfældet. skaden på varebilen kan være opstået, da bilen ramte
marken, men er mere typisk for en vertikal påkørsel.
efter redningspersonalets forklaringer, deres registreringer i forbindelse med redningsindsat-
sen og journalerne fra regionshospital randers, lægges det til grund, at sagsøgerne ikke
havde ydre kvæstelser eller andre synlige skader, ligesom der efter resultaterne af
traumeskanningerne udelukkende er fundet normale forhold. det fremgår af forklaringerne, at
sagsøgerne sad i bilen, og at de var vågne og i stand til at svare relevant på reddernes
spørgsmål. oplysninger om bevidstløshed og hukommelsestab er – bortset fra oplysningen
om, at b havde et ”black out”, da varebilen kørte af vejen – først fremkommet efterfølgende.
de helbredsmæssige følger, som ulykken har haft for sagsøgerne, er således ikke dokumente-
ret på anden måde end ved sagsøgernes angivelse af deres subjektive smerteoplevelse og ned-
satte bevægelig som følge heraf.
en samlet vurdering af observationerne på stedet, de begrænsede skader på bilen, fraværet af
skader inde i bilen og fraværet af synlige eller i øvrigt objektivt konstaterbare skader på sag-
søgerne peger sammen med resultatet af de tests, der er gennemført af bilinspektøren, og de
foreliggende fotos entydigt på, at der ikke har været tale om en højhastighedsulykke eller an-
det færdselsuheld, som kan have påført sagsøgerne en alvorlig skade.
landsretten tilsidesætter derfor sagsøgernes forklaringer og antagelser, herunder om at de i
forbindelse med episoden var uden bevidsthed, at ingen af dem husker noget fra episoden, og
at der i forbindelse med, at varebilen er kørt af vejen, skulle være sket en relevant hændelse i
forhold til arbejdsskadesikringsloven.
                                                - 49 -
landsretten tiltræder herefter ankestyrelsens vurdering, hvorefter ingen af sagsøgerne har
dokumenteret en hændelse den 21. september 2007, der er omfattet af arbejdsskadesikringslo-
vens § 5, jf. § 6.
landsretten frifinder på den baggrund ankestyrelsen i begge sager.
efter sagernes udfald skal statskassen samlet for begge sager betale sagernes omkostninger til
ankestyrelsen med 300.000 kr. beløbet angår udgifter til advokatbistand og er med moms.
landsretten har ved fastsættelsen af omkostningerne lagt vægt på sagernes anslåede økonomi-
ske værdi og omfang, herunder omfanget af forberedelsen, og at der er gennemført omfat-
tende indenretlige afhøringer, samt at sagerne har været hovedforhandlet over to retsdage med
deltagelse af biintervenienter. det er dog også tillagt vægt, at sagerne har været behandlet
sammen og i alt væsentligt har angået samme faktum. der er efter det oplyste ikke grundlag
for at tilkende omkostninger for udarbejdelse af ekstrakt for en af sagsøgerne.
efter sagernes udfald skal statskassen samlet for begge sager betale sagsomkostninger til bi-
intervenienten alm. brand forsikring a/s med 100.000 kr., jf. retsplejelovens § 252, stk. 4,
jf. § 322, stk. 1. beløbet er med moms. landsretten har lagt vægt på, at de anlagte retssager er
af væsentlig betydning for retsforholdet mellem sagsøgerne og alm. brand forsikring a/s, og
at alm. brand forsikring a/s har udført et betydeligt og for sagerne relevant arbejde.
ingen af parterne eller biintervenienterne skal i øvrigt betale sagsomkostninger til de øvrige
parter, biintervenienter eller til statskassen.
under hensyn til påstandene, og da arbejdet med sagerne i alt væsentligt skønnes at være
sammenligneligt, fordeles de sagsomkostninger, som statskassen skal betale til ankestyrelsen
og alm. brand forsikring a/s ligeligt mellem de to sager.
                                     t h i k e n d e s f o r r e t:
ankestyrelsen frifindes.
statskassen skal betale sagsomkostninger til ankestyrelsen med 300.000 kr. og til alm. brand
                                                - 50 -
forsikring a/s med 100.000 kr.
ingen af parterne eller biintervenienterne skal i øvrigt betale sagsomkostninger til de øvrige
parter, biintervenienter eller til statskassen.
