Det siges, der mangler lære- og praktikpladser til de unge nordjyder. Det er nok tæt på at være den ældste nyhed i hele vores landsdel. Ikke desto mindre er det en katastrofe. Alle vi nordjyder, der har vores på det tørre, må tage os sammen. Hver og hver anden dag hører vi den ene brancheorganisation efter den anden klage over, at de ikke kan skaffe arbejdskraft. Men det er altid nogle andre, der skal gøre noget. Som regel politikerne. Men hvad skulle det hjælpe, når vi så alligevel gør, hvad vi kan for at snige os uden om? Uoverskueligheden Igen og igen er der meninger om, at der er alt for mange unge mennesker, der går i gymnasiet uden at vide, hvorfor de går der. Måske det er, fordi det er fuldstændigt uoverskueligt at skulle finde en lære- eller praktikplads, selv om det måske var det, man hellere ville? Og er det ikke lige os - de voksne nordjyder - der igen og igen siger, at om få år er ufaglært arbejde en saga blot? Hvem er vi, der mere eller mindre stiltiende ser til, mens vores unge mennesker ikke kan komme i gang med at skabe sig den fremtid, som vi tuder dem ørerne fulde med at få gang i? Hvornår har du sidst spurgt din daglige leder, om ikke I skulle tage nogle elever? Hvornår har du sidst sagt til din mester, at det er firmaets pligt at tage godt imod alle de lærlinge, der vil lære noget? Hvornår har du sidst som direktør haft pungen fremme og presset på for at få nogle unge mennesker ind i din virksomhed? Evnerne og gåpåmodet Jeg ved ikke, hvad I oplever. Giv dem chancen. Det kan godt være, at alting var meget bedre i gamle dage, men det gælder ikke kvaliteten af vores unge. De både kan og vil, og de kan begå sig, hvis de får hjælp og lov til at falde til. Uanset om de kommer fra et hjem med klaver eller fra vanskelige kår, så har de evnerne og gåpåmodet. Så hvad nøler vi for?

Opsummering:
Jess Møller Nielsen opfordrer os at hjælpe unge nordjyder i uddannelsesræset. Han mener, vi alle sammen har ansvar for at skabe arbejdspladser til Nordjyllands unge.