Justitsministeren vil ikke lave om i reglerne, så familie til efterladte efter drab skal underrettes, når gerningsmanden er på uledsaget udgang.

Morten Larsen fra Bindslev, går i daglig frygt for at møde sin datters drabskvinde, der hurtigt efter forbrydelsen blev tilladt uledsaget udgang fra hendes anbringelsesdom på Psykiatrisk Sygehus i Aalborg. Det var hans daværende kæreste, der dræbte deres fælles datter. Første gang hun var på udgang fik han besked, men de efterfølgende gange har han ikke haft krav på at få besked, hvilket undrer ham. - Jeg vil jo altid frygte, hvad hun kan finde på, for hun har gjort det værste, man kan gøre. Jeg er bange for, at hun opsøger mig her i mit hjem eller måske forsøger at få kontakt med vores søn nede i børnehaven. Jeg føler systemet tager mere hensyn til hende end til os, der er ofre for hendes forbrydelse, fortalte Morten Larsen til TV2 Nord tilbage i november. Mortens Larsen er ikke den eneste som undrer sig. Også andre efterladte står med store frustrationer, da de ikke bliver underrettet, når personer, som har dræbt deres kære, får lov at komme på uledsaget udgang. Efter TV2 Nords dækning gik Preben Bang Henriksen fra Venstre ind i sagen. - Håbet er, at få reglerne lavet om, så man i højere omfang end første gang får besked om uledsaget udgang. Det bør man gøre hver gang indenfor en vis tidshorisont. Det er ikke noget, der koster noget, og jeg synes, det er en betryggelse for offeret, sagde Preben Bang Henriksen til TV2 Nord d. 2. januar i år. Retsordføreren har efterfølgende stillet følgende spørgsmål til justitsminister Søren Pape Poulsen fra de Konservative. ”Hvad vil ministeren gøre for at sikre, at pårørende til et offer for en forbrydelse bliver informeret når gerningsmanden m/k til en forbrydelse, der har dræbt deres familiemedlem, bliver løsladt eller er på uledsaget udgang? Kort og godt har ministeren afvist at lave om på reglerne med begrundelse i, at det er for ressourcekrævende og et spørgsmål om hensyn til gerningsmandens privatliv. I svaret skriver justitsministeren også, at spørgsmålet om underretning har været genstand for nøje overvejelser forud for vedtagelsen af den gældende ordning, og der i den forbindelse er fundet en balance mellem en række modsatrettede hensyn. På den baggrund finder han umiddelbart ikke grundlag for at ændre eksisterende underretningsordning.