                              højesterets dom
                           afsagt fredag den 27. august 2010
sag 110/2010
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat troels lind pedersen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i randers den 20. marts 2009 og af vestre lands-
rets 3. afdeling den 9. februar 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, asbjørn jensen, vibeke rønne,
jens peter christensen og hanne schmidt.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse, således at straffen fastsættes til fængsel i
20 dage betinget med vilkår om samfundstjeneste, subsidiært til fængsel i 70 dage betinget
med vilkår om samfundstjeneste.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
t er tidligere straffet for spirituskørsel med motordrevet køretøj således:
1. ved retten i randers’ dom af 4. maj 1983 med hæfte i 20 dage og ubetinget frakendelse
     af førerretten i 2 år og 6 måneder regnet fra den 23. maj 1982 for overtrædelse af færd-
     selslovens § 53, stk. 1 (spirituskørsel begået den 23. april 1982).
                                                 - 2 -
2. ved retten i randers’ dom af 11. april 1988 med hæfte i 30 dage og ubetinget frakendelse
     af førerretten i 5 år regnet fra den 17. september 1987 for bl.a. overtrædelse af færdselslo-
     vens § 53, stk. 1 (spirituskørsel begået den 29. august 1987).
3. ved vestre landsrets ankedom af 15. april 1991 med fængsel i 50 dage og ubetinget
     frakendelse af førerretten i 10 år regnet fra den 17. september 1992 for bl.a. overtrædelse
     af færdselslovens § 53, stk. 1 (spirituskørsel begået den 1. juni 1990).
4. ved retten i randers’ dom af 20. januar 1997 med hæfte i 40 dage og frakendelse af
     førerretten for bestandig for overtrædelse af bl.a. færdselslovens § 53, stk. 1 (to tilfælde af
     spirituskørsel begået den 22. maj 1996 og den 1. oktober 1996).
5. ved vestre landsrets ankedom af 3. december 1999 med hæfte i 60 dage og frakendelse
     af førerretten for bestandig for overtrædelse af bl.a. færdselslovens § 53, stk. 1 (to tilfælde
     af spirituskørsel begået den 23. februar 1998 og den 15. juni 1998).
6. ved retten i randers’ dom af 7. februar 2006 med fængsel i 30 dage betinget med vilkår
     om bl.a. samfundstjeneste samt ubetinget frakendelse af førerretten i 10 år for overtræ-
     delse af bl.a. færdselslovens § 53, stk. 1 (spirituskørsel begået den 27. oktober 2005).
anbringender
t har gjort gældende, at spirituskørslen den 26. marts 2008 må anses for et andengangstil-
fælde, og at straffen – der også omfatter kørsel i frakendelsestiden – derfor ikke kan fastsættes
højere end fængsel i 20 dage.
gentagelsesvirkningen med hensyn til straffen af de tidligere domme fra 1983, 1988, 1991,
1997 og 1999 var ophørt i 2004, dvs. før ikrafttrædelsen den 1. september 2005 af ændringen
af færdselsloven ved lov nr. 363 af 24. maj 2005. lovændringen medfører ikke, at disse
domme nu kan tillægges gentagelsesvirkning for straffen. der er ikke støtte herfor hverken i
2005-lovens overgangsbestemmelser eller i forarbejderne til loven, der ikke udtrykkeligt
nævner denne situation. det er i overensstemmelse med det almindelige princip om, at straf-
skærpelser ikke tillægges tilbagevirkende kraft, at dommene afsagt før lovændringen ikke nu
tillægges gentagelsesvirkning med hensyn til straffen. dette er tillige bedst stemmende med
straffelovens § 5, hvorefter afgørelser truffet i henhold til tidligere ret kommer i betragtning
efter deres indhold. denne retstilstand blev da også lagt til grund ved retten i randers’ dom
af 7. februar 2006, hvorved han blev dømt for spirituskørsel begået efter lovændringen, og
hvorved retten anså denne overtrædelse for et førstegangstilfælde.
