 -
                                    udskrift
                                        af
                     sø- og handelsrettens dombog
                                    ──────────
den 1. maj 2001 blev af retten i sagen
h-0138-99
chris-wine a/s
(advokat henrik thal jantzen
 v/fm. jacob rosing jensen, prøve)
   mod
1) j. c. bentzen a/s
   (advokat jes anker mikkelsen)
2) dsb gods
   (advokat mette herskind
    v/advokat christian reinholt sørensen)
afsagt sålydende
                                      d o m:
denne sag drejer sig om ansvar for bortkommet gods efter cim- konventionen under to
transporter af 24.600 liter vin (pr. gang) i tankcontainer fra bordeaux til københavn i novem-
ber og december 1998.
                                               - 2 -
sagsøger, chris-wine a/s, havde købt vinen "ex cellar" af producenten, diprovin s.a. efter
aftale med chris-wine stod sag søgte 1, j.c. bentzen a/s, for begge transporter, som på den
sidste del af strækningen blev udført af sagsøgte 2, dsb gods.
chris-wine a/s' påstande:
over for j.c bentzen a/s:
1.   sagsøgte 1 tilpligtes in solidum med sagsøgte 2, subsidiært alternativt, til sagsøger at
betale modværdien i dkk på betalingsdagen af frf 591.334,80 med fradrag af dkk 23.725,00
(med tillæg af procesrente fra den 21. januar 1999 til betaling sker) med tillæg af rente 5%
p.a. fra sagens anlæg til betaling sker.
2.   over for sagsøgte 1's selvstændige påstand nedlægges påstand om frifindelse.
over for dsb gods:
sagsøgte 2 tilpligtes til sagsøger at betale frf 591.334,80 - for så vidt angår et beløb svarende
til frf 591.334,80 med fradrag af 23.725,00 (med tillæg af procesrente fra den 21. januar
1999 til betaling sker) - in solidum med sagsøgte 1, subsidiært alternativt med tillæg af rente
5% p.a. fra sagens anlæg til betaling sker.
j.c bentzen a/s' påstande:
over for chris-wine a/s:
frifindelse.
over for chris-wine a/s nedlægges følgende selvstændige påstand:
sagsøger dømmes til at betale til sagsøgte 1 kr. 68.620,00 med procesrente af kr. 22.447,50
fra 26. december 1998, af kr. 22.447,50 fra 13. januar 1999 og af kr. 23.725,00 fra 21. januar
                                                 - 3 -
1999 til betaling sker.
over for dsb gods:
frifindelse.
dsb gods' påstande:
over for chris-wine a/s:
principalt: afvisning.
subsidiært: frifindelse.
mere subsidiært:       frifindelse mod betaling af et mindre beløb end det påståede fastsat efter
rettens skøn.
over for j.c. bentzen a/s:
principalt:     sagsøgte 1 tilpligtes at friholde sagsøgte 2 for ethvert krav inklusive renter og
sagsomkostninger som sagsøgte 2 måtte blive tilpligtet at betale til sagsøger.
subsidiært:     sagsøgte 1 tilpligtes at friholde sagsøgte 2 for en del fastsat efter rettens skøn af
ethvert krav inklusive renter og sagsomkostninger som sagsøgte 2 måtte blive tilpligtet at
betale til sagsøger.
j.c. bentzens selvstændige påstand over for chris-wine vedrører betaling for de to transporter
(i alt kr. 44.895,00). chris-wine har anført, at j.c. bentzen som ansvarlig for tabet ikke har
krav på betaling for fragt.
beløbet på kr. 23.725,00 vedrører ikke denne sag og er derfor fratrukket i chris-wines
påstand/erstatningskrav.
                                               - 4 -
den nærmere baggrund for sagen:
chris-wine, der er importør af vin i flaske og bulk, har gennem en årrække haft et samarbejde
med j.c. bentzen om trans port af vin i tankcontainere. disse ejes også af j.c. bentzen og
stilles i forbindelse med den enkelte transport til disposition hos vinleverandøren.
til transportens gennemførelse har j.c. bentzen truffet aftale med danzas s.a. vejtransporten
- fra vinleverandøren til banen/containerterminalen - varetages af en lokal vognmand. den vi-
dere jernbanetransport er aftalt med intercontainer-interfrigo s.c., der er et containerselskab
ejet af en række europæiske jernbaneselskaber. til udførelsen af denne del har intercontainer
indgået aftale med vedkommende jernbaner (i begge tilfælde: sncf, db og dsb). der er
således intet direkte kontraktsforhold mellem chris-wine og dsb gods.
parterne er enige om, at der begge gange blev handlet "ex cellar", hvilket indebærer, at
risikoen for godset overgik til køber, inden vinen blev fyldt på container hos sælger. derimod er
der ikke enighed om transportørens rolle og ansvar i forbindelse med påfyldningen.
ved begge transporter blev benyttet en "246 hl container".
j.c. bentzen har udarbejdet følgende vejledning ved brug af denne:
"...
fyldning af 246 hl containere
a) vinleverandøren skal sikre sig, at containeren er rengjort og drænet før fyldning.
b) pakning på mandehulsdæksel kontrolleres at være hel. defekte pakninger skiftes.
hellere een gang for meget end een gang for lidt.
nye pakninger kan rekvireres hos
j.c. bentzen industri a/s
                                              - 5 -
c) mandehulsdækslet lukket. vær omhyggelig ved lukning af mandehulsdækslet. undgå at
dækslet "synker", således at mandehulsdækslets kant hviler på karmen og derved ikke pakker,
hvilket også medfører, at pakkefladen i dækslets øvre halvdel mindskes, med deraf følgende
risiko for lækage under fyldning og/eller transport.
kontroller slutteligt, at pakningen pakker hele mandehulsdækslet rundt.
...
4. påfyldning tilendebragt. containeren klargøres til afsendelse.
...
g) kontroller omhyggeligt, at der ingen utætheder er. ved utæthed i mandehulsdæksel skal
containeren tømmes og pakning kontrolleres for at sidde rigtigt og være uden beskadigelser.
tag ingen chancer. hvis mandehulsdæksler er utæt under eller efter fyldning,
vil det med stor sandsynlighed blive det igen under transport, også i de
tilfælde hvor dækslet umiddelbart kan tætnes ved at stramme det yderligere!!
nye pakninger kan rekvireres hos:
              j.c. bentzen industri a/s
5. plombering:
a) baglem lukkes og plombering foretages ud fra lokale krav og bestemmelser.
b) beskyttelsesdæksel over combiarmatur (g) kontrolleres at være lukket. kan om nødvendigt
plomberes.
..."
vejledningen foreligger også på fransk.
