                             højesterets dom
                       afsagt torsdag den 13. december 2018
sag 76/2018
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat jakob s. arrevad, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 30. august 2017 og af østre
landsrets 13. afdeling den 19. januar 2018.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jens peter christensen, hanne
schmidt, jan schans christensen og lars apostoli.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse, herunder således at straffen ikke fastsæt-
tes som en fællesstraf, og således at der sker frifindelse for påstanden om ubetinget udvisning.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse, subsidiært at t udvises betinget.
forurettede, f, har nedlagt påstand om, at t i erstatning skal betale 18.970 kr. med renter fra
den 30. september 2017.
t har taget bekræftende til genmæle over for fs erstatningspåstand.
anbringender
t har til støtte for påstanden om formildelse anført, at straffen for de aktuelle forhold ikke bør
overstige 6 måneder.
                                                 - 2 -
landsrettens strafskærpelse til 1 år og 3 måneders fængsel skyldes en skærpelse af straffen for
de aktuelle forhold, og at både reststraffen på 103 dage og de to betingede domme på 30 dage
og 50 dage blev udløst.
der skal imidlertid ikke ske udløsning af hverken reststraffen eller de to betingede domme.
de aktuelle forhold vedrører vold, mens de tidligere forhold vedrører narkotika, hærværk og
tyveri. der er således ikke tale om ligeartet kriminalitet, hvilket efter praksis almindeligvis er
et krav efter straffelovens § 40, stk. 1, og § 61, stk. 2.
såfremt højesteret finder, at der efter omstændighederne er anledning til at udløse reststraffen
i den foreliggende sag, bør straffen højst fastsættes til en fællesstraf på 9-10 måneder.
ved strafudmålingen bør det også tillægges betydning som formildende omstændighed, at der
er aflagt en fuldstændig tilståelse, jf. straffelovens § 82, nr. 9.
udvisning vil med sikkerhed være i strid med danmarks internationale forpligtelser, jf. ud-
lændingelovens § 26, stk. 2, og den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8.
han tilhører en af de persongrupper, der ifølge praksis fra menneskerettighedsdomstolen ny-
der størst beskyttelse mod udvisning, da han er opvokset i danmark, fra han var 3-4 år gam-
mel, og da han har haft lovligt ophold i landet i godt 19 år. udvisning kan derfor kun komme
på tale, hvis den begåede kriminalitet er af en sådan grovhed, at der idømmes en langvarig
fængselsstraf eller flere gange er idømt fængselsstraffe af betydelig længde.
han er opvokset i danmark med sin mor og far og to søskende, som alle fortsat bor her. han
har gået i dansk folkeskole og er forud for den aktuelle sag alene blevet idømt én ubetinget
fængselsstraf på 10 måneder og betinget udvist. han er ikke tidligere dømt for personfarlig
kriminalitet. den begåede vold var tilfældighedspræget og ikke planlagt. hans eneste tilknyt-
ning til libyen er et enkelt ferieophold i 2006 samt et ophold af ca. 2 års varighed i 2009-
2011, som hans familie tvang ham til. udvisning vil på denne baggrund være et uproportio-
nalt indgreb i hans ret til privat- og familieliv. der foreligger ikke så tungtvejende grunde, at
det kan retfærdiggøre en udvisning, jf. den europæiske menneskerettighedsdomstols dom af
23. juni 2008 i sag 1638/03 (maslov).
                                                - 3 -
anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om stadfæstelse af straffastsættelsen anført
navnlig, at der bør lægges vægt på voldens særdeles grove karakter, herunder at der er tale om
slag og spark mod hovedet samt to knivstik i ballen, mens forurettede lå værgeløs på jorden.
forurettede pådrog sig betydelige skader i form af stiksår og brud på kindbenet. volden blev
udøvet i forening med en medgerningsmand, og volden er ikke opstået spontant som følge af
en uoverensstemmelse. forud for overfaldet havde t nikket en anden person en skalle. der er
tale om meget hurtigt recidiv henset til, at han blot en måned inden overfaldet blev prøveløs-
ladt.
