                      højesterets kendelse
                        afsagt fredag den 9. december 2016
sag 113/2016
boet efter a
ved bobestyrer advokat flemming hartvig pedersen
(advokat marianne pedersen)
mod
b
(advokat poul beck)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af fogedretten i odense den 2. september 2015 og af
østre landsrets 17. afdeling den 18. december 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: marianne højgaard pedersen, hanne schmidt og
kurt rasmussen.
påstande
kærende, boet efter a ved bobestyrer advokat flemming hartvig pedersen, har nedlagt på-
stand om, at auktionen kan afværges ved betaling af 328.928,39 kr., subsidiært ved betaling af
et af retten fastsat mindre beløb, dog mere end 73.968,04 kr. beløbet forrentes fra sagens an-
læg med procesrente af 254.960 kr.
indkærede, b, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendelse.
sagsfremstilling
b ejer ejendommen beliggende ...vej 21 i assens. hans nu afdøde mor, a, var meddebitor på
to pantebreve i ejendommen, der har nykredit realkredit a/s som kreditor.
                                               - 2 -
efter as død opstod der tvist mellem dødsboet og b vedrørende de to pantebreve. parterne har
indgået et indenretligt forlig, hvorefter b bl.a. skal medvirke til gældsovertagelse vedrørende
pantebrevene samt betale et beløb til dødsboet. b betalte ikke det skyldige beløb og medvir-
kede ikke til gældsovertagelsen. boet efter a har derfor ikke kunnet afsluttes og er fortsat
ikke afsluttet.
nykredit realkredit har flere gange begæret tvangsauktion som følge af misligholdelse af
pantebrevene. b har dog afværget disse auktioner.
efter anmodning fra boet efter a blev der den 18. december 2014 på grundlag af forliget fo-
retaget udlæg i ejendommen, og den 25. marts 2015 indgav boet auktionsbegæring. i perioden
frem til auktionen, som fandt sted den 6. august 2015, anmodede b fire gange om en afvær-
geopgørelse, hvilke boet udarbejdede.
på auktionstidspunktet havde boets udlæg 7. prioritet, og summen af de seks foranstående
hæftelser var i alt 3.446.417,22 kr. ejendomsværdien var 960.000 kr. højeste bud på auktio-
nen blev 1.410.000 kr., og b begærede ny auktion, som blev berammet til den 8. september
2015.
boet udarbejdede afværgeopgørelse af 19. august 2015 på 328.928,39 kr., der omfattede bl.a.
boets udlægsbeløb med tillæg af rente, omkostningerne ved auktionen og salær til advokat
poul beck, der af fogedretten i odense var beskikket for b i medfør af retsplejelovens § 561,
stk. 6.
b bestred opgørelsen, idet han kun kunne anerkende et afværgebeløb på 268.295,83 kr., sva-
rende til forfaldne beløb, tilkendte omkostninger til dem, der havde opnået dækning på første
auktion, samt rekvirentens (boets) fordring. efterfølgende ændrede b opfattelse, således at
han heller ikke kunne anerkende, at boet skulle have sin fordring dækket.
fogedretten afsagde den 2. september 2015 kendelse om, at auktionen kunne afværges ved
betaling af 268.295,83 kr. til boet. b betalte dette beløb den 7. september, og boet tilbage-
kaldte herefter auktionen.
                                               - 3 -
b kærede fogedrettens kendelse om fastsættelse af afværgebeløbet. landsretten afsagde ken-
delse den 18. december 2015 og fastsatte afværgebeløbet til 73.968,04 kr.
boet har af det beløb, som er betalt af b, betalt de fortrinsberettigede krav samt restancer og
omkostninger til nykredit realkredit og har herefter overført differencen samt de tilkendte
kæremålsomkostninger til bs advokat.
fogedretten i odense har efter landsrettens kendelse ifølge retsbog af 13. januar 2016 beslut-
tet, at salæret til advokat poul beck, der under sagens behandling i fogedretten var beskikket
for b i medfør af retsplejelovens § 561, stk. 6, skal betales endeligt af statskassen.
