Et mindre Dannebrog-flag blafrende i vinden afslører hurtigt, hvor de kommer fra. Blandt franskmænd, belgiere og englændere har Carsten Leth sammen med sønnerne Lasse, Jeppe, Rasmus og Mads samt vennen Jesper Vernersen taget plads på en klippeskrænt. Få meter fra vejkanten og seks kilometer fra toppen. Vi er på Mont Ventoux. Det skaldede bjerg. - Det er et genialt sted, det her. Vi kommer til at se dem to gange, udbryder Lasse, der er den ældste i søskendeflokken. Cykelfans i tusindvis er fortsat ved at finde sig til rette. Om få timer kommer Tour de France-feltet forbi, og for første gang i historien skal de runde toppen af den legendariske stigning to gange. - Vi smider bukserne, når de kommer! Ej, det er nok for meget. Humøret fejler intet hos de seks danskere, der har taget turen hele vejen fra Aalborg med et stop på Alpe d'Huez undervejs. De har været oppe siden klokken lidt i fire for at nå den enorme klods i Provence-regionen. For inden stjernernes ankomst, har de også selv prøvet kræfter med Mont Ventoux. 81 minutter skulle 21-årige Jeppe Leth bruge på at nå den gamle vejrstation på toppen af stigningen. Først af alle. - Det var vigtigt at nå toppen først. Vi havde faktisk også et større flag med, men ingen af os ville bære det, fordi det ville hæmme os for meget. Nu er pulsen nede igen, og de har fundet Jesper, der stoppede tidligere for at sikre den nordjyske gruppe det perfekte sted at overvære 11. etape fra. Håber på Fuglsang, men frygter skuffelsen Hjemme i Danmark er det hovedsageligt fodbold, der fylder hos familien Leth, men i forskellig grad har de alle fulgt cykling i en længere årrække. Favoritterne er Kasper Asgreen, Søren Kragh Andersen og Michael Mørkøv, men det er ikke dem, de har en fidus til på denne store bjergetape. - Jeg har et lille håb om, at Jakob Fuglsang kan lave noget stort i dag, siger Carsten, inden vennen Jesper bryder ind. - Vi har bare håbet i rigtig mange år, og jeg tror, vi kan blive skuffet, hvis vi sætter næsen for højt op. Omvendt kan glæden også blive dobbelt så stor, hvis det sker. Hurtigt må de sande, at selvom de i løbet af dagen vil se Tour-stjernerne på tætteste hold to gange, er det ikke meget cykelløb, de kommer til at se. De mange mennesker langs vejkanten har forringet netværket i en sådan grad, at det er umuligt at følge løbet fra telefonen, som de ellers har gjort i 2018 og 2019, hvor de overværede Tour de France fra Alpe d’Huez og Tignes. I dag må de stille sig tilfreds med sporadiske oplysninger. Franske Julian Alaphilippe er i udbrud, lyder det. - Det er specielt, for vi ser jo ikke løbet, men alligevel får vi hele oplevelsen. Og så er stemningen jo bare fantastisk. Man kan ikke undgå at blive glad, når man er her, siger Jesper Vernersen. Ventetiden bruges i stedet på at nyde det gode vejr og få fyldt depoterne op. - Mads, du kan jo lige nå at hente øl, lyder det fra Lasse, der efter eget udsagn er den blandt de fire brødre, der interesserer sig mindst for cykling. Tilbuddet bliver afvist, for en fornemmelse af cykelløb er så småt ved at indfinde sig på pladsen, hvor der sidst var mål, da Tour de France i 2016 lagde vejen forbi Mont Ventoux. Timer i uvished afløses af fransk jubelbrøl Omkring klokken 15 begynder der at ske noget. Først kan man høre helikopterne komme tættere på, så kommer den enorme karavane af biler og motorcykler, inden rytterne til sidst kommer til syne. Her bliver det bekræftet. Alaphilippe er i udbrud. Verdensmesteren har ramt en syvmandsgruppe, der også består af den belgiske stjerne Wout van Aert. Et massivt jubelbrøl lyder fra franskmændene og belgierne. Lydniveauet bliver mindre og