text: 
  EF-landene har, som det må være Pia Kjærsgaard bekendt, i flere år 
  samarbejdet om indvandrings- og asylpolitikken, og samarbejdet har bl.a.
   resulteret i EF-asylkonventionen, der fastlægger, hvilken stat der er 
  ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i et 
  EF-medlemsland. Når konventionen træder i kraft, vil man f.eks. kunne 
  forhindre, at asylansøgere indgiver ansøgning i flere lande samtidig, 
  idet ansøgningen kun behandles af ét land. Det betyder, at en 
  asylansøger, der først har indgivet sin ansøgning i f.eks. Portugal 
  eller Spanien, ikke som hævdet af Pia Kjærsgaard blot kan vælge at 
  tage til Danmark og få en asylansøgning behandlet her.
  
  DET bliver resultatet af den konvention, som EF-landene har udarbejdet 
  som led i samarbejdet om immigrations- og asylområdet. Men det har 
  intet med Unionstraktaten at gøre. Det nye i Unionstraktaten er, at 
  det allerede eksisterende samarbejde om immigrations- og asylpolitikken 
  finder en plads inden for traktatens rammer. Der er stadig tale om 
  et mellemstatsligt samarbejde, men EF-landene har nu ønsket at medtage 
  dette spørgsmål i traktaten som et spørgsmål af fælles interesse.
  
  
  
  