                             højesterets dom
                         afsagt onsdag den 21. februar 2018
sag 207/2017
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat henrik stagetorn, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 14. februar 2017 og af østre
landsrets 10. afdeling den 28. august 2017.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: marianne højgaard pedersen, jon stokholm, jens
peter christensen, jens kruse mikkelsen og lars apostoli.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om skærpelse, herunder at tiltalte, t,
idømmes en ubetinget frihedsstraf.
t har påstået stadfæstelse, subsidiært at straffen gøres delvis betinget med vilkår om
samfundstjeneste.
anbringender
anklagemyndigheden har anført navnlig, at grov vold som udgangspunkt skal straffes med
ubetinget fængsel, jf. forarbejderne til lov nr. 152 af 18. februar 2015. dette udgangspunkt er
bekræftet ved højesterets domme i ufr 2017.2170, ufr 2018.504, ufr 2018.507 og ufr
2018.512. i de to sidstnævnte sager udtalte højesteret, at der dog kunne være grund til at
overveje samfundstjeneste i tilfælde, hvor der fastsættes en kortere fængselsstraf, hvor tiltalte
er ung og ustraffet og har gode personlige forhold, hvor volden er udløst som en spontan reak-
                                               - 2 -
tion på en forudgående uoverensstemmelse med forurettede, og hvor volden kun har medført
begrænsede skader på denne.
i den foreliggende sag er der ikke særlige omstændigheder, som efter en individuel vurdering
kan føre til, at straffen undtagelsesvis kan gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste.
der henvises herved til den tidsmæssige udstrækning af frihedsberøvelsen og den langvarige
og særdeles grove voldsudøvelse, som blev begået af flere i forening, og som har haft alvorli-
ge følger for forurettede, som har følt sig nødsaget til at ændre navn.
også fængselsstraffens længde taler imod, at straffen gøres betinget med vilkår om samfunds-
tjeneste. i lovforarbejderne er anført, at hvis straffen overstiger 1½ års fængsel, kan sam-
fundstjeneste kun anvendes, hvis særlige grunde taler for det, og at samfundstjeneste ikke kan
anvendes, hvis straffen overstiger 2 års fængsel. dette er udtryk for den yderste grænse for
anvendelse af samfundstjeneste uden hensyn til kriminalitetens art og sagens omstændighe-
der. i sager om grov vold kan samfundstjeneste under henvisning til kriminalitetens art kun
anvendes som alternativ til en ubetinget fængselsstraf, som er væsentlig kortere end 1½ års
fængsel.
den omstændighed, at t alene havde en mindre aktiv rolle i det kriminelle handlingsforløb,
og at han angiveligt var bange for medgerningsmændene, kan ikke føre til, at sagen under de i
øvrigt foreliggende omstændigheder, kan afgøres med en betinget dom med vilkår om
samfundstjeneste. heller ikke oplysningerne om ts nu gode personlige forhold, herunder at
han har en læreplads, kan føre til, at straffen kan gøres betinget med vilkår om
samfundstjeneste.
t har anført navnlig, at det ved byrettens og landsrettens afgørelser er lagt til grund, at han
havde en passiv rolle under voldsudøvelsen, og at han var bange for medgerningsmændene.
den idømte straf på 1 års fængsel ligger inden for de 1½ års fængsel, hvor samfundstjeneste
kan anvendes, hvis særlige grunde taler for det. der skal lægges vægt på lovovertrædelsens
grovhed og på oplysningerne om gerningsmandens personlige og sociale forhold og bevæg-
grunden for gerningen.
                                                - 3 -
 højesteret har ved dommene i ufr 2017.2170, ufr 2018.504, ufr 2018.507 og ufr
 2018.512 fastslået, at det ikke er muligt at give en udtømmende angivelse af området for sam-
 fundstjeneste i sager om grov vold, men at samfundstjeneste skal overvejes, når der udmåles
 en kortere fængselsstraf, når tiltalte er ung og ustraffet og med gode personlige forhold, og
 når volden er udøvet som en spontan reaktion på en forudgående uoverensstemmelse.