udgangspunktet efter straffelovens § 40, stk. 1, jf. § 61, stk. 2, er, at der skal fastsættes en
ubetinget fællesstraf, når der foreligger en betinget dom eller reststraf som i denne sag. det er
ikke et krav, at der er tale om ligeartet kriminalitet, for at en betinget dom eller reststraf kan
udløses. om udgangspunktet kan fraviges, beror således på en helhedsvurdering, hvori der
indgår flere hensyn, herunder bl.a. om der er tale om ligeartet kriminalitet, men også hvor
hurtigt recidiv, der er tale om, arten og grovheden af den nye kriminalitet og den pågældendes
personlige forhold. på baggrund af en samlet vurdering, herunder navnlig det hurtige recidiv,
længden af reststraffen og de betingede domme samt ts personlige forhold, bør udgangspunk-
tet ikke fraviges i denne sag.
betingelserne for udvisning efter udlændingelovens § 40 b, stk. 3, jf. § 22, nr. 6, er opfyldt.
det bestrides ikke, at udvisning af t må anses for et indgreb i hans privatliv. den adfærd, der
er kommet til udtryk gennem hans nuværende og tidligere kriminalitet, udgør imidlertid en
sådan trussel mod væsentlige samfundsinteresser, at udvisning er nødvendig for at forebygge
uro eller forbrydelse, jf. menneskerettighedskonventionens artikel 8, stk. 2.
det skal tillægges betydning ved proportionalitetsafvejningen, at t er kommet til danmark
som barn og har opholdt sig her i landet siden, at hans forældre og søskende også befinder sig
her i landet, og at han har en svagere tilknytning til libyen end til danmark. disse forhold
taler i retning af, at der ikke sker udvisning.
heroverfor står imidlertid, at t ikke er velintegreret i det danske samfund. han har ingen er-
hvervsuddannelse, og han har de seneste år ikke haft fast arbejde. han er ugift, har ingen sam-
lever og har ingen børn.
                                                - 4 -
t har en forholdsvis stærk tilknytning til libyen. han taler og skriver arabisk, er vokset op
med arabiske skikke og normer, ligesom han i kraft af sine længerevarende ophold i libyen
har gode forudsætninger for at klare sig ved en tilbagevenden til dette land. det skal også til-
lægges betydelig vægt, at der er tale om et tidsbegrænset indrejseforbud, og at forholdene er
begået i prøvetiden for den betingede udvisning.
det er herefter ikke med sikkerhed i strid med konventionens artikel 8 at udvise t.
supplerende sagsfremstilling
t er født den 13. april 1994 og er libysk statsborger. han indrejste i danmark den 4. decem-
ber 1997. han blev den 9. november 1998 meddelt opholdstilladelse efter udlændingelovens §
7, stk. 2, og er senest den 21. september 2001 blevet meddelt tidsubegrænset opholdstilladel-
se.
t er tidligere straffet flere gange. rigsadvokaten har udarbejdet følgende oversigt over ts
tidligere domme:
       ”1.     ved udeblivelsesdom afsagt af københavns byret den 2. maj 2013 idømt 6 dag-
               bøder á 500 kr. for overtrædelse af straffelovens § 121, ved med hån, skældsord
               eller anden fornærmelig tiltale at have overfaldet to betjente fra københavns po-
               liti, idet han råbte ”fucking pansersvin” eller lignende.
       2.      ved udeblivelsesdom afsagt af retten på frederiksberg den 3. oktober 2013
               idømt en bøde på 7.000 kr. for kørsel uden at have erhvervet kørekort.
       3.      ved udeblivelsesdom afsagt af retten i lyngby den 2. januar 2015 idømt 5 dag-
               bøder á 200 kr. for ulovlig omgang med hittegods efter straffelovens § 277, ved
               at have tilegnet sig et pas, der lå på gaden.
       4.      ved udeblivelsesdom afsagt af retten på frederiksberg den 27. maj 2015 idømt
               en bøde på 42.500 kr. for en række overtrædelser af færdselsloven og bekendt-
               gørelse om registrering af køretøjer, herunder kørsel uden at have erhvervet kø-
               rekort.
