text: Note.
   skrev teksten i 1689, men den er siden blevet revideret af i 1837 og i 1852.
  Tekst.
  &lt;poem&gt;
  1
  Nu kom der bud fra englekor,
  at Gud herned vil stige;
  hans Søn, som i det høje bor
  og ejer ærens rige,
  han sig vort kød vil tage på
  og blandt os gå;
  det nyt er uden lige.
  2
  Til Nazaret det budskab går,
  som Gud sin engel byder,
  Maria dér en hilsen får,
  vidunderlig den lyder;
  som lyn indtræder Gabriel
  med et hilsæl,
  som skrækker, skønt det fryder.
  3
  Livsaligste blandt Evas køn!
  Gud så til dig i nåde,
  du føde skal Guds egen Søn,
  som haver alt at råde,
  som strækker ud sin kongestav
  fra hav til hav,
  til alle slægters både.1
  4
  Guds kraft dig overskygge skal,
  og Ånden fra det høje
  med nåde uden mål og tal
  sig over dig skal bøje;
  og Jesus er hans søde navn,
  som du i favn
  skal se med moderøje!
  5
  O Herre Jesus, lad din Ånd
  mig kraftig overskygge,
  bered mit hjerte ved din hånd,
  at du deri kan bygge,
  at også jeg kan åndelig
  undfange dig
  og aldrig fra dig rykke!
  6
  Så skal din Himmel i mig her
  ved Åndens kraft begynde,
  mit hjerte, sjæl og al begær
  sig op til Gud skal skynde,
  indtil jeg bliver engle lig
  i Himmerig
  og aldrig mer skal synde!
  &lt;/poem&gt;