text: Brev te Nels 
  Tak ska du hâ for Breved. Ja, der kunje væll nok varra enjhillu aa snakkes ver
  om i desse Dâna, sodd enj i Stâua sammen me daj paa de samma – me enj lidinj
  Tevansknajt som forr i Tider. Mæn seddan nåd e ju gaad saa rent idaa Modan nu om
  Dâna. Dyrt ed ju âu, kantro, aa fint nok ed væll hæjler ente. De ska ju hælst
  varra Sjuser aa »Flojara«, som di saja, aa de e nok ente nâd for Folk som voss
  to.... Naj, de e ju âu sânt – slætente for daj, for du e ju Totâlsmanj, ætte va
  jâ hâusar. De e semænj âu de bæsta, om de saa ænj kniver me Vanned âu i dænja
  Tiden, baadde i Byana aa paa Lanned – aa hâ vi'ed mæn smaatt, saa maa vi livæl
  varra glâ, a vi hør te hær i Lanned, for de e daa forskrækkjelit, som di rømma
  op aa gjorra ota uda omkrænj i anra Lann.... Saa me Jorsjæll aa saa me
  Auersvømmelser. Aa anra Stâ ijæn slaa di enjanj ijæl, sa de føje ammar te. Hær
  klâra vi voss ju daa inu bâra me aa sjæjles i Blâen aa sætta Gjæjl te
  Skorstenspivan aa seddan nâd.
  
  Hâr du forræsten set dætta me, a der ska varra nânj, a der ente vil huza tyska
  Jøder paa dorra Hotæl? Der va enj, a der mente, a de i saa Fajl va paa di smaa
  Hotæln æjlle Pensionâtarna; mæn se, Pensionâtarna e nu ente Hotæl, aa di smaa
  Hotæln e der vist injed aa di kjuenhawnska Blâen, a der rajnar me i dænj
  Sâgen. Jâ skante forswâ ra nânj, ente, men lid Kjænjskaw te'd hâr jâ, aa de ente
  alti lie læt aa dela Sol aa Vinj læje. Ævent nu i Sommar hâr jâ hørt, voddan di
  forsjillie Tyskana ente ville spiza ver Bor sammen. Om Danskana gjorra nânj
  Sjælnad, hâr jâ injed set te, mæn jâ hâr me mina ajena Ørn hørt, voddan en
  Svensk kom aa spore om Værelse – – mæn ente, vis der bode tyska Jøder paa
  Hotælled. Hon fikj nu Besje paa, a Hotælled ente brygte aa blanna saj i Folks
  Relegion, mæn a ajle, a der betalde for dom, aa æjla va tefressa, di va âu
  vælsedda Gjester. Se, hon va alsaa Svensk mæn govedd om de ente e seddan nâd, a
  der sporres aa lavas lid om paa.
  
  Naj, vi Borrinjholmara vi e vist ægelit ente saa slømma, som Gâled gaar. Vi e
  nok snâre ver aa la voss duta lid for majed paa, naar de kommer te
  Stykkjed.... Se nu me Bânana.... Di ska ættehaanns hâ Lâu aa æda Brød idaa Munj
  paa Folk, dænj ena ætte dænj anra, aa Unjeskodd – de ska vi anre bâra betalla
  udan videre. Mæn va ska di arme Mænjesken gjorra, a der nu bler smeddena fraa
  dorra Arbaj aa kansje hâ enj stor Bællakrydda aa forsorja, naar a di ente maa
  kjøra mera?... Aa vi anre? Ja, vi ska betalla for aa ble flytta tebâges te en
  Tid, vaar ajl Forsænnelse ska gjorres saa paanaa saa beswærli som væl
  mâulit. Privâtmanj hanj hâr bâra aa gjorra sit bæsta for aa passa dom op, a hanj
  kjør for, om hanj vil behojla sit Arbaj, aa hanj ska forsorja saj sæl aa sina;
  mæn Bânanj hanj hâr Lâuinj aa Profetarna paa sinn Sia, aa e vi ente tefressa me
  Kjørslen, saa kanja vi forlademaj la varra – Betalla Unjeskodd ska vi livæl!!
  Naj, bijl maj ente inj, a vi Borrinjholmara e opstenâsia – najgonn – Vi bâra
  sanja me, om de saa gaar alri saa galed. Kanj varra, a jâ injen Forstann hâr paa
  seddan nâd, mæn naar de kommer te Stykkjed, saa e jâ i de minjsta ente ena om
  dænj Skavânkinj.
  
  Monne de ægelit ente e lænje sijn, a jâ hâr fortalt daj nân ræjti Storja? For nu
  hâr jâ ævent en ræjti Spøjelsestorja fraa Hammarinj aa. De va enj tæmmelier
  Krødda ude Turister, a der sodd aa ble enia om aa tâ ud aa danjsa enj Aftan paa
  et aa Hotæln der ner omkrænj. Di bestilde Bor, aa gjik saa fraa aa te aa danjste
  lid aa snakte enjhillu. Enj va der imæl, a der viste aa fortælla om Folk i
  Sanvi, a der inu trode paa, a di Unjejordiske holt te i Kjælarahalsinj, aa
  mente, a di hadde set dom me ajena Iven. Lissedan fortalde hanj, om voddan
  Elonora Kristina ømmer brygte aa spøja paa Slotted aa aa te – aa dæmme, hela
  Sælskaved va rent oppendawad, daa di sijn, lânt paa Natten, reste paa, aa som di
  hadde sodded aa snakt om, ville tâ dom en Maanasjinstur, injan a di gjikke te
  Sænjs.
  
  Nu vad seddenet apârta pent Vær dænj Natten, sa di ble bâra ver aa gaa, aa alt
  imæns snakte di om Spøjelser aa Unjejordiska. Tesist va di kommena helt op te
  Slotted, aa lissom ded, sto der et grangjivelit Spøjelse i enj ude
  Vinjusgluggana paa Taarned. Vet vad, aa Iven lyste i Hâud – de saa nu mæst ud
  te, a der mæn va et – aa longa slaggua Arma vajtada runt.. Ja, voddan di ble,
  ajle, e føje te aa saj, mæn en ude Kvinjfolken en tysk forræsten me et franst
  Nawn hon ble, sa hon hyddrada âuer hela Kroppinj, aa va lie ver aa daana. Mæn
  saa va der enj Kjuenhawnara, hanj lo saj ente seddan dupera. – Som en Visp va
  hanj paa Lived aa Spøjelsed.... Aa kanj du gjædda, va de saa va? De va semænj
  bâra nonna anra Turister, a der hadde sodded lie ver dorra Bor aa hørt dorra
  Storjer, aa a di skujile ud aa gaa Aftanstur, aa dæmme hadde di nu lajt Raa op
  om aa præwa aa forfæra dom. Di hadde saa spo't dom astâ, foran di anre, aa oppa
  paa Slotted hadde saa dænj ena aa dom tâd enj vider Frak om Hâud aa stokked
  Armana hal i aa saa en Lommeløjta i Munj aa op i Vinjusâwninjen.... Jo gonn
  kanj'ed spøja i vora Dâ âu, om de kniver paa.
  
  Mortinj.
  
  