       5.      ved udeblivelsesdom afsagt af retten i kolding den 20. november 2015 idømt
               en bøde på 3.000 kr. for at have været i besiddelse af 11,66 gram hash til eget
               forbrug.
       6.      ved udeblivelsesdom afsagt af københavns byret den 9. februar 2016 idømt en
               bøde på 17.500 kr. for at have været i besiddelse af 1,44 gram hash til eget for-
                                                 - 5 -
              brug, for to kørsler uden at have erhvervet førerret, samt for ikke at have an-
              vendt sikkerhedssele.
      7.      ved dom afsagt af københavns byret den 16. juni 2016 idømt fængsel i 10 må-
              neder for overtrædelse af straffelovens § 191 mv., til dels forsøg, jf. § 21. tiltal-
              te blev endvidere betinget udvist af danmark med en prøvetid på 2 år indtil den
              16. juni 2018, jf. udlændingelovens § 24 b.
              sagen omhandlede besiddelse af ikke under 10 kg hash til en værdi af 220.000-
              230.000 kr., som tiltalte overdrog til unavngivne medgerningsmænd, ligesom
              han forsøgte at anskaffe yderligere 2 kg hash med henblik på videreoverdragel-
              se.
              tiltalte blev løsladt den 24. februar 2017 med en prøvetid på 2 år indtil den 24.
              februar 2019, heraf 12 måneder under tilsyn af kriminalforsorgen på vilkår.
              reststraf 103 dage.
      8.      ved udeblivelsesdom afsagt af retten på frederiksberg den 17. august 2016
              idømt en bøde på 22.000 kr. for overtrædelse af bl.a. straffeloven og færdselslo-
              ven.
              sagen omhandlede blandt andet brugstyveri af en personbil, besiddelse af 4,6
              gram hash, besiddelse af 1,1 gram kokain, besiddelse af en dolk, hæleri af num-
              merplader, overtrædelse af straffelovens § 164, stk. 1, samt flere færdselsforse-
              elser, herunder kørsel uden at have erhvervet kørekort.
      9.      ved dom afsagt af retten på frederiksberg den 28. maj 2015 dømt for i for-
              ening med 2 medtiltalte, at være brudt ind i et teater, hvorfra de stjal en compu-
              ter til en værdi af ca. 11.000 kr. fastsættelsen af straffen blev udsat med en prø-
              vetid på 1 år.
              ved dom afsagt af østre landsret den 29. august 2016 blev byrettens dom æn-
              dret til en betinget dom på fængsel i 30 dage, jf. straffelovens § 89.
      10.     ved dom afsagt af københavns byret den 22. januar 2016 idømt en betinget
              dom på fængsel i 50 dage for hærværk af betydelig omfang, jf. straffelovens §
              291, stk. 2, idet tiltalte i forening med 2 medtiltalte ødelagde og beskadigede en
              lejlighed, hvorved der skete skade for ikke under 50.000 kr. frifundet for på-
              stand om betinget udvisning.
              ved dom afsagt af østre landsret den 1. december 2016 blev byrettens dom
              stadfæstet med den tilføjelse at straffelovens § 89 tillige blev citeret. frifundet
              for påstand om betinget udvisning.
      …”
efter landsrettens dom i nærværende sag, er t yderligere straffet ved udeblivelsesdom afsagt
af københavns byret den 7. maj 2018, hvorved han blev idømt 14 dages fængsel og en bøde
på 33.000 kr. for en række overtrædelser af færdselsloven og straffeloven samt betinget fra-
                                                - 6 -
kendt førerretten i 3 år fra endelig dom. anklagemyndigheden har oplyst, at dommen ikke er
forkyndt, og dommen er derfor ikke endelig.
endvidere er han ved udeblivelsesdom afsagt af retten i nykøbing falster den 4. juni 2018
idømt en bøde på 3.000 kr. for overtrædelse af våbenbekendtgørelsen.
