text: SKRIV BORRINJHOLMST! 
  De e daa livæl âu forskrækkjelit, som a Dâna skoflar unjan, aa jâ ente nær
  farruer inu me min Primia-Storja, mæn, hon e væl nok âu go, ska jâ bâran la jer
  vedda...... Hon halnar om...... Nâ, naj, de e sânt, de gaar ju ente an aa
  fortælla jer nåd om ded idâ, for saa va der ju alti nânj, a der kunje hijta paa
  aa tâ ætted, aa de va nu ente Meninjen.
  
  Rârt skujlle varra aa vedda, væm monne der gaar hæn aa bler dænj vijlesta. A der
  e Folk, a der kanja skriva, hâ vi ju set – baadde fraa Lârskersen aa nera fraa
  Sydostlanned, mæn dæmme, di tâ na ju paa Danst, aa de dâuer slætente hær. Nu faa
  vi se; kansje kanja di skriva Borrinjholmst âu. De ska nu slæt ente forunra maj,
  om enj æjlle anjinj, a der æjla alri hâr skrevved nâd v lyst daa – skujlle villa
  varra me dænja Gonginj, vaar hanj faar Lâu aa skriva fordølt, for saa kommer
  Nawned ju alri fram, om Storjan ente dâuer nâd. De maa enj ju âu hâusa paa;
  dæmme, tâ nu mæn fat ajle I, a der æjla hâ Mod paa aa fortælla vos en go
  Passâsia...... Tâ nu mæn fat aa gjor Storjan farru, aa saa inj te Tieninj me
  na, injan a de e for sent. De va livæl enj goer Jylasjillinj aa tâ me.
  
  I Hinjdanj snakte jâ me minj Broer Mortinj om'ed, aa minjd'en paa aa gjorra nâd
  ver'ed: »Jo, de ska snârt varra sjyt«, så hanj; mæn dæmme, de sâ Tines ju âu,
  daa hanj arbiada enj Slæ paa sju Aar. Me de samma fortalde hanj maj semænj en
  Storja, aa de va injdaa om Spøjeri paa Slotted for et Pâr Somra sin æjlle
  nâd. Enj kanj ju alri vedda, om de skujlle varra dænj, hanj tænjte paa aa sænna
  inj, mæn saa bler hanj nu snyddinj, for saa e jâ komminj lid i Forkjøvved.
  
  De va enj tæmmelier Krødda ude Turister a der sodd aa passiârde nera paa
  Norrlanned enj Stâ, aa saa ble di enia om aa tâ hæn paa et aa di store Hotæln aa
  danjsa om Aftaninj. Di bestilde Bor aa gjik saa fraa aa te aa danjste lid aa
  snakte enjhillu. Enj va der imæl, a der viste aa fortælla om Folk i Sanvi, a der
  inu trode paa a di Unjejordiske holt te i Kjæjlarahalsinj, aa mente, a di hadde
  set dom me dorra ajena Iven. Hanj fortalde âu om, voddan Elonora Kristina ømmer
  brygte aa spøja paa Slotted aa aa te – aa dæmme ajle va di rent oppendawada, daa
  di sin, lânt paa Natten, reste paa, aa som di hadde sodded aa snakt om, ville tâ
  dom en Maanasjinstur, injan a di gjikke te Sænjs.
  
  Nu vad seddenet apârta pent Vær dænj Natten, sa di ble bâran ver aa gaa aa gaa,
  aa alt imæns snakte di om Spøjelser aa Unjejordiska. Tesist va di kommena helt
  op te Slotted, aa lissom de, sto der et grangjivelit Spøjelse i enj ude
  Vinjusgluggana paa Taarned. Vet vad, aa Iven lyste i Hâud – de saa nu mæst ud
  te, a der mæn va et – aa longa slaggua Arma vajtada runt...... Ja, voddan di
  ble ajle, e føje te aa for tælla, mæn et ude Kvinjfolken – en tysk forræsten, me
  et franst Nawn – hon ble, sa hon hydrada âuer hela Ræwkan aa va lie ver aa daana
  ..... Mæn saa va der enj ude Kjuenhawnarna, a der ente seddan lo saj dupera. Som
  en Visp va hanj paa Lived ude Spøjelsed...! Aa kanj I saa gjædda, va de va
  ......? De va semænį bâran nona anra Turister, a der hadde sodded lie ver dorra
  Bor aa hørt paa ajle Storjarna, aa a di skujlle ud aa gaa Aftanstur, aa dæmme
  hadde di nu lajt Raa op om aa præva paa aa forfæra dom. Di hadde spot dom astâ
  foran di anre, aa oppa paa Slotted hadde saa dænj ena aa dom tâd enj vider Frak
  om Hâud aa stokked Armana hal idi – aa saa en Lommeløjta i Munj aa op i
  Vinjusâvninjen...... Jo gon kanj'ed spøja inu i vora Dâ âu, om de kniver paa.
  
  Andris.
  
  