anbringender
boet efter a har anført bl.a., at enhver, der har et krav, kan søge sig fyldestgjort i en skyldners
aktiver. udlægget er foretaget på baggrund af et indenretligt forlig, hvorfor der ikke hersker
tvivl om fordringens eksistens.
såfremt en udlægshaver ikke kan anvende sit tinglyste udlæg i en fast ejendom til at fremme
en tvangsauktion, gøres hele udlægssystemet illusorisk. såfremt en rekvirent skal kunne tvin-
ges til at tilbagekalde sin auktionsbegæring uden at være blevet fyldestgjort, vil dette være i
strid med ordlyden af retsplejelovens § 563 a, stk. 1. de medtagne omkostninger i afværge-
beløbet er alle omkostninger, som en rekvirent er forpligtet til at afholde i forbindelse med
forberedelse af en tvangsauktion.
det fremgår af bestemmelsens stk. 2, at er der begæret ny auktion, skal rekvirenten tilbage-
kalde auktionsbegæringen, såfremt skyldneren betaler de i stk. 1 nævnte omkostninger samt
forfaldne beløb og tilkendte omkostninger til dem, der fik dækning på 1. auktion. ordet
”samt” betyder, at man skal betale de fordringshavere, der fik dækning på 1. auktion. det må
tillægges afgørende vægt, at ordet ”samt” fremgår af selve i lovteksten.
en ny auktion begæres altid af rekvirenten eller af en udækket panthaver i håb om at opnå
højere bud, og således ikke af skyldneren med det formål at afværge auktionen. oftest ses der
kun meget lave eller ingen bud på første auktion, da mange blot tager bestik af situationen, og
                                                 - 4 -
kreditorerne byder ikke allerede på første auktion det, de reelt mener, ejendommen bør kunne
indbringe.
som retstilstanden er nu, bærer rekvirenten risikoen for, at der heller ikke opnås dækning på
den ny auktion. det vil være forbundet med stor usikkerhed, hvis det blev overladt til foged-
rettens skøn, hvornår der eventuelt vil kunne opnås højere bud. rekvirenten vil miste sin ret
til selv at begære ny auktion i håb om højere bud.
havde boet (i modsætning til b) begæret ny auktion, ville boet ikke have været forpligtet til at
tilbagekalde auktionen uden at blive fyldestgjort, men da b allerede havde begæret auktion,
var der ikke også for boet anledning til at begære ny auktion.
såfremt en rekvirent mistede sit krav på såvel sin fordring som sit krav på salær i samme øje-
blik, auktionen havde været afholdt, ville en skyldner kunne spekulere heri ved at vente med
at afværge til efter første auktion. rekvirenten ville således blive væsentligt ringere stillet ved,
at en auktion afværges dagen efter, en auktion har været afholdt, end dagen før. en skyldner
ville også derved kunne udøve chikane mod rekvirenten ved at påføre denne flest mulige om-
kostninger.
såfremt en rekvirent blev tvunget til at give afkald på sin ret til at forfølge sit krav til det
yderste ved at gennemføre en ny auktion og i stedet blev tvunget til at begære hammerslag på
første auktion af frygt for ikke at få sine omkostninger dækket, ville rekvirenters retsstilling
blive væsentligt forringet, og det ville ydermere få den konsekvens, at ejendommene blev
solgt langt billigere, hvilket ville komme skyldnerne til skade.
der er ikke tale om en skræmmeauktion, men derimod om en seriøs risikovurdering for et
dødsbo. at der på auktionen blev opnået et bud på 1.410.000 kr., når ejendomsværdien var
960.000 kr., understreger, at det var et reelt forsøg på at afhænde ejendommen. boet, som nu
har ventet i 5 år på at finde sin afslutning, har gentagne gange forsøgt at få en ordning med b,
der dog ikke har set sig i stand til at betale, hvilket auktionens gennemførelse også er udtryk
for. ved en gennemført auktion ville boet have fået reduceret sin gældsforpligtelse til nykre-
dit realkredit med 1.410.000 kr., og boet havde derfor en retlig interesse i, at auktionen blev
gennemført.
