text: Aksieselskaved paa Blemme Lyng
  
  I 1830rna eksisterde der paa Borrinjholm et Slaus Aksie- elje Andelsselskav, som
  hadde sinj Aisinj særli paa Blemme Lyng. De va nu ægelit et Tjivakomplot; men
  ded e vel inte frit for, a andra Aksieselskaver âu kajn vara ded ibland. Nok e
  ded. De Aksieselskaved her ska fortælles om, maatte arbja nogged dølt aa ujne
  smaa Forhojl; men de va ettelæje godt ordnad; for de hadde baadde Bestyrelse aa
  Bânk paa de omtâlta Sted aa Interesenter andra Stâ, som støttada Foretagened paa
  forskjelli Maada. Bestyrelsen besto aa et »pent« Treklæuer, som hed
  »Kjetteskjyttijn«, »Hønnushjortinj« aa »Ezber Bræjnevin«. Denj fosta hadde faaed
  sit Navn, for ded a hajn enj Gong antâu en graa Kjetta for aa vara enj Hâra aa
  skod na; denj andra hed Hjort aa fikje Binauned, for ded a hajn hadde tâd lid
  for majed Hønnu enj Gong; aa denj tredde bâr sit Kjennijnsnavn, for ded a hajn
  va forfaldter te aa drikka Brænjevin, kantro; aa denj Nøijan hadde di for Resten
  lid aa ajle tre.
  
  Te dorres Ujnskjyljninj kajn tjena, a di alri hadde gaaed i Skolan aa faaed
  injprentad, a de va galed aa drikka Sprut aa Synj aa stjæla; aa ettesom di kuns
  hadde hvar enj lidinj Huzarøsta paa denj gamla Udmarken, søijte di aa ophojla
  Lived paa denj lettast mulia Maadan. De va derfor, di ble te Tjiva.
  
  Te Kassemester elje Bânkmajn valde di enj kløftier Bone ver Navn Annars M., som
  bode i dorra Nærhed. Hajn skujle huza di terânada Sâgarna aa hjælpa te aa
  omsætta dom i Penja, aa de forsto hajn aa gjørra saa  godt, a hajn altid
  beholdt Hâudpârtinj aa Fortjenesten. De kom hannem âusaa te Hjælp, a hajn hadde
  denj svorta Bogen aa kujne baadde viza ijen aa fortrojla Folk aa Kvæj, sa ajle
  va bonge for enj; aa paa denj Maadan ble hajn aa kajla Driftsbestyrara elje
  Direktør for Aksiselskaved.
  
  I en stensat Grav i Havajn gjemde hajn alt de Sølltøjed, der ble bronged hjøm:
  Staava, Sokkerskaala, Fløddakajner aa Spizeskjer aa seddan nâd; aa ded, som inte
  va for kjenjelit, lo hajn »Søllkaazana« faa aa pronga me. I et dølt Kjæjlararom
  opbevârde hajn di stollene Pølsarna, Skjinkarna aa Lammalaarn, injtes
  »Pølseræuana« kom aa hente dom for aa sælla dom i Bøinj. Skjinj aa Linjed aa
  Senjaklæer skjylde hajn i enj Havrapajl i Korngolled aa leverde dom lid ette lid
  te nonna Maskendisara, som kaldtes »Sjinjluzen« aa »Senjalopparna«; aa di
  stollene Krajturn slop hajn inj a en Lykja me højt Gjâre om. Sin lo hajn
  »Râbækjana« faa dom aa trækja me for aa sælla dom paa andra Kânta aa Lanned. Ajl
  Vâretransporten maatte ju foregaa om Natten, natyrlit; aa Annars M. maatte passa
  paa aa gje sina Mearbjara Procenter paa hver Handel, for a Foretagened kujne
  gaa, forstaar saj.
  
