text: 
  DA Socialdemokratiet gav op i september 1982 var det vel egentlig 
  også mest af taktiske grunde. I håbet om hurtigt at vende tilbage 
  til regeringsbænkene når firkløverregeringen var kørt fast.
  
  MEN endnu en gang var det en skæbnefyldt fejlvurdering af ledende 
  politikere.
  
  FIRKLØVERREGERINGEN var ikke en døgnflue. Under visse omstændigheder 
  kunne den såmænd have siddet den dag i dag. Det er vel ikke engang 
  udelukket, at den på ny dukker op. Hvem tør afvise det. I hvert fald 
  blev dens dannelse starten til en ny fase i dansk politik efter 
  anden verdenskrig.
  
  REGERINGSCHEFEN bærer sin store del af æren herfor, men et par andre 
  momenter bør dog også drages frem.
  
  DE fire partier var enige om mangt og meget, da regeringen blev 
  dannet. Langt mere end dens modstandere havde troet var muligt. En 
  væsentlig grund hertil var, at vi alle havde en intuitiv fornemmelse 
  af, at regeringens overlevelse ville bero på, om vi havde mod til at
   spille ud med meget radikale forslag, der afgørende ville ændre 
  forventningerne i befolkningen og i erhvervslivet.
  
  
  
  