                                                 - 6 -
det er j.c. bentzens opfattelse, at diprovin havde fået tilsendt et eksemplar, da de to
påfyldninger i denne sag fandt sted. dette bestrider chris-wine.
en særlig skriftlig aftale blev ikke oprettet mellem chris-wine og j.c. bentzen for den enkelte
transport. om fragtrater for transport af vin er anført følgende i brev af 16. januar 1998 fra
j.c. bentzen til chris-wine:
"...
att.: hr. ole lethan
fragtrater på transport af vin i 1998
hermed fremsendes vore nye priser gældende fra 1. februar 1998 til 31. december 1998:
st. gilles.................kr. 0,67 pr. liter
bordeaux...................kr. 0,73 pr. liter
der er ingen yderligere tillæg i form af ekspeditionsomkostninger.
vareforsikring er ikke inkluderet i prisen.
alle vore tanke er isolerede og af rustfrit stål. de transporterer udelukkende øl, vin, glucose
eller frugtsaft og er alle lloyd's certificerede.
forklaringen på prisforhøjelsen skal ses i den almindelige prisstigning på banefragterne.
vi håber at i har forståelse for ovennævnte og ser frem til et fortsat godt samarbejde.
med venlig hilsen
j.c. bentzen a/s
erik larsen
                                               - 7 -
..."
samarbejdet mellem vinleverandøren, diprovin, og chris-wine har ligeledes bestået gennem
en længere periode. de to køb skete i henhold til vilkår fastsat i diprovins brev af 23. april
1998 til chris-wine. prisen pr. hektoliter var ffr 1190 for den første forsendelse og ffr 1213
for den anden ifølge faktura hhv. af 20. november og 10. december 1998.
i øvrigt er beløbene i påstandene ikke blevet anfægtet.
1. transport
den 18. november 1998 blev tankcontainer jcbu 660 163 00 påfyldt 24.600 l vin af ansatte
hos vinleverandøren, diprovin, i ambarès et lagrave. containeren blev plomberet, og der blev
udfærdiget et "bordereau d'expedition" hvorpå bl.a. plombens nummer er anført. herudover
fremgår containerens nummer og bestemmelsessted samt vinens kvalitet og mængde; intet er
anført om særlige forhold ved denne forsendelse. tilsvarende foreligger heller intet om
vejtransporten til containerterminalen i bruges eller om omladningen til jernbanevogn dér.
på et samme dag udfærdiget sncf-fragtbrev omfattende jernbanetransporten fra bruges til
"gare destinaire" - "copenhague terminal danemark" er anført som afsender:
"intercontainer
c/o stac bruges
33521 bruges cedex"
og som adressat:
"intercontainer
copenhague terminal
danemark".
som en følge af, at chris-wine således ikke er omfattet af transportaftalen med banerne som
afsender eller adressat, har dsb gods påstået sagen afvist for sit vedkommende og bl.a.
henvist til cim artikel 54, § 3 og § 4.
                                             - 8 -
her overfor har chris-wine gjort gældende, at "adressaten", der ifølge ordlyden af artikel 54, §
3, er søgsmålskompetent, i nærværende sag må forstås som den faktiske modtager - chris-
wine.
den 20. november 1998 modtog j.c. bentzen via telefax fra danzas besked om, at
tankcontaineren lækkede. ordlyden var følgende:
"...
we are despited to inform you that this container has a very important leak.
through the manway door. (information by sncf woippy).
- maybe a loss of the half of the product.
as it is impossible to do something on place woippy, we give instructions to sncf for departure
today;
so a very urgently delivery on monday morning.
best regards.
we will resert to you when we have the report of sncf woippy.
..."
senere samme dag fulgte yderligere en telefax meddelelse fra danzas:
"...
loaded at g.v.g. ambares on the 18 th of november afternoon ( no notice from gvg or the
driver )
departure from terminal bruges on the 18 th november evening ( no notice from stac or
sncf )
arrival in sncf woippy on the 20th november morning ( notice sncf : important leaking )
                                              - 9 -
comments : no solution to stop this leaking or to discharge somewhere the wine
with agreement of steen and sncf , we decide to rail the
tank to denmark
departure from woippy on the 20th november 14h34 on waggon 23874425096.6
e.t.a. terminal kopenhagen on the 22th november
very important for monday morning:
before discharge asap this wine in the cellar of chris- wine, you have to take an expert and
dsb to report the exact cause of the leaking and to calculate the quantity of wine lost ( any
claim of your insurance company could not be acceptable without respect of this procedure )
trust we made our best in this matter to keep your interest
now we are waiting your news
best regards"
chris-wine blev ikke underrettet om det opståede problem.
hos dsb gods, padborg, afgav man 21. november til j.c. bentzen meldeseddel om beskadiget
gods med følgende beskrivelse af skaden:
"ved   ankomst konstateredes at tapningsventilen var utæt. kan ikke lukkes her"
containeren fortsatte til københavn hvor besigtigelse fandt sted den 23. november efter
begæring af j.c. bentzens forsikringsselskab, skandia. til stede var for j.c. bentzen, johnny
andersen, og surveyor alf simmelkjær, simmelkjær service aps.
om skadens art, omfang og årsag skriver alf simmelkjær i sin besigtigelsesrapport af 4. januar
1999:
"skadens art og omfang. under besigtigelsen løb vinen stadig ud af tanken - se foto 2. det
kunne konstateres at gummipakningen på dækslet i mandehullet kun var synlig foroven på
                                             - 10 -
dækslet - se foto 3 og 4.
tanken var blevet vejet på brovægt ved ankomst. på dette tidspunkt var der ca. 2.000 liter
tilbage i tanken. modtager ville ikke have denne vin pga kraftig iltning og det var ikke muligt at
afsætte den til anden side pga transportomkostningerne.
det skønnes at der på besigtigelsestidspunktet var mellem 1.000 og 1.500 liter tilbage i
tanken.
på min anmodning blev dækslet fjernet - se foto 5. gummi pakningen om mandehulsdækslet
var faldet af og lå i tanken.
korrekt påsat gummipakning ses på foto 6.
resten af vinen løb ud af tanken og i kloakken.
værdien af vinen er frf 292.740,00 plus fragt for transporten frankrig - danmark.
────────────────────────────────────────────────────────────
årsag til skaden. skaden skyldes at gummipakningen omkring mandehulsdækslet har været
forkert anbragt hvorefter vinen har kunnet løbe ud af tanken. pga tankens bevægelser under
transporten er vinen løbet ud af tanken i stadig større strøm.
iflg. fragtfører blev utætheden først bemærket i nordfrankrig, men tanken forsatte alligevel
mod danmark.
det er væsentligt at såvel pakningen som dækslet placeres/lukkes omhyggeligt før
påfyldningen påbegyndes hos afsender, at dækslet og pakningen jævnligt kontrolleres under
påfyldningen samt at endelig kontrol finder sted før transportens påbegyndelse.
om den forkerte placering af gummipakningen på mandehulsdækslet er sket hos det firma,
som rengør tanken, eller hos afsender (tapperiet) i frankrig kan ikke oplyses."