  Te enj ræjtier Storbânk hør ju âusaa ded aa kujna mynjta Penja; aa der va Annars
  M. heljer inte væk. Ded Sølltøjed, der va Naun i, lære hajn saj te aa støva om
  te Specier. Formarna te dom lauada hajn udaa Lærskjiver, der va lid storre enjd
  Speciarna. Hajn gjore bâra Lærskjivarna vaada aa klemde dom to aa to om hvar en
  Specia aa lo dom sidda i Klemma aa torres; aa naar hajn saa tâu Speciarna ud,
  fyjlde hajn Formarna me smelt Søil aa Krystâlglâz, som dannada saj te nya blânka
  Specier me enj dejlier Klong; aa naar di va gaaed lid ette me Fil aa Podseklud,
  lignada di nøje Originâlarna aa va færdia te aa udgaa fraa Bânkijn. Hvar Gong a
  Interessentarna saa holdt Gjenerâlforsamlinj, fikj di dorres Âuerskod udbetalt i
  hjemmalauada Søllpenja; aa paa denj Maadan kom di Speciarna ud ibland Folk.
  
  Aksielselskaved paa Blemme Lyng tjente saj godt op paa en kort Tid; for der
  gjores go Forretninj monga Stâ. Bestyrelsesmedlemmarna gjore saj for Resten enj
  helu Umâg, ded e Synj aa saj ajned. Di maatte semæjn tâ monga drøja Turer, mens
  andra Folk laa aa snev. Di hadde ju alri Stynjer te aa gje dom a Stâ, forenjd de
  va Avtan; aa naar di saa skujle udan Sogns aa lânt væk, kajn enj nok forstaa, a
  de maatte ble nogged paa Natten, injan di kom hjøm. I Fostninjen gjik di mest te
  Fods; men snârt fikj di Annars M.s bedsta Øij aa Vâun aa kjøra me, aa de va ju
  baadde lettere aa hadde denj Fordelinj âu, a di kujne hâ mera me dom hjøm om
  Gonginj. Annars M. va dom i de hela tâed en go Støtta. Di mæste
  Bestyrelsesmødarna holdtes paa Melsâlijnj i hans Gaar; aa hajn deltâu altid i
  Forhandlinjarna om Aksieselskaveds Drift.
  
  Denj fosta Gongijn di skujle laana hans Vâun aa kjøra me, gâ hajn dom denj
  Injstroksen:
  
  »Naar ni komma te enj Gaar«, sâ hajn, »ska ni alri hojla me Vâuninj uda paa
  Væinj, men lid inja paa Marken; aa denj ena aa jer maa altid ble hos Øijen, mens
  di andre to gaar injd aa nortar te jer. Ni gjørr altid klogast i aa gaa injd ad
  et Gâulvinju te Sâlinj; for der e bedst Ro; aa naar ni hâr tâd Sømmen væk
  omkrænj de ena Vinjued aa faaed ded ud, ska denj ena aa jer bâra ble staanes
  udanfor, mens denj andra gaar inj aa henter ud, hva ni ska hâ me hjøm. Stol bâra
  altid paa, a Morkjed aa Ujnejorsfolken hjælper jer! saa gaar ed, min Skâl,
  nok. Men dersom noggenj aa jer skujle ble fongader aa bronginj for Polletied,
  maa hajn alri testaa, a hajn va uda for aa stjæla, aa alri opgje sina
  Kommerâter. Hajn ska bâra saj, a hajn hadde fored vilj i Morkjed aa kommed paa
  fejl Sted; aa ded kajn hajn gjørra sin Sâliheds Ed paa, om de ska vara, aa saa
  bler di nødda te aa slæppa hannem fri ijen. Hâus paa ded, mina kjæra Venner!«
  sluttada Annars M.; aa saa  skaalada hajn me »Kjetteskjyttijn«,
  »Hønnushjortijn« aa »Ezber Bræjnevin«; aa saa drok di paa Lokka aa Hæjl me de
  natlia Arbejed; aa bâg ette tâu di dom en Krympa Marias, mens di sypada te.
  
  Di omtâlte tre Bestyrelsesmedlemmarna folde for de mesta Annars M.sa Raa aa kom
  som otast godt fraa dorres Nattakjørsel. I en snæver Venninj forsto di to foste
  bedst aa klâra dom. Derfor va’d mest altid di, der besorjada sjelva
  Tjans-Forretninjarna, mens Ezber sto uda ver Vâuninj; aa naar »Kjetteskjyttijn«
  aa »Hønnushjortinj« kom injlistanes me Tjivalojta i Haand aa va svartada i
  Ansajted, saa di saa gryselit ud, a Folk som otast lo dom gaa aa mønstra i Ro.
  Enj Gong brød di et Skatol op aa stâl Penja i denj Stâuan, hvor Boninj aa hans
  Konna laa i Senjaholled; aa di stakkals Bonafolken va saa bonge, a di ikje tore
  røra dom, mens Tjiveried foregjik.
  
