Og modsat de fleste andre sportsgrene, så er det noget, man kan blive velhavende af – selv på amatørniveau. Sagen er, at der på en families årsbudget er tusinder, tusinder og atter tusinder af kroner at spare ved at være bare en lille smule fræk. For som TV2/Nord har dokumenteret de sidste par dage, behøver man ikke gøre andet end at lade et ord falde. Så vælter rabatterne ud af skabet. Prisskiltet i butikken er et debatoplæg. Et forslag. Nogle gange endda et fra butikkens side meget optimistisk forslag. Det er man som kunde selvfølgelig nødt til at forholde sig til. Ellers bliver man snydt. For som en af butiksindehaverne sagde: Forlanger man ikke rabat, får man ikke rabat. Men lad os lige få understreget: Der er ikke noget at bebrejde den enkelte butiksindehaver. Der er ikke noget galt i at forsøge at sælge sine varer så dyrt som muligt. Det er en købmands fornemste opgave: At købe billigt og sælge dyrt. Nu findes der – selv i Nordjylland – nogle enkelte stakler, som ikke kan få sig til at prutte om prisen. Som bare hiver læderet op og betaler. For deres skyld kunne man jo godt få den ide, at rabatrytteriet er af det onde – og at det er helt urimeligt med de uigennemsigtige priser. At priser skal være ens for alle. Men det er helt urealistisk. Uanset hvilke spilleregler, man måtte forsøge at aftale omkring prissætning, vil der altid være nogen, der vil have held til at få rabat. Af den ene eller anden grund. Der er derfor ikke nogen vej uden om. Bid hovedet af al skam – og forlang rabat. Vil du i verden frem, så prut.

Referat:
Hvis det at prutte om prisen var på det olympiske program, ville nordjyderne i hvert fald være med blandt medaljefavoritterne. Det er jo ganske enkelt en nordjysk folkesport.