text: &lt;poem&gt;
  Det er den største sorg,
  som verden en kan lære,
  at måtte miste den,
  som er den hjertenskære.
  Den største sorg for vist,
  som en kan overgå,
  det er at elske den,
  som man kan ikke få.
  Dog tak! for du engang
  på mig dit øje kasted’
  skønt jeg derfor vel blev
  af min venner lastet.
  Hav tak for hvert et kys,
  jeg nød udaf din mund.
  Tak for du elskte mig
  den korte tid og stund.
  &lt;/poem&gt;