Forsker i demens advarer mod at lade demente passe af personale, der ikke taler dansk.

Da sommerferien 2021 nærmede sig, stod afdelingsleder Maria Hansen på Ældrecenter Vesterlund i Hjørring med et stort problem: Hun havde kun én afløser. Og da mange af de unge afløsere var optagede af job som podere, var der ikke umiddelbart udsigt til en løsning. Lige indtil jobcentret ringede med et forslag til, hvordan hun kunne få flere ansatte på ældrecenteret hen over sommeren. Nemlig ved at ansætte en gruppe ledige med anden etnisk baggrund end dansk. Plejehjemslederen takkede ja og ansatte en gruppe medarbejdere fra lande som Eritrea, Syrien og Afghanistan. Langt de fleste af dem med begrænsede danskkundskaber. De nye medarbejdere blev - efter at have afprøvet nogle forskellige afdelinger - ansat på ældrecenterets demensafdeling. Men det er ikke en god ide, mener en forsker i demens. - Det er vigtigt, at man taler et tydeligt, klart og enkelt sprog, fordi mennesker med demens - udover, at de har hukommelsesproblemer - faktisk også kan have svært ved at formulere sig, men også ved at forstå ord, siger Diana Schack Toft, forskningsleder på UCN med speciale i demens. - Jeg kan ikke sige, om der er nogle problematikker på det pågældende plejehjem, men hvis der er kommunikationsproblemer, så kan det skabe utryghed og usikkerhed hos mennesker med demens, fortsætter hun. - De kan have med mennesker at gøre og læse de tegn, de giver Men i Hjørring var de udenlandske ansatte altså med til at løse en udfordring, som afdelingslederen stod med her og nu. - Det har betydet, at tingene kunne hænge sammen. Hvis ikke vi havde dem, så ved jeg ikke, hvordan vi skulle få tingene til at løbe rundt her. De har også dækket en masse huller i vores vagtplan, som vi ikke har kunnet skaffe personale til, siger afdelingsleder Maria Larsen. Og at de nye medarbejdere blev ansat på afdelingen for demente, var lidt af et tilfælde. - Vi havde tænkt, at det går nok ikke på en demensafdeling, men alligevel så viste det sig hurtigt, at det var den afdeling, det fungerede allerbedst på. Når man arbejder med demente, så arbejder man også meget med kropssprog, siger afdelingsleder Maria Larsen. Nogle af dem kan kun meget lidt dansk, hvordan kan du bruge dem? - Det kan jeg, fordi de kan finde ud af at have med andre mennesker at gøre, og de kan finde ud at læse de tegn, som andre mennesker giver, forklarer Maria Larsen. Se liveindslag fra Ældrecentercenter Vesterlund i Hjørring her: - Jeg elsker at arbejde her Yasmeen Aljalloud er én blandt 24 medarbejdere med anden etnisk baggrund end dansk, der siden sidste sommer har været med til at løse udfordringen med mangel på arbejdskraft på ældrecenteret. - Det er meget dejligt at arbejde her, og det er godt at have med ældre mennesker at gøre, fortæller hun på et lidt gebrokkent dansk. Hun kommer oprindelig fra Syrien, men bor nu med sin familie i det nordlige Jylland. - Jeg elsker at arbejde her, tilføjer hun. Hun fortæller, at det til at begynde med var vanskeligt med sproget, men at hendes danske kolleger har været gode til at hjælpe hende. - Når der er noget, jeg ikke forstår, så hjælper mine kolleger mig med at forklare det, siger Yasmeen Aljalloud. Siger ja, hvis jobcenteret ringer igen På Ældrecenter Vesterlund har de udenlandske medarbejdere været uundværlige for afdelingsleder Maria Larsen og de øvrige ansatte. Og hvis jobcenteret henvender sig endnu en gang og spørger, om hun kan bruge nogle flere ansatte, så tøver hun ikke med at sige ja igen. - Ja, det ville jeg godt turde. Nu har vi afprøvet konceptet i halvandet år, og det ser ikke til at slå fejl endnu. Og hvis det er den måde, vi kan være med til at skaffe flere faglærte hænder, så tænker jeg, at det er den vej, vi skal gå, siger Maria Larsen. Hun medgiver, at hun meget gerne vil ansætte faglært personale, der taler flydende dansk. Men det er bare ikke en mulighed. - Jo, det vil jeg også rigtig gerne. Problemet er bare, at vi ikke kan skaffe alle de hænder, vi har brug for, forklarer Maria Larsen. Og i arbejdet med de ældre i Hjørring har Yasmeen Aljalloud nu fået så meget blod på tanden, at hun vil uddanne sig til social- og sundhedshjælper. - Det er ikke godt, at jeg sidder derhjemme. Jeg skal arbejde hårdt. Det er vigtigt for mig at tjene penge til mit liv og mine døtre, siger hun.