"Hvad har du rodet dig ud i?," spørger den nordjyske ekstremløber sig selv, mens hun forestiller sig alle de værste skrækscenarier op til et krævende løb.

Se programmet for dagene under rekordforsøget nederst i artiklen. Det handler ikke om perfektion for Stine Rex - det handler om at turde. Som da hun sidste år gennemførte Badwater Ultramarathon i USA som syvende bedste kvinde i verden . Men også da hun satte sig for at vinde verdens verdens hårdeste ultraløb, Spartathlon i Grækenland , og måtte give op. For selvom hun har opnået en lang række imponerende rekorder og titler som ekstremløber, så har hun også prøvet at ramme muren og udgå af flere løb gennem sin sportskarriere. Det er en del af det at turde drømme stort. - Bare det, at man tør, er et kæmpe skridt. Der er jo ikke nogle, der kommer og siger: "Fuck hvor er du ringe Stine, fordi du ikke klarede den," siger Stine Rex og fortsætter: - Jeg vil gerne vise andre, at ting er mulige at opnå, hvis man tør drømme dem. Så er det næste skridt at kaste sig ud i det og ikke sidde og være bange for at fejle. Jeg er et godt eksempel på, at nogle gange lykkes det og andre gange ikke. Hvad hvis det går galt? På torsdag skyder Stine Rex afsted mod sin næste milepæl: At slå verdensrekorden i ultraløb . Hun skal ramme mindst 486 kilometer på 72 timer - og det hele sker om søen ved Søparken i Aabybro. Med søens kun 1,4 kilometer kommer Stine til at løbe rundt og rundt hundredvis af gange. Det vil ske med blot få timers søvn og hvile - efter planen kun op til to timer sammenlagt. - Det er mest det psykiske, der kræver træning. Psykisk tænker jeg meget over at skulle være i gang i tre døgn. Det bliver vanvittigt hårdt, så jeg træner det mentale i at blive ved, når jeg ikke har lyst mere, siger ekstremløberen. Helt konkret sker det ved, at Stine Rex forestiller sig alt det værste, der kan ske. Blandt tankerne er: "Hvad nu hvis jeg udgår og ikke kan mere", og "hvad nu hvis jeg ikke kan gennemføre." - Så sætter jeg mig ned og tænker: ”Shit hvad gør jeg så?". Det er en proces, jeg er igennem hver gang, hvor jeg få dage op til en stor præstation tænker på skrækscenarierne, forklarer hun. - Men det er også det, der bygger mig op til at blive ved. Udover det forsøger Stine Rex lige nu at nyde søvnen, så meget hun kan. - Hver eneste gang jeg vågner, tænker jeg over, hvor dejligt det er, at jeg kan sove. For om få dage kan jeg ikke sove overhovedet. 350 gange om samme sø Den fysiske træning foregår efter ekstremløberens udsagn "helt som den plejer". Her løber hun til og fra arbejde hver dag og træner to timer hver morgen. Det giver 24 kilometer om dagen. Men hvordan klarer man ensformigheden i at løbe rundt om den samme sø så mange gange? - Jeg prøver at "fjerne området". Så i stedet for at tænke: "Så har jeg løbet en eller to gange rundt," så er det dejligt, at jeg ikke skal koncentrere mig om at finde vej. Jeg ved bare, at jeg skal løbe rundt i den her cirkel og mine tanker kan flyde, siger Stine Rex. - Men prøv at hør, jeg kommer til at dø over den sø, det er der ingen tvivl om. Søen er dog ikke den mest monotome form for løb, ekstremløberen har prøvet. For lidt over halvandet år siden løb hun 322 kilometer på 48 timer - på et løbebånd i Aalborg Zoo. Se, hvordan det så ud, da hun blev verdensmester i lige præcis den disciplin: Og når det ser allermest sort ud; søvnen begynder at kalde OG benene gør ondt, så gælder det om at spise de 486 kilometer i små bidder. - Selvfølgelig kommer der masser af kriser undervejs. Men så handler det om at tage det i  bittesmå skridt. Og så ændrer det sig bare nogle gange, siger Stine Rex. Nogle gange hjælper det hende at tage en lille pause og tænke sig om. Ofte er det hendes mand Dan Kristensen, der som træner og fast støtte hjælper hende igennem. - Og nogle af mine bedste veninder kommer. Så jeg vil være omgivet af folk, der hepper og støtter. Det kommer til at betyde rigtig meget. Hvis du vil være med til at heppe på Stine Rex, så mød op på Søparken 4 i Aabybro 17., 18., 19. eller 20. august. Udover Stines rekordforsøg vil en lang række andre sportsudøvere forsøge at slå rekorder. Overskuddet går til organisationen Skyggebørn.