  Enj Gong a di samme Tjivana gjore Injbrydd paa enj Gaar i Pærskersen, aa
  »Kjetteskjyttinj« gjik aa tâu Skjinker ner idaa Skorsteninj, vâunada Boninj aa
  kom ud i bâr Skjâurta for aa fonga Tjivinj, men »Kjetteskjyttinj« vende bâra
  Glâzsian aa Lojtan imod Bonijn aa sâ:
  
  »Dævlijn ska annamma daj, dit hvida Spetakel, dersom du inte lar di svorte vara
  i Fred!«
  
  Aa saa ble Bonijn saa bonge, a hajn løvv inj aa skjylde saj i sit Sæjnaholl aa
  trajte Dynan op âuer Hâud paa sâj.
  
  »Hønnushjortinj« hadde lært saj te aa vara Bygtâlara, aa enj Gong a di besøijte
  enj Gaar i Klemenskersen, hvor hajn sto udanfor de âvnada Sâlsvinjued, mens
  »Kjetteskjyttinj« va lânt inja aa ledte ette Sølltøj, kom Boninj aa hans Drenja
  uforvârenes ette dom udafraa. Men »Hønnushjortinj« lo saj inte forbløffa. Hajn
  râvte inj ad de âvna Vinjued:
  
  »Saj te Konginj, a Boninj aa hans Drenja vil forfølla vos!« aa mens hajn trajte
  saj lid ujnan, snakte  hajn op idaa Mauajn, sa de hørtes, som om enj fæler
  Bobba inja i Sâlinj sâ:
  
  »Jâ ska strajs vara der me ajle mina Røhâud!« Aa denj Truseln kujne Boninj aa
  hans Drenja inte staa for. Di spode dom inj i dorra Senja, mens Tjivakomplottet
  gjore saj færdit me sin Forretninj aa kjøre hjøm me monga kostbâra Sâger.
  
  Enj Gong kjøre »Kjetteskjyttinj« alena ud for aa stjæla en So paa enj Gaar i
  Aakersen; aa ded bâr hajn saj ad me paa denj Maadan, a hajn sprong aa Vâuninj aa
  verada Tømmen om Naued aa lo Kjøretøjed staa paa Væinj, mens hajn gjik inj aa
  lokte Soen ud idaa Svinahuzed aa drev na lid udanfor Gaarinj; derette gjik hajn
  hen aa knabbada paa Vinjued te Bonens Sauekammers aa bâ hannem saa mindelit om
  aa staa op aa hjælpa saj aa læssa en So, som va sprongen idaa Vâunijn for enj!
  aa Boninj va gotroenes aa skjikelier nok te aa ettekomma Opfordrinjen. Hajn
  hjolp baadde te me aa fonga Soen aa baksa me na for aa faa na læst; aa fost
  næsta Dâ opdauada hajn, a de va hans ejen So, som hajn hadde hjolped denj
  frammada op i Vâuninj; men daa va’d ju for sent, kantroed.
  
  »Ezber Brænjevin« va lid mera enfoldier enjd di andre to; men hansa Enfoldihed
  hjolp hannem ota igjennem de varsta.
  
  Enj Gong a Bestyrelsen hadde tâed ud paa Tjivaforretninj i Østerlârskersen, aa
  »Ezber Brænjevin« sto aa halsau uda ver Vâuninj mens di andre to va inja i enj
  Gaar, kom enj vejfârenes Majn forbi aa undrades âuer, a Kjøretøjed holdt lid
  inja paa Marken; men daa hajn saa spore Ezber, hvorfor hajn holdt der, svârde
  denj adsporda ette Annars M.sa Raa, a hajn va bled viljfarse; aa saa hjolp denj
  frammada Karinj hannem skjikelit inj paa Væinj, hvor »Ezber Brænjevin« lod, som
  hajn kjøre hjøm etter; men saa snârt denj frammada va væl ujnan, kjøre Ezber
  naturlivis hen te sinj Hojleplâds aa ble der, te di fikj læst Sâgarna paa, som
  di andre to imens hadde bronged ud. 
  
