text: Husker du kræftramte Dorte, der blev overrasket af Seebach: Sådan har hun det i dag
  17 oktober 2016 kl. 20.48
  Dorte Berndt fra Sønderborg blev landskendt, da hun deltog i Knæk Cancer Live. Nu fortæller hun om det voldsomme kræftbehandlingsforløb, hun var igennem inden.
  Dorte Berndt og hendes tre børn, Linea, Alberte og Patrick, kunne hverken holde skrig eller tårer tilbage, da Rasmus Seebach og Dortes kor pludselig trådte op på scenen og sang for dem og hele Danmark til ’Knæk Cancer Live’-showet i 2015.
  Her havde Dorte Berndt fra Sønderborg netop fortalt publikum og danskerne om sin kræftsygdom og den svære tid, hun og hendes familie havde været igennem, da Seebach og koret pludselig overraskede hende.
  -  Jeg skreg, bare da jeg så koret, jeg havde vitterligt ingen tanker, siger Dorte Berndt, da vi taler med hende i dag, hvorefter hendes stemme knækker over:
  -  Ej, men jeg kan tude over det endnu.
  
  Lægen aner ikke, hvad hun skal sige
  Seebachs optræden var kulminationen på et dramatisk og smertefuldt behandlingsforløb, Dorte Berndt havde gennemlevet et halvt års tid forinden showet, hvorefter hun heldigvis blev erklæret kræftfri. 
  I april 2015 går Dorte Berndt til lægen, fordi hun har småblødninger og udflod fra underlivet og er i tvivl om, hvorvidt hun er kommet i overgangsalderen. Men da hun ”smækker stængerne i gynækologbøjlerne”, bliver lægen fuldstændig forfjamsket og kan næsten ikke fuldføre en hel sætning.
  Dorte Berndt.: "Hun får fremstammet noget om blomkålslignende celleforandringer, og jeg tænker straks ”at noget med grøntsager i min skede, lyder ikke særlig godt”."
  -  Hun får fremstammet noget om blomkålslignende celleforandringer, og jeg tænker straks ”at noget med grøntsager i min skede, lyder ikke særlig godt”. Men jeg skubber det væk og tænker, at jeg er sund og rask, og så går jeg faktisk ud og ser på nyt hus lige bagefter. Set i bakspejlet var det selvfølgelig chokket, der fik mig til at reagere sådan.
  Det viser sig, at Dorte Berndt har en svulst i skeden på otte gange tre centimeter, og da hun en uge senere vender tilbage til sin telefon efter en times møde på arbejde, ligger der fire ubesvarede opkald.
  -  Der er en sekretær på min telefonsvarer, der med tiltagende bekymring beder mig om at ringe, og så tænker jeg ”Fuck mand!” Da jeg ringer tilbage, når jeg knapt nok at præsentere mig, før jeg får lægen i røret, der siger, at der er en tid til mig i gynækologisk ambulatorium om en time, og jeg får fremstammet. Er det kræft?
  Lægen kan bekræfte, at Dorte Berndt har livmoderhalskræft. Foran hende ligger et behandlingsforløb med 25 udvendige strålebehandlinger, seks kemobehandlinger og to indvendige strålebehandlinger. Chancen for, at de kan fjerne kræften helt, er heldigvis stor.
  Bivirkninger af strålebehandling i livmoder og skede
  Vandladningsgener med hyppig vandladning og svie som ved blærebetændelseGener fra tarmen i form af diarré og blødningTørhed, stramhed og en brændende følelse i skedenRødmen, kløe og afskalning af huden som ved solskoldningHårtab i det behandlede områdeTendens til infektionerVedvarende hudforandring og vandladningsgenerVedvarende vandladningsgener eller skrumpeblære med lille kapacitetSkedens slimhinder kan vokse sammen efter strålebehandlingKilde: Kræftens Bekæmpelse
  Risiko for stomi og sammenvoksning af skeden
  Men prisen er høj! Der er risiko for en række senfølger, der vil forringe Dorte Berndts livskvalitet betydeligt.
  Den hårde behandling kan føre til, at hun får tinitus og nerveskader i hænder og fødder af kemoen, og strålebehandlingen kan resultere i, at hun skal have lavet stomi på både tarm og blære. Hun risikerer træthedsbrud i bækkenet, lymfødem i benen og har risiko for fisteldannelse mellem skede og endetarm, som vil resulterer i at afføringen løber ud af skeden. Derudover kan hendes skede kommer til at vokse sammen, som følge af den indvendige strålebehandling. Det vil betyde, at hun ikke kan have sex.  
  -  På det tidspunkt er jeg 47 år, og børnene er ved at flyve fra reden. Og jeg havde det sådan, at nu skulle det ligesom snart være Dortes tur. Jeg drømmer da selvfølgelig også om prinsen på den hvide hest. Jeg kan sagtens leve alene, men det ville nu være hyggeligt at have en, man kan tage ud og rejse med, tage i biografen med og de der ting, siger hun.
  "Hvad er det for et liv, jeg skal leve?"
  Drømmen om prinsen på den hvide hest blev fuldstændig knust og med udsigten til de barske senfølger, fik det Dorte Berndt til at overveje om et liv – ganske vist et kortere et – uden behandling ville være bedre.
  -  Da jeg gik hjem fra lægen fredag, var jeg fuldstændig ødelagt og tænkte, hvad nu hvis jeg fravælger behandlingen? Og så tænkte jeg lidt på mine børn: Jamen, min store dreng er et par og tyve, min ældste datter næsten 19, det ville selvfølgelig være mest synd for den lille, men de er ved at være gamle nok til at klare sig selv. Og hvad er det for et liv, jeg skal leve - og hvad ville jeg have at byde på? fortæller hun og tilføjer:
  -   Det er helt surrealistisk at tænke på, at jeg har siddet og tænkt sådan - jeg ved jo godt, de har brug for mig endnu - alle tre.
  
