                                               dom
afsagt den 6. oktober 2015 af østre landsrets 14. afdeling
(landsdommerne rosenløv, lone kerrn-jespersen og jes kjølbo brems (kst.) med
domsmænd).
14. afd. nr. s-2131-15:
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat bjørn elmquist, besk.)
næstved rets dom af 6. august 2015 (2933/2015) er anket af t med påstand om frifindelse.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse.
anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om, at der hos tiltalte konfiskeres i alt 16
patroner. tiltalte har ikke protesteret mod denne udvidelse af konfiskationspåstanden.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnerne a, b, c, d, e og
politibetjent f. der er endvidere afgivet forklaring af vidnet g.
tiltalte har forklaret blandt andet, at han fortsat, som han forklarede i grundlovsforhøret, er
sikker på, at det er politibetjenten, der har fundet på, at han under indtransporten skulle have
spurgt, om de havde fundet pistolen. han kan huske, at e ikke ville med i ambulancen. det er
hans opfattelse, at ambulancefolkene var utrygge på grund af forholdene i kvarteret. han
mener, at han selv var stille og rolig. da politiet kom, befandt han sig foran opgangen. han
blev anholdt nede på gaden. forinden havde han hørt over politiradioen, at der var blevet
                                                - 2 -
fundet en pistol oppe i lejligheden. han fik at vide, at han var sigtet for våbenbesiddelse,
hvorpå han udbrød ”min pistol?”. det er den udtalelse, der er blevet misforstået.
under varetægtsfængslingen har han talt med sin datter. efter byrettens dom besluttede han
sig for, at han ville sige sandheden. han har ikke tidligere villet stikke nogen. sandheden er,
at a og d den 1. maj 2015 hentede pistolen i københavn. han var ikke på forhånd vidende
om, at de tog til københavn. da han stod nede i gården sammen med e, spurgte han efter d.
han var bekymret for hende. d var da kun 14 år gammel, og han vidste ikke, hvor hun var.
senere, da hun på et tidspunkt i løbet af aftenen, var kommet tilbage, spurgte han hende, hvor
hun havde været henne så lang tid. hun havde været væk fra en gang om formiddagen. hun
fortalte, at hun havde været i københavn sammen med a for at hente en pistol. pistolen var
ikke til ham. hans forsvarer er blevet sur på ham over, at han ikke har afgivet den forklaring
allerede i byretten. han blev meget vred på d, og det kan hun godt være blevet bange for.
han er ikke klar over, hvor hun derefter blev af. han skulle også kigge efter sin søn s.
tiltalte har endvidere forklaret, at han i løbet af dagen nede i gården hørte om en pistol.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 4. september 2015 har tiltalte forklaret, at det er
rigtigt, at han har forklaret, at ”på et tidspunkt fredag eftermiddag, hvor de sad i køkkenet –
formentlig 1½-2 timer efter, at a var kommet, sagde e til a, at hun skulle tage til københavn
og hente en pistol. arr. hørte ikke nærmere om, hvor og hos hvem, hun skulle hente pistolen”.
e sagde, at han lige skulle ordne nogle ting, og herunder få en pistol til korsør. det var ved
11-tiden om formiddagen. på det tidspunkt var a ikke til stede. a kom tilbage fra københavn.
han mener, at e så sendte a tilbage til københavn. alle i familien vidste, at a skulle til
københavn for at hente en pistol. derfor blev han bekymret over, at d havde været med i
københavn.
vidnet a har forklaret blandt andet, at hun den 1. maj 2015 var i københavn sammen med d.
de tog af sted, fordi vidnet skulle tale med sin kæreste, som hun havde skændtes med dagen
før. de tog af sted om formiddagen eller midt på eftermiddagen. d skulle med, fordi tiltalte
havde bedt hende tage ind til sin tante og hente nogle ting. hun hørte selv tiltalte bede d om
det. tiltalte sagde ikke noget om, hvad det var for nogle ting, der skulle hentes.
