Er jeg den eneste, som foretrækker at se på ægte malerier frem for et still-billede på et tv? Er jeg gammeldags, når jeg hellere vil gå til koncert og opleve musikken og stemningen omkring mig frem for at streame koncerten på Netflix? Eller når jeg glæder mig mere over et gammeldags postkort i min postkasse end en ferie-sms på mobilen? Jo jo, selvfølgelig er det nemmere, og selvfølgelig sender jeg selv sms. Men forleden kom en tysk turist ind på vores kontor i Skagen uforstående over, at han ikke kunne betale med kontanter i kommunens p-automater. For nylig er de alle blevet digitaliseret og modtager udelukkende betalingskort og betaling via app. Tyskland, som både har Siemens, Bosch og BMW, er mærkeligt nok bagefter i forhold til betalingskort – i hvert fald i forhold til Danmark. Mange tyskere har kun et Eurocard-kort, som udelukkende kan bruges i Tyskland. Når de står med deres kontanter på Grenen, og de ikke kan købe en p-billet, så bliver de forståeligt nok irriterede og uforstående overfor vores system. For hurtige på aftrækkeren? Det satte tankerne i gang – er digitaliseringen virkelig så god, som vi konstant hører? Er vi ikke engang imellem lige hurtige nok på aftrækkeren? Når noget bliver nemmere for én gruppe, bliver det også sværere for en anden gruppe. På turistkontorerne i Frederikshavns Kommune er vi med helt i front på den digitale udvikling, men vi trykker stadig vores brochurer. Det er hverken billigt eller nemt. Men det imødekommer et stort ønske fra mange mennesker, der hellere vil sidde med information og kort i hånden end med et link til en hjemmeside. Vi tager også imod kontanter og printer rigtige billetter ud til områdets mange arrangementer. Digitaliserings-toget kører Jeg føler mig ikke gammeldags i gængs forstand. Jeg elsker elektronik. Min iPhone er mit vigtigste redskab i hverdagen. Jeg er vild med at streame Netflix, løbeturen trackes med Endomondo og økonomien styres via netbank - ligesom i langt de fleste andre danske familier. Jeg er også imponeret over, at Danmark er blandt de fremmeste lande i verden, hvad angår digitalisering. For mig er det bare vigtigt, at vi ikke glemmer bagsiden. Digitaliserings-toget kører, men er alle med ombord? Og dem der er med ombord – sidder de komfortabelt? Jeg håber, jeg lyder mere omsorgsfuld end gammel, når jeg siger, at digitalisering ikke kun er godt. At vi skal huske de målgrupper – om det er ældre eller turister – der ikke bare lige kan finde sig til rette i den fagre nye verden. Uventede oplevelser Jeg hørte om en mand, der havde fået mange oplevelser, fordi han var kort-blind. Han kunne ikke læse et kort, han kørte altid forkert og endte de mærkeligste steder. Men han kom altid hjem med de sjoveste oplevelser. Nu havde han fået en GPS, der guidede ham korrekt frem til destinationen. Han savnede sit gamle kort, for som han sagde: ”Jeg savner mine sjove uventede oplevelser – de gav mig overraskelser på den gode måde.” Digitaliseringen er vigtig og giver os dagligt store fremskridt på mange områder. Den gør mange ting nemmere. Men måske ikke alt behøver at være nemmere. I hvert fald ikke, hvis det går ud over service, tryghed og det personlige møde mellem mennesker, som er så vigtig en del af vores kultur.

Opsummering:
"Er jeg gammeldags, når jeg hellere vil gå til koncert og opleve musikken og stemningen omkring mig frem for at streame koncerten på Netflix?"