Torsdag var fjerde og sidste retsdag i sagen, der skulle tage stilling til, om det var den rigtige beslutning, byretten i Aalborg kom frem til, da den valgte at tildele en 35-årig mand Danmarks strengeste straf, nemlig en forvaringsdom.

En forvaringsdom er en tidsubestemt fængselsstraf, hvor den dømte først bevilges udgang, når retten engang når frem til, at det igen skønnes at være forsvarligt at lukke den dømte ud i samfundet. Og det var altså ikke tilfældet i dag, da Vestre Landsret i Aalborg valgte ikke at omgøre beslutningen men i stedet stadfæste byrettens afgørelse om forvarring af den 35-årige. Anklager: Han vil begå kriminalitet igen Den 35-årige mand er dømt for en bred vifte af kriminelle forhold, blandt andet vold, blufærdighedskrænkelse og voldtægt. Han er blandt andet blevet dømt for at have voldtaget en kvinde til en fest i Aalborg 3. april 2021 og for et voldtægtsforsøg senere samme år 4. juli. Efter at have brugt de første tre retsdage i sagen på at høre vidneforklaringer og gennemgå sagens beviser, var torsdag afsat til at forsvaret og anklagemyndigheden kunne komme med deres afsluttende bemærkninger. Det, der på retssprog hedder procedure. Og det var to forskellige udlægninger af den 35-årige, forsvaret og anklageren fremførte. Anklageren, som var den første til at procedere, forsøgte at tegne et billede af en kriminel person, der igen og igen har udført personfarlig kriminalitet, og derfor formentlig vil gøre det igen. Anklagemyndigheden lagde særligt vægt på en rapport fra retslægerådet, der har konkluderet, at forvaring kan være en nødvendighed, for at sikre at den 35-årige ikke vil begå lignende kriminalitet i fremtiden. Forsvar: Et produkt af sit miljø Forsvaret var af en anden opfattelse end anklageren. Her blev der lagt vægt på, at den 35-årige havde haft en svær barndom, hvor hans egen familie har stået bag flere tilfælde af seksuelle overgreb, ligesom alkoholmisbrug var en stor del af hverdagen. Ifølge forsvaret har den 35-årige været inde og ude af retssystemet siden han var i sine sidste teenageår. Forsvaret mente derfor, at det er en formildende omstændighed, at der ikke er blevet taget ordentlig vare om den 35-årige, og derfor søgte forsvaret en fængselsstraf på mellem et og to år. Men retten valgte altså at følge byrettens afgørelse og stadfæste dommen om forvaring af den 35-årige, da de afgav deres dom. Sagen har kørt ved landsretten og kan derfor kun ankes, hvis sagen for en særlig bevilling godkendes til at køre ved højesteretten. Ifølge den dømtes forsvarer så arbejdes der allerede nu på at udarbejde en ansøgning til procesbevillingsnævnet, så sagen kan komme for højesteret.