text: Nokken'et Brev te Nels. 
  De va ræjtinok pent aa daj, a du seddan kunje faa Stynjer te aa skriva ijæn te
  maj. Du ska semænj ræjti hâ Tak for'ed - aa Rengjornadinj, som du vânas saa
  urimelit auer, kanj du lida paa, a vi kjænja te i Rønna âu. Ikkje enj
  Papperslap æjle et Brev æjle nâd torr enj læggja fraa saj paa Skrivebored, for
  injan enj vedd nâd aad, har Stæwpompan tâd'ed. Jagonn, de e men de samma i Bønj
  som paa Lanned me dænj forvijlada Haudrengjornadinj. Naa, paa dænj anra Sian saa
  maa enj ju saj, a de e ju livæll bâran enj Auergong, sa enj maa vel forlæjes
  me'd; aa de ente for ded, for ed fost âuerstaad, saa ser'ed forlademaj nætt ud
  me ajle di smaa, peņa, nymâlena aa nykalkada Huzen. Enj kanj mæst gaa aa ble hal
  storajtuer auer'ed, naar enj saa ota hør di frammede Turistarna aa seddena fina
  Folk snakka om, vaar rent aa pent aa possad her e i Bønj; men der kanj skam
  varra nogged om'ed - hos ajle: Privâtfolk i de minjsta. Anra Stâ kanj'ed lissom
  kniva lid, ser'ed mæst ud te; men, som jâ har gaad aa tænjt, de hâr kansje sin
  Aarsâga, for nu ska vi ju ræjti, te aa lava Rønna te Turistby, aa saa ska der ju
  helst varra lid aa vært aa se paa. Som nu sønneruda i Bønj enj Stâ e der et
  Sprøjtehuz, vaar a Læjvâuninj bryggar aa staa. De Huzed hâr vist ente set Kalk
  æjlle Mâlņinj i haltryssenstjyve Aar, aa Nâbona hojla nu paa, a de skamsynar
  hela Plâzinj; men i Hinjdânj, jâ snakte me enj aa, dom, sâ jâ te'nj: Du ska se,
  de e for aa hâ nâd te Turistarna aa viza fram. Ættehaanns bler'ed ju te en Ruin
  lissom Slotted, aa saa kanj Sanvibona kjikka lânt ætte nonna Turister.
  
  Igaar tâu jâ maj saa en Tur sønnerpaa, aa ja syntes, a enj lissom kunje se, vaar
  der lavades te for aa faa nâd ræjti apârta aa viza: fram. Kjærregaarsmurinj va
  mæst ver aa fajla ner. – Det ska semænj nok varra et Slaus Aaminjelse om
  Røvara-Borrinj i Alminjen, aa neranfor Gongstænj ver. dænj nya sønre Hawn va der
  smedded et stort Las viszena Kranjsa aa seddan nâd. Jâ syntes nu, a de saa styjt
  ud, men enajnj e ju ente Turist, kantro. Aa saa e der ju ajl dænja Opfyjlnadinj
  deruda, Revelusion æjlle va de e, di kajlar'ed, de e skam vist âu sjâulit aa se
  paa for frammada. Ejnanj gaar nu mæst udanom bâra for dænj unjelia Lâutinj. Di
  saja âu, a ajle Pajekammersen i hela Bønj ska varra istanngjorda, aa paa
  Moseommed hâ di anskaft noggena aa dæsse nymodenes Sjilleriarna, som injinj
  Fankinj kanj se, va de ska varra... Jo, nu hâ vi semænj ræjti næt telavad, aa –
  saa vænter vi paa Sjev, som hinj sâ.
  
  Men ja hadde ju nær głømt Storjan, ja lâude daj sist, bâra for aa fortælla om,
  va enj ser dâlidajs. De va nu livæll ente Meninjen, aa nu ska du faa en om enj
  Milkakusk Norrlanns fraa:
  
  Se, di mæsta Storjarna begjyngja ju gjerna me: De va enj Dâ; men dænja begjynjer
  nu me: De va en Nat – seddan tæmmelit hen paa Ættenatten. Klokkan kunje vel
  varra paanaa en fira, fæm, aa Milkakuskinj hadde vad lid i Marken; men seddan
  henad Mârnstunjen rajte hanj saa jemm. Sava va der ente Stynjer te, for hanj
  skulle ud paa sin Milkarota, aa der va’kje enjgong Tid te aa klæ saj om – hanj
  va ju i Possen, dæmmesaa. – Men saa vad lie dænjgonginj, daa dæsse Auerhâlsana
  va blena paa Modan, aa seddenenj Krammara trajte hanj saa udanpaa Klærna, aa saa
  Øjen for, aa astâ paa Milkarotan.
  
  Ganske torrmunjada va di nok ente gaana fraa Gjiled, sa hanj va lissom lid
  songluer i Hâud. Ente for ded, for sin Rota klârada hanj gott nok aa rajte au
  Majeried me ajl dænj nymolkada Milken, men daa hanj saa skulde sætta dænj fosta
  Kanjan inj paa Perongen, saa slo hon forlademaj Sluder for'enj. Paa Hâud ner
  imæl Vâuninj aa Peron gjik hanj me Kanja aa de hela. De saa forskrækkjelia styjt
  ud, aa Majeristinj spode saj ud for aa jælpanj. Hanj vænte vist mæst aa
  hijtanj. hal ijælslauinj; men imæns va nu Mass komminj paa Ben ijæn aa sto saa
  unjelit aa bostada aa glattada me Hænnarna ner ad sin Auerhâls.
  
  "Di slo Dom daa vist enjhellu,“ sajer saa Majeristinj.
  
  "Naj“, svare Mass, "slo maj gjore jâ ente, nâd videre, men jâ maa ju hâ
  forvreddet maj paa nân Maada, jâ hâr ju Ænnanj foran.
  
  Mortinj.
  
  