text: &lt;poem&gt;
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet;
  vide jeg vil, hvor i Vafthrudners
  Sals-Bolig det staaer.
  Frigg kvad:
  Held din Bortgang, held din Hjemkomst,
  held dig vorde paa Vei!
  Dit Vid due, naar du, Slægt-Fader,
  mæler jævne Jætten.
  Foer da Odin Ordkløgt at friste
  med hin alvise Jætte.
  Til Hallen han kom, Ims Fader havde,
  flux gik Ygg der ind.
  Odin kvad:
  Hil dig, Vafthrudner! Til Hal kom jeg
  for dig selv at skue.
  Først vil jeg vide, om viis du er
  eller alt-vidende, Jætte.
  Vafthrudner kvad:
  Hvilken Mand er det, som i mine Sale
  om sig kaster med Ord?
  Levende ei du lukkes af Hal,
  viger dit Vid for vort.
  Odin kvad:
  Gangraad jeg hedder, min Gang har ført mig
  tørstig til Thurse-Sale;
  Gjæste-Venskab - vidt jeg vandred -
  venter jeg af dig, Jætte.
  Vafthrudner kvad:
  Hvi vil da, Gangraad! fra Gulv du mæle?
  gak til Sæde i Sal!
  Kappes vi vil, hvo kyndigst kaldes,
  Gjæst eller den gamle Taler.
  Odin kvad:
  Ringe Mand, som til rig kommer,
  tale til Tarv eller tie.
  Ord-Gyden gavner ham ilde,
  naar han til en Koldsindet kommer.
  Vafthrudner kvad:
  Siig mig, Gangraad! - da paa Gulv du vil
  Kundskab lade kjende -:
  hvad den Hest hedder, paa Himlen drager
  Dag over Drot og Folk.
  Odin kvad:
  Skinfaxe han hedder, som drager den skjære
  Dag over Drot og Folk;
  Ypperst af Heste agte ham Redgother;
  høit lyser Hingstens Man.
  Vafthrudner kvad:
  Siig det, Gangraad - da paa Gulv
  du vil Kundskab lade kjende -:
  hvad det Ørs hedder, som østfra drager
  Nat over naadige Magter.
  Odin kvad:
  Rimfaxe han hedder, paa Himlen
  drager Nat over naadige Magter;
  Mile-Draaber hver Morgen han fælder,
  deden kommer Dugg i Dale.
  Vafthrudner kvad:
  Siig det, Gangraad - da paa Gulv du vil
  Kundskab lade kjende -:
  hvad den Aa hedder, som mellem Jætter
  og Guder Grund deler.
  Odin kvad:
  Ifing hedder Aa, som mellem Jætter
  og Guder Grund deler;
  aaben hun rinder gjennem alle Dage,
  ei kommer is paa Aa.
  vafthrudner kvad:
  Siig det, Gangraad! -- da paa Culv du vil
  Kundskab lade kjende -:
  hvad den Slette hedder, hvor til Strid skal stevne
  Surt og de gode Guder.
  Odin kvad:
  Vigrid hedder Sletten, hvor til Strid skal stevne
  Surt og de gode Guder;
  hundred Røster holder den hver Led -
  slig blev dem Sletten tilmaalt.
  Vafthrudner kvad:
  Bravt har du svaret; bænk dig nu hos Jætten
  og tale vi siddende sammen!
  Hoved vort skal i Hal vi vædde,
  Gjæst! - udi god Kundskab.
  Odin kvad:
  Siig mig da først - om dit Vid duer
  og du, Vafthrudner! veed det: 
  Hveden mon Jord og den hvalte Himmel
  kom, du kloge Jætte!
  Vafthrudner kvad:
  Af Ymers Kjød blev Jorden skabt, og af Knoglerne Klipper;
  af den rimkolde Jættes Hjerneskal Himlen,
  og af Saar-Sveden Sø.
  Odin kvad:
  Siig for det andet - om dit Vid duer
  og du, Vafthrudner! veed det: 
  Hveden Maane kom, over Mænd at fare,
  ligesaa og Sol?
  Vafthrudner kvad:
  Mundilfare han hedder, er Maanes Fader
  ligesaa og Sols:
  Himmel-Veien de hver Dag vandre,
  Mænd til Aare-Maal.
  odin kvad:
  Siig for det tredie, da de snild dig nævne,
  og om du, Vafthrudner! veed det: -
  Hveden Dag farer over Drot og Folk
  saa og Nat med Næde?
  Vafthrudner kvad:
  Delling han hedder, er Dags Fader,
  og Nat blev avlet af Nørr;
  Ny og Næde skabte naadige Magter
  Mænd til Aare-Maal.
  Odin kvad:
  Siig for det fjerde, da hin Frode du nævnes,
  og om du, Vafthrudner, veed det: 
  hveden Vinter kom og den varme Sommer
  længst blandt Livets Magter?
  Vafthrudner kvad:
  Vindsval han hedder, han er Vintrens Fader,
  og Sommerens er Svaasud;
  af Vaasad var Vindsval avlet,
  koldsindet er alt det Kuld.