                                               - 5 -
b har anført bl.a., at retsplejelovens § 563 a, stk. 1, skal læses således, at kun den fordring, der
har faktisk pantesikkerhed, kan betinges betalt for afværgelse frem til 1. auktion, og at pante-
sikkerheden i tiden mellem 1. og 2. auktion omfatter, hvad der er afgivet bud for.
dækning af de omkostninger, der er forbundne med en begæring og afholdelse af tvangsauk-
tion, forudsætter efter de samme bestemmelser og efter auktionsvilkårenes pkt. 6 b, at reali-
sationsformål foreligger, og at dette faktisk er blevet nået gennem dækning ved budafgivning.
det bestrides, at gæld til boet kan indgå i afværgebeløbet, når boet ikke opnåede dækning på
1. auktion.
der består intet grundlag for boet for at medtage sit tilgodehavende i afværgebeløbet, idet
henvisningen i § 563 a, stk. 2, til bestemmelsens stk. 1 alene angår omkostninger, og idet stk.
2 om øvrig betaling forudsætter, at kravet har opnået dækning via afgivet bud.
for så vidt angår omkostningerne er situationen den samme. det følger blot af auktionsvilkå-
renes pkt. 6 b, at omkostningsdækning til rekvirenten og øvrige berettigede forudsætter, at
pantet er blevet dækket ved de afgivne bud.
indlevering af auktionsbegæring uden pantesikkerhed for fordringen tjener ikke noget legitimt
formål. såfremt boet ikke agtede at afgive bud, og såfremt der ikke i øvrigt var udsigt til, at
andre budgivere ville dække boets pant, var det i strid med de advokatetiske regler at indgive
auktionsbegæring. såfremt de advokatetiske regler følges, vil en skyldner ikke blive afkrævet
et tilgodehavende frem til 1. auktion, og i henhold til retsplejeloven § 563 a, stk. 2, heller ikke
efter. derved er der sammenhæng mellem bestemmelsens stk. 1 og stk. 2.
tvangsauktionen er udtryk for en skræmmeauktion, idet boet ikke har haft en faktisk pante-
sikkerhed i ejendommen, ligesom boet ikke har afgivet noget bud på auktionen. højestby-
dende på 1. auktion bød under halvdelen af, hvad buddet skulle være, før boets pant blev nået.
således har boets formål med auktionsbegæringen ikke været at opnå dækning gennem reali-
sation, men derimod at opnå betaling, og intentionen har således været at skræmme b med tab
af bolig.
                                              - 6 -
retsgrundlag
retsplejelovens § 563 a blev indsat ved lov nr. 941 af 27. december 1991 om ændring af rets-
plejeloven. af de almindelige bemærkninger i lovforslaget (folketingstidende 1991-92, til-
læg a, lovforslag nr. l 42, sp. 865 ff.) fremgår det bl.a.:
      ”1. indledning
      …
      forslagene om ændring af reglerne om meddelelse af afværgefrist og betingelserne for
      at kunne afværge en tvangsauktion er udarbejdet på baggrund af nogle af de forslag, der
      er indeholdt i betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og forenkling af tvangsfuld-
      byrdelsen, som er afgivet af retsplejerådet i juni 1990. i denne betænkning har rådet i
      øvrigt tiltrådt arbejdsgruppens forslag, der er indarbejdet i det lovudkast, som findes i
      betænkningen.
