                             højesterets dom
                           afsagt mandag den 12. maj 2014
sag 274/2013
ungbo danmark a/s under rekonstruktion
(advokat stephan muurholm)
mod
a
(advokat flemming wahrén, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 25. april 2012 og af østre lands-
rets 22. afdeling den 23. april 2013.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, marianne højgaard pedersen, jon
stokholm, oliver talevski og lars apostoli.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande mv.
appellanten, ungbo danmark a/s under rekonstruktion, har påstået indstævnte, a, dømt til at
anerkende, at ungbo danmark a/s under rekonstruktion frifindes mod betaling af 1.812,50
kr.
a har påstået stadfæstelse.
for højesteret er der enighed om, at lejekontrakten er en blanket, jf. lejelovens § 5, stk. 1 og
stk. 2.
                                                - 2 -
supplerende sagsfremstilling
i lejekontraktens § 7 om lejemålets stand ved ind- og fraflytning er det ved afkrydsning angi-
vet, at lejemålet er nyistandsat ved indflytningen, og at det ved lejemålets ophør ligeledes skal
afleveres nyistandsat.
i lejekontraktens § 8 om vedligeholdelse i lejeperioden er det ligeledes ved afkrydsning angi-
vet, at den indvendige vedligeholdelse af lejemålet påhviler lejer.
i lejekontraktens § 11 om særlige vilkår er der anført 27 punkter. i § 11, punkt 11 og punkt
15, hedder det:
       ”11. lejeren skal på egen bekostning, sørge for vedligeholdelse og fornøden fornyelse
       af låse, nøgler, ruder, og holde vand- og gashaner og elafbrydere forsvarligt ved lige.
       lejer skal endvidere vedligeholde vinduer indvendigt, radiatorer, gulve, blandingsbatte-
       rier, køkkenbordsbelægning, wc-kummer, cisterner, vaskekummer, køleskabe, komfu-
       rer, emhætter, medmindre lejer kan godtgøre, at forringelsen ikke skyldes hans forsøm-
       melse.”
       ”15. lejligheden overtages nyistandsat. ved fraflytning afleveres det lejede nyistand-
       sat.”
retsgrundlaget
§ 5 i den oprindelige lejelov (lov nr. 53 af 23. marts 1937) havde følgende ordlyd:
       ”stk. 1. udfærdiges aftalen ved benyttelse af trykt eller paa anden mekanisk maade
       fremstillet blanket, skal det tydeligt angives, paa hvilke punkter der tillægges lejeren
       mindre vidtgaaende rettigheder eller paalægges ham mere vidtgaaende forpligtelser
       end angivet i nærværende lov.
       stk. 2. vedtagelser, der er i strid med bestemmelserne i stk. 1, er ugyldige.”
i lovforslaget (rigsdagstidende 1935-36, tillæg a, sp. 2815-2816 samt sp. 2818-2819) hed-
der det bl.a.:
       ”manglen af regulerende lovbestemmelser har imidlertid ført – og maattet føre – til, at
       udlejernes organisationer (grundejerforeningerne) i trykte blanketter har samlet et sæt
       af regler, som deres erfaring har lært dem at finde nødvendige eller hensigtsmæssige til
       varetagelse af deres interesser. det følger nu af sagens egen natur, at det har været
                                                - 3 -
       uundgaaeligt, at disse regler i stort omfang er blevet ensidige, idet det kun gennem
       lovregler er muligt at søge taget tilbørligt hensyn til begge parters interesser. og ikke
       blot er reglerne til dels ensidige og paa visse punkter videre gaaende, end det stemmer
       med almindelig retsfølelse, – de er tillige lidet overskuelige.
       under disse omstændigheder er lejerne vanskeligt stillede. de trykte kontraktsblan-
       ketter kommer – i betragtning af den letsindighed, hvormed folk i almindelighed un-
       derskriver trykte kontraktsblanketter – til at virke næsten, som om de var love. aftale-
       friheden, hvorpaa hele systemet er baseret, er, naar sagen ses fra et lejerstandpunkt, i
       mange tilfælde kun et skin.
       samfundshensyn kræver bydende, at visse regler i lejeforhold maa være ufravigelige,
       saaledes at de ikke kan forandres ved aftale mellem parterne.
       …
       ved siden af de ufravigelige bestemmelser bør loven indeholde saadanne regler, som
       efter almindelig retsbevidsthed, maa fastslaas som de for lejeforholdet normale reg-
       ler. selv om reglerne kan fraviges, hvis parterne er enige derom, har deres optagelse i
       en lov dog den store betydning, at de slaar fast, hvad der efter den herskende opfat-
       telse i samfundet og navnlig i de nærmest interesserede kredse bør være gældende ret i
       normale tilfælde.
