”Thank You for the Music”, skrålede over 30 demensramte og deres pårørende til fællessang i Musikkens Hus mandag eftermiddag. Der er ingen tvivl om, at både de demente og deres familier bogstavelig talt takkede for musikken. Én af dem var Bodil Poulsen. Hun lider af demens, har svært ved at formulere sig og sidder i kørestol. Det fik en times sang med musikterapistuderende fra Aalborg Universitet vendt op og ned på. - Jeg har ikke set Bodil stå op i lang tid, men det gjorde hun pludselig, så jeg kunne ikke synge med på sidste vers, fordi jeg græd af glæde, siger Erna Thisted, der er ven til Bodil og frivillig i Demens Café i Aalborg. Ikke nok med at Bodil Poulsen pludselig kunne stå op og også fik lettere ved at formulere sig, så bragte musikken også minder frem fra en tid, hvor hun selv var aktiv i musikken og blandt andet sang revy. - Jeg har manglet musik i lang tid. Det her har været den bedste dag for mig i mange år, siger Bodil Poulsen. Bodil Poulsen er ikke den eneste, der var glad for at være til fællessang i Musikkens Hus. De mange gamle sange gav både smil på læben, tåre i øjnene og rytme i kroppen blandt de demensramte og deres familiemedlemmer. Det er helt naturligt, lyder det fra en musikterapeut. - Musik går ind så mange steder, at man på trods af demens stadigvæk er i stand til at forstå musik og blive påvirket af musik. Musikken kan gå bag om de her udfordringer demenssygdom skaber og få kontakt til mennesket, der stadigvæk er derinde, siger musikterapeut Jens Anderson-Ingstrup. Musikterapi har fundet sted rundt omkring på landets plejehjem i over 20 år, men det er først nu der for alvor er kommet fokus på effekten af den helt særlige form for terapi. Det skyldes blandt andet en højere grad af forskning, som viser, at musik er en helt unik nøgle til at skabe genklang i hukommelsen, glæde, ro og fællesskabsfølelse.

Referat:
Erna Thisted har ikke set sin ven, Bodil, stå op i lang tid. Det blev der lavet om på, da de mandag var til fællessang med musikterapistuderende.