text: 
  Bruno slår far godt og grundigt på skulderen, så han synker ned i 
  det ene ben.
  
   -  Nå, ja, okay, trætte er vi jo også, svarer far og orker ikke 
  mere.
  
  Henning har ikke mistet pusten efter badet. Han løber rundt og rundt 
  med Dollys BH flagrende som en fane efter sig. Dolly og de andre 
  piger sidder grinende og hvisker sammen på terrassen, mens jeg lydløst
   som en huskat klemmer mig ind igennem døren og forsvinder.
  
  Lidt efter kommer far og Dolly op på hemsen.
  
  
  Det er svært at falde i søvn.
  
  En gren slår hele tiden imod gavlvinduet.
  
  På et eller andet tidspunkt må jeg alligevel være skvattet hen. Og 
  jeg vågner først igen, da min far står med spredte ben midt på 
  gulvet og hoster, fordi pejsen endnu gløder og engang imellem puster 
  sod og røg ud i rummet, når vinden slår ned i skorstenen.
  
   -  De er stukket af, for helvede ! Dolly, de er væk !
  
  
  
  