                                                - 11 -
2. transport
den 9. december 1998 blev tankcontainer jcbu 660 162 4 påfyldt 24.600 liter vin hos diprovin
under tilsvarende omstændigheder som ved 1. transport. det samtidigt udstedte "bordereau
d'expedition" adskiller sig ej heller fra det foregående bortset fra, at plomberingens nummer
ikke er anført.
jernbanefragtbrevet omfattende transporten med bane fra bruges til københavn blev samme
dag udfyldt på samme måde - med intercontainer som både afsender og adressat; dsb gods'
påstand om afvisning omfatter således også denne del af sagen.
med samme tog fulgte også en tilsvarende forsendelse/tankcontainer til taster wine.
dsb gods i padborg anførte den 12. december i meldeseddel om beskadiget gods til j.c.
bentzen, at begge containere dryppe de.
j.c. bentzen har i denne forbindelse oplyst, at der fra taster wine ikke er modtaget klage over
bortkommet eller beskadiget gods.
efter at have hentet containeren den 16. december sendte j.c. bentzen samme dag en telefax
til dsb kombiterminal, københavn. heraf fremgår, at containeren næsten var tom ved
afhentningen, og at dsb holdes ansvarlig for skaden. kravet blev afvist i dsb gods' brev af 18.
december. det anføres, at de eneste uregelmæssigheder, som er blevet konstateret under
transporten, er de i padborg noterede dryp fra tanken. det bemærkes endvidere, at den måske
ikke har været lukket korrekt fra afsender.
containeren besigtigedes den 17. december. til stede var repræsentanter for denne sags
parter samt fra skandia insurance. af rapport af 16. februar 1999 fra finn eriksen, baltic sur-
vey, fremgår om besigtigelse og konklusion:
"...
survey/inspection
when we arrived at the location on december 17, 1998, we inspected the tank container
                                             - 12 -
carefully and the following was observed:
no damage was found to the tank.
    see copy of picture no: 1.
    at the rear end of the tank a box containing the
    manhole and the inlet/outlet pipes is situated.
   during transportation, the box is closed with a
   shield as cover.
    during our presence, we found the shield to be
   sealed, and the seal was intact.
    see copy of picture no: 2.
    the seal was removed and the shield was opened.
    we found that the manhole cover was not properly
   closed.
    the crossbar was not touching the flange around the
   manhole. consequently, the manhole cover/crossbar
    was without tension.
        see copy of picture no: 3.
    the gasket fixed around the manhole cover was,
    therefore, not pressed up to the manhole flange, and
    as a consequence, the gasket was not completely
    tight.
    the manhole cover gasket was found intact without
    any damages.
                                              - 13 -
      see copy of picture no: 4.
     in our opinion, the gasket was almost new.
      traces of wine were observed below the manhole.
      when the manhole cover was removed, we found that
      the tank only contained about 400 - 600 litres
      of wine.
                the surface of the wine was just below the
                manholeflange.
                see copy of picture no: 5.
during subsequent discussions, we learned that the rest of the wine was nearly without any
value due to the small quantity and heavy oxidation of the wine. (large surface in the tank)
the rest of the wine was, therefore, declared totally damaged and the tank bottom valve was
afterwards opened to release the wine.
the 400 - 600 litres of wine were released to the drains.
see copy of picture no: 6.
..."
"...
conclusion
facts:
      + the shield/tank was sealed prior to shipment in
                                              - 14 -
      france and the seal was found intact in
      copenhagen.
      + when the shield was opened during our attendance,
      it was discovered that the crossbar did not have
      any contact with the manhole flange.
      (no tension on the cover/crossbar)
      + the traces of wine were found below the manhole.
      + dsb found leakage from the rear end of the tank
      when the tank arrived at padborg, denmark.
      + the duration of the trip between the shipper
      and the railway depot was 20 minutes. (no theft
      can be involved)
if the tank was filled to its maximum, the explanation for the lack of the wine is that the
manhole cover was closed, but the handle/nut was not tightened enough. the tension was,
therefore, too weak between the cover/crossbar and the manhole flange.
consequently, the handle/nut was unscrewed when the tank was transported on the railway
wagon where lots of small hard jolts are normal when the wagon wheels are running over the
rail joints.
..."
forklaringer.
ole lethan har forklaret, at han har været ansat hos chris-wine i 20 år, heraf de sidste 2-3 år
som indkøbschef. hans opgaver består bl.a. i at planlægge indkøb, koordinere hjemtagelse og
aftapning samt have kontakt til leverandører og transportører.
chris-wine har i mange år haft et samarbejde med j.c. bentzen om transport fra dør til dør,
men der findes ingen skriftlig aftale herom. transportøren tager kontakt til leverandøren og
                                               - 15 -
står for påfyldningen. hvem, der har ansvaret i denne forbindelse, har ikke været aftalt eller
drøftet med j.c. bentzen.
vidnet har på et tidspunkt i 1995 fra j.c. bentzen fået tilsendt en instruks vedrørende tømning
og påfyldning af tankcontainere. instruksen var på ca. 25 sider og blev omdelt til det
personale, som står for tømningen. den var ikke oversat til fransk, og vidnet sendte den ikke
til diprovin. j.c. bentzen har heller ikke anmodet vidnet herom.
ved novemberforsendelsen fik vidnet telefonisk besked fra j.c. bentzen om morgenen den dag,
hvor vinen skulle leveres om, at der var problemer med leveringen. han telefaxede til j.c.
bentzen for at få klarlagt det videre forløb og gjorde erstatningsansvar gældende. dagen efter
besigtigede han containeren.
det er vidnet, som (i begge tilfælde) har taget billederne i sagen. ved besigtigelsen så han, at
plomben var brudt. da pladen blev fjernet, løb der en lille smule vin ud. da låget blev lukket
helt op, kunne man se, at vinen stod op til mandehullet.
vidnet traf beslutning om, at den resterende vin skulle hældes ud. chris-wine kunne ikke tage
vinen ind, dels på grund af den ringe mængde, dels som en følge af iltningen.
hvis der var blevet sendt besked til chris-wine, allerede da lækagen blev konstateret i woippy,
ville de have forsøgt at redde vinen.
ved decemberforsendelsen fik chris-wine også først besked om lækagen, da bentzen havde
hentet containeren. herefter var proceduren den samme som ved novemberforsendelsen.
plomben blev fjernet af en ansat fra told og skat. da man åbnede ind til dækslet, kunne man
se, at det var løst. vinen stod helt op til mandehullet og blev hældt ud efter samme
overvejelser som i november.
chris-wine har ikke tidligere oplevet uheld af tilsvarende karakter.
da chris-wine havde fået leveret to tomme tankcontainere, vægrede man sig naturligt nok ved
at betale diprovin. man havde forventet hurtigt at få erstatning fra transportørerne. der var
derfor en periode med korrespondance med diprovin, og chris-wine opnåede en vis henstand.
