text: Formål.
  At lave en flot røgsky.
  Det her er et relativt let lille forsøg, og det kan bruges til at lægge op til en snak om forbrænding og betydning af ilt.
  Forklaring.
  Hvad sker der?
  Kaliumnitrat og sukker kan ikke brænde hver for sig (demonstrer det evt.), men blandes det i forholdet 1:1 har man såvel oxidationsmiddel (kaliumnitrat) og reduktionsmiddel/brændstof (sukker) i samme blanding. 
  Forbrændingen under disse omstændigheder er ikke fuldstændig, så blandingen vil udsende en tydeligt sort røg. Røgen stammer fra ufuldstændigt oxideret/forbrændt sukker og består af små kulstofpartikler. 
  Den pink-lilla farve er kaliums flammefarve. Tilsætning af et par sæbespåner giver en ekstra tæt og tyk røg, da sæben også er et reduktionsmiddel, og gør at der er endnu mindre ilt til forbrændingsreaktionen. 
  Vil man hellere have mere af den smukke flammefarve kan man øge mængden af kaliumnitrat, f.eks 2 dele kaliumnitrat til 1 del sukker. 
  Forsøget er nemt og vældigt underholdende, og så kan det anvendes til oplæg om forbrænding. (Terminale elektronacceptorer og forbrænding af sukker.)
  De essentielle formler.
  C12H22O11 + 24 KNO3 → 24 KNO2 + 12 CO2 + 11 H2O 
  Men da forbrændingen ikke vil være fuldstændig vil slutprodukterne desuden være C (rent kulstof), CO (karbonmonoxid) samt formodentlig forskellige nitrogenholdige gasser (f.eks. NO, NO2 og andre NOxer).
  Perspektivering.
  Forsøget kan bruges som oplæg til at snakke om forbrændingsreaktioner. Herunder forskellen på røgen fra en fuldstændig og en ufuldstændig forbrænding – dannelse af sod (rent kulstof) eller ej, dvs. kan der ske en fuld forbrænding (oxidering af sukkeret) således at der dannes CO2 eller sker der kun en delvis forbrænding? Man kan her snakke om, hvad der skal til for at sikre en fuldstændig forbrænding, generelt og i dette tilfælde hvor bl.a. det perfekte forhold mellem brændstoffet (som her er sukker) og oxidationsmidlet (her kaliumnitrat) er af betydning for dannelse af forskellige slutprodukter. Man kan evt. indføre begrebet "støkiometri". 
  I forbindelse med forbrændinger på kraftværk skal man blandt andet sikre den rigtige ilttilførsel samt den rigtige (høje) temperatur.
  Forsøget kan samtidig være en illustration af, at forbrændinger i princippet er redoxreaktioner. 
  Sukker et organisk molekyle (et kulhydrat) som man finder i kosten. Det kan omdannes under udvikling af energi (ATP) ved en redoxreaktion – fuldstændig svarende til den reaktion, der foregår i dette eksempel, bortset fra at ilt bruges som oxidationsmiddel i stedet for kaliumnitrat – og at ”forbrændingen” i kroppen foregår ved en noget lavere temperatur. I metabolismen dannes også CO2 som reaktionsprodukt.
  Denne blanding blev brugt som raket-brændstof i de tidlige dage i raketvidenskaben. I disse tilfælde blev blandingen dog smeltet først og fyldt i rør, hvorefter den kan bruges til meget effektiv opadrettet bevægelse af små raketter. 
  Sikkerhed og affald.
  Affaldshåndtering.
  Restprodukterne fra forbrændingen kan kommes i almindeligt affald. HUSK at sikre, at asken er kølet helt af og, at der ikke er gløder tilbage.
  Faktorer.
  Jo finere pulver man blander jo voldsommere bliver reaktionen - brug alm sukker krystaller, de virker fint.
  Andre beskrivelser.
  En meget seriøs gennemgang af hvordan man kan lave raketter med kaliumnitrat-sukker. Kun for erfarne folk med viden om hvad de laver! (Og i øvrigt ligger vi alt ansvar over på Richard Nakka!)
  I familie med ovenstående link men hvor dextrose anvendes som brændstof i stedet for glucose.
  Dette open-source materiale kan findes på Wiki-bogen om Science Shows på (http://da.wikibooks.org/wiki/Scienceshow)