text: Brev te Nels 
  Ih mæn vår va'd då plaserlit me de Påskabreved – å ægelit så unjelit, for om jâ
  ikkje hâr gåd me ævent dænj samma Plamorian i Hâud å villad skrevved te daj om å
  sport, va du mente. Vi hallgamle vi hâ ju livæll âu for nogged lid Meninj om, va
  de e, a der forregår.
  
  Du sporr om Hörespilln, va jâ mener om dom.... Ja, di mæste mener jâ nu slætt
  inte om, for de e di inte væra, synes maj; mæn de ska nok varra Kunst, kanj du
  tro, for de går nok me ded, som de går me dænj nya Mosikken, a der bâran ska enj
  arbarmelier Bunka Sty te' å så et Nawn, hælst så tovelit, som nânj kanj hita
  på'd. Der va ju nânj, a der skrev om'ed i Åvizan for nogged sin, om du kanj
  hâusa, å de va semænj så ræjtit så ræjtit, som der sto, om voddan di ømmer ska
  râva å skræja å vânes i Râdioen, sa enj ota mæst må tro, a dænj Ona e sloppinj
  løzer.... Å æjlla, om der te Foranrinj skujlle komma nâd, a der inte e ævent sâ
  forvijllad å hojmæjlt i Gâlepinj, så ska' varra unjelit, om di inte gå lisse
  lânt te dænj anra Sian å stå å viska te injanj om nya Måder for Manj å Konna å
  varra imâria mod injanj på å narra å snyda injanj. Ota kanja di semænj âu foje
  varra bekjænt å saj'ed hojt. Seddan nâd halnar ju di mæste nye Stykkjen om, sa
  enj skujlle mæst tro, a de va nâd å de vigtigsta hær i Varden. Naj, vedd du va
  jâ synes? Jâ synes, a et å di bæste Hörespilln på lænje, de va nu livæll ded frå
  Røsen å – om dom a der møsste Svinakorted å Dyrskuekorted. Der va nogged å ded,
  Folk hâ gott å å høra. Å de e i Grunjen unjelit å læggja Mærke te, så stakkals
  lid, a di, der skriver Kommidier å seddan nâd, di kjænja te, va de e å læwa me i
  Liv å Arbaj.... Enj Manj? – de e enj, a der på de varsta me går på et Kontor vær
  Dâ å târ saj lid te, å så på Jemmturn så går hanj hænn enj Stâ å târ saj et Glâz
  Vin me sina Læjemænj.... Å ed Kvinjfolk? – ja, de e et ubestemmelit Væsen i
  Sjört æjlle Bojser æjlle kansje slætt injen Tinj. Hon går âu mæst på et Kontor
  å sidder ver en Skrivemaskin å mâler saj, injtes a hon bler gjeft. Sin gjorr
  hon'ed om Ættemiddanj, når hon e kommen op, sa hon kanj varra farru, te hon ska
  drikka Tevann å trækkja Folk igjennem sammen me nonna anra å samma Slawed. – Å
  så kroa di dom, om di bâran kanja få frammada Manjfolk te å trö i Vinjanj for
  dom.... Naj, de vi trænja te, de e lid mera å seddan nâd som Sally Salminens
  »Katrina«, for de e nu dær uda, a Lived foregår, å ente på Tæppe å bonada Goll.
  
  Du sporr om Udsænnelsen i Hinjdânj frå Udstæjlninjen i Kjewenhawn...Jo, de va
  ju inte ævent ded, enj sodd å vænte på, a der kom. Jâ ska'nte frågå, a dænj
  forgjyjlda kanj varra sjâulier å höra på, når hanj står på sin rætta Plâs, mæn
  te å agera Borrinjholmara, æjlle bâran borrinj holmsker Turist, dér kom hanj nu
  livæll lid ver Sian å – å synes dej så inte âu, a de va for flabba-ajtut å
  stjæla Tiden frå dom, som i de minjsta kunje gjed voss ed vassens Grân
  borrinjholmst! Unjelit a di inte gjore'd, når di så ændeli fikkje Lâu å komma
  te; mæn dæmme de va nok inte nâd, di sæl bestæmde, kanj enj vedda. Â vist
  gjik'ed nok bære på sælva Udstæjlninjen, som du skriver; mæn de va livæll inte
  svært å hita udå, a der injena Borrinjholmara va sporda te Rås, for så skujlle
  vi nok fåd vårt Mål å höra – å di anre me. Inte for ded, for der va semænj âu
  anj Stâ frå, vår enj kunje unras på Programmed, som når a Sydsjællænnarna måtte
  ty te Jæppa Åkjær for å få nåd å fyjlla ud me, mæn kansje di slætt inte hâ nâd
  dærnera å Song å varra. Ded kanja vi nu i de minjsta inte unjsjyla voss
  me. Bådde Song å Sansâger hâ vi nok å, å vi hâ då âu bådde enj Faktor å enj
  Kunstmâlara, a der e væra å höra i på – vær te sitt.
  
  Naj, Jydarna de va nonna Knobba te å kunja. Di forsto å tâ Nøtta å dorra
  Ajnsudsænnelse. De må enj vist kunja saj uden å gå nânj for nær; mæn de gjore
  inte di, a der lâ dænj borrinjholmska Dânj te Rætta.... Bâran Spizesæddelinj!
  Monne a der skujlle varra nânj Borrinjholmara, a der kunje glømma å få farsker
  Fisk å Gudjemmadøppa æwarst på seddenenj Sæddel, å Sijl å Søvva som Nommer to?
  Sijllasoppo sto dær! Jâ hâr nu i de minjsta alri hört snak kes om, a ded va
  nânj borrinjholmsker Rætt, å alri hâr jâ værkan sett æjlle smâgt'inj, sa jâ
  forstår maj nu inte ræjtit på dænj Orninjen.
  
  Nâ, ættehånns e vi ju blena vâna ver, a vi å vårt bler glømt bådde hær å dær,
  mæn du å jâ å monga me voss vi vedda, a vi aja nâd i våra Minje å i vår Song å
  vårt Mål, som injinj frammader kanj tâ som sitt, mæn som nok va vært for dom å
  höra i en Ajnsudsænnelse.
  
  Du ska ræjti hâ Tak for Breved, ska du, å nu må du hælsa ijenn, å vi hâ'd semænj
  âu brâ nok hær te Gårs å glær voss injhillu te å komma ud a Skâuinj å plokka
  Appeniner me de fosta me.
  
  Mortinj.
  
  