                                                   - 3 -
foreholdt sin forklaring til politirapport af 4. september 2015 har vidnet forklaret, at det er
rigtigt, at tiltalte, før de tog af sted, sagde til d, at ”hun skulle gøre, så hun ikke blev genkendt
på gaden”. tiltalte sagde ikke noget om, at det var hans ting, der skulle hentes. d fortalte, at
tanten havde fundet noget, som d havde gemt i lejligheden. tanten var blevet sur over det,
der var gemt.
hun ved ikke, hvordan pistolen er kommet ned i hendes taske. hun havde sin taske, som
pistolen efterfølgende blev fundet i, med til københavn. hun kan ikke udelukke, at hun har
haft udlånt tasken til d. d tog alene hen til sin tante. hun har på intet tidspunkt set en pistol
eller noget indpakket med nogle hårelastikker i sin taske. hun og d tog sammen hjem om
eftermiddagen eller først på aftenen. på vej hjem fortalte d, at hun havde været hos sin tante,
men ikke nærmere.
hun blev ikke i byretten spurgt om turen til københavn, og hun har ikke tidligere fortalt
herom, fordi hun havde et voldsomt skænderi med sin kæreste, der skubbede til hende, og det
så d. hun var bange for, at hendes familie, hvis de hørte om volden, ville forbyde hende at se
kæresten mere. hun har et par dage efter den 1. maj 2015 ringet til d og spurgt hende, om hun
og s havde det godt. vidnet bad dem også hente deres tøj i lejligheden. d spurgte da, om
pistolen var blevet fundet, hvilket vidnet bekræftede. foreholdt sin forklaring til politirapport
af 17. september 2015 forklarede hun, at det er rigtigt, at hun har talt flere gange med d efter
den 1. maj 2015.
vidnet b har forklaret blandt andet, at hun gemte tasken under sengen. hun låste ikke døren
ind til værelset. hun ved, at a og d om fredagen var i københavn. det hørte hun fra de andre,
vistnok fra sine svigerforældre. a sagde, før hun tog af sted, at hun skulle til københavn.
hendes svigerfar sagde ok. hun er ikke klar over, hvad de skulle. a havde sin taske med til
københavn. hun husker ikke, hvornår de kom tilbage.
vidnet c har forklaret blandt andet, at b, da hun ringede anden gang, bare sagde, at tiltalte var
ved at lave nogle problemer. han var omkring kl. 18 eller 19 taget til slagelse. han ved, at a
og d på et tidspunkt gik. han er ikke klar over, hvor de tog hen. han mener, at de var kommet
hjem, da han tog til slagelse. de nævnet ikke noget om, hvor de havde været henne. han er
ikke klar over, om de havde tasker med. da han kom hjem, fik han det hele at vide, og
                                                 - 4 -
herunder at der var en pistol gemt i lejligheden. den var gemt i hans værelse ved sengen eller
i sengen. både b og hans mor fortalte, at tiltalte ville skyde dem.
foreholdt sin forklaring til politirapport af 2. maj 2015 har han forklaret, at det er rigtigt, at
han har forklaret, at han vidste, at pistolen var gemt i en taske under sengen på hans værelse.
han plejer at låse døren til sit værelse, når han sover. nøglen sidder på indersiden af døren.
vidnet d har forklaret blandt andet, at hun, da hun blev kontaktet af kommunen om ny
afhøring, ikke var i tvivl om, hvorvidt hun skulle afgive forklaring. foreholdt gengivelsen i
politirapport af 15. september 2015 har hun forklaret, at det eneste, hun var i tvivl om, var, om
det var politiet, der ville sørge for, at der under afhøringen mødte en fra kommunen.