 han deltog ikke i voldsudøvelsen, og han havde reelt ikke mulighed for at afbryde eller mod-
 sætte sig voldsudøvelsen på noget tidspunkt. dertil kommer, at hans sociale og personlige
 forhold tilsiger, at straffen gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste, hvilket vil være i
 overensstemmelse med hidtidig højesteretspraksis i sager om personfarlig kriminalitet, jf. ufr
 2016.3032 h.
 supplerende sagsfremstilling
 t er tidligere straffet, senest ved:
-   retten i næstveds dom af 10. september 2013 med fængsel i 30 dage for overtrædelse af
    straffelovens § 244, betinget af en prøvetid på 2 år fra endelig dom samt vilkår om tilsyn af
    kriminalforsorgen. t var 18 år på gerningstidspunktet og blev dømt for at have slået en
    klassekammerat en gang i ansigtet med knyttet hånd efter en uoverensstemmelse.
-   retten i lyngbys dom af 2. november 2013 med fængsel i 40 dage for overtrædelse af
    straffelovens § 119, stk. 1, betinget af en prøvetid på 2 år fra endelig dom samt vilkår om
    tilsyn af kriminalforsorgen (fællesstraf, der tillige omfatter den betingede dom af 10. sep-
    tember 2013). t var 19 år på gerningstidspunktet og blev dømt for at have tildelt en
    politibetjent et skub på kroppen.
-   københavns byrets dom af 1. december 2017 med fængsel i 60 dage for overtrædelse af
    lov om euforiserende stoffer, betinget på vilkår af 80 timers samfundstjeneste samt tilsyn
    af kriminalforsorgen, prøvetid på 1 år fra endelig dom. t var 22 år på gerningstidspunktet
    den 19. maj 2017, og han blev dømt for besiddelse med henblik på videreoverdragelse af
    hash og ketamin samt besiddelse af kokain til eget brug.
 kriminalforsorgen har den 13. februar 2018 oplyst, at t den 31. januar 2018 påbegyndte
 afviklingen af samfundstjeneste i henhold til dommen af 1. december 2017, og at han har
 afviklet 20 timer ud af de 80 timer.
                                               - 4 -
af personundersøgelse af 30. januar 2018 vedrørende t indhentet til brug for sagens
behandling i højesteret fremgår bl.a.:
     ”resumé:
     sagen drejer sig om den 22-årige t (t), der blev anbragt i pleje i vestsjælland da han
     var 2 år, og derefter boede i 4 forskellige plejefamilier. da han var 16 år kom han på et
     opholdssted. t oplyser, at han havde en kaotisk opvækst, og han havde ikke noget nært
     forhold til sin familie eller plejefamilier. t er aktuelt uden bolig, og bor på skift hos
     familie og bekendte.
     t oplyser, at han har gået på mange skoler fordi han flyttede meget rundt, og han fær-
     diggjorde 9. klasse fra en specialklasse da han var 16 år. t gik herefter på stu og tog
     grundforløb som kok, og er nu i kokkelære i en større offentlig kantine og forventer at
     være færdiguddannet med udgangen af 2018. t har en fast månedlig indtægt fra sin
     læreplads og oplyser, at hans økonomi er udmærket.
     t oplyser, at fritiden er præget af hans boligsituation, og han bruger tid med sine sø-
     skende og enkelte bekendte. t oplyser, at han har droppet en del af sine venner, fordi
     han havde nogle uheldige bekendtskaber han har ønsket at komme fri af. t kender ikke
     de medsigtede.
     t oplyser, at han er fysisk sund og rask og han er stort set altid glad, efter at han har fået
     arbejde og får ros for det han laver. t var ofte ked af det som barn og var henvist til
     psykolog da han var på opholdssted, som blandt andet konkluderede, at han havde en
     hjernedysfunktion. t oplyser, at han har et moderat forbrug af alkohol. han havde tid-
     ligere et misbrug af hash og har en overgang prøvet at tage andre stoffer, men stoppede
     med det, da han som 19-årig begyndte sin uddannelse. aktuelt ryger t hash et par gange
     om måneden ved festlige lejligheder.
     t oplyser, at han vil færdiggøre sin uddannelse som kok, og derefter vil han arbejde
     som kok og tjene penge. på sigt vil han gerne stifte familie. t er motiveret for
     samarbejde med kriminalforsorgen og indstillet på at gennemføre samfundstjeneste så-
     vel som tilsyn.
