Lav et referat af nedenstående tekst:

Tekst:
Kristina Kvols mor, Dorte, har i over 12 år haft demens og har boet på det regionale bosted Kærvang på Mors. I dag er hun medicinfri, men gennem årene har datteren oplevet, hvordan antipsykotisk medicin har påvirket hendes mor. - Som datter blev jeg ked af at se, at min mor fik så meget medicin, og se at det ændrede hendes adfærd så meget, fordi hun ligesom et eller andet sted skulle passe i en kasse, hvor der ikke var plads til de udfald, der kan komme, når man har demens, siger Kristina Kvols, der bor i Nykøbing. Det tog halvandet år for Dorte Kvols, med op- og nedture, at trappe ud af medicinforbruget. Men i dag har det været det hele værd. Tiden efter udtrapningen har været noget helt andet, end da hun blev medicineret. - Som pårørende føler jeg, at jeg har en mor nu - ud fra de omstændigheder der nu er. Jeg kan bedre tale med mor nu, og jeg synes, mor udvikler sig - hun står ikke bare stille og får ikke bare mere og mere medicin siger Kristina Kvols og fortsætter: - Jeg er glad for, at min mor kan leve hendes liv, uden kun at blive symptombehandlet, siger hun. Sygepleje på en helt ny måde Inger Marie Andersen har været leder af bostedet Kærvang i Nykøbing siden 1991. De første mange år fortsatte hun og kollegerne med medicinen, for det var det, man gjorde. - Som plejepersonale er vi jo uddannet til, at når folk har det fysisk eller psykisk skidt, så er det medicin der skal til. Og de første ti år, jeg var her, troede vi jo, det var vejen frem. Men det var det ikke, siger hun. Siden år 2000 anslår hun, at det er lykkedes at trappe 99 ud af 100 helt ud af medicinen.

Referat:
På et demensplejehjem på Mors trapper de patienterne ud af deres medicinforbrug, så de kan få et bedre liv.