                                               - 16 -
til sidst var chris-wine nødt til at betale. det var virksomhedens ledelse, som forestod
forhandlingerne med diprovin. vidnet deltog ikke heri. vidnet er ikke bekendt med, at der
skulle være indgået aftale om, at chris-wine ikke skal betale til diprovin, hvis chris- wine
taber sagen. chris-wine har på intet tidspunkt rettet krav imod diprovin.
jean marie fauré har forklaret, at han er ansvarlig for kældrene hos diprovin og for
afsendelse af vin til samtlige kunder, også chris-wine.
når tankcontainerne leveres til diprovin, er det vidnet personligt, som undersøger dem. dette
gøres ved at løfte dækslet og stikke hovedet ind gennem mandehullet for at mærke, hvilken
duft der kommer fra tankene og ved at se, om vandet derfra er klart.
diprovin havde ikke indført særlige procedurer for lukning af mandehul på tidspunktet for
afsendelsen af de i sagen omhandlede tankcontainere. efter disse uheld er der indført særlige
procedurer. men det var professionelle og højt specialiserede fagfolk, som stod for lukning af
tankene ved afsendelsen fra diprovin. lukningen af mandehullet på de pågældende tankcontai-
nere svarer til lukningen på diprovins store tanke. det var ikke vidnet personligt, som forestod
lukningen. men inden afsendelse kontrollerer vidnet toldplomber.
hvis der havde været problemer ved lukningen, ville han være blevet orienteret herom. heref-
ter ville vinen straks være blevet tappet af, og danzas ville være blevet involveret.
vidnet har ikke modtaget instrukser om lukning af mandehuller. den franske udgave af j.c.
bentzens instruks er først modtaget efter uheldene den 16/12-98 pr. telefax.
vidnet har ikke i de 20 år, hvor han har været beskæftiget med vin, oplevet, at to hele
tankcontainere er løbet ud. diprovin har to personer ansat til at tage sig af afsendelse af vin og
ekspederer i denne forbindelse 200-250 tankcontainere om året.
vidnet har ikke været involveret i problemerne med betaling for vinen.
erik bønning larsen har forklaret, at han gennem en årrække, bl.a. da transporterne fandt
sted, var ansat hos j.c. bentzen som transportdisponent. hans arbejdsopgaver var at sørge for
transporter af øl og vin i tankcontainere.
                                              - 17 -
vidnet skaffede chris-wine som kunde omkring 1993.
samarbejdet foregik således, at j.c. bentzen modtog en ordre fra chris-wine og herefter tog
kontakt til leverandøren for nærmere at aftale, hvornår vinen kunne afhentes.
vinleverandøren fyldte tankene med vin. chauffører er ikke uddannet til at fylde tankene til
banetransport. efter påfyldning bliver hanerne lukket og mandehulsdækslet spændt til.
herefter dækkes hele aftapningsarmaturet med en plade, der plomberes. når pladen er for,
kan man således hverken komme til haner eller mandehulsdæksel.
j.c. bentzen begyndte i 1980'erne at transportere vin fra frankrig til danmark. igennem de
seneste 15 år har virksomheden gennemført ca. 500 transporter om året. samlet er der udført
omkring 200 transporter fra det pågældende område til forskellige kunder. j.c. bentzen har
udført 10-20 transporter om året for chris-wine.
påfyldningsinstruksen blev skrevet første gang i 1988 og oversat til fransk. baggrunden for
instruksen var, at vinleverandørerne ikke fyldte tankene helt op. dette kunne give problemer,
når tankene kom frem, hvis der var faktureret for en fyldt tank.
instruksen kom i 1993 i en revideret udgave, da der var kommet nye pakninger, efter
problemer med de tidligere. efter de nye pakninger har der ikke været tilsvarende problemer.
instruksen blev sendt til ca. 50 leverandører, og nye leverandører fik en udleveret. vidnet er
overbevist om, at instruksen også blev sendt til diprovin. efter de i sagen omhandlede uheld
faxede han en ny instruks til diprovin.
hos chris-wine var ole lethan hovedkontaktperson. thomas bendixen var den, som stod for
den praktiske afvikling af transporterne. vidnet har hverken talt med ole lethan eller thomas
bendixen om, hvordan deres leverandører skulle fylde tankene.
det var ikke normal praksis at sende instruksen til chris-wine, men dette er vist sket som følge
af tømningsproblemer, som de havde på et tidspunkt. det var ikke chris-wine, som skulle
sende instruksen til leverandørerne.
instruksen blev også sendt til danzas som en ekstra sikkerhed, for at danzas var bekendt
                                                - 18 -
med, at instruksen eksisterede, og hvordan tankene var indrettede. vidnet bekendt havde
danzas ikke tilsvarende tanke. fremsendelsen af instruksen betød ikke, at danzas skulle
kontrollere påfyldningen og lukningen, da det var et rent transportmæssigt samarbejde.
vidnet mener ikke, at chaufføren skulle kontrollere påfyldning og lukning, da j.c. bentzens
ydelse var en dør til dør transport.
i de 20 år, hvor vidnet har været beskæftiget med lignende transporter, har der været omkring
10 tilfælde af skader og uheld af større eller mindre omfang. efter 1993 er der kun sket de i
sagen omhandlede uheld, hvor hele indholdet er løbet ud.
om lækagen konstateret i woippy har vidnet forklaret, at det ikke kunne lade sig gøre at
tømme tanken dér. man kan ikke komme til vognene, mens de holder i toget. containeren
kunne heller ikke løftes af, da der ikke er nogen kran i woippy. dette havde vidnet tidligere
undersøgt i forbindelse med en strejke.
alf simmelkjær har vedstået surveyrapporten vedrørende forsendelsen i november.
containeren stod hos j.c. bentzen, hvor han kunne konstatere, at vinen tapløb ud af tanken
ved mandehullet. selve skjoldet, der normalt sidder foran mandehullet, var blevet hævet af en
medarbejder fra bentzen, umiddelbart før vidnet ankom. men der var ikke rørt ved noget. der
manglede noget af pakningen i mandehullet. det var tydeligt at se alene af den grund, at
pakningen var synlig andre steder ved mandehullet.
modtageren af vinen havde ikke noget imod, at mandehullet blev åbnet, fordi vinen var ødelagt
af iltning, og det ville være dyrt og farligt at køre med tanken, når den ikke var fyldt. det var
også vidnets opfattelse, at de resterende 1000-1500 liter vin skulle kasseres.
da mandehullet blev åbnet, viste det sig, at en del af pakningen havde løsnet sig og lå løst inde
i tanken. det var årsagen til lækagen.
hvis pakningen havde været sat rigtigt på, kunne den ikke have løsnet sig undervejs - heller
ikke ved stødrangering, forudsat dækslet havde været spændt rigtigt. hvis dækslet er spændt
for løst, kan vinen løbe ud, men det er ikke sikkert, at pakningen vil ryge af. pakningen sidder
som en elastik rundt om hullet.
