text: ind Pær KresjenAf Martin N. HansenMel.: Molak, molak mak mak mak.Pær Kresjen kør’ te stajs.Pær Kresjen kør’ te stajs, mik makPær Kresjen kør’ te stajs.Han kør’ til stajs med fier tønder rov,molak, molak, mak mak mak,Han kør’ til stajs med fier tønder rov,for pæeng var hadt behov.Hans kuen hun var’ ham ad:Lad vær’ med kortspil, punser, sjov,Og taf kun it vor rov!Godt uer er haste glemt,og i Krumom, dér ty han indi ly for ræen og vind.Di tumbe kån hå held.Han traf Lavs Lykk fro Lambjerreloendog speeld med ham en stoend.Og hvondt det så gik til,Pær Kresjen fæk e hænder fuld’åv trumfer, søll og guld.Han bløv nok ålt for kry.Og for den mild Mads Muus fro Mjanget hunde dåle sprang.Men held gör tumbe folk.Håns Høj fro Hæesthav kam og holdt.Det kost’ ham kun en gålt.Og vilde’ bløv dæt spil.Den rig’ Håns Blaj fro Bleesborre møll’,han taft sit skimle føl.E folk di kam og gik.Fro Katryd kam den klog’ Klåj Kok,men han fæk haste nok.Pær Kresjen vandt og vandt,et griss, en kvej, en kuer, et lámog pæeng og møje krám.Han sad og glemt sin rov,sin hest, sin kuen – e snie knyg,og det tov til å fyg’.Hun vint’ e hiele natog græd og gisped’ og var gallog fægte’ med e all.Han kam den trirre dav’og sang og fløjted’ og var glaj:Æ kund itt find e staj.Hvad var det for en snak?– Nej, æ kam itt til stajs, lill’ muer,e hest skuld hå et fuer …Da fløj hun hielt i flint,og åll’