text: 
   -  Åh ja, naturligvis. En let rødme for op i den unge kvindes 
  kinder.
  
   -  Jeg har taget noget tøj med til Camilla, forklarede Bjørn, da de
   var kommet ind i stuen.  -  Du kan bare hente noget mere, hvis 
  der ikke er nok ... Hvor må jeg lægge hende? Hun sover allerede 
  igen.
  
   -  Nu skal jeg vise vej. Susanne gik i forvejen ind i et lille 
  soveværelse.  -  Læg hende dér i min seng, mumlede hun forlegent.
  
  Bjørn gjorde, som hun sagde, og så stod de over for hinanden. Et 
  øjeblik vidste ingen af dem, hvad de skulle sige.
  
  Hans tanker var allerede hos den tilskadekomne i Paris, mens Susannes 
  tanker var uhyggeligt nærværende.
  
  Jeg ... åh Gud, jeg elsker dig, fløj det forpint gennem hendes 
  hjerne. Jeg ønsker intet højere end at være din hustru og mor til 
  din lille datter. Bliv her, min elskede ! Den kvinde, der ligger på 
  hospitalet i Paris, er ikke din kærlighed værdig.
  
  
  
  