  Odin kvad:
  Siig for det femte, da hin Frode du nævnes,
  og om du, Vafthrudner, veed det:
  hvo er af Aser eller Ymers Ætter
  ældst i Oldtid skabt?
  Vafthrudner kvad:
  Talløse Vintre før Jorden var,
  da blev Bergelmer baaren;
  Thrudgelmer var Thursens Fader,
  og Fa'r-Fader Aargelmer.
  Odin kvad:
  Siig for det sjette, da de snild dig nævne,
  og om du, Vafthrudner, veed det:
  hveden Aurgelmer kom blandt Jætters Ssnner
  først, den fremvise Jætte?
  Vafthrudner kvad:
  Faa Elivaager Edderdryp stænked,
  det voxed og Jætten var;
  deden alle vore Ætter komme,
  fordi er de alle onde.
  Odin kvad:
  Siig for det syvende, da snild de dig nævne,
  og om du, Vafthrudner, veed det:
  hvorlunde fik Børn den barske Jætte
  foruden Gyges Gammen?
  Vafthrudner kvad:
  Under Thursens Arm tro de der voxed
  Mø og Mand sammen; Fod med Fod
  fødte for Jætten sexhovedet Ssn. -
  Odin kvad: 
  Siig for det ottende, da snild de dig nævne,
  og om du, Vafthrudner! veed det: 
  hvad først du mindes og fremmest veed, thi alvis er du, o Jætte!
  Vafthrudner kvad:
  Talløse Vintre, før Jord blev til,
  da var Berggelmer baaren;
  det mindes jeg først, da Jætten, hin frode,
  blev i Baad bænket.
  Odin kvad:
  Siig for det niende, da snild de dig nævne,
  og om du, Vafthrudner! veed det:
  hveden kommer Vind, over Vove farer,
  aldrig den selv man ser.
  Vafthrudner kvad:
  Hræsvelg han hedder, ved Himlens Rand
  sidder i Ørns Ham Jætten;
  fra hans Vinger, kvædes der, Vinden kommer,
  over alle Mænd.
  Odin kvad: 
  Siig for det Tiende, da alt hvad times
  Guder du veed, o Vathrudner!
  hveden kom Njord blandt Aser at nævnes,
  skjøndt ej han af Aser avledes.
  Vafthrudner kvad:
  Vanehjem skabte ham vise Magter
  og gav ham Guder til Cidsel.
  Ved Aldrenes Ende atter han kommer hjem til vise Vaner.
  Odin kvad:
  Siig for det Ellevte, da snild du nævnes,
  og om du, Vafthrudne, veed det:
  hvor Mænd paa Thun . . . . . . . . .
  mødes hver Dag i Dræbning.
  Vafthrudner kvad:
  Alle Einherjer paa Odins Thun
  mødes hver Dag i Dræbning.
  Val de kaare, fra Kamp de ride,
  sidde de sonede sammen.
  Odin kvad:
  Siig for det Tolvte, hvi alt hvad times
  Cuder du veed, o Vafthrudner!
  om Jætters Runer og alle Guders
  du det Sandeste siger.
  Vafthrudner kvad:
  Om Jættens Runer og alle Cuders
  kan jeg Sandt sige; 
  ni Verdner saae jeg, nederst Niflhel,
  didned Mennesker dø.
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet;
  hvilke Mennesker leve, naar ledet er
  den frygtelige Fimbulvinter?
  Vafthrudner kvad:
  Liv og Livthraser lønlig mon leve
  i Hoddmimers Holt;
  Morgen-Dugg til Mad de have,
  af dem Ætterne avles.
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet;
  Hveden kommer Sol paa Himmel-Sletten,
  naar Ulven har denne dræbt?
  Vafthrudner kvad:
  Eneste Datter Alfrødul føder,
  før hende Ulven æder;
  hin Mø skal, naar Magterne dø,
  Moderens Veie vandre.
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet;
  hvad hedde de Møer, over Hav haste?
  viise fare de vide.
  Vafthrudner kvad:
  Trende Flokke - over Torp de falde -
  af Møgthrases Møer:
  ei andre Fylgier findes i Verden,
  endog de blandt Jætter avledes. 
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet:
  hvilke Aser raade for Guders Eie,
  naar sluknet er Surts Lue?
  Vafthrudner kvad:
  Vidar boer med Vale i Borg,
  naar sluknet er Surts Lue,
  Mode og Magne skulle Mjølner have,
  naar Vingthor er veiet.
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet:
  hvad lægger Odins Alder øde,
  naar Guderne gaa til Grunde?
  Vafthrudner kvad:
  Ulv skal sluge Slægters Fader,
  ham mon Vidar hævne;
  i Kamp kløver kjækt han Kjæven
  paa den onde Ulv.
  Odin kvad:
  Mangt jeg foer, mangt jeg fristed,
  mangt har jeg Magter prøvet:
  hvad mælte Odin i Øret paa Balder,
  før han paa Baal bares?
  Vafthrudner kvad:
  Ingen det veed, hvad i aarle Old
  du sagde i Sønnens Øre;
  med feig Mund jeg mælte om Runer
  og om Skabernes Skjæbne.
  &lt;/poem&gt;