hun var den 1. maj 2015 i københavn. hun mødte sin kæreste, men hun vil ikke sige hans
navn, idet de ikke længere er sammen. han bor i aldersrogade i samme kvarter som hendes
tante. efter den 1. maj 2015 har hun talt med sin far i telefonen, vistnok 2 gange. de har talt
om dagligdags ting. det er rigtigt, at hun har kontaktet sin fars forsvarer for at få råd om,
hvorvidt hun skulle udtale sig. det er også rigtigt, at forsvareren sagde, at han ikke kunne give
råd om det.
det er rigtigt, at hun ikke under byrettens behandling af sagen har fortalt om turen til
københavn. på vej hjem fra københavn sagde a, at hun ikke skulle sige noget til nogen. hun
sagde, at hendes kæreste vidste, hvor de bor, og at han havde tænkt sig at dræbe hendes
familie. derfor turde hun ikke sige noget. da de kom til købehavn, spiste de frokost,
hvorefter hun tog hen til sin kæreste. a skulle også møde sin kæreste. hun lånte as taske for
at lægge sin trøje ned i den. da hun i den forbindelse kiggede ned i tasken, så hun noget i
denne. det var noget tungt og hårdt. det var pakket ind i en bodystocking. hun tog
genstanden op og holdt den. både a og hendes kæreste blev derefter meget sure på hende og
sagde, at hun ikke skulle interessere sig for, hvad det var. derefter tog hun og a bussen og
senere toget til korsør. hun havde ikke fortalt sin far, at hun tog til københavn. han var fuld.
da de kom tilbage til korsør var klokken nok omkring 19 eller 19.30. på det tidspunkt var
hendes far og e nede at grille, mens es kone og sønnens kæreste var oppe i lejligheden. da
hendes far så hende, var han bekymret. hendes far og den anden familie skændtes om, at hun
havde været med i københavn. hun sagde til sin far, at hun ville tage hjem.
                                                 - 5 -
efterfølgende er hun blevet kontaktet af a. a sagde, at hun ikke skulle fortælle noget, og at
hun ville dø, hvis hun sagde noget. as mor har ringet og sagt, at de skulle hente deres tøj.
vidnet e har forklaret blandt andet, at han efter at have afgivet forklaring i byretten er blevet
kontaktet af et familiemedlem. familiemedlemmet er fængslet, hvilket tiltaltes bror og søn
også er. familiemedlemmet fortalte om et tilbud til vidnet om betaling af 20.000 kr. for at få
datteren til at trække sin forklaring tilbage. han sagde til familiemedlemmet, at han ikke
skulle ringe til ham mere, og at han ikke ville have de 20.000 kr., fordi han ikke sælger sig
selv. der blev svaret, at han og hans familie så ikke får fred i danmark. det var tiltaltes
familie i fængslet, der ville betale de 20.000 kr.
vidnet politibetjent f har forklaret blandt andet, at politiet selvfølgelig ikke har fundet på at
sige, at tiltalte i forbindelse med anholdelsen spurgte, om de fandt pistolen. det var i
politibilen på vej til stationen, at udtalelsen faldt.
vidnet g har forklaret blandt andet, at familieafdelingen fortsat arbejder på en
netværksanbringelse i familien af tiltaltes to mindreårige børn. far har givet samtykke til de
tiltag, der er iværksat over for familien. de to mindreårige børn savner deres far. det er
familieafdelingens erfaring, at det påvirker tilknytningen indbyrdes i familien, hvis der sker
en langvarig adskillelse. d går i 8. klasse. hun har måttet gå en klasse om, og s går i 4.
