text: =Montering=
  Sammensyning på maskine.
  Hvis garnet kan tåle det, er det lidt nemmere, hvis man presser kanterne før man syr dem sammen, men det kan godt gøres uden.
  Hvis man har strikket ærmerne i, kan man sy ærmer og sidesømme sammen under et. Begynd med at hæfte stykkerne sammen med knappenåle vinkelret på sømmen. Først under armen, så i begge ender, og fordel så knappenålene ved hele tiden at gå midt imellem. Hvis der er striber eller mønstre, må man hæfte i hver stribe eller mønster, så man er sikker på, at de passer over hinanden. Det er vigtigt, når man syr strik sammen, at man aldrig trækker i sømmen, for så kommer den til at flane. Brug en stor nål fx. en hattenål eller nipsenål, idet du hele tiden skubber strikningen ind under trykfoden med den, og samtidig glatter sømmen ud, så den ikke ruller. Pas især på underste lag. Hvis man syr på tværs af maskerne, må man passe ekstra på ikke at trække. Man kan sy med en zig-zag på sting-bredde 1 og normal sting-længde. Så bliver sømmen lidt elastisk, uden at den behøver at flane. Hvis man har lukket skuldersømmene, må man passe på, at aflukningen ikke ses på retten. Man må sy neden under den. Hvis ærmerne ikke er strikket i (måske skal de have lidt ekstra vidde), må man først sy sidesømmene og ærmesømmene sammen hver for sig. Bagefter hæfter man det ene ærme i med knappenåle, mens personen har blusen på. Sørg for at det falder rigtigt, det skal hænge lige ned, ikke drejet så det laver skrå folder. Hvis man ikke har den person hos sig, som skal have blusen, kan man holde en hånd gennem skulderen for at se, hvordan ærmet falder. Det er ikke sikkert, ærmesøm og sidesøm skal passe over hinanden. Hvis der er ekstra vidde, skal den fortrinsvis være lidt foran skuldersømmen, der hvor skulderbladet runder lidt fremad. Når det ene ærme er hæftet i, rier man 3 tværmærker. Et ud for skuldersømmen, et foran, der hvor den ekstra vidde ender, og et bagpå et stykke nede. De to sidste steder skal der være et mærke både på ærmet og et på ærmegabet overfor, så man kan sætte ærmet rigtigt i igen. Pil så knappenålene af, og hæft de 2 ærmer sammen, idet du vender vrangen ud af det ene og putter det inden i det andet, så ærmesømmene passer over hinanden. Heft så en knappenål i hvert tværmærke, og sy et tværmærke på det andet ærme, uden at sy igennem begge lag. Hæft også ærmegabene sammen, og overfør tværmærkerne på samme måde. Nu kan du ri ærmerne i, så de sidder ens og bagefter stikke dem.
  Hvor der er ribborter, er det ikke så nemt at sy dem på maskine, for det er svært at ramme, så ret og vrang maskerne passer over hinanden. Derfor vil jeg anbefale at sy rib-borterne sammen i hånden, idet man tager ½ retmaske fra hver side, så den danner en hel. Derfor er det en god ide at begynde og slutte med en retmaske, når man slår op. Det samme gælder halskanten, hvis den er strikket i rib. Se fig. 3.
  Sammensyning i hånden.
  Sidesømme: Læg stykkerne ved siden af hinanden med retten opad.
  Når du trækker tråden sammen, vil de to halve masker danne en hel, og sammensyningen bliver usynlig. Det kan godt være det bliver lidt klodset, hvis man syr med strikkegarn, men der er ikke noget i vejen for, at man syr med sytråd fx. dobbelt, i en farve der passer nogenlunde. Den ses ikke, når den er strammet til. Se Fig. 1.
  At maske sammen og maske ned.
  At maske sammen på retsiden.
  Det forudsætter, at garnet kan tåle presning. Man bruger en nål uden spids. Se figur 2.
  De to stykker er ikke lukket af, men ender med kontrastfarve. Pres begge stykker grundigt med damp eller vådt stykke. Pil derefter kontrastfarven af. Læg stykkerne, så de åbne masker vender mod hinanden, det ene ovenfor det andet. Måske har du ladet en tråd hænge, som du kan bruge til at maske sammen med. Ellers må du tage en anden og hæfte den. 
  D.v.s. du skal altså 2 gange ind i hver maske, den ene gang oppefra og ned, den anden gang nedefra og op. Derved dannes en maske. Pas på at trække til med samme fasthed som strikningen, derved kan sammensyningen blive helt usynlig. Denne måde kan bruges til skuldersømme, strømper o.m.a. 
  At maske sammen fra vrangsiden.
  Hvis garnet ikke kan tåle presning, kan man i stedet maske sammen med kontrastfarven siddende i. Det gøres fra vrangen. På denne side vil der, på første kontrastfarve række, være først ½ række kontrastfarve, så en perlerække af grundfarven (½ række). Det er den man skal sy i. Se figur 3.
  Stram det med samme fasthed som strikningen.
  Når rækken er færdig, kan kontrastfarven pilles ud, medmindre man har syet ind i den. Det undgår man ved at bruge en nål uden spids. 
  At maske ned.
  Bruges mest til halskanter og håndledskanter, som man strikker dobbelt så lange, som kanten skal være. Derefter bukker man dem om til vrangen og masker dem ned til underste lag. Derved bliver strikningen mere elastisk, end hvis man lukker af, og holder derfor bedre.
  Glat halskant.