                                               - 3 -
uanset straffens længde foreligger der sådanne særlige omstændigheder, at der undtagelsesvis
er grundlag for at fastsætte en betinget straf med vilkår om samfundstjeneste. han er 61 år
gammel. endvidere er han synshandicappet efter en øjenoperation og skal opereres igen. her-
udover er der gået næsten 2 ½ år siden kørslen fandt sted.
anklagemyndigheden har gjort gældende, at spirituskørslen den 26. marts 2008 skal bedøm-
mes som et syvendegangstilfælde. straffen, der også omfatter kørsel i frakendelsestiden, skal
derfor fastsættes til fængsel i 70 dage.
t’s tidligere domme for spirituskørsel afsagt i 1983-1999 skal tillægges gentagelsesvirkning
ved fastsættelsen af straffen efter den gældende regel i færdselslovens § 117, stk. 2, nr. 6, selv
om gentagelsesvirkningen efter tidligere praksis var ophørt ved ikrafttrædelsen af lov nr. 363
af 24. maj 2005. en sådan retstilstand stemmer bedst med princippet i straffelovens § 5 og er
ikke i strid med princippet i straffelovens § 3 eller med artikel 7 i den europæiske menneske-
rettighedskonvention, idet den aktuelle spirituskørsel er begået efter, at de nugældende regler
er trådt i kraft.
der er ikke grundlag for en betinget straf med vilkår om samfundstjeneste. det fremgår af
forarbejderne til 2005-loven, at der i tredjegangstilfælde og i senere tilfælde ikke er grundlag
for at gøre straffen betinget med vilkår om samfundstjeneste eller alkoholistbehandling, lige-
som der som udgangspunkt kun skal idømmes én betinget straf inden for gentagelsesvirk-
ningsperioden efter en tidligere dom. t blev ved dommen af 7. februar 2006 for spirituskørsel
i frakendelsestiden idømt en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste. der foreligger
heller ikke sådanne særlige personlige forhold, at der er grundlag for en betinget dom med
vilkår om samfundstjeneste.
højesterets begrundelse og resultat
ved lov nr. 363 af 24. maj 2005 om ændring af færdselsloven blev gentagelsesvirkningen ved
fastsættelse af straf for spirituskørsel ændret, således at straffen kan stige til fængsel i 1 år og
6 måneder, hvis føreren tidligere er frakendt førerretten ubetinget som følge af spirituskørsel,
og det nye forhold er begået inden 5 år efter udløbet af frakendelsestiden, jf. nu færdselslo-
vens § 117, stk. 2, nr. 6. bedømt efter denne bestemmelse har samtlige t’s domme for spiri-
                                                - 4 -
tuskørsel efter § 53, stk. 1, der er afsagt forud for lovændringen, indbyrdes gentagelsesvirk-
ning.
forud for lovændringen blev tidligere domme for spirituskørsel kun tillagt gentagelsesvirk-
ning med hensyn til straffen i 5 år efter endelig dom. efter denne praksis var gentagelsesvirk-
ningen af t’s domme afsagt forud for lovændringen ophørt flere gange.
spørgsmålet er herefter, om den nye regel om gentagelsesvirkning finder anvendelse for
samtlige domme afsagt før lovændringen. dette spørgsmål er ikke reguleret ved 2005-loven.
ifølge straffelovens § 5 gælder i tilfælde, hvor forhøjet straf eller andre retsfølger er foreskre-
vet i gentagelsestilfælde, at afgørelser, der er truffet i henhold til tidligere ret, kommer i be-
tragtning lige med afgørelser efter den lov, i henhold til hvilken den foreliggende handling
bedømmes.
herefter, og da også den seneste dom har gentagelsesvirkning i forhold til det nu begåede for-
hold, tiltræder højesteret, at kørslen i denne sag bedømmes som et syvendegangstilfælde, og
at straffen er fastsat til fængsel i 70 dage.
t blev ved retten i randers’ dom af 7. februar 2006 idømt en betinget straf med vilkår om
samfundstjeneste for spirituskørsel. på denne baggrund, og idet højesteret tiltræder, at der
ikke foreligger særlige omstændigheder, der kan begrunde en ny betinget dom, stadfæster
højesteret dommen.
                                        thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