  »Ezber Brænjevin« hadde’d inte godt hjømma, aa for aa faa lid aa læua aa maatte
  hajn somma Nætter gaa alena ud aa besøija andra Folkes Spizekammers aa norta lid
  der.
  
  Enj Gong, som hajn sto sedden et Sted aa aad aa en Pølsa, ble hajn fongader udaa
  Huzboninj aa kjørder te Vestermarkjærke, hvor hajn ble lokter inj a Stevelinj aa
  âuergjeinj te Rinjarens Forplejninj inj te videre; aa der fikje hajn ed for
  Resten lisaa godt som hjømma. Daa Harredsfâudinj saa kom aa skujle forhøra
  hannem, spore hajn enj fost, om hajn hadde vad straffader forra.
  
  »Nej, inte seddan ræjtit«, svârde Ezber.
  
  »Inte seddan ræjtit — hva betyder det?« spore Harredsfâudinj. »Har han saa
  alligevel været straffet før?«
  
  »Ja, udaa Kjælinjen«, svârde Ezber ijen.
  
  »Naa, hvad gjorde hun saa ved dig?« spore Øvrihedsmajn.
  - »Aah, hon hâr somma Avtna lokt maj uda, sa jâ hâr maattad gaa inj a Lâdørn aa
  ligjed hos Koen«, forklârde Ezber.
  
  »Men hvorfor har han saa ikke klaget til Politiet?«
  
  »Naj, for jâ vidste, a Polletied va majed varre enj Kjælinjen«, svârde Ezber
  enfoldit.
  
  »Tal med Respekt; thi jeg er Dommer!« sâ Harredsfâudinj saa lid skarpt.
  
  »Nâ, e di ded«, svârde Ezber, »ja de va mer enjd jâ vidste, for a jâ va dommer,
  ded hâr ju monga sajt; men a di âu va dommer, ded hadde jâ knap trot.«
  
  »Du lader til at være et enfoldigt Skrog«, sâ Harredsfâudinj aa grinada lid;
  »men sig mig, hvorfor har du ingen Fidus til Politiet?«
  
  »Nej, for jâ mener, a Polleti aa Prokkerâter e di stoste Kjæltrinjana, der e
  te.«
  
  »Naa, naa, Esper, hvorfor mener du det?« spore denj stora Øvrihedsmajn lid
  beklemder.
  
  »Jo, de ska jâ saj«, sâ Ezber, »for naar enj Prokkerât baadde kajn arbja paa aa
  faa enj ærlier Majn straffader aa enj Kjeltrinj frikjender, bâra hajn faar
  Penja for’ed, saa maa hajn vel sæl âu vara enj Kjeltrinj.«
  
  Harredsfâudinj ble hal befippader âuer ded Svâred aa kom te aa tæjnka paa, a der
  va nogged i de borrijnholmska Orsprogged: »Ded e udaa Bælla aa galna Folk enj
  ska hâ Sajnhedinj aa vidda.« Hajn lo saj altsaa halvejs dupera udaa »Ezber
  Brænjevin« aa gjik saa âuer te aa sporra enj om, hvorfor hajn hadde gaaed inj i
  enj ajninj Majns Spizekammers aa aaded Pølsa.
  
  »Jo, for jâ va svøltijn aa maatte inte faa nâjn Mâd hjømma«, svârde denj tetâlda
  Majnastakkalinj.
  
  »Naa, du bliver saa haardt behandlet hjemmefra! Ja, saa er du meget at
  undskylde!« sâe Øvrihedsmajn, der va »dommer«, aa sluttada Forhøred. Paa
  Hjømvæinj tâu hajn hen aa gâ »Ezber Brænjevin«sa Kjælinj en ordeli »Reformand«;
  aa henjes Majn slop fri ette nonna Yggers Ophojl i Kjærkestevelinj.
  
