Kasper Pedersen er svært ordblind. På trods af det har han sig egen virksomhed i Pandrup.

Limen fordeles med en pensel på det kunstige hjortehoved, som snart skal have skind på. Sirligt undgås glasøjnene, der stirrer ud i rummet. Geviret troner øverst på hovedet og spreder sig som grene på et træ. Kasper Pedersen ved, hvad han laver. Det kan ses på de rutinerede bevægelser, men også på det faktum, at han har to ansatte i sin konservator-virksomhed. Det har dog ikke altid ligget i kortene, at han skulle have egen virksomhed. Han er nemlig ordblind i en grad, så bogstaverne ”kravler rundt”, og det har til tider været udfordrende. -	Der var et tidspunkt, hvor jeg ikke selv troede, jeg ville blive til noget, siger han. Den svære ordblindhed ser Kasper Pedersen ikke længere som en forhindring, men snarere noget, der kan få smilet frem på folks læber. -	Nogle gange sender jeg en sms, og så ringer folk og spørger om jeg er fuld. De forstår ingenting af det, griner han. For ham er der ingen tvivl om, hvordan han har det med sin ordblindhed i dag, og hvad han vil sige til andre ordblinde. -	Jeg har opnået det, jeg ville. Det har bare været sværere at komme dertil end for så mange andre. Man skal tro på, at man kan. Fordi det kan man. Det handler bare om at have viljen, slutter han.