Den 17. februar 2008. Dagen, der vendte alting op og ned for Susanne Kane. Det var dagen, hvor hendes datter - 23-årige Tania fra Tversted - tog sit eget liv. Drevet derud af mobning gennem mange år. - Man bliver så magtesløs. At se sit barn blive mobbet og være ulykkelig - det er der ingen forælder, der ønsker, siger Susanne Kane. For hende er minderne det eneste, hun har tilbage af sin datter Tania. Seks år er der gået. Seks år, hvor Susanne Kane igen og igen har forsøgt at finde en grund til datterens selvmord. Hver gang kommer hun frem til det samme resultat. - Det var mobningen, der gjorde, at Tania ikke havde lyst til at leve mere, siger Susanne Kane. Hvad der for nogle blot var små drillerier, kom til at koste Tania livet. Nu vil Susanne Kane gøre alt, hvad hun kan, for at komme mobning til livs. Hun har skrevet en bog om frustrationerne ved at være mor til et mobbet barn. Om ikke at få den hjælp, der skulle til - og om den afmagt, hun stod med. Hun læser et stykke op fra bogen "Har en sjæl arme og ben". "Tania var mobbeoffer, og var gennem årene offer for grove hændelser og psykisk terror. Og det ødelagde efter min og hendes egen mening resten af hendes liv." Udover bogen har Susanne Kane oprettet en Facebook-side, der hedder Mormodmobning. Her håber hun på at kunne hjælpe andre forældre eller børn, der er ramt af mobning - og på den måde finde bare en lille smule mening i Tanias ellers så meningsløse død. - Kan jeg hjælpe bare ét barn eller ét forældrepar - så er mit mål nået, siger Susanne Kane.

Referat:
Alt for mange børn bliver udsat for grov mobning, og for nogle kan meningsløse drillerier ende fatalt.