klasse. begge børn, der er danske statsborgere, taler dansk. hun kan ikke vurdere, om
børnene vil kunne klare sig i en kroatisk skole. d er skrøbelig som situationen er lige nu, men
det er hendes indtryk, at børnene støtter hinanden og holder sammen. familieafdelingen har
ikke haft nogen kontakt med børnenes mor. ankestyrelsen kontaktede i august 2015
familieafdelingen og har bedt om akterne i sagen. hun har forstået, at det skyldes den
omfattende pressedækning af sagen. der skal være møde onsdag den 7. oktober 2015 i
ankestyrelsen om spørgsmålet om anbringelse uden samtykke. hvis børnene bliver anbragt
uden for hjemmet, og der bliver spørgsmål om, hvorvidt børnene vil kunne udrejse, vil der
skulle tages stilling til, om der kan ske hjemgivelse. i denne bedømmelse kan børnenes
skolegang indgå.
personlige oplysninger
                                                 - 6 -
tiltalte er siden sit 18. år idømt fængselsstraf ved følgende domme:
1. dom af 23. februar 1988 med fængsel i 4 måneder for overtrædelse af straffelovens § 285,
   stk. 1, jf. § 276, til dels jf. § 284 og § 293, stk. 1, og færdselsloven.
2. dom af 15. december 1988 med fængsel i 8 måneder, fællesstraf med dommen af 23.
   februar 1998, for overtrædelse af straffelovens § 164, stk. 1, § 285, stk. 1, jf. § 276, til dels
   sammenholdt med § 21 og § 284, jf. § 276 og § 293, stk. 1, og færdselsloven. prøveløsladt
   den 9. februar 1989 med en reststraf på 80 dage.
3. dom af 23. maj 1990 med fængsel i 8 måneder, fællesstraf med reststraffen på 80 dage, for
   overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, § 164, stk. 1, § 244, § 285, stk. 1, jf. § 276, jf. til
   dels § 21 og § 291, stk. 1, og våbenloven og færdselsloven. prøveløsladt den 18. september
   1990 med en reststraf på 81 dage.
4. dom af 18. februar 1991 med fængsel i 3 måneder, fællesstraf med reststraffen på 81 dage,
   for overtrædelse af straffelovens § 164, stk. 1, færdselsloven mv. prøveløsladt den 31.
   oktober 1991 med en reststraf på 35 dage.
5. dom af 10. juni 1992 med fængsel i 4 måneder, fællesstraf med reststraffen på 35 dage, for
   overtrædelse af straffelovens § 285, stk. 1, jf. § 276, færdselsloven og lov om
   euforiserende stoffer.
6. dom af 30. november 1992 med fængsel i 3 måneder, tillægsstraf, for overtrædelse af
   straffelovens § 285, stk. 1, jf. § 279 og § 276 og jf. § 284, jf. § 276, toldloven og
   våbenloven.
7. dom af 24. maj 1993 med fængsel i 70 dage for overtrædelse af straffelovens § 164, stk. 3,
   færdselsloven, lov om euforiserende stoffer og politivedtægten. prøveløsladt den 11. januar
   1994 med en reststraf på 9 dage.
8. dom af 28. november 1994 med fængsel i 60 dage, fællesstraf med reststraffen på 9 dage,
   for overtrædelse af straffelovens § 276, jf. § 285, stk. 1, jf. § 21, færdselsloven og lov om
   euforiserende stoffer og folkeregisterloven.
9. dom af 21. maj 1996 med fængsel i 60 dage for overtrædelse af § 285, stk. 1, jf. § 276.
10. dom af 24. juni 1996 med fængsel i 30 dage, tillægsstraf, for overtrædelse af straffelovens
   § 244, jf. § 89.
11. dom 19. november 1997 med fængsel i 40 dage for overtrædelse af færdselsloven,
   retsplejeloven og våbenloven.
12. dom 16. oktober 1998 med hæfte i 10 dage for overtrædelse af våbenloven.
                                                  - 7 -
13. dom af 23. december 1998 med fængsel i 8 måneder for overtrædelse af straffelovens §
   285, stk. 1, § 284, jf. § 276, jf. § 89, § 285, stk. 1, jf. § 281, nr. 1, og våbenloven.
14. dom af 11. marts 1999 med fængsel i 30 dage for overtrædelse af straffelovens § 119, stk.