      …
      5. ventelistesystemet
      er der indgivet flere anmodninger om tvangsauktion over samme faste ejendom, be-
      handles de i den rækkefølge, de er modtaget. det betyder, at en senere indgivet anmod-
      ning om tvangsauktion først vil danne grundlag for en tvangsauktionsbehandling, hvis
      den tidligere indgivne anmodning falder bort, f.eks. fordi skyldneren har indfriet det
      krav, der dannede grundlag for denne tvangsauktionsanmodning.
      dette såkaldte ventelistesystem foreslås opretholdt, men de misbrugsmuligheder, der
      efter gældende ret har været forbundet med denne ordning, foreslås af retsplejerådet i
      betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og forenkling af tvangsfuldbyrdelsen be-
      grænset betydeligt gennem forslag til ændring af betingelserne for at kunne afværge en
      tvangsauktion.
      efter gældende ret kan skyldneren forlange auktionsbegæringen tilbagekaldt, hvis
      skyldneren betaler de påløbne omkostninger og det krav, som dannede grundlag for
      tvangsauktionsanmodningen.
      det indebærer, at skyldneren i visse tilfælde ved betaling af et forholdsvist beskedent
      beløb sammenlignet med de samlede restancer i ejendommen kan få en tvangsauktions-
      anmodning tilbagekaldt. da der typisk i et sådant tilfælde vil være indgivet flere tvangs-
      auktionsanmodninger, vil skyldneren således alene opnå en udsættelse af en i øvrigt
      uundgåelig tvangsauktion.
      udsættelse af en tvangsauktion, der ikke tjener andet formål end at forlænge kreditperi-
      oden og dermed forøge restancerne, bør så vidt muligt undgås, fordi kontantkravet ved
      en tvangsauktion over ejendommen derved vil stige og således påvirke den pris, der kan
      opnås på en tvangsauktion, i nedadgående retning. det er ikke kun til skade for kredito-
      rerne, men også for skyldneren, som efter tvangsauktionen
      hæfter personligt for de krav, der ikke er blevet dækket.
                                                - 7 -
      på denne baggrund foreslår retsplejerådet, at skyldneren for at kunne afværge en
      tvangsauktion ikke blot skal betale rekvirentens omkostninger og det krav, der danner
      grundlag for tvangsauktionsanmodningen, men tillige samtlige de forfaldne krav, som
      den pågældende kreditor har sikkerhed for i ejendommen. betales disse krav, vil den
      pågældende kreditor herefter ikke have noget tvangsauktionsgrundlag og vil derfor ikke
      længere kunne optræde som rekvirent. samtidig opnås der en større sikkerhed for, at en
      skyldner, som således afværger en truende tvangsauktion, også reelt har mulighed for at
      bevare boligen.
      …
      justitsministeriet kan tilslutte sig de foreslåede ændringer, som vil betyde, at tvangs-
      auktioner, der reelt ikke kan afværges, vil blive gennemført hurtigere og uden unødige
      omkostninger og udsættelser, således at den gæld, som skyldneren hæfter for efter
      tvangsauktionen, bliver mindst mulig.”
i de specielle bemærkninger fremgår (sp. 881 ff.) bl.a.:
      ”forslaget til § 563 a fastlægger, under hvilke omstændigheder skyldneren kan afværge
      ejendommens bortsalg på tvangsauktion.
      stk. 1 vedrører skyldnerens mulighed for at afværge auktionen i perioden, indtil ejen-
      dommen opråbes på første auktion. efter gældende ret kan skyldneren forlange auk-
      tionsbegæringen tilbagekaldt og dermed afværge auktionen, hvis skyldneren betaler
      auktionens omkostninger og den fordring, som danner grundlag for tvangsauktionsbe-
      gæringen.
      derimod kræves det ikke, at skyldneren betaler eventuelle andre forfaldne krav, som
      den pågældende kreditor også har sikkerhed for i ejendommen, hvis disse krav ikke
      danner grundlag for tvangsauktionsanmodningen.
