text: Brev te Nels 
  Ægelit skujlled ju vad et Jylabrev, men væm hâr væl Stynjer aa skriva Brev
  seddan lie op ad Jyjln te; dæmme faar du mæn aa nøjes detta hær paa denja Sian
  Nyaar.... Enj staar ju bokstaveli me bæggje Hænnarna fujla fraa Mârn aa te Aftan
  i dænja Tiden.... Ente for ded, for va e væl Telavninjen te Jyl nu mod som forr
  i Tider. Jâ hâusar nok som Bælli uda paa Lanned, voddan a Telavninjen ægelit alt
  tâu sin Begjynjelse om got aa væl Mortensdâtider, naar Grizinj ble slajtader.
  Jâ brygte semænj aa løvva aa tinja Slajtarinj, aa jâ minjes inu, vaar unjelit
  tepas enj kunje ble ver seddenet Ærne.... Kar va enj kansje nok, a enj seddan
  mæst hadde Majt âuer Liv aa Dø – va Grizinj angjik i de minjsta – mæn paa dænj
  anra Sian va enj livæl âu hal naasammer for de stakkals Grizaskroved; hanj hadde
  ju ente gjort enjanj nânj Fortred – – aa saa detta unjelia: Dænj ena Dânj
  lævenes, dænj anra dør.... De kunje nok gje enj lidinj Horrasyrk nâd aa
  spikkelera paa, nâd aa varra bonge for aa nysgjerrier ætte aa faa Ria paa....
  
  Dânj forrinj a Slajtarinj skujlle komma ble Slajtarastokkinj gjorder istann aa
  stæjlder teres i Portinj udanfor Kjøkkensdørn, aa Murpanjan ble ætteset aa
  fyjlad me Vann teres te aa kjylna unje strajs om Mârninj ætte te Skaajlevann. Et
  gott Rev aa Kobened æjle enj nyer Svingel ble lajt te res te aa hænja Grizinj op
  idi, aa Skaajlekâred maatte âu fram fraa Kjæjlarinj aa. En Kjita me igrân Gryn
  idi te aa tâ Bloinj i ble âu stæjlt teres.... aa mæn alt detta gjik for saj,
  holdt Grizinj et arbarmelit Sty uda i Svinaboen – Hanj skujlle ju bevâres ente
  hâ nâd aa læva ver dænj Dânj, a ente Tarmana skujlle varra for âuerfyjlada, ska
  jâ saj, aa nømmere aa rynsa, naar de kom dærte. Der va et Jaw hela dænj uslawena
  Dânj, sa de føje ammada te; mæn nok'e'de, daa Aftaninj kom, saw baadde Grizinj
  aa vi ævent som vân. Aa nok hadde Sina lâut aa râva paa voss om Mârnijn, mæn
  Hushojlerskan hadde nok raa't na aa me aa faa voss op aa gaa i Vænj, sa vi kom
  fost te voss sæl, daa Slajtarinj alt va uda i Lâen aa faa fatte paa Grizinj.
  Hanj skræj, som veste hanj, va der skujlle sje, aa i Klærna va vi som en
  Visp. Enjhillu nysgjerria va vi ju nok, men livæl hal bonge ver Sian aa, aa vi
  syntes vist ajle, a de va Synj for Grizastakkalinj, som vi ota hadde faad vos en
  liden Passiâr me, men dæmme, de va hanj ju nu bestæmder te hær i Varden.
  