                                                 - 19 -
det er ikke sikkert, at pakningen har siddet helt håbløst fra begyndelsen. men er der bare en
lille brist, kan den rive sig helt løs under transporten. ikke blot ved rangering o.l. kan det ske.
trykket fra de mange liter vin inde i tanken kan også påvirke pakningen under normal
jernbanetransport med sædvanlige bump og rystelser. der sker dog sjældent sådanne uheld,
derfor benyttes jernbaner ofte til den type transporter.
chaufføren, som hentede vinen hos leverandøren, skulle være mere end opmærksom for at
bemærke, hvis det dryppede lidt. det skulle nok nærmest løbe ud af tanken, for at man kunne
opdage det.
når skjoldet er sat for armaturet, er det ikke muligt at komme til haner eller mandehul. hvis
man prøver at åbne dækslet til mandehullet, vil man få hele tankens indhold i hovedet. i øvrigt
var skjoldet forsynet med en toldplombe, der var ubrudt.
finn eriksen har vedstået survey-rapporten vedrørende decemberforsendelsen.
da vidnet besigtigede tankcontaineren, så han, at den ikke var beskadiget. for at undersøge
alle muligheder så han efter, om udluftningsventilen havde været taget af, og om der havde
været lækage. men vinen kunne kun være løbet ud fra bagenden. han konstaterede, at
plomben var intakt. pladen foran mandehullet og aftapningshanerne blev fjernet, hvorefter det
kunne konstateres, at dækslet til mandehullet var mere eller mindre løst.
pakningen sad, som den skulle. men selve bolten - en slags håndskrue - som skulle spænde
dækslet, var løs. vinen må derfor være løbet ud fra dækslet. måske har trykket fra væsken
holdt håndtaget på plads, mens tanken holdt stille. under transporten er tanken blevet rystet,
hvilket kan have bevirket, at bolten har skruet sig længere og længere ud. man har, før
transporten blev påbegyndt, ikke kunnet se, at bolten ikke var lukket godt nok, når pladen var
sat for.
det er vidnets opfattelse, at dækslet ikke kunne gå løs under transporten - heller ikke ved
rangeringsbump - hvis det havde været spændt rigtig fra begyndelsen.
da dækslet blev taget af tankcontaineren, kunne han se, at væskestanden stod lige under
                                             - 20 -
mandehullet. der var tegn på, at væsken var løbet ud af mandehullet.
ole lethan traf beslutningen om at kassere vinen. vidnet var enig i, at den ikke var noget værd
efter den skete iltning.
efter besigtigelsen overvejede han, om uheldet kunne være sket på andre måder, f.eks. ved
tyveri. han indhentede derfor oplysninger om, hvordan transporten havde forløbet tidsmæssigt
for at se, om vinen f.eks. kunne være stjålet på en rasteplads. disse oplysninger viste, at det
ikke var muligt.
han besigtigede tanken påny, da han syntes, det var en mærkelig sag. men bortset fra bolten
kunne der stadig ikke findes uregelmæssigheder. lukkemekanismen var en ret simpel an-ord-
ning, og det var en nyere tank. herefter må han konkludere, at uheldet skyldes en fejl ved
læsning af containeren.
procedure
chris-wine har over for dsb gods vedrørende manglende søgsmålskompetence,
manglende reklamation og forældelse anført, at stævningen opfylder betingelserne i
retsplejelovens §§ 348- 349. den indeholder en 4 sider lang, udførlig beskrivelse af de faktiske
omstændigheder, hvorpå påstanden overfor dsb gods støttes. det fremgår bl.a. heraf, at
tabet skete, mens vinen var i dsb gods' varetægt.
stævningen har også sat dsb gods i stand til at afgive et fyldigt svarskrift og deri tage stilling
til det rejste krav.
da vinen var solgt ex cellars, havde chris-wine risikoen for godset under transporten og led
tabet ved skaden. ifølge cim- konventionen art. 53, § 3, tilkommer søgsmålsretten adressaten
fra det tidspunkt, hvor han har modtaget godset. selvom intercontainer er indsat i
jernbanefragtbrevet både som afsender og adressat, må bestemmelsen forstås således, at
søgsmålsretten tilkommer godsets reelle adressat - og skadelidte.
for at beskytte jernbanerne mod, at der på én gang rejses krav fra afsender og adressat
beskriver konventionens art. 54, hvornår søgsmålsretten overgår fra den ene til den anden.
                                                - 21 -
bestemmelsen retter sig således mod en situation, hvor den anførte afsender og modtager ikke
er identisk, og ikke mod den aktuelle.
det vil savne mening at fortolke art. 54, § 3, således, at kun intercontainer, som er indsat i
jernbanefragtbrevets "adressat-rubrik", kan anlægge sag mod dsb gods. intercontainer er
ikke skadelidt, og ingen ville i så fald kunne kræve erstatning af den udførende transportør.
det fremgår eksplicit af såvel sølovens §§ 286-287 som luftfartslovens §§ 119b og 119f, at
ansvar ved denne type transporter kan rettes imod såvel den kontraherende som den udfø-
rende fragtfører.
en fortolkning af cim-konventionen bør føre til samme retstilstand, som hersker på de øvrige
områder inden for transportretten. bestemmelsen i art. 54, stk. 3, må derfor ikke være til
hinder for, at chris-wine kan rette sit krav direkte mod dsb gods.
der må tages hensyn til det meget uhensigtsmæssige i, at chris-wines søgsmål skulle gennem
rækken af alle deltagende transportører.
da chris-wine ikke har modtaget cim fragtbrevsduplikatet, har man ikke været i stand til at
fremlægge det, jf. cim art. 54.
det er ubestridt, at chris-wine straks gjorde erstatningsansvar gældende overfor j.c. bentzen.
dette var et naturligt skridt i forhold til den direkte kontraktspart. selvom der ikke lige så
hurtigt blev rejst krav mod dsb gods, bør det ikke føre til, at kravet anses som tabt ved
passivitet. det fremgår af cim-konventionens art. 52, at kravet ikke bortfalder, hvis jernbanen
selv har opdaget skader eller tab af gods. denne betingelse er opfyldt, idet der ved begge
forsendelser blev udfærdiget meldesedler i padborg og ved novemberforsendelsen allerede i
woippy.
de skrappe reklamationsregler skyldes, at banerne skal have mulighed for at skaffe sig bevis.
men dette hensyn skal ikke tages, hvor jernbanen selv har opdaget fejlen.
da stævningen er indleveret dagen før udløbet af et-årsfristen i art. 58, kan kravet ikke være
forældet.