     kriminalforsorgens konklusion og begrundelse
     kriminalforsorgens konklusion:
     det er kriminalforsorgens vurdering, at t er egnet til at modtage en hel eller delvis
     betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, hvortil det skal anbefales, at der
     fastsættes vilkår om tilsyn af kriminalforsorgen i prøvetiden.
     finder retten, at sagen kan afgøres med en betinget dom uden vilkår om samfundstjene-
     ste, skal det anbefales, at der fastsættes vilkår om 1 års tilsyn af kriminalforsorgen.
     kriminalforsorgens begrundelse:
     kriminalforsorgen har ved vurderingen vedrørende samfundstjeneste lagt vægt på, at t
     har forholdsvis velordnede sociale forhold. herunder, at t har lagt afstand til sin tidli-
     gere vennekreds og er under uddannelse.
                                         - 5 -
kriminalforsorgen har desuden lagt vægt på, at t er motiveret for at samarbejde med
kriminalforsorgen og indstillet på at gennemføre samfundstjeneste såvel som tilsyn.
kriminalforsorgen har ved vurderingen vedrørende tilsyn lagt vægt på t’s unge alder
samt det forhold, at han er tidligere straffet. hertil kommer at t, ud fra de samlede op-
lysninger, kan antages at have behov for støtte og hjælp til at leve en kriminalitetsfri til-
værelse. det er kriminalforsorgens vurdering, at et tilsyn i den forbindelse kan have en
recidivreducerende effekt.
…
punkt 3: voksenliv
…
bolig:
t er aktuelt uden bolig. han blev sagt op for ca. 4 måneder siden på grund af for mange
fester i hjemmet. t bor skiftevis hos sine 2 storesøstre samt bekendte. t oplyser, at han
måske kan leje et værelse fra 1. februar 2018.
økonomi:
t har fast månedlig indtægt i form af elevløn, ca. kr. 10.000; om måneden. t oplyser, at
han har en gæld på ca. kr. 80.000; til skat og togbøder. t beskriver sin økonomiske si-
tuation som rimelig.
fritidsanvendelse - omgangskreds:
omgangskredsen er ifølge t lille og han har ingen nære venner, men et par bekendte. t
har lagt afstand til sin tidligere omgangskreds for ikke at være i dårligt selskab.
fritiden er ifølge t præget af, at han mangler et sted at bo, og han bruger tiden til at fin-
de et sted at overnatte.
…
punkt 8: supplerende oplysninger og dokumentation
…
indhentede oplysninger:
af en tidligere personundersøgelse fra januar 2017 fremgår følgende:
undersøgeren har efter mundtligt samtykke den 17.1 2017 talt med x, køkkenchef, …
han udtalte følgende:
”der har været ting undervejs, vi skulle støtte t med, fordi han har været igennem
mange ting og kommer fra en meget belastet barndom, men nu har han været her over et
½ år, og han passer sine ting og kommer til tiden. t brænder for det, han laver, og han
er glad hver dag, så det er meget bekræftende at have ham, og vi er også tilfredse med
ham fagligt. hvis han skal ind og afsone, vil han miste sin læreplads, og det vil være
katastrofalt for ham, for så har han ikke noget, når han kommer ud. vi vil meget gerne
beholde ham, for han klarer det utrolig fint i forhold til sin fortid, og det vil vi gerne
støtte op om. t er færdig hos os den 31.12.2018, hvor han er udlært kok.”
                                                - 6 -
       undersøgeren har af t fået udleveret en journal fra psykolog steen hilling fra 2011, og
       her lyder en del af konklusionen:
       ”en ung med en begavelse svarende til en beregnet iq på 80-85 (normalen 105-110). t
       kan herefter placeres i den nedre del af normalområdet. dette er tidligere konstateret i
       en psykologisk testning, hvor hans begavelse er udregnet til 85. omsættes scoringen til
       udviklingsalder svarer dette til 11-12 år.
