text: I sne står urt og busk i skjul; 
  det er så koldt derude; 
  dog synger der en lille fugl 
  på kvist ved frosne rude. 
  Giv tid! giv tid! - den nynner glad 
  og ryster de små vinger, - 
  giv tid! og hver en kvist får blad, 
  giv tid! - hver blomst udspringer. 
  Giv tid! og livets træ bli'r grønt, 
  må frosten det end kue, 
  giv tid! og hvad du drømte skønt, 
  du skal i sandhed skue. 
  Giv tid! og åndens vinterblund 
  skal fly for herlig sommer, 
  giv tid, og bi på herrens stund, 
  - hans skønhedsrige kommer! 