  Ikke behandlingen men kræften, der ødelægger kroppen
  Mandag ringer hun til lægen på Odense Universitetshospital, der bliver rystet, da han hører, at Dorte overvejer at droppe behandlingen.
  - Jamen, hvad siger du? Du kan blive rask. Du behøver ikke at dø!, sagde han hele tiden, forklarer Dorte Berndt.
  Til sidst forklarer han hende konsekvenserne, hvis hun fravælger behandlingen. Svulsten vil vokse og sandsynligvis indenfor overskuelig fremtid bryde igennem til tarmen, hvilket alligevel ville medføre, at hun skal have stomi. Herefter vil kræften gå videre i bækkenet og til knoglerne, og Dorte Berndt vil efter al sandsynlighed dø efter et til halvandet år.
  - Og så går det op for mig, at jeg havde valget mellem behandling, smerter og leve eller ingen behandling, smerter og dø - og så var valget ikke så svært. Derudover gik det op for mig, at det jo ikke er behandlingen, men svulsten, der ødelægger min krop. Den erkendelse hjalp mig også, og jeg sagde ja til behandlingen.
  Dorte Berndt.: "Det var så forfærdeligt - At ligge der i et lille døgn med ni nåle oppe i skeden, og du ved bare, at du skal sydes. Hver time i 18 timer bliver du ristet"
  Du ved, du bliver ristet hver time
  Behandlingsforløbet går egentlig, som det skal, men undervejs får Dorte Berndt nogle meget voldsomme oplevelser og gener af især den indvendige strålebehandling.
  -  Ej, men det var så forfærdeligt, siger hun og trækker vejret dybt ind, mens hun holder en kort pause.
  - At ligge der i et lille døgn med ni nåle oppe i skeden, og du ved bare, at du skal sydes. Hver time i 18 timer bliver du ristet. Vi var også nogle stykker, der talte om, at det måtte altså være en mand, der havde hadet sin mor meget, der har fundet på den behandling, siger hun og finder overskuddet frem til et lille grin.
  Strålebehandlingen, der også undervejs får nogle voldsomme komplikationer, betyder, at Dorte Berndt er sengeliggende en hel måned efter forløbet.
  -  Fordi behandlingen var i skridtet, betød det, at jeg ikke kunne gå, jeg kunne ikke stå, bevæge mig eller have tøj på. Jeg var indlagt i 3 uger og måtte have plejepersonalet til at smøre området med en blanding af morfin og gel hver 2.-3. time. Det var rædselsfuldt.
  
  Sådan har Dorte det i dag
  På netop det tidspunkt – da Dorte Berndt ligger i sin seng - har hun svært ved at tro på, at hun nogensinde skal komme til at stå, gå eller cykle igen.
  Men det kommer hun heldigvis. Behandlingen virker, og i efteråret 2015 erklæres hun kræftfri.
  -  Lige nu føler jeg mig så privilegeret, jeg er så taknemmelig, jeg har det simpelthen strålende godt, siger hun.
  Allerede i sommeren 2016 er hun så frisk, at hun inviterer sine børn og svigerdatter med på et stort road-trip til det sydvestlige USA, hvor de blandt andet besøger San Fransisco og cykler over Golden Gate Bridge.
  -  Når jeg tænker på, hvordan jeg lå og kravlede rundt et år forinden, der troede jeg ikke, at jeg rent fysisk ville kunne komme til at cykle. Da vi kom over på den anden side af Golden Gate, stod jeg bare med armene i vejret og jublede, siger hun.
  Angsten for tilbagefald er det værste
  Senfølger kom der heldigvis også langt færre af, end hun havde frygtet. Og hun undgik både stomi, og at hendes skede voksede sammen.
  -  Jeg har nogle problemer med tarmene, der kan give nogle mavesmerter, og så har jeg af og til slim og blod i afføringen. Det er i sig selv ikke så slemt, det er jo bekymringen, der ligger lige bagved. For ér det nu kræften, der er kommet tilbage? Er det de første tegn på, at der er sket en spredning? Det er den konstante angst for tilbagefald, der er svær at håndtere, forklarer hun.
  Men selvom angstens grimme ansigt af og til stikker sit hovede frem, er det ikke noget, der præger Dorte Berndts hverdag meget.
  
  Positiv forpligtelse til at gøre noget
  Alligevel hverken kan eller vil hun ikke lægge sin kræftsygdom helt bag sig, hun drømmer nemlig om at komme ud og holde foredrag og fortælle andre om sit forløb og ikke mindst, hvordan hun kom igennem det med livsglæden i behold.
  -  Jeg ville ønske, der var mere fokus på senfølgerne og de forløb, man skal igennem. Jeg synes jo faktisk, at når man kommer så godt igennem forløbet, som jeg har gjort, så har man en positiv forpligtelse til at gøre noget for dem, der ikke er kommet så godt igennem som mig. Der sidder så mange derude, der er fuldkommen underdrejet af senfølger og stråleskader, og jeg ved ikke hvad. Dem vil jeg gerne hjælpe, siger hun.
  Sådan foregår indvendig strålebehandling (brachyterapi)
  Ved indvendig strålebehandling gives strålebehandlingen koncentreret inde i selve kræftknuden, hvorved bivirkningerne mindskes.Strålingen kommer fra små stykker radioaktivt stof (iridium) i tynde rør, som man under bedøvelse får placeret direkte i kræftknuden. Rørene sættes op i kræftknuden via skeden.Man er indlagt, mens man får indvendig strålebehandling. Efter et par dages bestråling fjernes rørene igen.Kilde: Kræftens Bekæmpelse
  
  