       i den neuropsykologiske del ses belæg for hjernedysfunktioner. disse kan stedfæstes i
       områderne for indadgående analyser, hukommelse og dannelse af strategier og handlin-
       ger…
       der konstateres personlighedsforstyrrelser, der kan relateres mod det depente område og
       der konstateres angstproblematik. han har samtidig signifikante stofafhængighedspro-
       blemer. derudover ses signifikante scoringer i både tidlig skade samt social skades om-
       råder.””
højesterets begrundelse og resultat
t, der var 21 år på gerningstidspunktet, er dømt for medvirken til vold af særlig rå, brutal eller
farlig karakter efter straffelovens § 245, stk. 1, og frihedsberøvelse efter straffelovens § 261,
stk. 1, idet han mod løfte om betaling af 1.000 kr. fra t3 og t2, som han ifølge de afgivne
forklaringer ikke kendte på forhånd, lokkede f (nu ”f”) til en burgerrestaurant i køge under
påskud af at ville betale en personlig gæld, hvorefter t3 og t2 med slag og spark angreb f. t
havde ifølge dommen mulighed for at protestere mod voldsudøvelsen og at tilkalde hjælp,
men undlod dette.
f blev herefter tvunget ind på bagsædet af en bil og kørt mod hundige. t3 og t2 sad på hver
side af f, mens t frivilligt satte sig ind på bilens forreste passagersæde. under køreturen til-
delte t3 og t2 f flere slag med knyttet og flad hånd mod hoved og krop. t protesterede ikke
over hverken frihedsberøvelsen eller den fortsatte voldsudøvelse i bilen.
ved ankomsten til askerød i hundige blev f trukket ud af bilen og ført til en tunnel, hvor t3
og t2 tildelte ham adskillige slag i hovedet og på kroppen og spark over benene, ligesom de
stak ud efter ham med en kniv og hakkede ham i hovedet med en kniv. på et tidspunkt under
episoden ved tunnellen holdt t3 fs ben udstrakt, mens t2 lod en mukkert falde ned på fs
skinneben, ligesom t2 slog f i panden med en sten. t overværede kun delvist forløbet i
tunnelen på afstand, men var klar over, at t3 og t2 med kniv og mukkert fortsatte
voldsudøvelsen, men han gjorde intet for at afværge eller standse dette.
                                                - 7 -
landsretten har fundet, at volden ikke oversteg det, t kunne forvente, og at han over et
længere forløb havde handlemuligheder til aktivt at afværge eller standse forbrydelsen, og at
dette med rimelighed kunne forventes.
voldsudøvelsen og frihedsberøvelsen fandt sted i tidsrummet fra ca. kl. 19.45 til ca. kl. 21.50.
t er den 1. december 2017, dvs. efter landsrettens dom i denne sag, af københavns byret
idømt fængsel i 60 dage for overtrædelse af lov om euforiserende stoffer, betinget på vilkår
bl.a. af 80 timers samfundstjeneste.
højesteret finder at straffen for forholdene i denne sag og i byretssagen skal fastsættes som en
fællesstraf af fængsel i 1 år, jf. straffelovens § 67, stk. 1, jf. § 61, stk. 1. der er herved taget
hensyn til, at t efter byrettens dom har udført samfundstjeneste i 20 timer, jf. straffelovens §
67, stk. 3, jf. § 66, stk. 3.
spørgsmålet er herefter, om fængselsstraffen skal være ubetinget eller gøres helt eller delvis
betinget med vilkår om samfundstjeneste.
som anført i højesterets dom af 25. april 2017 (ufr 2017.2170) er det i forarbejderne til lov
nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af reglerne om samfundstjeneste mv. forudsat, at ud-
gangspunktet ved grov vold efter straffelovens § 245 fortsat er ubetinget fængselsstraf, og at
betinget dom med vilkår om samfundstjeneste kun vil kunne anvendes, hvis særlige grunde
taler for det.
det beror på en konkret vurdering af omstændighederne i den enkelte sag, om der foreligger
sådanne særlige grunde, at straffen for grov vold omfattet af straffelovens § 245 undtagelses-
vis skal gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste. det er derfor ikke muligt udtømmen-
de at angive området for samfundstjeneste ved overtrædelse af straffelovens § 245. som det
fremgår af højesterets domme af 24. oktober 2017 i ufr 2018.507 og ufr 2018.512, er der
navnlig grund til at overveje spørgsmålet i tilfælde, hvor der fastsættes en kortere fængsels-
straf, hvor den tiltalte er ung og ustraffet og har gode personlige forhold, hvor volden er udø-
                                                - 8 -
vet som spontan reaktion på en forudgående uoverensstemmelse med forurettede, og hvor
volden kun har medført begrænset skade på forurettede.