                                                - 22 -
til påstanden om j.c. bentzens og dsb gods' erstatningsansvar, har chris-wine gjort
gældende, at j.c. bentzen er ansvarlig som kontraherende fragtfører. de involverede jernbaner
har kollektivt ansvar, jf. cim-konventionen art. 35, og da dsb gods er bestemmelsesbanen,
kan kravet tillige rettes herimod, jf. art. 55, § 3.
da tabet af vinen må være sket under jernbanetransporten, er begge sagsøgte ansvarlige, jf.
cim-konventionen art. 36.
det kan ikke lægges til grund, at tankene lækkede ved afgangen fra diprovin. fragtbrevene er
uden påtegning herom. når der ikke er taget forbehold heri, ifalder transportørerne ansvar.
ved meldesedlen fra woippy og meldesedlerne fra padborg er det følgelig dokumenteret, at
lækagen er opstået under jernbanetransporten. det fremgår af den første meldeseddel fra pad-
borg, at aftapningshanen sandsynligvis var utæt. meldesedlen vedrørende de-
cemberforsendelsen viser også, at der var dryp fra den (anden) container, som ikke var til
chris-wine. således må der være blevet påført godsvognene en skade, for hvilken de sagsøgte
er præsumptivt ansvarlige.
chris-wine bestrider, at årsagen til lækagerne kan skyldes diprovins lukning af
mandehulsdækslet. fauré har forklaret, at han ville have fået besked, hvis der havde været
problemer. diprovin forestår lukning af ca. 250 tankcontainere om året, og virksomheden har
aldrig tidligere haft lignende uheld. yderligere er der ikke konstateret nogen lækage under vej-
transporten, som fulgte lige efter.
surveyrapporterne kan ikke tillægges samme vægt som et syn og skøn, da surveyerne er
udpeget af j.c. bentzens forsikrings selskab.
hvis retten måtte lægge til grund, at mandehulsdækslerne ikke var lukket rigtigt, er de
sagsøgte alligevel ikke ansvarsfri. som professionelle operatører af dør til dør transporter er de
sagsøgte ansvarlige for, at tankcontainerne kommer til bestemmelsesstedet uden tab for
ladningsejeren, når de er modtaget uden forbehold. der henvises til sø- og handelsrettens
dom af 26. februar 1997 (h 118/95), hvori det blev fastslået, at transportøren er ansvarlig for
stuvningen af godset, når intet andet er aftalt.
bevisbyrdereglen i cim-konventionen art. 37 kan fortolkes i overensstemmelse med praksis
                                                 - 23 -
efter cmr-loven, hvor det gentagne gange er fastslået, at der består en tilsynspligt for
transportøren. aktuelt er pligten udvidet for j.c. bentzen på grund af ejerskab og dermed et
særligt kendskab til de benyttede containere. sø- og handelsrettens dom af 15. marts 2000
[citeret nedenfor] angår ikke en tilsvarende situation, da afsenderen her havde afleveret en
lukket container - klar til forsendelse - til transportøren.
det fremgår ligeledes af erik larsens forklaring, at j.c. bentzen tilrettelagde transporterne og i
denne forbindelse havde kontakten til diprovin. fyldningsinstruksen er også udarbejdet af j.c.
bentzen - for ikke at ifalde ansvar.
da ansvaret således ikke er påhviler chris-wine efter art. 37, har transportørerne ansvaret for
godsets undergang, jf. udgangspunktet i art. 36.
under alle forhold ifalder de sagsøgte et selvstændigt ansvar for ikke at have underrettet chris-
wine om lækagen i woippy, hvor j.c. bentzen på egen hånd besluttede at fortsætte trans-
porten. forklaringen om, at der ikke var en kran i woippy, lyder ikke sandsynlig og er
ihvertfald ikke tilstrækkelig til at undgå ansvar. chris-wine burde have fået lejlighed til selv at
undersøge, hvad der kunne gøres for at redde transporten.
ved begge forsendelser blev lækagen rapporteret fra dsb gods i padborg, men heller ikke i
denne situation fik chris-wine besked, selv om "destinaire final" var chris-wine ifølge begge
jernbanefragtbreve.
det kan efter bevisførelsen lægges til grund, at den vin, som var i behold i tankene, ikke havde
nogen værdi. det fremgår af art. 40, at man alene kan rejse krav om indkøbsprisen overfor
transportøren, hvorfor der er nedlagt påstand herom.
af almindelige transportretlige grundsætninger følger, at såfremt j.c. bentzen er ansvarlig for
skaderne under transporten, kan der ikke kræves betaling herfor. hvis retten måtte frifinde
j.c. bentzen, er det korrekt, at der gives dom for dennes selvstændige modkrav.
j.c. bentzen har anført, at der ikke er udvist ansvarspådragende adfærd fra transportørernes
side.
                                                - 24 -
hvis det bliver lagt til grund, at godset er bortkommet under transporten, er de sagsøgte som
udgangspunkt ansvarlige. dette følger af cim-konventionen art. 36, der svarer til cmr-lovens
regler.
af konventionens art. 37 fremgår dog, at har tabet kunnet skyldes mangelfuld læsning,
formodes skaden at have denne årsag. herefter er det den berettigede, chris-wine, som skal
bevise, at skaden ikke eller ikke udelukkende er forårsaget herved.
for sagens udfald er det således af afgørende betydning, at begge surveyere utvetydigt har
forklaret, at tabet af vinen skyldes tankcontainernes mangelfulde lukning. at anvende sur-
veyere i en situation som den foreliggende fremfor syn og skøn er i øvrigt helt normalt og efter
omstændighederne tvingende nødvendigt.
fauré var ikke selv tilstede, da tankcontainerne blev fyldt. der har været fremsat provokationer
om at få oplyst navnene på de personer, der forestod læsningen; disse er ikke opfyldt. ifølge
faurés forklaring kunne de være fundet; den manglende opfyldelse må have processuel skade-
virkning for chris-wine.
da vinen var købt ex cellars, påhvilede det chris-wine at sør ge for læsning. men rent faktisk
gjorde chris-wine sig ingen overvejelser om, hvordan denne skulle foregå, og diprovin læssede
vinen i overensstemmelse med en langvarig praksis.
det forhold, at der var aftalt dør til dør transport, ændrer intet ved ansvaret for læsningen.
den, der står for afsendelsen (diprovin), skal også lukke transportmidlet og se til, at
surringerne er korrekte af hensyn til transportsikkerheden. en chauffør, som overtager godset
fra en professionnel afsender, skal - også ved en transport som denne - kun sikre sig, at hans
del af transporten kan gennemføres. chaufføren skal ikke forsøge at komme ind bag skjold og
plade, der i øvrigt var toldplomberet.
sø- og handelsrettens dom af 15. marts 2000 (h 644/97) er i overensstemmelse hermed:
godset var solgt ex works, og der var ikke truffet aftale om læsning. dette måtte falde tilbage
på ladningsejeren, hvorfor transportøren blev frifundet.
