text: Brev te Nels 
  Tak ska du hâ for Breved te Valbordâ.... Ja, jâ inada forlademaj nok for'ed, a
  du gjik aa lanjtada ætte et, mæn dæmme, de gaar ju, som jâ hâr sajt daj saa ota
  – enj et aa enj et anjed – vær hâr sit.... aa enj anj hâr ju livæl âu sit aa
  sjytta dæmmesaa, aa gosjelâu for ded, for vaar ed' daa livæl en Gods Vælsajnelse
  aa hâ nâd aa tâ Hænner idi – der e gobæred nok, a der maa varra udan nu om
  Tider.
  
  Nâ, se du stæmde paa dom, a der injed Nawn hadde, te Amtsraasvalled – ja, vist
  saa. Naj, jâ stæmde nu som vân; for jâ ska saj daj, a jâ mener nu som saa, a de
  dâuer ente ræjtit me ajle di monge forsjillie Partien te aa trækkja vær sine
  Vajna, naar der ska snakkes om nâd, for saa bler'ed bâran te enj Pozza Møj alt
  sammens, aa injed faa di sjyt, om der ente âu kanj ble igrân Enihed om
  Sâgarna.... Ja, seddan ser jâ nu paa'd, kantro, aa saa lar ja anra hâ dorra
  Meninj, ævent som di villa.
  
  De va forræsten saa possit, for du lâ ju nok Mærke te, a de gjikke tæmmelit
  tebâges for Venstre – Aa saa vad ævent Dâna ætte Valled, saa aventerde jâ i Blân
  om en Komfyr, a jâ hadde aa sælla. Hon hâr semænj staad der, fraa a Huzed ble
  byjt aa; mæn dæmme enj bryggar na ju alri nu te Dâs, aa som seddan sto hon bâra
  dér aa fyjlada op, aa et pent Gasbor pyntar skam anjlens i Kjøkkened, kanj du
  tro, sa jâ aventerde na saa te Sals, aa jâ ska lâua for, a der va Spordom ætte
  de Slawed – mæst paa Lanned kantro; mæn se, om der ikkje livæl va enj Hâga
  ver'ed; – aa de va ded, a jâ syntes, a der va saa possit. Nu ved du ju nok, a en
  Komfyr ska varra lavad ættesom Trækkjed ska gaa te venstre æjlle te højre inj a
  Skosteninj aa for ajle di, der rinjde aa spore: »Ed. en Højrekomfyr?« »Naj, de
  e semænj en venstre,« maatte jâ ju saj, som sânt va. Aa ømmer aa ijæn fikj jâ
  mæn de samme Swâred: »Ja, saa kanj jâ'nte brygga na!«
  
  Nâ, tesist fikj jâ na livæl saalt for enj Slik; mæn daa jâ sijn enj Dâ snakte me
  enj Nâbo aa fortalde hannem, voddan a de hadde knevved me aa faa na aasat ver
  ded, a de va en Venstrekomfyr, saa sajer hanj, loksaajtuer som hanj e: »Du ska
  semænj se, de e for ded, a de e gaad saa skammelit tebâges for Venstre paa de
  sista me, a der ikkje enjgong e nânj, a der vil aja en Venstrekomfyr – saa
  hæjlere byggja hela Kâtan om galed om, skujlle varra!«
  
  Â ja, Folk di snakka aa gjor dom dorra ajena Tânker – aa de e der væl hæjler
  injed aa saj te, skujlle enj tro.
  
  Veddan hâ ni snârt sælajt deruda paa Lanned, æjle veddan gaar'ed jer? Enj hør
  ju saa majed snakkes om, a der føje e Folk aa faa. Mæn de e væl mæst paa di
  storre Gaarana, a de kniver? For nu som hos daj, a ni saa paanaa kanja sjyddad
  sæl, dær skujlled væl føje hâ nâd aa saj, om der saa e nok saa bârt om dom. Du
  hojler væl ente Molkarojtara, kanj jâ vedda, aa de e nok mæst dom, a der e saa
  bârt om, ætte va enj hør – aa saa Molkepajer. Mæn kanj enj ægelit unras saa
  majed paa dom – de e Pajarna, jâ men – for de maa nu slæt ente varra saa ârtit
  injdaa aa sidda aa strøppa Kjør aa faa sina Sølkjehozzer terakkada, ja, kansje
  rent spolerda.... Naj, dær synes maj, a seddenenj Opfinjara som hannem, enj ota
  hør om, nera i Østermarkersen, hanj skujlle tâ aa læggja Hâud ræjtit i Blødd aa
  faa lavad en Molkemaskin, a der ræjti va te nâd, for enj hâr ju nok hørt om saa
  monga aa de Slawed, mæn der maa væl ente varra nâd ræjtit ver dom, sijn di alri
  ble brygta.
  
  Hijta paa kanj hanj ju, ætte va enj ser i Blân, aa bâra dænja Øratæwemaskin, a
  hanj lavada ifjor te aa tâmpa Klæwersâuerne me, de va væl nok nâd, a der var
  farru aa kunja frista enj Manj, om Bællakryddanj skujlle varra ver aa vâusanj
  âuer Hâud. Jâ inar for, a di skujlle nok varra manerlia, hadde hanj bâran
  seddenen Maskin i Bâghaan.
  
  Sæl hâr jâ semænj âu faad sælajt for nogged sijn.... Jâ saade Græz paa
  Græzplæninj, maa du vedda – aa forlademaj, om de ikkje alt va kommed op Dânj
  ætte om Mârninj. Ja, du vil kansje føje tro'ed, mæn jo se minn sanj ed sânt,
  jo.... De va di forplawenes Graasporrana, a der hadde vad paa Spil, forrinj a jâ
  fikj ræjtit udsawed, – aa ævent orkad aa faa vær evia Frøkjærna framspiggader
  ijæn.... Di hadde nok »gjort ota lissom Vestregaarskallana, daa di skujlle hâ
  Pinjelykkje Hawranj aa te Dâ.«
  
  Mortinj.
  
  