   1. prøveløsladt den 13. juli 1999 med en reststraf på 27 dage, afsoningen omfattede også
   dommene af 16. oktober og 23. december 1998.
15. ankedom af 7. marts 2002 med fængsel i 8 måneder, fællesstraf med reststraffen på 27
   dage, for overtrædelse af straffelovens § 244, jf. § 247, stk. 2, § 260, stk. 1, nr. 1, og
   færdselsloven. prøveløsladt den 19. august 2002 med en reststraf på 82 dage.
16. ankedom af 3. maj 2004 fængsel i 5 måneder og en tillægsbøde, fællesstraf med
   reststraffen på 82 dage, for overtrædelse af straffelovens § 285, stk. 1, jf. § 279, og
   færdselsloven.
17. 24. februar 2005 med fængsel i 8 måneder for overtrædelse af straffelovens § 285, stk. 1,
   jf. § 281, nr. 1, til dels jf. § 21. prøveløsladt den 18. maj 2005 med en reststraf på 116
   dage.
18. dom af 14. juni 2006 med fængsel i 1 år for overtrædelse af straffelovens § 123, § 245,
   stk. 1, jf. § 247, stk. 1. prøveløsladt den 11. december 2006 med en reststraf på 121 dage.
19. dom af 2. september 2008 med fængsel i 3 måneder for overtrædelse af straffelovens §
   158, stk. 1, jf. § 23.
20. dom af 6. november 2008 med fængsel i 1 år og 2 måneder, fællesstraf med reststraffen
   på 121 dage, for overtrædelse af straffelovens § 245, jf. § 247, stk. 1, § 252, § 291, stk. 1,
   og færdselsloven. prøveløsladt den 24. juni 2009 med en reststraf på 174 dage.
21. dom af 18. august 2011 med fængsel i 2 år, fællesstraf med hensyn til reststraffen på 174
   dage, for overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1, jf. til dels § 21, jf. § 247, stk. 1, § 252
   og § 291, stk. 1. prøveløsladt den 27. august 2012 med en reststraf på 243 dage.
22. dom 4. december 2013 med fængsel i 40 dage for overtrædelse af færdselsloven. det
   havde sit forblivende med reststraffen på 243 dage.
23. dom af 21. maj 2014 med fængsel i 20 dage, tillægsstraf, for overtrædelse af
   færdselsloven, jf. straffelovens § 89.
det fremgår af personundersøgelsen, at tiltaltes børn har været frivilligt anbragt i en periode
på 3 år.
                                               - 8 -
tiltalte har om sine personlige forhold forklaret, at det er rigtigt, at han ikke er sikker på, at
han reelt har kroatisk statsborgerskab, idet hans far har bestukket sig til udstedelse af hans
kroatiske pas. da han fik sit nye pas, drøftede han ikke sit statsborgerskab med ambassaden.
han har hele sit liv været til rådighed for arbejdsmarkedet, og han har søgt jobs. der er ikke
truffet afgørelse om, hvorvidt han kan få førtidspension.
han fandt, da han var i korsør op til den 1. maj 2015, en lejlighed, som familien skulle være
flyttet ind i. hans to yngste børn bor hos hans mor. spørgsmålet om anbringelse af de to børn
skal behandles den 7. oktober i ankestyrelsen. han har forstået på sin advokat i sagen om
anbringelse, at ankestyrelsen har taget sagen op på grund af omtalen af sagen i tv2. hvis det
er muligt, vil han i tilfælde af udvisning tage børnene med til kraotien. børnene har ingen
kontakt med deres mor. hans mor har ikke kunnet godkendes til at have børnene boende, idet
hun er for gammel. han er ikke klar over, hvornår der bliver truffet afgørelse i ankestyrelsen.
børnene går i dansk skole. børnenes modersmål er dansk, de kan ikke tale kroatisk, men de
taler lidt romani. hans to brødre, der er udvist, afsoner stadig.