  Ette denj Dâinj arbjada Bestyrelsen godt ijen et Straj; aa Harredsfâudinj va
  »dommer« aa lo Aksieselskaved i Fred, sa de udvidada saj aa fikj snârt
  Interessenter omkræjn paa hela Borrinjholm. »Hakkeletjivana«, som forra hadde
  arbjad paa ejen Haand, kom âu me; aa der ble nu udført monga Bedrifter. Tjivana
  kjøre rujnt omkrenj aa stâl baadde Sølltøj, Klæer aa Krajtur, ja âusaa
  Kovverkjædla idaa denj fâsta Murninjen. Men alt ded ble livel en Fâra for
  Aksieselskaved; for ju flera, der stâl elje hælada, aa ju varre di skavada dom,
  des flera ble der âu te aa ønska Pakked ad Hekkenfeldt te; aa der kom snârt
  monga Rygter i Omløvv. Nonna Bønner hadde kjendt saj som Ejara udaa Tinj, som
  »Søllkaazana«, »Skjijnluzen« aa »Senjalopparna« prongada me, andra hadde set
  »Râbækjana« trækja omkræjn me Krajtur, som va stollena fraa bestemta Gaara; aa
  nonna mente aa hâ set Annars M. me Hesta aa Vâun paa Tjivatogter om
  Natten. Derte kom, a Folk opdauada, a nonna omcirkulerenes Specier va filada aa
  taggua paa Kântinj; aa enj udaa Annars M.sa Tjenestedrenja fortalde, a hajn
  hadde set Boninj  arbja me Lærskjiver, som kujne ligna Former te aa støva
  falska Penja i.
  
  Nogged aa alt ded kom Polletied omsier te Kondevit om; aa saa maatte Øvrihedinj
  ju âu te aa arbja ijen. Fost ble Annars M. anholdter aa kræuder te aa gje
  Forklârinj, men Polletied kujne injinj Vej komma me enj. Hajn hadde vel Lâu te
  aa kjøra ud aa besøija sin Familja ejle laana Hesta aa Vâun ud te enj fattier
  Majn, der skujle henta nâd udansogns, sâ hajn; aa om de ver seddena Lejliheder
  trajte lid paa Natten, hva kom de Folk ver, sâ hajn. Ded me falska Penja vijle
  hajn heljler inte vergaa, a hajn kjende nâd te. Ajle di Penjana hajn hadde hat
  me aa gjørra, va saa, min Skâl, goa nok, paasto hajn. For aa faa enj klemder
  der, sende Polletied nonna aa di mistæjnkjelie Speciarne te Kjøvvenhaun aa lo
  dom ujnesøija i Nationâlbânkinj; men di kom tebâges me denj Besjeen, a di va goa
  nok, for di injeholdt mera Søll, enj di a Nationâlbânkinj hadde lauad; denj
  Ujnesøijelsen gâ altsaa inte nân Anledninj te aa forfølla Sâgen imod Annars M.;
  aa ettesom a di andre Sægtelsarna imod enj heljer inte kujne bevizes, resolverde
  Harredsfâudinj, a denj tetâlta skujle slæppes ud idaa Holled, hvor hajn hadde
  sodded enj Maanads Tid; aa a denj høja Øvrihedsmajn varkeli va »dommer«, de
  beviste hajn yderliere ver ded, a hajn gâ Arrestantinj Penja for »uforskjyjlt
  Vâretægtsfængsel«.
  
  Men Annars hadde lært adskjillit paa sin Brommetur. Hajn forsto nu, a de
  fordølda Aksieselskaveds Dâ snârt kujne vara talda, sa hajn gjore klogast i aa
  hojla saj nogged tebâges fraa Bestyrelsen aa Interessentarna; aa sin nægtada
  hajn snârt helt aa gje Ledarna sin Assistans. For a de kujne se ud, som hajn va
  enj ærlier Majn, gjore hajn saj Goven me Sannemajn H., der va majed ivrier te
  aa ettetragta Tjiva. Hannem gâ hajn saa adskjillia Vink te aa faa snoppad enj aa
  ajnijn aa di Meljemhandlarna, som hadde snødded Annars M.; aa paa denj Maadan
  fikj denj Ærkekjeltrinj  sin Kri fram aa ble desforudan Polletieds bedsta
  Ven. Der maatte nu inte lænjere snakkas ont om hannem, inte; hajn va ju saa
  ærlier som derte. A Folk livel snakte lid, svort om enj i Krogana, ded kujne
  Polletied ju inte hindra, kantro.
  