      ønsker denne kreditor at få tvangsinddrevet sine øvrige krav mod skyldneren, som er
      sikret ved pant i ejendommen, vil den pågældende kreditor efter gældende ret være hen-
      vist til at starte en ny tvangsauktionssag vedrørende den samme ejendom og skyldner.
      skyldneren vil i sådanne tilfælde ved at afværge tvangsauktionen således blot have op-
      nået udsættelse med det endelige bortsalg af ejendommen.
      denne retstilstand foreslås ændret, således at skyldneren for at kunne afværge en
      tvangsauktion skal betale ikke blot det krav, der danner grundlag for tvangsauktionsan-
      modningen, men samtlige de forfaldne krav, som den pågældende kreditor (rekvirenten)
      har pantesikkerhed for i ejendommen, dvs. f.eks. også de krav, der er forfaldet under
      auktionssagens behandling.
      efter forslaget vil rekvirenten som hidtil have krav på dækning af de omkostninger ved
      auktionssagen, som han hæfter for, herunder retsafgift, annonceudgifter, honorar til en
      særlig sagkyndig samt udgifter til rekvirentens egen og en for skyldner beskikket advo-
      kat. i de tilfælde, hvor skyldneren afværger tvangsauktionen så sent, at det ikke er mu-
                                                 - 8 -
      ligt at nå at aflyse tvangsauktionsmødet over for dem, som har modtaget særskilt ind-
      kaldelse, vil rekvirenten således også som hidtil være berettiget til at afkræve skyldne-
      ren omkostninger til bedre prioriterede panthavere som betingelse for auktionens tilba-
      gekaldelse, jf. retsplejelovens § 565, stk. 1.
      forslaget til § 563 a, stk. 2, regulerer retsstillingen i tidsrummet mellem opråb på første
      auktion og opråb på en eventuel ny auktion. i disse tilfælde foreslås det, at skyldneren
      skal kunne afværge auktionen ved at betale auktionssagens omkostninger samt forfaldne
      beløb og tilkendte omkostninger til alle, som opnåede dækning på første auktion.
      ud over at løse usikkerheden om betingelserne for at afværge en auktion, når ny auktion
      begæres, rummer forslaget den fordel, at kreditorerne tvinges til allerede på første auk-
      tion at byde det, de reelt mener, ejendommen bør kunne indbringe, medmindre de vil
      udsætte sig for, at auktionen afværges, uden at de samtidig opnår betaling af restancer
      og omkostninger.
      efter forslaget kræves der hverken samtykke fra panthavere eller højstbydende til auk-
      tionens tilbagekaldelse.
      skal ny auktion afholdes, og tilbagekalder rekvirenten af første auktion sin begæring,
      bortfalder auktionen. tilbagekalder rekvirenten sin begæring uden at sikre sig, at de i
      forslaget til § 563 a, stk. 2, opstillede betingelser er opfyldt, kan rekvirenten ifalde er-
      statningsansvar over for de øvrige kreditorer i ejendommen i det omfang, dispositionen
      påfører disse et tab.
      når det foreslås at lade betaling af restancer og omkostninger til dem, som opnåede
      dækning på første auktion, være eneste betingelse for at afværge auktionen, når ny auk-
      tion begæres, skyldes det, at ny auktion i langt de fleste tilfælde begæres af skyldneren
      netop med det formål at afværge auktionen.
      i § 563 a, stk. 2, sidste pkt., er det foreslået, at andre fordringshavere end rekvirenten -
      når et pantebrev skal forblive indestående, hvis auktionsbudet antages - alene skal
      kunne kræve betaling af forfaldne ydelser og omkostninger. bestemmelsen tager kun
      sigte på betingelserne for tilbagekaldelse af auktionsbegæring og berører således ikke i
      øvrigt et lovligt krav om indfrielse af gælden på grund af misligholdelse.
      endelig bemærkes, at det følger af formålet med den foreslåede § 563 a, at der ikke kan
      kræves hammerslag, hvis rekvirenten skal tilbagekalde sin tvangsauktionsbegæring efter
      denne bestemmelse.”