hans børn var frivilligt anbragt, da der blev truffet afgørelse om forældremyndighed. han tog
børnene hjem ca. 2½ år efter, at han ved byrettens dom fik tilkendt forældremyndigheden
alene. da han blev anholdt, havde han haft børnene hjemme i ca. 1 år. det var af hensyn til
børnene, herunder as skolegang, at han ventede med at tage børnene hjem.
den beskikkede forsvarer har anmodet ankestyrelsen om at udtale sig om muligheden for, at
en udvisningsdømt, der har eneforældremyndigheden over børn, der er tvangsanbragt, kan
tage disse børn med ud af danmark.
ankestyrelsen har hertil ved en e-mail af 23. september 2015 oplyst, at det beror på, om der
fortsat findes at være et anbringelsesgrundlag efter servicelovens § 58 på udrejsetidspunktet.
ankestyrelsen har endvidere henvist til, at et anbragt barn eller ung i forbindelse med en
anbringelse uden for hjemmet får en selvstændig opholdskommune, jf. retssikkerhedslovens §
9 a, stk. 4, sammenholdt med servicelovens § 2. ankestyrelsen har henvist til principafgørelse
c-32-00 og ombudsmandens redegørelse af 26. maj 2015 om udsendelse af børn, der er
anbragt i kommunens varetægt.
                                                 - 9 -
tiltalte har under anken været fortsat varetægtsfængslet.
landsrettens begrundelse og resultat
landsretten tiltræder, at tiltalte har gjort sig skyldig i besiddelse af en pistol med to tilhørende
magasiner i lejligheden på x-vej i korsør, og at han har gjort sig skyldig i to tilfælde af trusler
efter straffelovens § 266 som beskrevet i anklageskriftet. ved denne vurdering lægger
landsretten afgørende vægt på forklaringerne afgivet af a og b. disse forklaringer har
fremstået troværdige og sammenhængende. de er for så vidt angår forhold 1 endvidere
bestyrket af den forklaring, som c har afgivet, men navnlig er bevisresultatet bestyrket af
forklaringen fra politibetjent f om tiltaltes spørgsmål om, hvorvidt pistolen var blevet fundet.
endelig er bevisresultatet bestyrket af dna-profilen fundet på det babytøj, som pistolen var
viklet ind i.
heroverfor kan hverken tiltaltes forklaring for byretten eller hans nye forklaring i landsretten
tillægges vægt. det samme gælder den nye forklaring, som tiltaltes datter, d, har afgivet for
landsretten. tiltalte har nu forklaret bl.a., at alle i familien vidste, at a skulle til københavn
for at hente en pistol, og at hun blev sendt af sted af sin far. d har forklaret, at hun i as taske
så en genstand, der var tung og hård, og som var pakket ind i en bodystocking. selv om det
efter as forklaring for landsretten må lægges til grund, at hun og d i løbet af fredagen den 1.
maj 2015 var i københavn, hvilket ikke fremgik af forklaringerne for byretten, har tiltaltes og
ds nye forklaringer i det hele fremstået konstruerede og helt utroværdige.
landsretten tiltræder, at tiltaltes besiddelse af pistolen under de beskrevne omstændigheder i
den lejlighed, hvor tiltalte sammen med sine to børn var på besøg i nogle dage, er sket under
særlig skærpende omstændigheder, og at forholdet er henført under straffelovens § 192 a, stk.