  Lænje injan a Slajtningen skujlle foregaa, hadde vi vats om, væmm der tore hojla
  Grizijn om Rompan, naar hajn skujlle slajtes, aa de mente vi ju nok ajle, a vi
  tore. Mæn naar Dânj kom, skujlle vi nok trækkja Næzan te voss. – Ikkje saa majed
  som kjikka igrân tore vi. – Me maatte vi varra, om vi saa âu maatte hojla voss i
  Krogana te aa be gjynja me – mæn saa kom Fâr aa kjøre voss ud paa Sâlinj ajle
  sammens, saa kunje vi staa dær aa lyes, te de varsta va âuerstaad. Naa, ræt
  lænje vâred semænj ente, for va der nânj, a der kunje mønstra me enj Griz, saa
  vad væl nok Jørn Slajtara.. Nok va dænja stor aa tunger – hanj va ju telajder i
  April, ska jâ saj, aa smæjl feder – men ente va hanj tungere, inj a Jørn va Manj
  for aa tânj i Fawninj aa bæranj te Vajsænna, ville hanj ente me de goa. Fikj
  hanj'enj fost paa Stokkinj, snørada hanj Trynan fâst te sit ena Bened, fortalde
  Sina – for hon skujlle ju røra i Bloinj aa staa lie ver Sian aa – aa saa ble
  hanj vaskader om Halsinj i lynkad Vann, lissom vi brygte aa ble om Lârdanj – aa
  balberder ble hanj aa gjorder ver....
  
  Naar vi saa mærkte, a der ble tyst deruda ijæn, saa begjyjnte vi saa smaatt aa
  linna Sâlsdørn aa vâua voss fram. Skaajlevanned hadde vad varmt lænje, aa nu sto
  Grizijn paa Hâud i Kâred me Rompan i Væred.... De va sânt – Rompan? Voddan vad
  nu – Der skujlle ju hojles om Rompan de hadde vi vist rent glømt, saa lænje de
  va Alvor; mæn nu, naar Grizijn fost laa i Skaajlekâred, saa vad lissom, a de slo
  ner i voss ajle paa enj Gong, a nu skujlle vi livæl viza, voddene Kara vi va –
  ajle ville vi hâ fat om na....
  
  »Naa, se nu torr I nok aa komma fram aa viza jer, va? naar de e bâgætte, naj, nu
  maa I mæn unjan me jer, Bongebojsa; nu ska jâ nok klâra baadde Grizinj aa Rompan
  sæl.... Unjan! æjles kommer I forlademaj i Kâred æt te Grizinj!« trâuada Jørn
  for Sjâu, aa lid naasamma maatte vi saa vâra vos lid idaa Vænj.... Saa ble
  Grizinj balberder âuer hela Kroppinj, aa tesist ble hanj hænjder op i Bâgben, aa
  Injmâd, Ister aa Dalbâg ble pillad aa skorred idaa'nj, aa saa skujlle hanj bâran
  hænja der aa svâles aa te Dânj ætte. Sijn ble der en Anstalt me aa vænna aa
  skrava aa rynsa Tarma aa læggja sjefteviz i Saltvann aa Milk, a di kunje staa a
  trækkja aa teres te Mârninj ætte aa fjæla Pølsa idi.
  
  Vaar enj saa kom fram, mâzades der me ajl dænj goa Mâdinj, a der nu va i Huza. –
  Der skrobbades aa skurades aa hele Huzed va i Oprør. Lænje ætte, a Grizinj va
  dør, sto Sina aa røre i Bloinj inu – for æjla va hanj slømmer te aa villa læwras
  – aa kom enj for me Næzan, kunje hon got hijta paa aa gje vos enj rør Næzetyp aa
  løvva me. Flæsk ble skaarred itu aa Rusiner istann gjorda te aa tâ i Pølsan,
  Grød ble kogter te baadde Swortepølsa, Læwerpølsa aa Videpølsa.... ja, sikkenen
  Anstalt. Aa Dânj ætte kanj'ed nok varra, a der ble gjort ota.– – Der skujle
  fjælas Pølaa koges, aa gjorres Vaj me Saltarakâr aa Sâger.... Aa koss, vaar enj
  kunje æda saj sprænjder, naar saa Pølsan kom paa Bored. – De va væl nok nâd, a
  der smâgte – aa saa me Hønnu te. Bâra galt'ed om, væm a der kunje trokka mæst
  ner.... Jo, daa begjyjnde ægelit Jyjln forr i Tider. – Aa saa Dajn ætte me
  Ræbbenstæj – hâusar du ded? Naj, nu maa jâ hojla oppa me aa skriva, for nu
  løvver forlademaj Tænnarna i Vann, sa Pappered e farru aa ble vaatt, mæn jâ vil
  ønska jer en ræjti vælsajnad Jyl ajle sammena.
  
  Mortinj.
  
  