Hobro IK spillede sig sidste år direkte ind i danskernes hjerter. Holdet var på daværende tidspunkt fyldt med bankmænd og skolelærere, der efter arbejde spillede fodbold på Superliga niveau, og excellerede. Men i år er historien en helt anden. De fleste af spillerne er blevet fuldtidsprofessionelle, og flere udlændinge er stødt til truppen. Alligevel ligger holdet klart sidst i Superligaen. - Det er klart, at det kan godt være lidt mentalt hårdt engang imellem, når man tænker på, at vi ligger sidst. Det er jo lidt et andet udgangspunkt end sidste sæson, hvor alt bare kørte, siger anfører Mads Justesen, der selv tog orlov fra jobbet som gymnasielærer og underskrev sin første professionelle kontrakt efter sommerferien sidste år. Den ånd vi havde sidste år, den kan jeg ikke helt se, at vi har endnu. Men det er ikke fordi, vi har mistet ånden for at vinde fodboldkampe Da klubben først rykkede op i Superligaen havde holdet en fuldtidsprofessionel spiller. Det var Quincy Antipas, der også var holdets eneste udlænding. Nu har Hobro IK 15 spillere på fuldtid, og flere udlændinge er kommet til. Samtidig har flere kulturbærere og profiler forladt klubben. Ligesom der også er ganske få spillere tilbage, der i sin tid fik Hobro op i Superligaen. Hobros flotte første sæson i Superligaen endte med en sensationel 7. plads, og holdet blev skoleeksemplet på, hvor langt man kan nå med ”gamle” værdier som fællesskab, sammenhold og hårdt arbejde. Meget er nu ændret, og flere er begyndt at stille spørgsmålstegn ved, om de værdier er blevet opgivet i Hobro til fordel for en mere professionel tilgang. - Det sammenhold, vi havde sidste år og året før, det kan ikke rigtig sammenlignes. Når man får et helt nyt hold af spillere eller mange nye spillere i hvert fald, så lærer man jo ikke bare at kende hinanden ud og ind fra den ene dag til den anden, siger Mads Justesen. - Den ånd vi havde sidste år, den kan jeg ikke helt se, at vi har endnu. Men det er ikke fordi, vi har mistet ånden for at vinde fodboldkampe, fortæller han. Sportschef i Hobro, Jens Hammer Sørensen, anerkender, at der har været store udskiftninger i truppen de seneste år. Det er dog ikke nødvendigvis en ulempe, forklarer han. - Den kultur, der hersker i omklædningsrummet hernede, det er faktisk der, jeg synes, vi står allerstærkest i dag. Den er så stærk at de folk, der kommer ind, automatisk bliver som den kultur, siger han til TV2 Nord. Han forklarer, at Hobro IK er nødt til at professionalisere klubben, hvis de vil opfylde deres målsætning om at blive en top-20 klub i Danmark. Og han mener ikke, at Hobro IK midt i alt succesen har glemt sine oprindelige værdier. Ifølge anfører Mads Justesen vil der da også altid være kritikere uanset, hvilken retning klubben bevæger sig i. - Viser det sig, at vi overlever, så vil folk jo stå og rose os i stedet for at være kritiske. Mislykkes det, så vil kritikken jo være endnu stærkere, når nogen mener, at det er nogle forkerte beslutninger, klubben træffer, fortæller han. Indtil videre har Hobro ikke fået den ønskede start på en skelsættende forårssæson. De første to kampe er blevet tabt. Senest da klubben tabte med hele 6-0 til Viborg på hjemmebane.

Opsummering:
Hobro IK’s deltidsproffer overraskede i sidste sæson alle i Superligaen. Nu er holdet på sidstepladsen, og samtidig er klubben godt på vej til at blive fuldtidsprofessionel. Men lever sidste års værdier som kammeratskab og sammenhold stadig?