text: 
  " Den går lige præcis der, hvor politiske dispositioner træffes af 
  private årsager, " mener Tage Kaarsted. " Så løftes det private ud 
  af privatlivets fred. Hvis en statsminister er maniodepressiv ( det 
  var Viggo Kampmann ), har det historisk relevans, fordi man gå ud 
  fra, at en mand, der lider af en alvorlig sindssygdom, ikke i alle 
  situationer er forretningsduelig. Men det skal dokumenteres, at det har
   spillet en rolle. Det er forskellen på journalistik og 
  samtidshistorie. "
  
  Kampmann var maniodepressiv
  
  Historikeren, lektor dr.phil. Henrik S. Nissen, der selv har gjort en 
  hæderkronet indsats for at aflive vrøvl og myter i 
  besættelsestidshistorien, f.eks. Rostock-myten, siger rent ud, at " folk
  , der tager et offentligt embede, må finde sig i, at deres 
  handlinger bliver beskrevet. I Hækkerup-sagen sidder man med spørgsmålet
  : Hvorfor i alverden blev de streger slået sådan? Blev de det, fordi
   ministeren ikke var ædru, så kan man ikke gå forbi det. Grænsen 
  ligger der, hvor man efterspørger en forklaring, der ellers ikke kan 
  gives.
  
  
  
  