det forhold, at j.c. bentzen har lavet en instruks om fyldning af containerne, kan ikke betyde,
at man ifalder ansvar, fordi diprovin ikke har overholdt den. først i påstandsdokumentet blev
                                                 - 25 -
det gjort gældende, at diprovin ikke havde modtaget instruksen. derfor kunne j.c. bentzen
ikke nå at finde dokumentation for fremsendelsen til diprovin. men erik larsen har forklaret, at
den også blev sendt dertil.
da chris-wine ikke har løftet bevisbyrden, jf. konventionens art.er 36 og 37, skal de sagsøgte
frifindes.
der er heller ikke grundlag for at lade j.c. bentzen ifalde et selvstændigt ansvar for at have
undladt at underrette chris- wine om observationerne henholdsvis i woippy og padborg. chris-
wine har ikke oplyst, hvilke andre muligheder der havde været for at begrænse skaden, hvis
man var blevet kontaktet. det kan derfor ikke antages, at chris-wine kunne have gjort andet
og mere end de professionelle transportører.
j.c. bentzens krav på fragt vedrører både de to forsendelser, som er omfattet af denne sag, og
en tredje, der under alle omstændigheder skal gives dom for.
overfor dsb gods gøres det gældende, at dømmes j.c. bentzen for transporten, skal skaden i
forholdet mellem transportørerne bæres fuldt ud af dsb gods som udførende transportør.
dsb gods har til støtte for sin påstand om afvisning anført, at stævningen ikke opfylder
retsplejelovens krav, jf. § 348. stævningen angiver ikke de faktiske betingelser, der skulle føre
til en domfældelse, herunder hvilket kontraktsforhold der ligger til grund for kravet. dsb gods
er således ikke i stand til at identificere forpligtelsen.
spørgsmålet om søgsmålskompetence er reguleret i cim-konventionen art. 54, § 3. der
fremgår heraf, at søgsmålskompetencen tilkommer afsender eller adressat. den er således
lovbestemt med et entydigt indhold. herefter er der ikke grundlag for fortolkninger af
bestemmelsen. det fremgår af cim-konventionens øvrige bestemmelser, at adressaten, der
henvises til, er den, som fremgår af jernbanefragtbrevet, f.eks. art.erne 12, 13, § 1 og § 4.
fragtbrevene er i overensstemmelse med art. 11.
da intercontainer er såvel afsender som adressat ifølge jernbanefragtbrevet, tilkommer
søgsmålskompetencen alene intercontainer, som ikke har videregivet denne ret, hvilket havde
været muligt.
                                              - 26 -
en grundsætning for at opnå søgsmålskompetence er endvidere besiddelsen af det originale
fragtbrev eller fragtbrevsduplikatet, som er banens kvittering for godsets modtagelse til
transport. ingen af disse dokumenter er forelagt af chris- wine.
cim-konventionen giver ikke mulighed for springende regres. dette havde været nærliggende
at ændre ved den seneste revision af konventionsteksten i 1993, hvor det også var almindeligt
at anvende speditører og undertransportører.
det anførte er i overensstemmelse med th. jensen, jernbanefragtkontrakten efter gældende
international ret (1975), p. 159. herefter er det også uden betydning, hvem der bar risikoen
for godset under transporten.
cmr-loven giver heller ikke generelt mulighed for springende regres. det er kun muligt i de
særlige situationer i lovens kap. vi, om befordringer, der udføres af flere fragtførere efter
hinanden, jf. regnarsen, lov om fragtaftaler ved international vejtransport (cmr), 2. udg., p.
286 og 288.
til støtte for påstanden om frifindelse har dsb gods principalt anført, at det meget
omfattende ansvar for banerne kræver vidtgående reklamationsregler. reklamations- og
søgsmålsreglerne hænger sammen og skal sætte banerne i stand til at sikre sig bevis.
litteratur og praksis vedrørende cmr-loven kan ikke finde anvendelse under cim-
konventionen, hvor reklamation er reguleret særskilt.
det fremgår af art. 53, § 2, at det kun er afsender og adressat, der har ret til at fremsætte
reklamation, jf. også rosenmeyer, transportret, p. 181f.
da der ikke foreligger et kontraktsgrundlag mellem chris-wine og dsb gods, er chris-wine
ikke søgsmålskompetent og kan ikke fremsætte reklamation overfor dsb gods.
forældelsesfristen i art. 54 er nu udløbet, uden at der er fremsat krav af en dertil berettiget
overfor dsb gods. det er irrelevant for dsb gods, om chris-wine har reklameret overfor j.c.
bentzen.
da intercontainer både for november- og decemberforsendelsen har modtaget godset, er et
                                               - 27 -
evt. krav imod jernbanerne bortfaldet, jf. art. 57.
hvis retten måtte lægge til grund, at chris-wine er søgsmålskompetent overfor dsb gods,
gøres det gældende, at dsb gods skal frifindes efter cim art. 35 og 36. dette støttes på, at
skaden på godset ikke er forårsaget, mens det var i jernbanernes varetægt. det er alene
resultaterne af den mangelfulde påfyldning og lukning, som har vist sig, mens tankcontainerne
var i jernbanernes varetægt.
det følger af cim-konventionens art. 19, § 2 og § 4 og art. 20, § 3, at afsender er ansvarlig for
manglende emballering og følger af mangelfuld læsning, hvis afsender har foretaget dette.
dsb gods støtter j.c. bentzens anbringende om, at art. 37, § 2 finder anvendelse, da det er
godtgjort, at skaden har kunnet skyldes, at skaden er sket efter en af de i art. 36, stk. 3
anførte særlige farer. herefter er jernbanen ansvarsfri.
jernbanerne har ret til at kontrollere godset ved indlevering, men der består ikke en pligt
hertil. efter surveyernes forklaring ville den mangelfulde lukning af tankcontainerne formentlig
ikke kunne opdages. men det kan lægges til grund, at ved novemberforsendelsen sad
pakningen forkert, og ved forsendelsen i december sad bolten løs, allerede før jernbanetrans-
porten blev påbegyndt, og dette har forårsaget tabet.
da det blev anført i meldesedlen, at aftapningshanen dryppede, sad pladen for bagenden af
containeren. man kunne derfor ikke se, hvorfra det dryppede. det kan ikke lægges til grund, at
der skulle være sket noget med godsvognen under transporten.
chris-wine har ikke forsøgt at afsætte vinen til anden side og har dermed forsømt at opfylde
sin tabsbegrænsningspligt.
i øvrigt henviser dsb gods til det af j.c. bentzen anførte.
til støtte for påstanden om friholdelse er anført, at årsagen til skaderne er opstået ved
læsning af tankcontaineren, og der er ikke grundlag for at pålægge dsb gods undersøgelses-
pligt for containere ejet af j.c. bentzen.
j.c. bentzen må derfor endeligt bære tabet forårsaget af et eventuelt erstatningsansvar.
