I år er det 60 år siden, at den tidligere anstalt på Livø blev nedlagt. Vesthimmerlands Museum har fået 12 kasser fyldt med nye arkivalier fra mændenes hverdagsliv på øen, der nu bliver omdrejningspunktet i en ny særudstilling.

Hvorfor endte omkring 700 mænd på den tidligere anstalt på Livø? Og hvordan var mændenes hverdagsliv på øen - på både godt og ondt? Det er blot nogle af de spørgsmål, som Vesthimmerlands Museum vil forsøge at svare på med en helt ny særudstilling om Livø Anstalten. - Det er vildt spændende, for det er en drøm for mig at lave den her udstilling om Livø. Det har jeg længe gerne villet, siger Maria Clement Hagstrup, der er museumsinspektør ved Vesthimmerlands Museum. Særudstillingen får premiere i 60-året for anstaltens nedlæggelse, og udstillingen bliver til i samarbejde med Poul Duedahl, historieprofessor ved Aalborg Universitet, der har et stort kendskab til dansk socialhistorie. Isolation på en ø-anstalt i Limfjorden Fra 1911 til 1961 hørte Livø under de såkaldte De Kellerske Anstalter, der var landets største institution for udviklingshæmmede eller åndssvage, som de blev kaldt dengang. - Anstalten var for moralsk åndssvage - ofte kriminelle mænd - som ikke passede ind i samfundet, og som man ønskede isoleret på en ø-anstalt, forklarer museumsinspektør Maria Clement Hagstrup. 'Den Kellerske Åndssvage-Anstalt' holdt til i byen Brejning - nær Vejle - og havde dengang filialer flere steder i Danmark. Det var blandt andet på Sprogø, hvor der kun var kvinder placeret, og på den nordjyske Livø, hvor der kun var mænd. Mere end 700 mænd var i perioden ufrivilligt anbragt på Livø Anstalten. Dengang mente man, at mændene havde uønskede gener, som man ville forhindre dem i at sprede i samfundet, og for mange var sterilisation derfor ofte den eneste vej væk fra øen. 12 flyttekasser fyldt med ny viden Sidste år opdagede museumsinspektør Maria Clement Hagstrup, at Naturstyrelsen havde 12 store flyttekasser på deres ejendom på Livø, der indeholdt en masse arkivalier fra den tidligere anstalt, og som egentlig bare stod og samlede støv. Det ærgrede museumsinspektøren, og derfor fik hun lov til at tage alle kasserne med til Vesthimmerlands Museum, så de kunne lave en særudstilling. Kasserne var fyldt med gamle breve, billeder, plantegninger af bygninger, dokumenter og andre arkivalier fra hverdagslivet på anstalten. (Artiklen fortsætter under billederne) En stor del af arkivalierne bringer helt ny viden med sig om tiden dengang, og derfor er det indholdet i de 12 kasser, der er omdrejningspunktet i museets nye særudstilling. - Vi får en masse facetter af historien, som vi ikke har haft viden om før. Så det er super spændende at få mange nye perspektiver på ø-anstalten, siger Maria Clement Hagstrup. En bøn om hjælp Selvom Vesthimmerlands Museum har mange arkivalier, så har de selv kun én genstand, der knytter sig til anstaltens historie - foruden de genstande, de har lånt til særudstillingen fra Museet Kellers Minde ved Brejning. Vesthimmerlands Museum vil meget gerne have flere genstande til særudstillingen, og derfor håber de på, at danskerne vil kontakte dem, hvis nogen ligger inde med genstande fra Livø Anstalten. - Der findes faktisk nogle ret vilde ting derude, så vi kan bestemt godt bruge flere, siger Maria Clement Hagstrup. Vil vise ø-livet på godt og ondt Særudstillingen kommer udelukkende til at handle om perioden, hvor der var anstalt på Livø - altså fra 1911 til 1961. Og formålet er at sætte fokus på en - ifølge museet - glemt fortælling. - Vi vil gerne gøre opmærksom på, at der var en anstalt ude på øen. For når man siger Livø til folk, så er der ikke rigtig noget, der vækker genklang. Det er noget, folk ikke kender til mere. Det er vores opfattelse, forklarer Maria Clement Hagstrup I år er det 60 år siden, at anstalten på Livø blev nedlagt. Særudstillingen har premiere den 13. november, og den skal skildre mændenes hverdagsliv - på både godt og ondt. Fortællingen i udstillingen vil centrere sig om fem mænds skæbner på øen - blandet med den nye viden, som de 12 kasser med arkivalier har bragt med sig. - Jeg håber på, at vi kommer til at vise alle facetter af ø-livet, og at vi kommer til også at give mændene en stemme, siger museumsinspektøren.