       …
       til §§ 4 – 6.
       …
       bestemmelserne i §§ 4 og 6 giver imidlertid ikke lejeren en tilstrækkelig beskyttelse i
       det tilfælde, hvor lejekontrakt udfærdiges ved udfyldning af blanket. der er i saa til-
       fælde en nærliggende fare for, at blankettens tekst tager unødigt hensyn til udlejerens
       interesser, og at lejeren enten ikke forstaar, hvad han gaar ind paa, eller – hvad sikkert
       meget hyppigt sker – end ikke gør sig den ulejlighed at sætte sig ordentlig ind i blan-
       kettens bestemmelser. der er derfor trang til en lovregel, som fremtvinger en son-
       dring i blanketten mellem almindelige (med loven overensstemmende) vilkaar og
       særlige vilkaar, der er ugunstigere for lejeren end de ved loven hjemlede. ud fra
       denne betragtning foreslaar man i § 5, at, hvis aftale udfærdiges ved benyttelse af trykt
       eller paa anden mekanisk maade fremstillet blanket, skal udfærdigelsen ske saaledes,
       at det klart fremgaar deraf, om der tillægges lejeren mindre vidtgaaende rettigheder
       eller paalægges ham mere vidtgaaende forpligtelser end angivet i loven. det foreslaas
       endvidere, at det i saa fald tydeligt skal angives i udfærdigelsen, paa hvilke punkter
       aftalen afviger fra lovens bestemmelser.”
ifølge § 74 i den oprindelige lejelov fra 1937 var indenrigsministeren bemyndiget til at autori-
sere trykte blanketter til lejekontrakter, men autorisation var ikke en gyldighedsbetingelse.
                                                 - 4 -
ved en lovændring i 1958 (lov nr. 355 af 27. december 1958) blev autorisation en betingelse
for anvendelse af blanketter til lejekontrakter. bestemmelsen herom blev indsat i lejelovens §
99 med det formål at undgå uheldige kontraktsaffattelser.
ved lov nr. 23 af 14. februar 1967 blev bestemmelsen om autorisation af blanketter, der an-
vendes ved indgåelse af lejeaftaler, overført til lejelovens § 5. det blev samtidig præciseret, at
retsvirkningen ved brug af ikke autoriserede blanketter er, at ”bestemmelser i blanketten, som
tillægger lejeren mere vidtgående forpligtelser eller mindre vidtgående rettigheder end angivet
i loven,” er ugyldige.
ved lejeloven af 1979 (lov nr. 237 af 8. juni 1979) blev reglerne om lejekontraktsblanketter i
§ 5 forenklet og forkortet, men ikke ændret i realiteten bortset fra tilføjelsen af bestemmelsen,
der i dag findes i lovens § 5, stk. 3, om ensartede lejevilkår for flere lejere i samme ejendom,
hvor lejevilkårene fremtræder som standardiserede.
ved lov nr. 706 af 22. december 1982 blev lejelovens § 5 ændret på ny. angivelsen af ugyl-
dighedsvirkningen blev ændret, idet ”bestemmelser i en blanket, der pålægger …” blev æn-
dret til ”bestemmelser, der pålægger …” af bemærkningerne til lovforslaget (folketings-
tidende 1982-83, tillæg a, sp. 1190) fremgår, at bestemmelsen svarer til den hidtidige leje-
lovs § 5.
ved lov nr. 419 af 1. juni 1994 fik lejelovens § 5 den ordlyd, der fortsat er gældende:
       ”§ 5. anvendes der blanketter ved indgåelse af lejeaftaler, skal bestemmelser, der på-
       lægger lejeren større forpligtelser eller giver lejeren mindre rettigheder end angivet i lo-
       ven, fremhæves for at være gyldige.
       stk. 2. ved indgåelse af lejeaftale om beboelseslejligheder eller enkelte værelser til be-
       boelse må blanketter kun anvendes, hvis de er autoriserede ved aftale mellem landsom-
       fattende sammenslutninger af henholdsvis grundejerforeninger og lejerforeninger eller
       af socialministeren. anvendes en blanket, der ikke er autoriseret, er bestemmelser, der
       pålægger lejeren større forpligtelser eller giver lejeren mindre rettigheder end angivet i
       loven, ugyldige. socialministeren fastsætter efter forhandling med landsomfattende
       sammenslutninger af henholdsvis grundejerforeninger og lejerforeninger nærmere regler
       om udarbejdelse af autoriserede standardblanketter for lejeaftaler.
       stk .3. reglerne i stk. 1 og 2 gælder også for andre skriftlige lejeaftaler, der indeholder
       ensartede lejevilkår for flere lejere i samme ejendom, når de fremtræder på en sådan
       måde, at lejeren må opfatte dem som standardiserede.”