                                               - 28 -
retten skal udtale:
vedrørende chris-wines krav mod j.c. bentzen:
vinen blev i begge tilfælde købt "ex cellars" diprovin, hvilket indebar, at vinens aftapning til
container skete på købers/chris-wines risiko.
efter jean marie fauré's forklaring blev påfyldning og lukning udført af fagfolk/erfarne ansatte
hos diprovin i overensstemmelse med en langvarig, fast praksis. i forbindelse med aflukning
blev tappearmatur og mandehul dækket med et skjold og toldplombering foretaget. retten
lægger til grund, at chaufføren, der forestod transporten til terminalen i bruges, derfor ikke
reelt havde mulighed for at kontrollere, om containeren var forsvarligt lukket. i øvrigt findes
der i det aftalemæssige grundlag for transporterne ej heller grundlag for at tillægge
chaufføren/transportøren et sådant, udvidet, ansvar.
på baggrund af de to survey-erklæringer samt alf simmelkjærs og finn eriksens forklaringer
finder retten det overvejende sandsynligt, at dækslet til containerens mandehul i begge tilfælde
ikke var blevet forsvarligt lukket ved påfyldningens afslutning. dette medførte, at containeren
lækkede, og vinen gik tabt under jernbanetransporten.
til spørgsmålet om de sagsøgtes pligt til at begrænse skaderne og ansvar for ikke have
orienteret chris-wine tidligere lægger retten for begge transporter vægt på, at containeren, da
lækagen blev observeret i padborg, var tæt på bestemmelsesstedet. det må anses for
sandsynligt, at dispositioner med forlænget ophold til følge herunder ved kontakt til chris-wine
ville have forøget skaden mere end sket ved at fortsætte transporten til københavn.
om ansvaret for håndteringen af de tilsvarende problemer, da lækagen i woippy blev
konstateret under første transport, lægger retten til grund, at aflæsning dér - som forklaret af
erik larsen - ikke var mulig. henset til de risici mere vidt- gående ændringer i transportforløbet
ville indebære herunder yderligere iltning ved omladning til anden container, findes undladelsen
af at underrette chris-wine på dette tidligere tidspunkt ej heller at være en
erstatningspådragende fejl.
                                               - 29 -
herefter findes der hverken at foreligge et ansvar hos jernbanetransportørerne, jf. cim-
konventionens artikel 36 og 37, eller grundlag for at pålægge j.c. bentzen et ansvar i øvrigt.
j.c. bentzen frifindes derfor.
vedrørende chris-wines krav mod dsb gods:
ad retsplejelovens § 348
bestemmelsens stk. 2 rummer en række krav til indholdet af en stævning, hvorefter den
sagsøgte skulle kende sagens baggrund og således have mulighed for at afgive et kvalificeret
svar. efter den aktuelle stævnings indhold og sagens videre forløb/ forberedelse, findes dsb
gods krav om afvisning af denne årsag at være uberettiget.
ad søgsmålsret
jørn hansen og henrik dam:
der foreligger ikke en aftale, som efter sit indhold umiddelbart sætter chris-wine i stand til at
rette sit krav direkte mod dsb gods. reale grunde taler dog for at fortolke cim-konventionens
artikel 54, § 3, således, at søgsmålsretten aktuelt kan tillægges den faktiske adressat/chris-
wine.
for det første er der procesøkonomiske hensyn. dernæst ses det forhold, at intercontainer, der
har udskrevet fragtbreve til sig selv uden at orientere transportordregiver eller kontraherende
transportør herom, ikke har et særligt krav på retsbe- skyttelse. yderligere er der ikke ved en
snæver ordfortolkning af cim-konventionen taget højde for de senere års stærke udvikling af
transportørkæder, som er nødvendige til gennemførelse af det stærkt stigende antal kom-
binerede transporter.
disse dommere finder derfor, at skadelidte i det foreliggende tilfælde skal have adgang til at
rette sit krav direkte mod den, der menes at have forvoldt tabet - den udførende jernbane-
transportør. i så fald anerkendes adgangen til springende regres, hvilket er på linie med det,
som - i et vist omfang - er accepteret i entrepriseretten og ved handel med fast ejendom.
                                               - 30 -
det forhold, at chris-wine ikke kan fremlægge det originale fragtbrev eller dettes 4. del
(afsenders fragtbrevsduplikat), kan ikke tillægges afgørende betydning. rådighedsretten til
godset er ikke knyttet til fragtbrevet, og dette er ej heller omsætteligt som f.eks. et
konossement. endvidere skal chris- wine i henhold til cim-konventionens artikel 54, § 3, for at
kunne anlægge sag imod dsb gods kun forelægge fragtbrevet, dersom chris-wine havde fået
dette udleveret, hvilket ikke er tilfældet.
ad forældelse
sagen er anlagt den 22. november 1999, dagen før udløbet af 1- års fristen efter artikel 58, §
1, og chris-wine anses som anført for søgsmålsberettiget. i begge tilfælde blev skaden kon-
stateret af ansatte hos dsb gods under ophold på padborg station, og skaderapport blev
optaget dér. retssagen er således anlagt inden udløb af den etårige forældelsesfrist. endvidere
må dsb gods under de konkrete omstændigheder anses for uberettiget til at påberåbe sig, at
behørig reklamation ikke er fremsat, jf. artikel 53 og 57.
af samme grunde som anført for j.c. bentzen frifindes i øvrigt dsb gods.
finn kittelmann:
adgangen til at rejse sag efter cim-konventionen fremgår direkte af art. 54, § 3. der findes
ikke baggrund for ved fortolkning at udvide denne ret således, at den omfatter andre end
afsender og adressat ifølge jernebanefragtbrevet, som er det retsstiftende grundlag for kravet
om erstatning.
chris-wine er derfor uberettiget til at rette sit krav mod dsb gods.
da spørgsmålet involverer sagens materielle grundlag - aftalen om jernbanetransport - findes
afgørelsen rettest at være frifindelse.
spørgsmålet afgøres efter stemmeflertallet.
ad j.c. bentzens krav mod chris-wine
                                              - 31 -
efter sagens udfald i øvrigt tages j.c. bentzens påstand til følge.
                                  thi kendes for ret:
sagsøgte, j.c. bentzen a/s, og sagsøgte, dsb gods, frifindes.
senest om 14 dage betaler sagsøger, chris-wine a/s, til j.c. bentzen kr. 68.620,00 med
procesrenter af kr. 22.447,50 fra 26. december 1998, af kr. 22.447,50 fra 13. januar 1999, og
af kr. 23.725,00 fra 21. januar 1999 kr. samt i sagsomkostninger til j.c. bentzen kr. 37.000 og
til dsb gods kr. 34.000.
                                      finn kittelmann
                                            kst.
                      jørn hansen                        henrik dam
                                      (sign.)
                         udskriftens rigtighed bekræftes
                        p. j. v. sø- og handelsretten, den