  Saa vad enj Gong, a »Hønnushjortinj« aa hans Kommerater hadde vad uda en Nat aa
  stolled enj Kovvermurkjædl paa enj Gaar. Boninj hadde set Tjivana aa kjendt
  Bâzajn aa mæjlt enj te Polletied; aa der hadde vad stor Ettesøijninj aa Jajt paa
  »Hønnushjortinj«, som emmer forstok saj aa holdte saj skjylder. Tesist udsatte
  Harredsfâudinj en Duecør paa 50 Daler te denj, som kujne fonga denj anmæjlda
  Tjivinj; aa ded benyttada Annars M. saj aa. »Hær e Penja aa tjena«, tæjnkjte
  hajn; aa enj Dâ a »Hønnushjortinj« kom inj a hans Gaar for aa snakka om dorres
  Meljemværende, fongada hajn hannem aa âuergâ’enj te Polletied. Derette skujle
  der ju hojles Forhør; aa daa hadde denj treska Bonakjeltrinj nær sæl bled
  fongader.
  
  Annars M. aa »Hønnushjortinj« ble ju begje opstæjlda for Skrânkinj for aa gje
  Forklârinj, natyrlit; aa saa spore Harredsfâudinj denj anklauada, hvem hajn
  hadde hat te Hjælp me aa stjæla denj stora Kovverkjædlinj; aa »Hønnushjortinj«,
  der nu tæjnkjte, a hajn skujle faa Hævn paa sinj Forrædara, svârde op idaa
  Mauajn:
  
  »De va maj!«
  
  Men de hørtes, som om de va Annars M., der sâed.
  
  »Hvad for noget? Var det Dem, der hjalp ham?« foer Harredsfâudinj fram imod
  Boninj.
  
  »Nej, nej, gonn!« svârde Annars M. lid antererder, »hajn hâr andra Kommerâter,
  denj Karinj.«
  
  »Men det var jo Dem, der svârede,« ble Harredsfâudinj ver.
  
  »Naj saa, min Skâl, vad ej!« tâu Annars fat me lid mera Mod. »Mæn jâ ska saj,
  denj Kjeltrinj der e Bygtâlara; aa de va hannem, der sto aa snakte op idaa
  Mauaijn.« 
  
  »Naa, du stod og snakkede op af Maven, din Keltring!« sâ Harredsfâudinj saa te
  »Hønnushjortinj«.
  
  »Jo, de va, min Skâl, maj!« svârde hajn ijen me Annars M.sa Stemma, sa de hørtes
  akkurât, som om de va Annars M., der sâed; aa baadde Polletibetjentinj aa
  Stokkamænjen maatte torra dom om Næzarna for inte aa flazgrina.
  
  »Vi faar nøjes med at have den ene inde ad Gangen«, sâe Harredsfâudinj saa; aa
  ded, a de ble ettekommed, reddada Annars M.; for naar hajn nu ble ena me
  Retsmajnana, fikj hajn bijlt dom inj, a de va Lojn aa Onskav alt sammen, hva
  »Hønnushjortinj« hænjde sammen aa; aa Forhørn ende me, a »Hønnushjortinj« ble
  dømder te aa komma i Slaveried, mens Annars M. fikj Lâu te aa gaa frit omkræinj
  aa gjæjla for enj ærlier Majn.
  
  Men hvem de kom te aa kniva for ette denj Dâinj de va di resterenes
  Bestyrelsesmedlemmer udaa de fordølda Aksieselskaved.
  
  Enj Avtan kom »Kjetteskjyttinj« hal naasammer hen te »Ezber Brænjevin« for aa
  hojla Bestyrelsesmøde om Sâgen.
  
  »Hva ska vi nu gjørra? jâ e bonge for, hon ramlar for vos!« sâe hajn te Ezber.
  
  »Jâ troer, a jâ vil trækja maj ud idaa na!« sâ Ezber lid sajtlauent.
  
  »Men hva vil du saa læua aa?« spore »Kjetteskjyttinj«.
  
  Aah, jâ kajn ju altid tygja maj lid Brø aa Bræjnevin te«, svârde denj enfoldia
  Ezberinj. Men de Svâred gjore »Kjetteskjyttinj« opsatter.
  
  »Nej, saa sømpel enj Kar vil jâ, Faninj tâe maj, inte vara«, sâe hajn.
  