  Som beskrevet i kapitlet om kanter begynder man med en stor maskestørrelse og går gradvis ned i maskestørrelse til det sted, hvor kanten skal bukkes, strikker en række på maskestørrelse 10, går ned på laveste maskestørrelse igen og går atter gradvis op i maskestørrelse og strikker bagsiden af kanten til man når den maskestørrelse, man begyndte med. Nu er det nemt at se, hvor kanten skal bøjes. Man lader en lang tråd hænge, inden man strikker kontrastfarve ind. Her er der ingen mulighed for at lade kontrastfarven sidde i, for den vil komme ind under sømmen. Man må presse kanten grundigt, og hvis man har strikket med syntetisk garn, må man passe på kun at presse det yderste af kanten, så det ikke ses på retten. Hvis du presser syntetisk garn, så læg et stykke køkkenrulle imellem, da der ellers vil sætte sig noget på strygejernet. Er du meget pertentlig og vil ikke have det presset, må du sætte maskerne på en hjælpepind, og tage dem derfra. Også her må man sy med en nål uden spids. 
  Sådan gør du:
  Hvis man i stedet for at tage ned i en lænke, tager en hel maske, vil det ses som en stram kant på retten. Man går altså ikke to gange ned i lænkerne. Se figur 4.
  Halskant i rib.
  Man må sørge for, at halskanten begynder og ender med en retmaske, d.v.s. man skubber en ekstra nål op i den side, der ender med en vrang. Derved kan man sy halskanten pænere sammen.
  Inden man piller kontrastfarven af, må man presse grundigt med damp eller vådt stykke. Pas på ikke at trække ud i strikningen når du presser, for derved bliver maskerne mindre og er vanskeligere at komme ind i. De skal tværtimod ligge helt tæt. Derfor må man presse på begge sider, så alle masker bliver pressede. Se figur 5.
  Sådan gør du:
  Man må sørge for, at sømmen ikke forskubber sig, ved hele tiden at tage ned i den lænke, der er nedenunder den pågældende maske. D.v.s. at når man kommer fra en retmaske, skal man ned i en lænke under en vrangmaske, fordi man har bukket halsen, og retmasken er en vrangmaske på den anden side. Og når man kommer fra en vrangmaske, skal man ned i en lænke under en retmaske. 
  Klippet hals.
  Hvis man har strikket et mønster, hvor det er umuligt eller besværligt at strikke halsen i facon, kan man i stedet for strikke lige op, og bagefter klippe halsrunding og eventuelt skulderskråning. Det gøres på følgende måde:
  Tag et stykke tykt indpakningspapir og fold det på midten. Tegn ½ mønster af hals og skuldre, så folden bliver midten af mønstret. Du må beregne halsen så stor, at der er plads til en halskant. Mønstret skal gå et stykke ned. Klip det ud og fold det ud, så du har begge sider, og tegn med lineal en tydelig streg i folden. Fold blusen på langs og ri evt. en midterlinie. Læg nu mønstret på blusen, med stregen på midterlinien. Hæft det foroven og forneden. Hæft også skuldrene i begge ender, så du er sikker på, det ligger rigtigt. Nu syr du på maskine langs med papirets kant med små sting en zigzag på sting-bredde 1. Sting-længden kan være 1-1½. Sy både hals og skuldre. Nu klipper du tæt ind til stingene, men passer meget på ikke at klippe sting over. Sy så over kanten med en zigzag eller husholdnings overlock på sting-bredde 2. Du skal ikke sy den bredere end stingbredde 2, for så kan man ikke strikke en række, når maskerne er samlet op på maskinen. Nu vender du vrangen ud og samler masker op til en halskant nedenunder syningen. Sæt først midten på de to 1 nåle. Hvis du er i tvivl om, hvor mange masker du skal have, så beregn det nålenummer, du skulle have haft, hvis du havde strikket halsen + nogle masker til det lige stykke. Strik så halskanten, idet du gør som beskrevet under kanter, og går gradvis ned i maskestørrelse til ombøjningen, og så op igen. Hvis kanten skal være i rib, må du først strikke en række på hovedapparatet, og så flytte hver anden. Når du masker ned, tager du ned i en lænke neden under syningen, så trævle-kanten bliver dækket.
  Du kan evt. gemme papirmønstret til en anden gang, og måske sy det fast på et stykke stof eller vliseline, så det kan holde.
  På samme måde kan man klippe en spids hals, men her er det ikke så godt at strikke kanten for sig. Man må hellere samle maskerne op, ligesom på en rund hals, for at kunne dække trævle-kanten. 
  Hvis en maske er løbet.
  Sæt en sikkerhedsnål i masken, indtil stykket er færdigt. Mask så op med opmaske nålen, men spring den sidste lænke over, da der ellers bliver en maske for meget, når du syr et maskesting. Man kan hæfte begyndelsestråden solidt ved at stikke ind i selve tråden, man syr med.
  Hvis der er mønster, så se efter et andet sted på strikningen, så du tager den rigtige farve lænke, så mønsteret kommer til at passe. Er der løbet flere masker ved siden af hinanden, er det sværere at få pænt. Når du masker den første maske op, så sæt en sikkerhedsnål i de andre masker. Som regel vil lænkerne have små buer, hvis de har været strikket og derefter er løbet. Man skal kun bruge, hvad der svarer til sådan en bue til hver maske, så man får fordelt garnet rigtigt. Hvis man ikke er kommet ret langt, kan det nok bedre betale sig at begynde forfra. Se figur 6.