lovforslaget byggede på retsplejerådets betænkning nr. 1201/1990 om modernisering og
forenkling af tvangsfuldbyrdelsen. i betænkningen s. 38-39 hedder det:
      ”spørgsmålet om, hvornår en rekvirent har pligt eller ret til at tilbagekalde en anmod-
      ning om auktion, har i såvel teori som retspraksis givet anledning til betydelige proble-
      mer, navnlig for så vidt angår spørgsmålet om skyldnerens afværgemulighed, når første
      auktion har været afholdt. efter de gældende regler kan skyldneren kræve, at en auk-
                                               - 9 -
     tionsanmodning tilbagekaldes inden auktionsmødet, såfremt skyldneren betaler det be-
     løb, for hvilket der er gjort udlæg, samt auktionens omkostninger til rekvirenten og for-
     anstående panthavere. som følge heraf forekommer det i praksis meget ofte, at en kre-
     ditor, som har valgt at gøre udlæg for skyldige terminsydelser, tvinges til at tilbagekalde
     en auktionsbegæring som følge af betaling af en enkelt terminsydelse samt omkostnin-
     ger, uagtet den samme kreditor har flere auktionsbegæringer for senere terminsydelser
     henstående på fogedrettens venteliste. dette system indeholder betydelige muligheder
     for, at skyldneren igennem en meget lang periode kan forhindre auktionssalg ved blot at
     betale en enkelt terminsydelse til en enkelt kreditor med tillæg af påløbne omkostninger
     og herefter på ny gentage dette handlingsmønster gennem lang tid.
     som nævnt finder arbejdsgruppen, at en auktionssag enten bør afværges ved en samlet
     løsning af skyldnerens problemer i forbindelse med behandlingen af den første auk-
     tionsbegæring, eller også bør ejendommen sælges på auktion så hurtigt som muligt. ar-
     bejdsgruppen foreslår derfor, at de gældende regler ændres, således at en kreditor forud
     for auktion kun skal kunne tvinges til at tilbagekalde sin auktionsbegæring, hvis skyld-
     neren betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvirentens pant samt auktionssa-
     gens omkostninger.
     har første auktion været afholdt, og er ny auktion begæret, finder arbejdsgruppen, at
     skyldneren bør kunne afværge auktionen ved betaling af de beløb, som ville være for-
     faldet til betaling, såfremt auktionen var blevet gennemført. dvs. at skyldneren foruden
     auktionssagens omkostninger skal betale alle forfaldne ydelser på de hæftelser, som
     skulle forblive indestående, såfremt buddet på første auktion var blevet antaget, samt
     hele det på auktionen opgjorte beløb til de kreditorer, som ville kunne kræve kontant
     indfrielse af hele deres fordring af den højstbydende på første auktion, dvs. pantehæftel-
     ser, som kan kræves indfriet, og hæftelser, som har prioritet forud for al pantegæld.
     en sådan regel vil sikre, at begæringen om ny auktion kun standses, såfremt der i tiden
     mellem første auktion og ny auktion er tilvejebragt en omfattende løsning af skyldne-
     rens problemer, og reglen vil endvidere have den rimelige refleksvirkning, at de kredito-
     rer, som er repræsenteret på første auktion, tvinges til at afgive et bud svarende til ejen-
     dommens reelle værdi.”
af betænkningen s. 78-79 fremgår bl.a.:
     ”til nr. 19. (§ 563)
     forslaget til § 563 tilsigter at fastlægge, under hvilke omstændigheder skyldneren kan
     afværge ejendommens bortsalg på auktion. dette spørgsmål har både i teori og praksis
     givet anledning til ganske betydelige problemer.
     stk. 1 omhandler perioden, indtil ejendommen opråbes på første auktion. i disse tilfælde
     foreslås det, at auktionen skal kunne afværges ved betaling af auktionssagens omkost-
     ninger og hele rekvirentens forfaldne fordring og ikke kun den fordring, som er søgt
     inddrevet ved påkrav eller udlæg. dette repræsenterer i forhold til gældende ret en
     skærpelse af betingelserne for at afværge auktionen, idet skyldneren efter gældende ret
                                              - 10 -
      kan forlange auktionsbegæringen tilbagekaldt, såfremt rekvirentens omkostninger og
      den fordring, for hvilken udlæg er foretaget, betales. dette kan på grundlag af venteli-
      stesystemet og den måde, hvorpå dette praktiseres, føre til ganske urimelige resultater
      for panthaverne og kan i visse tilfælde tvinge panthaverne til at opsige pantebreve - og
      dermed umuliggøre afværgelse af auktionen - med det ene formål at sikre, at skyldne-
      rens misligholdelse bringes til ophør snarest muligt.
