text: 
  Heller ikke folketingsmedlem Arne Melchiors kritik fremsat samme dato 
  af, at der i Kræftens Bekæmpelses ledelse ikke sidder en eneste aktiv
   kræftforsker, bliver kommenteret.
  
  Samme skæbne får hovedspørgsmålet til Ole Bang i et indlæg fra mig 
  den 13. oktober om, hvorvidt Kræftens Bekæmpelse betragter sig selv 
  som en profitorienteret erhvervsvirksomhed eller som en formidler af 
  bidrag fra befolkningen til kræftforskning og patientstøtte.
  
  Indirekte får jeg dog et svar i økonomichefens fortsatte brug af rent
   forretningsmæssige argumenter, for eksempel om indsamlingsvirksomheden.
  
  Kræftens Bekæmpelse synes at opfatte bidragyderne på samme måde som en
   Coca-Cola fabrikant betragter forbrugerne, nemlig som objekter, der 
  med moderne markedsføringsmetoder skal " motiveres " til at 
  købe/bidrage mest muligt. Jeg kan godt forstå, at 
  markedsføringsomkostningerne fra Kræftens Bekæmpelses rent 
  forretningsmæssige synspunkt godt må være ca. 1/3 af " salget "; " 
  avancen " på bidragene ( " stegte duer " kalder økonomichefen dem ) 
  er jo 100 pct., så der bliver immervæk et " overskud ".
  
  Jeg er imidlertid sikker på, at bidragyderne ikke finder det rimeligt,
   at næsten en tredjedel af, hvad de giver, anvendes til reklame.
  
  
  
  