text: 
  Drivhuset var tilvokset, ruderne knust, Jens gik på tåspidser, lydløst,
   for flyets larm overdøvede hans sprøde trin.
  
  Det havde naturligvis ikke været Søren. Genkendelsen, den flygtige 
  blikkontakt havde været en indbildning. Det der lignede en flugt havde
   ikke været flugt, manden havde blot kastet et ret ligegyldigt blik 
  mod en bil hvis motor gik ud  -  og var derpå gået videre med det 
  han havde haft travlt med.
  
  Nu kunne Jens høre flyet sætte sig i bevægelse. Han stod og trak 
  luften dybt ned i lungerne, en våd luft med en bitter lugt af 
  misvækst og rust.
  
  Han kunne ikke se om der var en dør i drivhusets anden gavl. Det 
  var der vel nok. Og der var flere drivhuse, og bag ham var der en 
  bygning han kun havde set den mindste del af.
  
  Han drejede om og gik ud af drivhuset igen. Netop som han kom ud i
   det fri ramtes han af noget fra oven. Ikke et slag, men en 
  kæmpemæssig skygge.
  
  
  
  