text: Tryk er kraft pr. arealenhed. Således er den afledte SI-enhed for tryk newton pr. kvadratmeter, og denne enhed kaldes for Pascal (Pa).
  Hvis eksempelvis en væske eller en gas opbevares i en beholder, vil den udøve et vist pres på hver arealenhed af de dele af beholderen den er i berøring med; dette pres "mærker" beholderens vægge som en vis kraftpåvirkning pr. arealenhed. Et instrument der måler trykket i beholderen, kaldes et manometer.
  Det tryk som Jordens atmosfære øver ved havniveau, varierer med vejret og kan måles med et barometer. Den gennemsnitlige værdi er 101 kPa, (se også normaltryk) hvilket svarer til trykket fra en vandsøjle på ca. 10 meter. Dette tryk opleves af alle flader; således påvirkes f.eks. hver kvadratcentimeter af menneskets hud af et tryk svarende til 1 kilogram. Når dette ikke "mærkes", skyldes det at trykket er det samme inde i kroppen.
  Tryk i en væskesøjle.
  Trykket i en væskesøjle er den kraft som påvirker væskesøjlen på et givent areal.
  formula_1
  Trykket skyldes den overliggende væskemængdes nedadgående kraft. Denne kraft skyldes tyngdekraften, og er defineret som formula_2 .
  Massen i førnævnte formel kan også beskrives som rumfanget af søjlen multipliceret med densiteten. Rumfanget er lig arealet og højden af væskesøjlen multipliceret. Massen kan derfor beskrives som, formula_3. Ved at indsætte dette nye udtryk i formlen for tyngdekraften, kan tyngdekraften på væskesøjlen også skrives som formula_4. 
  Trykket kan derfor også skrives som
  formula_5
  Hvis dette udtryk forkortes, ser vi at trykket i væsken er uafhængigt af arealet.
  formula_6
  Man kan derfor udregne et givent tryk formula_7, i en vis dybde/højde i en væskesøjle, hvis man kender højden formula_8, og densiteten formula_9 af den pågældende væske, og tyngdeaccelerationen formula_10 samt trykket formula_11 ved overfladen såfremt dette tryk er opgivet.