  »Men troer du, de hjælper nâd aa kajla paa denj Ona; for hajn hâr ju Tag i ajle
  Tjiva.«
  
  »Pyt me ded! E enj Hujn, maa enj âusaa gnaua Ben, sajer Orsprogged. Aa ded e enj
  naalier Hujn, som ska hjælpes âuer Gjâred. — Sæl om enj Tjiv maa fara ilja 
  om Natten aa komma lid i Knivan ibland, saa kajn hajn gaa som enj pener Kar om
  Dâinj. — Enj Tygjara maa ju gaa som et Skrov baadde Nætter aa Dâ.«
  
  Di Orn fikj livel inte Majt âuer »Ezber Bræjnevin«. Hajn ble ette denj Dâinj
  bâra enj Tygjara aa et Skrov.
  
  »Kjetteskjyttinj« derimod tâu Mod te saj aa supplerde Aksiebestyrelsen, sa denj
  forudan hannem sæl kom te aa bestaa udaa enj »Râbækj« aa enj »Hakkeletjiv«, aa
  di tre fikj enj fedtuer Bone i Smorrinja, Razmus P. te aa âuertâ Annars M.sa
  Plâds. Men de gjik inte saa glat som forra. Denj nya Driftsbestyrarinj van’te
  saa udspekelerder som sinj Forgjænjara aa forsto inte ræjtit aa skjyla
  Tjivakostarna. »Hakkeletjivana« maatte skjyla di stollene Krajturn i dorres ejen
  Lykja; aa seddan maatte di meste passa dorres ejna Sâger. Bestyrelsen bode nu
  for spredt te ræjti aa kujna samværka, sa de gjik ner ad Bakka for
  Blemmelyng-Aksieselskaved.
  
  Polletied va nu âusaa bled mera opivad âuer for, hva ded foretâu saj.
  
  En Nat daa »Hakkeletjivana« hadde stolled noggen rønsad Sæ fraa et Loft aa læst
  paa enj Vâun, ble dorres Øij vijla aa løvv vojl, sa Sæen strøedes runjen om aa
  hjolp Polletied te aa hitta Tjivana. Snârt ette ble Søllkaazana tâna paa et
  Søllkruz, som di inte kujne gjørra Relihed for. Nonna aa »Râbækjana« aa
  »Pølseræuana« gjik ed paa lignene Maada.
  
  »Ded e varre aa høra en Luz hosta enjd en Loppa gjø«, sajer Orsprogged. Men
  Polletied maatte præua begje Dela. Baadde »Skjinjluzen« aa »Senjalopparna« fikj
  dorres Knækj i denj Tiden. Tesist va der inte andra enjd Bestyrelsen aa denj nya
  Bânkdirektørinj aa enkelta Interessenter, som arbjada for Aksieselskaved; aa de
  ende me, a ded ble opløst enj aa di Dâna, a de kujne holdt sit 10 Aars
  Jubilæom. Aa hvoddan ded gjik te, skujle ju âu fortælles.
  
  For aa faa drøftad Aksiselskaveds Sâger i di vanskelie Tidarna holdt
  Bestyrelsen aa Interessentarna Gjenerâlforsamlinj en Nat hos denj nya
  Driftsbestyrarinj elje Direktørinj, som de vel kajles me et finere Naun; — aa
  detta her hadde Annars M. faaed Nys om aa meljt te Polletied; aa bedst som
  »Kjetteskjyttinj« aa enj »Hakkeletjiv« sto aa trættedes om, hvor majed hver aa
  Bestyrelsen skujle hâ i Tantieme udaa dorra Natta-Fortjeneste, kom Polletied me
  enj stor Flok Dragoner aa Injfânteri aa omrinjada Mødesteds-Gaarinj; aa saa ble
  baadde Bestyrelse aa Driftsbestyrara aa Interessenter tâna te Fonga aa satta i
  Holled uda i de nya Raadhuzed i Rønna. Der maatte di sin gjørra Relihed for
  dorra Forretninjsvæsen, som ble paaskjønnad aa belønnad ver, a nonna kom paa
  Vann aa Brø, aa andra sendtes te Togthuzhotelled, hvor di fikj grâtis
  Forplejninj aa ejen Munderinj aa saa videre i long Tid. De va nok ded, der
  kaldtes aa vara i Slaveried.
  
  Seddan ende de Aksieselskaved sina Dâ.
  