text: Tankansvarlig Michael Kramer glemmer aldrig den 3. februar 
  29 januar 2018 kl. 15.36
  En af dem, som var rigtigt tæt på branden på Fredericia Havn, var Michael Kramer fra Dan Gødning. Det var en aften og nat, som han aldrig glemmer. 
  - Jeg får stadig kuldegysninger, når jeg tænker på branden ... man sætter sig jo tilbage til det døgn, sådan siger tankansvarlig hos Dan Gødning Michael Kramer om det nervepirrende døgn.
  Den 3. februar 2016 fik han en opringning, han aldrig glemmer:
  - Jeg bliver ringet op om aftenen, cirka 10 minutter efter, det er sket hernede. Hvor jeg får beskeden om, at en tank er væltet. Jeg skynder mig at hoppe i bilen, jeg bor oppe i nordbyen, og kører herned.
  Michael Kramer, tankansvarlig, Dan Gødning, Fredericia: "Jeg får stadig kuldegysninger, når jeg tænker på branden ... man sætter sig jo tilbage til det døgn."
  Tank nummer 12 er med enorm kraft kastet helt op på vejen.
  - Der kommer jo en flodbølge, som så tager den tank, der står derinde, 12'eren, og løfter den ud på vejen. Hvad er der, 20-40 meter ud? Det er en ekstrem kraft.
  Først er Michael Kramer bange og urolig:
  - Bare der ikke er kommet nogen til skade. Det er det, der står i hovedet på mig. Det er den frygt: Tænk nu hvis der ligger en bil og cyklist dernede under. Det gjorde der gudskelov ikke.
  Rådgiver brandmændene
  Efter de første timer på havnen er han resten af aftenen og om natten er han på brandstationen. For at dele sin viden om tankene:
  - Jeg kendte det jo som min egen bukselomme, anlægget, hvor gik rørene, og hvordan var tingene derinde. Hvad var der i tankene, og hvad for nogle produkter var hvor? Hvad for nogle tanke var tomme og ikke i brug.
  Så han sov ikke i mange timer.
  Da dagslyset kom
  - Det var jo et kæmpe chok. Især da det så blev lyst, og man kunne se bagefter, at tanken lå ude på vejen. En tank på 7000 kubikmeter var bare løftet ud. Og de ødelæggelser, der var på det tidspunkt, fortæller Michael Kramer. 
  Ulykken præger stadig arbejdet hos Dan Gødning. Men det er blevet hverdag.
  - Fordi der er ikke gået noget menneskeliv tabt. Der er ikke nogen, som har brækket et ben eller forstuvet en fod i den ulykke her. I min verden er det stadigvæk det altafgørende. Alt andet kan vi jo reparere os ud af, det meste i hvert fald, siger Michael Kramer.
  
  