højesterets begrundelse og resultat
sagens baggrund og temaer
t er ved landsrettens dom fundet skyldig i vold af særlig rå, brutal eller farlig karakter efter
straffelovens § 245, stk. 1, vold efter straffelovens § 244 samt overtrædelse af våbenbekendt-
gørelsen og er straffet med en fællesstraf af fængsel i 1 år og 3 måneder samt udvist ubetinget
med et indrejseforbud i 12 år.
for højesteret angår sagen straffastsættelsen og spørgsmålet om udvisning samt forurettedes
krav på erstatning.
straffastsættelsen
t er fundet skyldig i vold efter straffelovens § 245, stk. 1, ved i forening og efter forudgående
aftale eller fælles forståelse med en medgerningsmand at have overfaldet f, idet han og med-
gerningsmanden ved spark og skub væltede f omkuld og herefter tildelte ham flere slag og
spark mod kroppen og hovedet, ligesom de trampede ham i hovedet og – mens han lå værge-
løs på gaden – stak ham to gange i venstre balle med en kniv. t er tillige fundet skyldig i vold
efter straffelovens § 244 ved godt en time tidligere samme nat at have nikket en mand en skal-
le.
det skal afgøres efter straffelovens § 40 og § 61, om straffen for de begåede forhold skal fast-
sættes som en fællesstraf under hensyntagen til ts reststraf fra dommen af 16. juni 2016 og
hans to betingede domme af 29. august 2016 og 1. december 2016.
det fremgår af straffelovens § 40, stk. 1, at begår den prøveløsladte nyt strafbart forhold i
prøvetiden, og foretages der inden prøvetidens udløb rettergangsskridt, hvorved han sigtes for
forholdet, træffer retten afgørelse i overensstemmelse med § 61, stk. 2, således at reststraffen
ligestilles med en betinget dom.
                                                - 7 -
af straffelovens § 61, stk. 2, fremgår, at begår den dømte nyt forhold i prøvetiden, og foreta-
ges der inden dennes udløb rettergangsskridt, hvorved han sigtes for forholdet, fastsætter ret-
ten en ubetinget straf eller anden retsfølge for dette forhold og den tidligere pådømte lovover-
trædelse. når omstændighederne taler herfor, kan retten dog i stedet idømme ubetinget straf
for det nye forhold, eventuelt i forbindelse med en ændring af vilkårene i den betingede dom,
eller retten kan afsige ny betinget dom vedrørende begge lovovertrædelser eller alene det nye
forhold.
det er efter de nævnte bestemmelser således udgangspunktet, at der fastsættes en fællesstraf,
når den prøveløsladte begår nyt strafbart forhold i prøvetiden.
det fremgår af forarbejderne til de nævnte bestemmelser og af retspraksis, at det beror på en
helhedsvurdering, om der skal fastsættes en fællesstraf. heri indgår bl.a., om der er tale om
ligeartet kriminalitet, om der er hurtigt tilbagefald til kriminalitet, om der er et rimeligt for-
hold mellem længden af reststraffen og straffen for det nye forhold samt tiltaltes personlige
forhold.
højesteret tiltræder, at straffen i det foreliggende tilfælde skal udmåles som en fællesstraf
omfattende reststraffen på 103 dage fra dommen af 16. juni 2016, jf. straffelovens § 40, stk. 1,
jf. § 61, stk. 2, og de betingede domme af 29. august 2016 og 1. december 2016, jf. straffelo-
vens § 61, stk. 2.
højesteret har herved lagt vægt på, at t begik sin grove voldskriminalitet ganske kort tid efter
prøveløsladelsen, og at kriminaliteten er begået i prøvetiden for de to betingede domme. ka-
rakteren af den tidligere kriminalitet, som bl.a. omfatter besiddelse af hash med henblik på
videreoverdragelse og hærværk af betydeligt omfang, er endvidere tillagt betydning, selv om
kriminaliteten ikke er ligeartet.
herefter og under hensyn til voldens farlige og meningsløse karakter samt det forhold, at vol-
den er begået af t i forening med en medgerningsmand, tiltræder højesteret, at straffen er
fastsat til en fællesstraf af fængsel i 1 år og 3 måneder. straffen er en tillægsstraf med hensyn
til dommen af 4. juni 2018, jf. straffelovens § 89.
