text: &lt;poem&gt;
  Se dig ud en sommerdag,
  når de bønder tromler:
  land æfor og by æbag,
  lærkesang og humler.
  Byg i skred og bær i blost,
  barneleg om frønnet post;
  rugens dræ med duft af most,
  i drift om brede gårde!
  Danmark er et lidet land,
  strakt fra nord til sønder,
  har dog brød til alle mand,
  købstadsfolk som bønder.
  Rugen med det svulne knæ
  vokser langt i bakkens læ.
  Humlekop og pæretræ
  får sol mod hvide gavle.
  Færgen med det brede bryst,
  klædt i stål og plade,
  pløjer vej fra kyst til kyst
  over bæltets flade.
  Kobberspir og tag af tegl
  ser sig selv i havets spejl.
  Langvejs ude hvide sejl
  mod grønne øer bovner.
  Toget stønner tungt af sted,
  højt sig røgen løfter-
  plagen står ved vangeled,
  slår sig løs og snøfter.
  Hyrden kobler sine kø'r;
  aftensuk i siv og rør-
  fra den åbne smededør
  går lange skumrings-gnister.
  – Slider byen, danske mand,
  alt for stærkt din trøje,
  tag et mål af Danmarks land
  fra dets egne høje:
  Synet – fjernt af banker lukt –
  bliver frit mod bælt og bugt
  – stemningsfyldt som hejreflugt
  om kvæld, når sol går under.
  &lt;/poem&gt;