mindre, som rytterne kører videre. Men der går ikke mange sekunder, før den næste gruppe kommer, og den elektriske stemning antændes igen. - Ingen danskere endnu, konstaterer Carsten Leth. Fem minutter efter de forreste melder feltet omsider sin ankomst. De er mange, og de kører hurtigt. Det er umuligt at få det hele med. Kortvarigt formår Jeppe at sende en frygt igennem den danske lejr. - Jonas Vingegaard var da ikke med i feltet, var han? Gruppens yngste medlem, Mads, maner hurtigt til ro. Han har interesseret sig for cykelsport, siden han var helt lille, og på Mont Ventoux skimtede det danske klassementshåb, der bærer løbets hvide ungdomstrøje. - Jo, jo. Han var der. Langt efter feltet kommer en gruppe, der vækker opsigt. Bjergtrøjens indehaver, Nairo Quintana, sidder i samme gruppe som flere store sprinternavne. - Quintana og Greipel i samme gruppe. Hvad laver Quintana dernede… Det er jo håbløst, siger Mads. Første omgang rundes af med en lidende Mark Cavendish, og en Søren Kragh Andersen, der noget uforstående kæmper som sidste mand. Opkald hjemmefra giver ventet status Tour-feltet har rundet toppen af Mont Ventoux og er nu på vej ned til målbyen, Malaucéne. Inden længe vil de begynde den næste opstigning, der er lidt kortere og noget stejlere end den første vej op. Det forventes, at der vil gå en time, inden rytterne igen kommer forbi. En time, hvor informationer igen vil være på et absolut minimalt stadie. Nordjyderne sætter sig igen på skrænten, og mens samtalen går på franske arbejdsforhold og livet som poder i Aalborg, forsøger Lasse sig igen: - Skal vi ikke ned og have en bajer? Denne gang med succes. Øllen bliver drukket, og efter en kort pause handler det igen om cykling. - Altså, hvis Vingegaard sparker røv, så går jeg fuldstændig amok, udbryder Jeppe, der har overtaget flaget, og rejst sig op sammen med Rasmus og Mads. Efter et hurtigt opkald hjemmefra kan Jesper til stor glæde fortælle, at de forreste nu kun er fire kilometer fra at komme forbi for sidste gang. Kort tid efter kommer en servicebil forbi, der fortæller, at de forreste er blevet til den forreste. Wout van Aert er alene i front. En belgisk gruppe ved siden af får øje på Jumbo-Visma-stjernen og bryder ud i sang. - Allez, Wout! Allez Wout! Vingegaard imponerer på Mont Ventoux Mens belgieren stålsat fortsætter sin vej mod toppen og den efterfølgende nedkørsel, kommer feltet - eller favoritgruppen, rettere sagt. Og denne gang er der ingen problemer med at identificere Jonas Vingegaard. Danskeren sidder side om side med løbets førende rytter, Tadej Pogacar, og så går det, som Jeppe minutter forinden proklamerede, amok. - VINGEGAARD! VINGEGAARD! VINGEGAARD! - Fuck, hvor er du god, mand! Til trods for de høje, nordjyske tilråb er der ingen reaktion fra den 24-årige dansker. Han er fokuseret og koncentrerer sig om de sidste seks kilometer af den legendariske stigning i det sydøstlige Frankrig. - Det er flot af sådan en ung knægt. Det var jo ikke hans rolle fra start, så det er stærkt, at han kan sidde med, siger Carsten med henvisning til, at Vingegaard pludselig fik en rolle som kaptajn, da Primoz Roglic udgik. Leth-drengene og Jesper Vernersen går ned mod deres cykler. De har travlt, da de skal hjem og se Danmarks EM-semifinale mod England. Men de når lige at se både Jakob Fuglsang og Kasper Asgreen, inden de sætter sig i sadlen. En godkendt dag på Mont Ventoux er slut. - Det skuffer aldrig at være ude og opleve det. Det er sgu fedt, siger Jeppe Leth.

Referat:
Familien Leth og vennen Jesper fra Aalborg sørgede onsdag eftermiddag for god stemning på en af de hårdeste stigninger i Tour de France.