text: 
  Det tyske Transall fly taxier ind på stand-pladsen  -  vi skal med 
  det en halv time efter. Ud af flyet springer en ung kvinde, 
  korthåret, cowboybukser, små sandaler, i slutningen af tyverne.
  
  Hun var på lynbesøg i den belejrede hovedstad og følger med i flyet 
  hjem.
  
  Enhver, der har forsøgt at gennemføre en samtale i lastrummet på 
  sådan en tyksak af et fly, kender betingelserne. Flyet er kun 
  nødtørftigt isoleret. Det er militæret  -  det her  -  ikke nogen 
  business-class.
  
  Halvt råbende spørger hun, hvad jeg mener om krigen i Bosnien. Jeg 
  svarer, at alle parter har blod på hænderne  -  at man som 
  udenforstående skal vare sig for at vælge side. Men at det virker 
  som om, Kroatien og Serbien er ved at dele landet mellem sig.
  
  Uden tanke for den store muslimske befolkning.
  
  " Du kender ikke muslimerne. Det er fantastisk. De lyver én lige op 
  i ansigtet, selv om det er indlysende, at de gør det. Det er, som om
   det er en del af deres kultur. "
  
  
  
  