text: Brev te Nels 
  Tid te aa skriva, sajer du – jo du kanj tro, a jâ hâr Tid te aa skriva, for jâ
  bryggar na næstandels ente te nâd anjed, mæn dærfor kanj'ed nok aa aa te komma
  te aa kniva me aa faa nâd Brev stælt sammen te daj, for du ska ju hælst hâ enj
  hundans Bunka aa vedda paa enj Gong, aa jâ e semænj ræjti sânt ble'nj hal
  naalier te aa hâusa paa de sista me.'
  
  Nu sidder jâ âuan i Kjøvved hær aa brænjer Lyz te lânt hæn paa Natten, bâra for
  aa skriva te daj – aa de e Lyz te haltrys Øra for et Kilo Vat – æjle va de nu
  heder, for de e daa livæl nonna unjelia Nawn, a di hijta paa nu te Dâs. Enj
  skujlle daa ente synes, a de elæktriska Lyzed hadde nåd me Vat aa gjorra.... Jâ
  kanj nu ente opdaga nânj, mæn kansje a der e svøft nogginj om Traanj inja i
  Leninjarna, a der saa brænjes op ættehaanns?
  
  Ja, enj kanj ju alri veddad, mæn de va nu hæjler ente saa majed ded, a vi
  skujlle krægla om.... Naj, mæn jâ høre i Hinjdânj, a ni skujlle mæn betalla
  træddeva Øra for lissenet Kilo Vat, som a vi betalla haltrys for hær uda i
  Rynna. aa daa undradas jâ livæl enjhillu, for jâ viste ju got nok, a ni skujlle
  fost kjøvva Strømming ude vos,
  
  aa saa sællanj ijæn te Folk tjyve Øra unje de, vi maa gje – de døjde jå nu me aa
  faa ræjtit inj i Hâud, dæmmesaa.
  
  »De maa varra noggena hundans treska Sognaraasmanja, ni hâ dærnera«, sâ jâ saa
  te hannem, a der fortalde maj'ed
  
  »Sognaraa?« sajer hanj, »naj, di hâ forlademaj injed me ded aa sjydda. Najgonn,
  naj de e et privât Sælskaw. Troer du, a de hadde gaad dænj Vænj, om Kommonan
  hadde hat en Haann me om Skruenøjlinj? Najgonn!«
  
  »Om jâ troer?« sajer jâ ijæn. »Naj, de va ævent ded, a jâ'nte trode, aa som
  seddan saa ble jâ ju âu tæmmeli oppendawader âuer'ed.... Nâ, dær slop hon ud!
  Ja, saa forstaar jâ'd bære.«
  
  Aa saa ed nok bæst, a jâ ser aa faar slyt aa kommer te Sænjs, for saa maa jâ
  hæjlere skriva mera enj anj Gong ver Dâslyz.
  
  Mortinj.
  
  