text: De er tallerken-taxaer, telefonholdere og slet ikke ambitiøse nok
  05 april 2019 kl. 17.50
  Erhvervsfagene skal stå model til en lang række fordomme. Tre unge har et klart budskab til alle, der ikke har respekt for erhvervsfagene.
  Receptionister skal bare tage telefonen. Tjenere er tallerkentaxaer. Murværk er for mænd, og social- og sundhedsassistenter er dem, der ikke var helt skarpe på skolebænken.
  Thera Kartz Johansen, receptionistelev: "Værtskab handler om at gøre det, som gæsterne endnu ikke ved, at de forventer."
  Mange unge må kæmpe med omverdens fordomme, når de vælger en erhvervsuddannelse. De skal stå model til nedladende og snæversynede kommentarer, når de fortæller om deres uddannelser.
  Tre unge, der alle har viet deres liv til en erhvervsuddannelse, er trætte af fordommene. De har hver et klart budskab.
  
  1. Jeg kan meget andet end at stå bag disken og tage telefonen
  Som receptionist er du det første ansigt, som hotellets gæster møder. Det er dig, der skal have overblikket, og være klar til at opgaverne skifter fra dag til dag.
  Thera Kartz Johansen er ved at uddanne sig til receptionist, og på en typisk dag hos Comwell Hotel Kellers Park i Børkop skal hun både tage imod gæster, besvare spørgsmål og give kundeinformation, ringe til turistbureauer, bestille taxa, udlevere nøgler og meget mere.  
  - Der er mere til at være receptionist, end hvad størstedelen af befolkningen tror. Det handler ikke bare om at stå bag disken og tage telefonen, siger Thera Kratz Johansen.
  Jobbet som receptionist kræver, at du er dygtig til at tale med andre mennesker og har lyst til at servicere og hjælpe kunder og andre besøgende.
  Som receptionist har du et stort ansvar for at få virksomhedens gæster til at føle sig velkomne og godt tilpas.
  - Jeg skildrer mellem god service og godt værtskab. Service er det, som gæsterne forventer, men godt værtskab handler om at gøre det, som gæsterne endnu ikke ved, at de forventer – såsom at holde døren for dem og bære deres tasker op på værelset, fortæller Thera Kartz Johansen.
  
  2. Jeg er ikke en tallerken-taxa
  Dreng, knægt, tallerken-taxa og slave. Rasmus Thude Dalgaard er efterhånden blevet tiltalt på mange besynderlige – og ikke altid lige respektfulde – måder i sit arbejde som tjener.
  - Generelt er der mange, der tror, at hvis man er tjener, så er man bare tallerken-taxa, og en ung fyr endda mit arbejde for slavearbejde, fortæller Rasmus Thude Dalgaard.
  Han oplever ofte, at folk ikke forstår, at det faktisk kræver en fire år lang uddannelse at blive tjener. Det fleste har den opfattelse, at tjenerarbejde er et sommerferiejob, hvor man bare skal servere mad og skænke vin.
  Den opfattelse er Rasmus Thude Dalgaard helt uenig i, for tjenerfaget handler i langt højere grad om værtskab.
  - Det fedeste er at gå hjem en aften, hvor man bare har fået ros fra sine gæster, der har sagt: Du er fandeme rar. Vi vil rigtig gerne komme igen. Det var fantastisk mad, men det var også god service, fortæller Rasmus Thude Dalgaard.
  
  3. Jeg kan sagtens få succes uden for storbyerne
  Du skal tage til en af de store byer i Danmark, hvis du vil have flest muligheder og chancen for succes.
  Den opfordring er Victoria Saf Vest træt af at høre på. Hun er frisørelev hos Salon Manhatten i Sønderborg, og i hendes optik er Sønderborg mindst lige så rig på muligheder som storbyerne.
  Victoria Saf Vest, frisørelev: "Hvis du vil det nok, så kan du nå drømmen uanset hvad. Så er Sønderborg en lige så god by som København."
  - Jeg er til DM i Skills i år, og jeg kommer fra Sønderjylland af, og jeg har ambitioner om at blive så god til mit fag, at jeg kan dyste til EM og VM en dag, siger Victoria Saf Vest.
  Den 21-årige sønderjyde er fuld af gåpåmod, og hun tror overhovedet ikke på, at postnummeret spiller en rolle, når det kommer til hendes succes.
  - Det kræver ambitioner. Det kræver skills, og at du gider lægge mange timer i at blive bedre til dit fag. Hvis du vil det nok, så kan du nå drømmen uanset hvad. Så er Sønderborg en lige så god by som København.
  
  