tre dommere – jon stokholm, jens peter christensen og lars apostoli – udtaler herefter:
den foreliggende sag falder ikke inden for den kategori af tilfælde, der er beskrevet i højeste-
rets domme af 24. oktober 2017 (ufr 2018.507 og ufr 2018.512). t har medvirket til et
planlagt overfald med vold af særlig rå og brutal eller farlig karakter på f bl.a. ved mod
betaling at lokke denne i et baghold. hans medvirken er ikke omfattet af straffelovens § 23,
stk. 1, 2. pkt., og den grove karakter af hans forhold afspejles i landsrettens udmåling af
straffen til 1 års fængsel, idet der herved er taget hensyn til hans angivelige frygt for
medgerningsmændene, og at han ikke deltog aktivt i selve voldsudøvelsen.
på den anførte baggrund er der efter vores opfattelse ikke grundlag for at fravige udgangs-
punktet om ubetinget fængselsstraf ved grov vold, jf. straffelovens § 245. det bemærkes her-
ved også, at t tidligere er straffet for overtrædelse af straffelovens § 244 og § 119, stk. 1,
ligesom han efter forholdene omfattet af denne sag er dømt for overtrædelse af lov om
euforiserende stoffer ved salg af hash og ketamin samt besiddelse af kokain. hans personlige
forhold kan ikke vurderes som gode, idet han er uden fast bopæl, har gæld og i øvrigt fortsat
jævnligt ryger hash.
herefter stemmer vi for, at fællesstraffen på fængsel i 1 år skal være ubetinget.
dommerne marianne højgaard pedersen og jens kruse mikkelsen udtaler:
landsretten har efter sit bevisresultat lagt til grund, at t, der var ven med forurettede f, har
haft en rent passiv rolle i forhold til voldsudøvelsen og frihedsberøvelsen. han blev dømt for
medvirken hertil, fordi han undlod at protestere mod voldsudøvelsen eller tilkalde hjælp, da
det med rimelighed kunne forventes, at han aktivt søgte at afværge eller standse forbrydelsen,
fordi han mod betaling havde lokket f til det første gerningssted. landsretten har endvidere
efter ts og fs samstemmende forklaringer lagt til grund, at ts passivitet meget muligt
skyldtes frygt for medgerningsmændene.
                                                - 9 -
efter kriminalforsorgens vurdering har t behov for støtte og hjælp til at leve en
kriminalitetsfri tilværelse, og et tilsyn kan have en recidivreducerende effekt. han er ikke
alderssvarende udviklet og er begavet i den nedre dele af normalområdet. han vil være udlært
som kok ved udgangen af 2018, men vil miste sin læreplads, hvis han skal afsone fængsels-
straf.
vi finder – på linje med landsrettens flertal – at det efter ts rolle og angivelige frygt for
medgerningsmændene og hans personlige forhold er forsvarligt at anvende samfundstjeneste i
en situation som den foreliggende. vi finder dog, at 3 måneder af straffen, der er en
fællesstraf med dommen fra december 2017, bør være ubetinget. vi bemærker i denne
forbindelse, at t ikke herved nødvendigvis afskæres fra at kunne beholde sin læreplads.
vi stemmer derfor for, at 3 måneder af fællesstraffen på 1 års fængsel skal være ubetinget,
mens resten gøres betinget bl.a. med vilkår om samfundstjeneste.
der træffes afgørelse efter stemmeflertallet.
da sagen er anket af anklagemyndigheden navnlig med henblik på højesterets stillingtagen til
anvendelse af betinget dom med vilkår om samfundstjeneste i sager om grov vold, bør stats-
kassen betale sagens omkostninger for højesteret.
                                       thi kendes for ret:
t straffes med en fællesstraf af fængsel i 1 år.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsret og højesteret. t skal betale sagens
omkostninger for byretten som bestemt i byrettens dom.