                                                - 8 -
udvisning
t er libysk statsborger og er i den foreliggende sag idømt en fællesstraf på 1 år og 3 måneders
fængsel for bl.a. vold af særlig rå, brutal eller farlig karakter.
han er ved dom af 16. juni 2016 udvist betinget med en prøvetid på 2 år med udløb den 24.
februar 2019. det aktuelle strafbare forhold er begået i prøvetiden, og tiltale er rejst inden
prøvetidens udløb.
det følger af den dagældende udlændingelovs § 24 b, stk. 3, jf. § 22, nr. 6, jf. § 32, stk. 2, nr.
3, at t skal udvises ubetinget med indrejseforbud i 12 år, medmindre udvisning med sikker-
hed vil være i strid med danmarks internationale forpligtelser. spørgsmålet er, om en sådan
udvisning med sikkerhed vil være i strid med den europæiske menneskerettighedskonventi-
ons artikel 8 om respekt for privatliv og familieliv.
t er 24 år. han er ikke gift eller samlevende, og han har ingen børn. han har haft lovligt op-
hold i danmark i ca. 19 år, og udvisning vil derfor indebære et indgreb i hans privatliv, jf.
konventionens artikel 8, stk. 1. et sådant indgreb er kun berettiget, hvis betingelserne i artikel
8, stk. 2, er opfyldt.
efter artikel 8, stk. 2, er det afgørende, om udvisning må anses for nødvendig for at forebygge
forbrydelse. dette beror på en proportionalitetsvurdering, og der foreligger en omfattende
praksis fra den europæiske menneskerettighedsdomstol herom. de kriterier, der indgår i vur-
deringen, fremgår bl.a. af domstolens dom af 23. juni 2008 i sag 1638/03 (maslov mod øst-
rig), præmis 68. den vægt, der skal lægges på de enkelte kriterier, afhænger af den konkrete
sags omstændigheder, jf. præmis 70. der skal foreligge meget tungtvejende grunde for at ret-
færdiggøre en udvisning, når der er tale om en fastboende udlænding, der er født her i landet
eller indrejst som barn, og som har tilbragt det meste af sin barndom og ungdom her, jf. præ-
mis 75.
i tilfælde som det foreliggende, hvor udlændingen er en ung mand, der endnu ikke har etable-
ret sin egen familie, skal der lægges vægt på karakteren og alvoren af den begåede kriminali-
tet, varigheden af udlændingens ophold i værtslandet, tiden efter den begåede kriminalitet og
udlændingens adfærd i denne periode samt fastheden af sociale, kulturelle og familiemæssige
bånd med værtslandet og med modtagerlandet, jf. præmis 71.
                                              - 9 -
t er fundet skyldig i et alvorligt voldsforhold, som han har begået som 22-årig i marts 2017.
der er tale om meningsløs og grov vold udøvet af ham i forening med en medgerningsmand.
volden blev udøvet bl.a. mens forurettede lå værgeløs på jorden. t er for denne vold samt et
andet voldsforhold godt en time tidligere samme nat straffet med ubetinget fængsel i 1 år og 3
måneder, idet straffen er fastsat som en fællesstraf.
før det aktuelle forhold blev begået, havde han bl.a. i 2014 i forening med to medgernings-
mænd brudt ind i et teater og stjålet en computer. han blev herfor idømt en betinget straf af
fængsel i 30 dage. samme år begik han i forening med to medgerningsmænd hærværk af be-
tydeligt omfang. han blev herfor idømt en betinget straf af fængsel i 50 dage og frifundet for
en påstand om betinget udvisning. i 2015 begik han brugstyveri af en personbil, og han blev
fundet i besiddelse af mindre mængder hash og kokain samt en dolk. han blev herfor idømt
en bøde på 22.000 kr. i 2016 overtrådte han straffelovens § 191 bl.a. ved besiddelse med hen-
blik på videreoverdragelse af ikke under 10 kg hash. han blev herfor idømt fængsel i 10 må-
neder og blev betinget udvist. i 2017 begik han både før og efter forholdene i denne sag en
række overtrædelser af færdselsloven. han blev herfor idømt 14 dages fængsel og en bøde på
33.000 kr. samt betinget frakendt førerretten i 3 år fra endelig dom.
