Søndag den 30. september blev et stort slag for den danske folkelighed. Kl. 11:15 gik Danmark i stå. Et ellers relativt sorgløst samfund skælvede, – og vi rykkede sammen i en stor national sorg. Kim Melius Flyvholm Larsen er ikke længere iblandt os. Jeg sad helt sikkert med følelserne helt udenpå tøjet i min bil umiddelbart efter, at meldingen om Larsens død var kommet ud. P3-værten Kenneth K havde neutraliseret Musikquizzen, og han dvælede fornuftigt og logisk nok ved Larsen og hans musik. Kenneth K sluttede formiddagen af med at spille ”Om Lidt Bli´r Her Stille”. Tårerne trillede talrige ned ad kinderne på mig, mens jeg sad der i bilen. Jeg rullede kort tid efter ind til mit sommerhus. Jeg beholdt mine Ray-Ban solbriller på. Mest af alt fordi jeg ikke orkede at forklare mine røde øjne. Danmarks DNA For pokker, hvor har Kim Larsen betydet meget for os danskere, for den danske sangskat, for stemningen ude i det musikalske Danmark, for samtlige generationer - nærmest fra vugge til grav. Vi har sunget, vi har lyttet, vi har danset til nationalskjaldens enorme bagkatalog af udødelige hits. Ja, og dem tager Kim Larsen heldigvis ikke med sig i graven. Kim Larsen var indbegrebet af den danske folkelighed, men han var også rebellen og provokatøren, som ganske kompromisløs gjorde modstand og om nødvendigt gik imod strømmen, – uanset hvad det ville koste på popularitetskontoen. Vi havde ham alle så tæt på os Kim Larsens bortgang har for mange af os været en god anledning til refleksion og til at mindes øjeblikke med nationalskjalden. Facebook, twitter og instagram flyder i disse dage over med anekdoter og highlights fra danskernes oplevelser med Kim Larsen. Vi har nemlig alle highlights – øjeblikke, som kan relateres til Larsen. Nogle kan huske, da de stod i pladebutikken med dobbeltvinylen ”Gasolin Live Sådan” i hånden. Andre brylluppet, konfirmationen, fødselsdagen eller måske begravelsen, hvor et af Larsens mange numre satte dagsorden og dybe aftryk. Rigtigt mange har minder fra koncerter, hvor Larsen har samlet alt og alle – rub og stub til fest og fællessang. Personlige oplevelser, jeg ikke glemmer Jeg har også et par historier, som har printet sig min hukommelse. Den første historie var i midt-halvfemserne, hvor jeg arbejdede som bartender i Jomfru Ane Gade. Her kom Kim Larsen og vist nok BellStar-holdet forbi en relativ sen nattetime. Med sig havde de et par unge Aalborgpiger. Da vi skulle til at lukke, gik jeg rundt ved bordene og bad pænt folk om at drikke ud. Jeg gik i første omgang forbi Larsens bord, men tænkte så, at de da skulle have samme besked. Jeg skulle ikke gøre forskel. En af pigerne fløj op og råbte – ”Sig mig har du ikke set, hvem det er?” Jeg sagde, at det var jeg såmænd klar over, men når vi lukkede, så galdt det jo også for dem. Pigen var rasende, men inden det udviklede sig yderligere, afbrød Larsen det noget fortørnede pigebarn med noget a la ”Hey søster – rolig nu. Tjeneren har jo ret”. Den anden historie var fra en Nibe Festival for 5-7 år siden. Jørn Ørn – Larsens gode ven, manager, agent og de seneste år også bandmedlem, - ringede til mig umiddelbart efter koncerten. Larsen og Jørn Ørn ville lige sige hej inden, de smuttede videre, så hvis jeg havde tid, så måtte jeg godt lige komme forbi vores lille interimistiske og halv-uofficielle bar bag Stor Scene. Her holdt Larsen meget af at opholde sig, når de besøgte festivalen, for der var hygge og god stemning, de rette folk i den rette stemning – og ikke alt det andet. Da jeg kom ned til baren, stak Larsen hånden frem og sagde ”Som altid en fornøjelse at være her. Lov mig, at Den Lille Fede aldrig bliver for stor, for så forsvinder hyggen, og det vil ikke klæ´ festivalen”. Kim Melius Flyvholm Larsen. Du kan bande på, at vi passer på, at intimiteten og hyggen ikke forsvinder i Nibe. Et godt eksempel på kulturens betydning Sådan en dag som den 30. september tydeliggør i den grad, hvilken betydning kulturen – i det her tilfælde musikken - har i vores hverdag og ift. vores dannelse og eksistensgrundlag. Sådan en dag fortæller for pokker også klart og tydeligt, at kultur ikke bare er letfordøjelig og undværlig underholdning, men faktisk er en af ”livssuppens” vigtige ingredienser. Kulturen er med til at give livet mening, løfte os alle mentalt og bygge bro i vores samfund, en bro, som nedbryder skellet mellem rig og fattig, ung og gammel, mørk og lys. Kulturen giver os i den grad alle noget at leve for. Måske netop derfor brugte Kim Larsen også musikken til at sætte dagsorden - ikke mindst ift. samfundets svageste – og de marginaliserede. Desværre må vi nu fremover leve med minderne om og musikken af Kim Melius Flyvholm Larsen, for den 30. september blev der efter 72 år stille – sådan helt stille.

Opsummering:
Peter Møller Madsen mindes Kim Larsen, og han reflekterer over den indvirkning, hans sange har haft på danskerne i flere årtier.