text: 60-årige Kirsten overvandt slidgigten - og blev verdensmester
  07 oktober 2018 kl. 04.00
  Guldmedalje koster: Nul ferie, nul fødselsdag, nul hyggevin, men tonsvis af benhård træning. 
  
  Hun bøvler lidt med dem.
  De er ikke sådan lige at få på. De røde inline-skøjter. De skal sidde tæt og helt rigtigt, inden Kirsten Bak Hansen skal ud at træne på den nærliggende lange cykelsti lidt udenfor Sig ved Varde.
  Kirsten Bak Hansen, Sig: "Jeg må indrømme, at der blev fældet nogle tårer, da jeg kom i mål."
  Ikke fordi det sker så tit mere. Det med at træne.
  Ikke efter hun i september stod øverst på podiet i Engadin i Schweiz og fik hængt guldmedaljen om halsen som verdensmester i marathon for inline-skøjtere i gruppen under 70 år.
  En oplevelse for livet.
  - Det var simpelthen en forløsning. Og jeg må indrømme, at der blev fældet en hel del tårer, da jeg kom i mål, siger hun.
  Ramt af slidgigt
  Kirsten Bak Hansen er en målrettet kvinde.
  Hun blev også verdensmester i 2010, men så løb hun ind i alvorlige problemer. Både mentalt og fysisk.
  De mange timers træning helt alene tærede på humøret. Og så begyndte lænden at gøre ondt. Meget ondt. Hun kom til scanning. Lægen: "Det er slidgigt".
  Det blev så slemt, at hun ikke længere kunne få sine inlinere på. Men hun nægtede at stille dem på hylden. Tværtimod.
  - Jeg sagde til mig selv, at når jeg blev 60 år, så ville jeg have et comeback og blive verdensmester igen.
  Kirsten Bak Hansen, Sig: "Jeg kom i mit livs form. Men hold da op. Det gjorde ondt ind i mellem."
  I sit livs form
  På trods af at have været ude af konkurrencer i otte år bed hun tænderne sammen og begyndte ganske langsomt at bygge sin form op. Blandt andet ved at cykle.
  Endelig lykkedes det. Til sidst kunne hun det, hun ville. Drøne derudad på sine inlinere.
  - Jeg kom i mit livs form. Men hold da op, det gjorde ondt ind i mellem. I dag tænker jeg: Aldrig mere intervaltræning, siger hun.
  
  - Lad være med at give op
  Med den stadigt bedre form opnåede hun at blive nummer to i sin klasse til europamesterskaberne i Sempachersee i Schweiz i tiden en time og 18 minutter. Altså fire minutter langsommere end ved VM.
  Artiklen fortsætter under billederne.
  
  Alderen tynger ikke hendes tankegang.
  - Mit råd til folk er: Ja, det kommer ikke af sig selv, det gør det ikke. Man er nødt til at yde noget. Men sørg nu for at holde dig i gang. Tænk over, hvad du putter i munden, og lad være med at lade dig begrænse af din alder, men tag det som en udfordring. Lad vær med at give op. Fortsæt!
  
  Måtte droppe fødselsdag
  Det endelig mål. Come back-et. Det har haft en pris. Ikke at hun fortryder, men det tager tid - masser af tid - at træne for at nå så ambitiøst et mål som et verdensmesterskab.
  Sommerferien med manden blev droppet. Hyggevinen med manden blev droppet. Hendes egen 60 års fødselsdag den 22. juli blev droppet.
  - Uden min mands opbakning kunne det her slet, slet ikke have ladet sig gøre. Han har givet mig plads til at træne, han har troet på mig, og han har måttet lære at nyde et glas vin for sig selv. Men det er han nu blevet ret god til, tilføjer hun med et stort smil.
  Skifter spor - igen
  De første inlinere fik hun på sin 40-års fødselsdag. De blev købt i Bilka.
  Før det løb hun, men fik problemer med knæene. Så hun har skiftet spor et par gange. Og til marts hopper hun over i skisporet.
  - Jeg har en drøm om at være med i skiløbet Border-to-Border fra den russiske grænse til den svenske - 450 kilometer.
  Du kan ikke lade være, hva'? 
  - Nej, jeg skal have et eller andet mål, griner Kirsten Bak Hansen.
  Verdensmesteren Kirsten Bak Hansen
  Hun var hurtigste dansker ved VM - Masters Marathon World Championship. Ikke bare i sin egen, men på tværs af alle aldersklasserne.Hun kom i mål i tiden 1 time 14 minutter på den 42 kilometer lange distance.Hun var hurtigere end vinderen af klassen under 60 år.Hun slog sin italienske rival – til sin egen overraskelse.
  
  