han har også begået kriminalitet – om end af mindre alvorlig karakter – efter voldsforholdene
i denne sag, idet han er straffet med bøde for overtrædelse af våbenbekendtgørelsen.
den kriminalitet, som t gennem årene er dømt for, er begået efter, at han var fyldt 18 år.
på den anførte baggrund finder højesteret, at der er en betydelig risiko for, at han også frem-
over vil begå kriminalitet, herunder personfarlig kriminalitet og narkotikakriminalitet i dan-
mark, hvis han ikke udvises.
t har som nævnt haft lovligt ophold her i landet i ca. 19 år. han var 3 år, da han kom til
danmark fra libyen. han har sin mor, far og to søskende i danmark. hans øvrige familie,
herunder morfar og moster bor i libyen. efter det oplyste har han gennemført gymnasieud-
dannelsen på vuc frederiksberg. i 2015, 2016 og 2017 har han ikke haft nogen registreret
indkomst. der er dog ikke tvivl om, at han har en sådan tilknytning til danmark, at udvisning
med indrejseforbud i 12 år vil indebære en væsentlig belastning for ham.
                                               - 10 -
t er født i libyen, men har tilbragt det meste af sit liv i danmark. han har været tilbage i li-
byen to gange. den første gang var sammen med sin mor, far og søskende den 1. september
2006 til den 19. maj 2007. den anden gang var sammen med sin mor og søskende fra den 1.
juni 2009 til den 18. august 2011, hvor han også gik i skole i libyen. han har oplyst, at han
taler arabisk. det må herefter anses for utvivlsomt, at han har en betydelig tilknytning til li-
byen, herunder et betydeligt kendskab til libysk skik og kultur.
højesteret lægger til grund, at ts personlige og kulturelle bånd til danmark er stærkere end
hans tilknytning til libyen, men at han har forudsætninger for at etablere en tilværelse i dette
land, hvis han udvises.
t er ved københavns byrets dom af 16. juni 2016 udvist betinget af danmark og dermed ad-
varet om, at fortsat kriminalitet kan føre til ubetinget udvisning. den grove vold i den forelig-
gende sag er begået i prøvetiden for den betingede udvisning.
efter arten og grovheden af såvel hans nuværende som hans tidligere kriminalitet finder høje-
steret efter en samlet vurdering, at de hensyn, der taler for udvisning af t, er så tungtvejende,
at de har større vægt end de hensyn, som taler imod udvisning på baggrund af hans stærkere
tilknytning til danmark og svagere tilknytning til libyen. det er indgået i proportionalitetsaf-
vejningen, at indrejseforbuddet gælder for 12 år. det bemærkes endvidere, at den del af hans
familie, der bor i danmark, vil have mulighed for at opretholde kontakten med ham, herunder
ved at kommunikere med ham via telefon og internet.
højesteret finder efter det anførte, at ubetinget udvisning med indrejseforbud i 12 år ikke er et
uproportionalt indgreb i strid med artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention.
højesteret tiltræder herefter, at t udvises med indrejseforbud i 12 år, jf. udlændingelovens §
32, stk. 2, nr. 3, jf. § 22, nr. 6.
erstatning
t har taget bekræftende til genmæle over for fs påstand om, at han skal betale 18.970 kr. med
renter. højesteret tager derfor fs påstand til følge.
                                           - 11 -
konklusion
højesteret stadfæster landsrettens dom med den ændring, at t til f skal betale 18.970 kr. med
renter.
                                    thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at t til f inden 14 dage fra denne højesterets-
doms afsigelse skal betale 18.970 kr. med renter fra den 30. september 2017.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.