                                               - 5 -
ved bekendtgørelse nr. 780 af 31. august 2001 er den af by- og boligministeriet autoriserede
standardblanket typeformular a, 8. udgave af 3. september 2001, til anvendelse i lejeaftaler
om beboelseslejligheder bekendtgjort. denne bekendtgørelse er fortsat gældende. ifølge be-
kendtgørelsens § 3 anses som autoriserede standardblanketter for beboelseslejemål endvidere
blanketter, ”der med hensyn til indhold og opstilling er identiske med typeformular a, 8. ud-
gave af 3. september 2001.”
som bilag til bekendtgørelsen følger dels et eksemplar af typeformular a, 8. udgave, dels en
vejledning til brug ved udarbejdelse af lejekontraktsblanketter. vejledningen indeholder præ-
cis angivelse af oplysninger om sidestørrelser, disposition, skrifttyper, skriftstørrelser, margin
og udfyldningsfelter mv. det fremgår bl.a. af vejledningen, at der skal anvendes skrifttypen
”courier” i ”regulær” til individuel tekst i blanketten.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår et krav, som en udlejer, ungbo danmark a/s under rekonstruktion, har rejst
mod en fraflyttet lejer, a, på 6.750 kr. for malerarbejde og gulvarbejde udført som led i
istandsættelse ved fraflytning. spørgsmålet er i første række, om lejeren ved lejekontrakten
gyldigt har påtaget sig den indvendige vedligeholdelse og forpligtet sig til at aflevere det le-
jede nyistandsat.
der er enighed om, at lejekontrakten er en blanket. i kontraktens § 7 er det ved afkrydsning
angivet, at lejemålet ved ophør skal afleveres nyistandsat, og i § 8 er det ligeledes ved af-
krydsning angivet, at den indvendige vedligeholdelse påhviler lejer. i § 11 om særlige vilkår
er det angivet, at lejeren skal vedligeholde bl.a. gulve (punkt 11), og at det lejede ved fraflyt-
ning afleveres nyistandsat (punkt 15). disse vilkår pålægger lejeren større forpligtelser end
angivet i lejeloven.
det følger af lejelovens § 5, stk. 2, at blanketter kun må anvendes, hvis de er autoriserede.
den anvendte blanket er som beskrevet i landsrettens dom ikke identisk med den autoriserede
blanket, idet der navnlig er udeladt hele indledningen til § 11. højesteret finder, at fravigel-
                                               - 6 -
serne ikke kan anses for ubetydelige i henseende til indhold og opstilling, og tiltræder derfor,
at der er anvendt en uautoriseret blanket.
det fremgår af lejelovens § 5, stk. 2, at bestemmelser, der pålægger lejeren større forpligtelser
end angivet i loven, er ugyldige, hvis der er anvendt en uautoriseret blanket. blanketvilkårene
i lejekontraktens § 7 og § 8 er derfor ugyldige. bestemmelserne i § 11, punkt 15 om nyistand-
sættelse og punkt 11 om vedligeholdelse, er en gentagelse af § 7 og i realiteten også af § 8. de
fremtræder som en integreret del af blankettens vilkår, da de er anført med samme margin,
skrifttype og skriftstørrelse som blankettens brødtekst, og da der som indledning til § 11
mangler den tekst i den autoriserede blanket, der angiver, at § 11 indeholder fravigelser og
tilføjelser til lejelovgivningen og standardkontraktens §§ 1-10 og kan medføre, at lejeren på-
lægges større forpligtelser end efter lejelovgivningen. også bestemmelserne i § 11, punkt 11
og 15, er derfor ugyldige efter lejelovens § 5, stk. 2.
spørgsmålet er dernæst, om a ved udflytningsrapporten har forpligtet sig til at betale for ma-
lerarbejdet og gulvarbejdet. af de grunde, landsretten har anført, tiltræder højesteret, at hun
heller ikke ved at underskrive udflytningsrapporten har forpligtet sig til at betale for nyistand-
sættelse af lejemålet.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den præcisering, at beløbet, 8.562,50 kr., forrentes med
procesrente fra den 7. april 2011.
i sagsomkostninger for højesteret skal ungbo danmark a/s under rekonstruktion betale
25.000 kr., som indbetales til højesteret.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.