      har auktionen været indkaldt, og har medhjælperen ikke kunnet nå at aflyse mødet over
      for dem, som har modtaget særskilt indkaldelse, vil rekvirenten som hidtil være beretti-
      get til at afkræve skyldneren omkostninger til bedre prioriterede panthavere som betin-
      gelse for auktionens tilbagekaldelse, jf. retsplejelovens § 565, stk. 1.
      forslagets § 563, stk. 2, regulerer retsstillingen i tidsrummet mellem opråb på første
      auktion og opråb på en eventuel ny auktion. i disse tilfælde foreslås det, at skyldneren
      skal kunne afværge auktionen ved at betale auktionssagens omkostninger samt forfaldne
      beløb og tilkendte omkostninger til alle, som opnåede dækning på første auktion. ud
      over at løse usikkerheden om betingelserne for at afværge en auktion, når ny auktion
      begæres, rummer forslaget den fordel, at kreditorerne tvinges til allerede på første auk-
      tion at byde det, de reelt mener ejendommen bør kunne indbringe, medmindre de vil ud-
      sætte sig for, at auktionen afværges, uden at de samtidig opnår betaling af restancer og
      omkostninger.
      efter forslaget kræves der hverken samtykke fra panthaver eller højstbydende til auktio-
      nens tilbagekaldelse.
      når det foreslås at lade betaling af restancer og omkostninger til dem, som opnåede
      dækning på første auktion, være eneste betingelse for at afværge auktionen, når ny auk-
      tion begæres, skyldes det, at ny auktion i langt de fleste tilfælde begæres af skyldneren
      netop med det formål at afværge auktionen.”
tvangsauktionsvilkårenes pkt. 6 b, jf. bekendtgørelse nr. 652 af 15. december 1978 om
tvangsauktionsvilkår (fast ejendom), som senest ændret ved bekendtgørelse nr. 185 af 26. fe-
bruar 2016, lyder således:
      ”b. beløb, der skal betales ud over auktionsbuddet
      under auktionen oplyses arten og størrelsen af de omkostninger, som køberen skal be-
      tale ud over auktionsbuddet. det samme gælder skatter, afgifter, byrder, hæftelser og
      andre pligter, som køberen skal betale eller overtage ud over auktionsbuddet.
      på auktionen oplyses et størstebeløb for, hvad der skal betales, og hvilke krav og pligter,
      der kan overtages. af krav, der typisk skal udredes eller overtages ud over auktionsbud-
      det, kan særligt nævnes:
      a. auktionsrekvirentens udlægsomkostninger og omkostninger ved gennemførelse af
         auktionen, herunder salær til advokat samt honorar til en af fogedretten antaget sag-
         kyndig.
                                                - 11 -
       b. salær og rejseomkostninger til repræsentanter for de andre i ejendommen beretti-
          gede.
       vedrørende a og b er det en betingelse, at de pågældende rettighedshavere får andel i
       auktionsbuddet. ved delvis dækning nedsættes salærkravet forholdsmæssigt.
       er auktionen rekvireret af et konkursbo eller et dødsbo, hvori gælden ikke er vedgået,
       betales dog altid fuldt rekvirentsalær.
       c. ejendomsskatterestancer.
       d. brandforsikringsbidrag.
       e. gade-, vej- og fortovsbidrag.
       f. ophævet.
       g. ophævet.
       h. brugspanthavers underskud efter afholdelse af nødvendige udgifter ved bestyrelse,
          drift og vedligeholdelse mv. af ejendommen. overskud afskrives i brugspanthaverens
          fordring og derefter i den i øvrigt bedst berettigedes fordring.