1, nr. 1. landsretten tiltræder derfor i det hele byrettens bevisresultat.
straf og konfiskation
tiltalte er flere gange tidligere straffet for alvorlig personfarlig kriminalitet og for
overtrædelser af våbenlovgivningen. herefter, og da tiltalte udover under særlig skærpende
omstændigheder at have været i besiddelse af en pistol med tilhørende skarpe patroner, tillige
har gjort sig skyldig i to alvorlige forhold om trusler fremsat over for to unge piger – hvoraf
                                               - 10 -
den ene var klar over, at tiltalte havde en pistol – om at skyde de truedes familie, forhøjer
landsretten straffen til fængsel i 1 år og 6 måneder.
landsretten tiltræder, at den omhandlede pistol er konfiskeret med tilhørende magasiner og
patroner. i overensstemmelse med anklagemyndighedens påstand konfiskeres også de 2
patroner, som politiet har anvendt til prøveskydning.
udvisningsspørgsmålet
der er under sagen spørgsmål om udvisning af den 46-årige tiltalte, der er kroatisk
statsborger, og som ved sin indrejse til danmark som 3-årig i 1972 fik lovligt ophold i
danmark, og som siden, han var ung, gentagne gange er straffet ved et stort antal domme.
tiltalte er nu idømt straf af fængsel i 1 år og 6 måneder for overtrædelse af straffelovens §
192 a og § 266. betingelserne for udvisning efter udlændingelovens § 22, nr. 2,3 og 8, er
derfor opfyldt. tiltalte skal således efter udlændingelovens § 26, stk. 2, udvises, medmindre
udvisning vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser. spørgsmålet om
udvisning skal herefter afgøres efter eu opholdsdirektivets artikel 28, stk. 3, og den
europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8.
efter eu-opholdsdirektivets artikel 28, stk. 3, litra a, må der ikke træffes afgørelse om
udsendelse af en unionsborger, der har haft ophold i værtsmedlemsstaten i de forudgående 10
år, medmindre afgørelsen er bydende nødvendig af hensyn til den offentlige sikkerhed som
fastlagt af medlemsstaten. det fremgår af direktivets indledende betragtning 24, at jo stærkere
unionsborgere og deres familiemedlemmer er integreret i værtsmedlemsstaten, desto stærkere
bør beskyttelsen mod udsendelse være. det fremgår endvidere, at der kun i ekstraordinære
tilfælde, når det er bydende nødvendigt af hensyn til den offentlige sikkerhed, bør ske
udsendelse af unionsborgere, der har opholdt sig i mange år på værtsmedlemsstatens område,
især hvis de er født og har opholdt sig der hele deres liv.
efter artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention må ingen offentlig
myndighed gøre indgreb i udøvelsen af retten til et familieliv, medmindre det sker i
overensstemmelse med loven og er nødvendigt i et demokratisk samfund. om disse
betingelser er opfyldt, beror på en proportionalitetsvurdering under inddragelse af en række
                                                 - 11 -
kriterier, der er fastlagt i menneskerettighedsdomstolens praksis. i vurderingen indgår det
samfundsmæssige behov for udvisning særligt under hensyn til karakteren af den kriminalitet,
som den pågældende nu og tidligere har begået. der skal endvidere tages hensyn til
varigheden af den pågældendes ophold her i landet og i hjemlandet samt styrken af de
familiemæssige, sociale og kulturelle bånd til henholdsvis danmark og statsborgerskabslandet
samt eventuelt andre lande, hvortil den pågældende har særlig tilknytning.
tiltalte er som nævnt kroatisk statsborger og har haft lovligt ophold i danmark, siden han i
1972 som 3-årig indrejste. det lovlige ophold er dog afbrudt under tiltaltes fængselsophold,
men han har ifølge udlændingestyrelsens udtalelse haft lovligt ophold her i landet i ca. 38 år.
det fremgår af personundersøgelse af 28. maj 2015, at tiltalte gik ud af skolen i 7. klasse og
ikke siden har gået i skole eller været i beskæftigelse. tiltalte taler dansk, romani, tysk,
hollandsk, italiensk, svensk og norsk.
tiltalte er siden sit fyldte 18. år straffet med fængselsstraf ved 23 domme og er idømt straffe
på samlet ca. 10 års fængsel, hvoraf der for en dels vedkommende dog er tale om fællesstraffe
med reststraffe fra prøveløsladelser. den begåede kriminalitet er gradvist blevet alvorligere.
