text: Rumænsk lastbilchauffør: Jeg vil ikke behandles som en slave
  27 maj 2015 kl. 04.39
  Den rumænske lastbilchauffør, Marius Buriuc, startede i foråret en strejke mod sin arbejdsgiver. Han mener, han og mange andre østeuropæiske chauffører bliver behandlet som slaver.
  
  - Jeg vil hjem til min familie. Nu er det er nok. Jeg stopper med at arbejde. Jeg er meget vred, for jeg passer mit arbejde. Jeg vil ikke behandles som en slave, siger Marius Buric til TV SYD.
  Han og hans chaufførkollega strejker først og fremmest, fordi deres arbejdsgiver - en rumænsk vognmand - kun har udbetalt en lille del af den månedsløn, de skulle have haft. I over en uge har Marius Buriuc og kollegaen Catalin Cislariu forgæves ringet til den rumænske vognmand og rykket for lønnen - igen og igen.
  - Han siger jo ingenting, kun vrøvl. Han kommer slet ikke med noget konkret. Han vil ikke betale os. Han truer også med at klippe vores lastbilskørekort i stykker, når vi kommer hjem, fortæller mændene til TV SYD.
  De to er langt fra de eneste østeuropæiske chauffører på toldpladsen i Padborg. Langt de fleste af nummerpladerne bærer østeuropæiske landeforkortelser. Antallet af østeuropæiske chauffører, der krydser grænsen til Danmark er mere end fordoblet over de seneste 10 år. Hver dag kører over 1300 lastbiler med østeuropæiske nummerplader ind over grænsen til Danmark.
  Fire dag tidligere ankom Marius Buric chauffører til Padborg efter en tur til Holland. Allerede her var de vrede på deres arbejdsgiver. I tre uger har han ikke givet dem et klart svar på, hvornår de kan få fri, så de kan komme hjem til deres familier.
  - Lørdag, søndag eller mandag. Jeg ved ikke, hvornår jeg kommer hjem. Jeg venter på, at min arbejdsgiver siger noget, siger Marius Buric.
  I tre en halv måned har de nu været væk fra deres familier. Marius Buriuc fortæller, at han konstant savner sin søn Mario på 11 år.
  - Det er ikke så godt, at jeg ser ham så sjældent. For han vokser hele tiden - han vokser hurtigt.
  Langt størstedelen af året er telefonsamtaler det tætteste han kommer på sin søn.
  De to rumænske chauffører fordriver ventetiden, indtil de skal afsted på næste tur klokken halv tre om natten. Her i førerhuset opholder de sig stort set konstant. Her arbejder de og her spiser de. Også når de holder deres lange hvil på 45 timer sover de i førerhuset, selvom det er ulovligt.
  