       i. nødvendige udgifter til ejendommens bestyrelse, drift og vedligeholdelse mv., som
          er afholdt af auktionsrekvirenten, selv om ejendommen ikke har været taget til bru-
          geligt pant.
       j. krav, der i henhold til lejelovgivningen, brandsikringslovgivningen og bygnings-
          lovgivningen er gældende mod enhver uden tinglysning.
       beløb, der skal betales ud over auktionsbuddet, udredes inden 4 uger efter auktionens
       slutning til rette vedkommende.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår størrelsen af det afværgebeløb, som boet efter a, der som udlægshaver havde
begæret tvangsauktion over en ejendom tilhørende b, efter afholdelse af første auktion og
forud for afholdelse af anden auktion kan forlange af b for at tilbagekalde auktionsbegærin-
gen.
boet, som hverken fik hel eller delvis dækning af auktionsbuddet på første auktion, har op-
gjort sit krav således, at det bl.a. omfatter boets udlægsbeløb med renter, omkostninger for-
bundet med auktionen, herunder rekvirentsalær efter første auktion, og salær til den advokat,
der i medfør af retsplejelovens § 561, stk. 6, har været beskikket for b. b har bestridt, at af-
værgebeløbet omfatter disse poster.
ifølge retsplejelovens § 563 a, stk. 2, 1. pkt., skal rekvirenten, når første auktion har været
afholdt, og der er begæret ny auktion, tilbagekalde sin anmodning, såfremt skyldneren inden
den ny auktion betaler de i stk. 1 nævnte omkostninger samt forfaldne beløb og tilkendte om-
kostninger til alle, som opnåede dækning ved de ved auktionen afgivne bud. ifølge § 563 a,
stk. 1, skal rekvirenten tilbagekalde sin anmodning, hvis skyldneren inden auktionen (første
                                              - 12 -
auktion) betaler alle forfaldne krav, som er sikret ved rekvirentens pant i ejendommen, samt
auktionssagens omkostninger.
bestemmelsen i § 563 a blev indsat i retsplejeloven ved en lovændring i 1991, der byggede på
forslagene i retsplejerådets betænkning nr. 1201/1990. det fremgår om den foreslåede be-
stemmelse i betænkningen (side 39), at skyldneren i tiden mellem første og anden auktion bør
kunne afværge auktionen ved betaling af de beløb, der ville være forfaldet til betaling, såfremt
auktionen var blevet gennemført. i lovforslaget anføres i de specielle bemærkninger til be-
stemmelsen bl.a., at det foreslås at lade betaling af restancer og omkostninger til dem, som
opnåede dækning på første auktion, være eneste betingelse for at afværge auktionen, når ny
auktion begæres (jf. folketingstidende 1991-92, tillæg a, sp. 882). det bemærkes endvidere,
at det følger af auktionsvilkårenes pkt. 6 b, at det er en betingelse for, at auktionsrekvirenten
kan få dækket sine udlægsomkostninger og omkostninger ved gennemførelse af auktionen, at
den pågældende får andel i auktionsbuddet.
højesteret finder på denne baggrund, at § 563 a, stk. 2, 1. pkt., må forstås således, at auktions-
rekvirenten ikke som en forudsætning for sin forpligtelse til at tilbagekalde auktionen kan
kræve betaling af sit krav og sine omkostninger ved auktionen, herunder auktionssagens om-
kostninger, når auktionsrekvirenten ikke opnåede dækning ved første auktion.
afværgebeløbet, som boet kan forlange af b, omfatter således ikke boets udlægsbeløb med
renter og boets omkostninger ved auktionen.
fogedretten i odense har den 13. januar 2016 besluttet, at salær til advokat poul beck, der i
medfør af retsplejelovens § 561, stk. 6, har været beskikket for b under auktionssagen, skal
betales endeligt af statskassen. dette beløb skal således hverken afholdes af boet eller b.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
i kæremålsomkostninger for højesteret skal boet efter a betale 5.000 kr. til b.