inden for de sidste omkring 10 år er han således blevet idømt samlede straffe på 5 år og 3
måneder, hvoraf to af dommene omfatter reststraffe på henholdsvis 121 og 174 dage. tiltalte
blev prøveløsladt fra afsoningen af den seneste langvarige straf på fængsel i 2 år (fællesstraf)
den 27. august 2012.
det er oplyst, at tiltalte har i alt 4 børn, der nu er henholdsvis 19, 18, 15 og 10 år, og som alle
er danske statsborgere. ved en dom afsagt den 15. august 2012 fik tiltalte
forældremyndigheden over børnene. det fremgår af personundersøgelsen, at tiltaltes børn i 3
år har været frivilligt anbragt. tiltalte har forklaret, at børnene, da der blev truffet afgørelse
om forældremyndighed, var frivilligt anbragt, og at han fik børnene hjemgivet ca. 2 ½ år efter
denne dom. det er endvidere oplyst, at ankestyrelsen af egen drift har rejst sag om
anbringelse uden for hjemmet uden samtykke af børnene på 10 og 15 år. der er endnu ikke
taget stilling til dette. børnene har under tiltaltes fængsling i denne sag og under tidligere
fængslinger boet henholdsvis hos deres farmor og på en institution.
                                                 - 12 -
tre voterende tiltræder af de grunde, byretten har anført, at tiltalte skal udvises af danmark
med indrejseforbud for 12 år.
tre voterende finder, at tiltaltes nuværende og tidligere tiltagende grovere kriminalitet
sammenholdt med, at han ikke personligt kan anses for velintegreret i det danske samfund,
med betydelig styrke taler for at udvise ham. heroverfor står tiltaltes meget langvarige ophold
i danmark, men navnlig det forhold, at han har forældremyndigheden over sine to umyndige
børn, og at han kun kan anses for at have beskeden tilknytning til kroatien, navnlig bestående
i, at to af hans brødre er udvist. det indgår også i bedømmelsen, at der efter det oplyste ikke
fra anklagemyndighedens side i forbindelse med tidligere straffesager mod tiltalte har været
nedlagt påstand om udvisning af ham, hvilket efter højesterets dom gengivet i u 2013.2587
kan indgå i proportionalitetsvurderingen. efter en helhedsvurdering af disse forhold finder
disse voterende, at udvisning af tiltalte vil være i strid med danmarks internationale
forpligtelser efter eu-opholdsdirektivet artikel 28, stk. 3, litra a, og den europæiske
menneskerettighedskonventions artikel 8. det forhold, at tiltaltes børn tidligere frivilligt har
været anbragt uden for hjemmet i 3 år, og at der nu er rejst sag om anbringelse uden for
hjemmet uden samtykke af de to børn, kan ikke føre til et andet resultat. disse voterende har
herved navnlig lagt vægt på, at børnene var hos tiltalte i tiden forud for tiltaltes anholdelse, og
at det endnu ikke er afgjort, om børnene bliver anbragt uden samtykke.
efter stemmetallet gælder efter retsplejelovens § 216, stk. 1, 3. pkt., det for tiltalte gunstigste
resultat, således at tiltalte frifindes for påstanden om udvisning.
dommens bestemmelse om konfiskation stadfæstes. hos tiltalte konfiskeres yderligere 2
patroner. endvidere stadfæstes dommens bestemmelse om sagsomkostninger.
                                      thi kendes for ret:
byrettens dom i sagen mod t ændres, således at han straffes med fængsel i 1 år og 6 måneder.
byrettens bestemmelse om konfiskation stadfæstes. hos tiltalte konfiskeres yderligere 2
patroner.
                                          - 13 -
t frifindes for påstanden om udvisning.
byrettens bestemmelse om sagsomkostninger stadfæstes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.
