text: 
  HAR IKKE SET NOGET
  
  Vidnet reagerer sådan: " Det ved jeg godt. Men jeg har altså ikke 
  mere set noget, hvis nogen spørger. "
  
  Han reagerer over to ting: de tiltaltes opførsel i retten, og rettens
   accept af denne opførsel, og så den kendsgerning, at i enhver pause
   var vidner, tilhørere og tiltalte i een stor blanding i rettens 
  venteværelse.
  
  " Det er at være under konstant pres. Og det er ikke til at holde 
  ud, " siger han.
  
  Det andet er: " Nu fem dage efter sagens afslutning får jeg min 
  vidnegodtgørelse.
  
  Jeg får betalt 30 km kørsel med statens laveste takst, 1,15 kr. pr 
  km.. Det kan jeg ikke holde bil for.
  
  Jeg burde have statens højeste, 2,13 kr pr. km.. Og husk at den, 
  der kører tjenstevogn, skal betale skat af tre kr. pr. km. til 
  staten.
  
  Dernæst fik jeg 200 kr. for en arbejdsdag på ti timer.
  
  TABER 2.000 KR
  
  Dommeren siger, at man giver 40 kr. for hver påbegyndt to timer. Det
   er ganske urimeligt: jeg sætter 2.000 kr. til på sådan en dag. "
  
  
  
  