text: DAGBOG FRA UGE 3: Farvel til golfkugler, snaps og kopattesalve
  19 juli 2018 kl. 12.36
  TV SYDs vestkystreporter Finn Grahndin kaster sig ud i den helt store oprydning. Hver dag i juli skal han finde ting i sit hjem, han kan give til genbrug. 496 ting i alt. Læs hans dagbog fra uge 3 her.
  Uh. Nu synes jeg godt nok, at det bliver lidt svært. Dagene med at finde et par ting eller syv er forbi. Foran mig truer dage, hvor jeg skal af med mange ting. Hver dag. Det gør allerede ondt, og der udkæmpes ofte noget af en kamp.
  På min ene skulder hvisker Samleren til mig: "Lad det nu være. Det kan måske bruges en gang." På den anden skulder råber Udsmideren: "Tag dig nu sammen, og tænk ikke så meget over det. Det skal bare ud."
  Men det letter at smide ud. Det kan jeg mærke. Det føles godt at få ryddet op og smidt ud. Til genbrug eller bare ud. Mærkeligt at det føles så godt og betyder så meget. Det troede jeg ikke. 
  Desværre har jeg været for hurtig med en af tingene. En SMS tikkede ind fra min datter: “Øh, far. Den der kimono, du vil smide ud, er en gave til mig fra farfar.” Nå, nå, nå, undskyld. (Kimonoen er nu erstattet af et par gamle bukser). 
   
  Dag 12
  Ud med stofferne. Kan jeg friste de damer med lækkert gardinstof i tidligt 90’er-design? Eller de herrer med lækre cykelshorts størrelse L købt ved en fejl i Berlin og kun brugt én gang? Eller et par gummisko båret af min søn til sin konfirmation? Eller en lækker mørkeblå fløjlsskjorte, som driver mig til vanvid med at fnugge helt vildt og resulterede i en eksplosion i indkøb af fnugruller, indtil jeg opgav den? Nu hænger den bare i skabet. Ud skjorte! 
   
  Dag 13
  En lavine af støv rammer mig, da jeg tager nogle flade skuffer ned fra kælderskabet. Efter tre-fire minutters hosten finder jeg bælter. Ud med....og her nedlægger mit samler-gén veto. Flere af bælterne må jeg pænt lægge tilbage. Men der røg da en del. Og to golfkugler. Prøv lige at forestil dig mit ansigt ved det syn. For jeg har aldrig rørt en golfkølle. En hat fløj med i købet. Den er vist nok min søns (bare ærgerligt, Sonny Boy). 
   
  Dag 14
  Har allerede smidt mobiltelefoner og opladere ud, men en anden skuffe indeholdt en ny forsyning. Tror desværre ikke de der opladere, der ellers er urimeligt dyre, dur til noget. Det er vel derfor, jeg har beholdt dem. Logisk, ikke? Dertil en gammel GPS. Skulle nogen have behov for at finde en ny vej i livet.   
   
  Dag 15
  Et kig ind i badeværelsets to medicin-med-mere-skabe betød, at dagens ofring blev nem. Okay, en halv bøtte kopattesalve og Imodium-pillerne er nok ikke til genbrugsafdelingen. Til gengæld kan en kur mod lus måske bruges? Og et par mystiske bind til hunden. Noget med at rense dens tænder. Hvad man dog har liggende af sære ting i sine gemmer! TV SYD-T-shirten? Hvis du ikke sladrer til min direktør, så ryger den også ud.  
   
  Dag 16
  Næhhh, en pose med hjerter. Fra en meget sød keramiker jeg for mange år siden lavede et program om. Tak. Nu sender jeg hjerterne videre. En gammel jakke (snøft), en trøje, nogle dimser til... øh, jeg har INGEN anelse... en pæn vase, men ikke min stil. To fjernbetjeninger. En brødkurv. Og så har jeg tømt skuffen med briller. Jeg har haft glasøgan (som min svenske del af familien kalder det) siden jeg var knap en teenager. Desværre har jeg ikke det allerførste par: seje runde John Lennon-briller, som optikeren kaldte sygekassebriller. Han skulle skamme sig, skulle han.  
   
  Dag 17
  Skuret må da være et godt sted at finde ting, der skal smides ud. Nogle mus er i hvert fald glade for mit skur. Lugten af musepis og det der er værre, gør skuret til en no-go-zone, med mindre det er strengt nødvendigt at gå derind. Musefælde? Ja, der står en. Den er lige så effektiv som en død kat. Men herinde (føj) finder jeg en hel masse plastikbøtter og låg. En gammel indkøbskurv fra OBS (hvornår lå der en OBS i Esbjerg?). Og en gammel badmintonketcher, som måske ville være mere effektiv overfor musene, end fælden åbenbart er.   
   
  Dag 18
  Snaps drikker jeg gerne, men det sker sjældent. Og aldrig hjemme hos mig selv (andres snapse smager åbenbart bedst). Men hvis man kigger på min beholdning af snapseglas, skulle man derimod tro, at jeg hælder de skarpe i mig på samlebånd. Jeg vurderer beholdningen og smider 18 glas ud. Uhhhh, nu begynder det at gøre ondt at smide ud, selv om jeg bestemt ikke behøver at overveje at tørlægge mig snapsemæssigt. Der er stadig rigeligt med glas til de små skarpe. Hvis jeg en dag....
  Det er min søn, der knipser løs og tager fotos af mig med alle tingene i favnen. Mens han tager det her med snapseglassene, siger svigerdatteren tørt: ”Gælder hvert glas så for en genstand?” 
  Panik? Ja, den sniger sig ind på mig, kan jeg mærke. Hvordan får jeg dog fundet 154 ting i næste uge? Jeg skrev i starten, at det her bliver en gyser. Det havde jeg ret i. Mere end jeg anede. Og det bliver sværere og sværere.
  Fakta om eksperimentet
  Smid 496 ting fra dit hjem ud på en måned. En ting den første dag, to på dag to, tre den tredje dag og så videre.Den udfordring har TV SYD's vestkystreporter Finn Grahndin taget op, og du kan følge med her på tvsyd.dk, hvor han skriver dagbog om eksperimentet, der kører hele juli.Udfordringen kommer fra by-forsamlingshuset X-perimentet i Esbjerg og hedder ’31 Days Declutter Challenge’. Tanken er, at man får mere plads og overskud i hverdagen ved at give slip på ting, man ikke længere bruger. Desuden støtter man en god sag, for tingene skal gives til genbrug.Læs mere om udfordringen her.
  
  
  