                             højesterets dom
                        afsagt torsdag den 17. oktober 2013
sag 355/2012
(1. afdeling)
fællesbo (tidligere herning boligselskab)
(advokat poul bostrup)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat birgitte kjærulff vognsen)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 12. afdeling den 18. december 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, thomas rørdam, jens peter
christensen, lars hjortnæs og oliver talevski.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, fællesbo, har gentaget sin påstand.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse med den ændring, at skatteministeriet
anerkender, at vurderingen pr. 1. oktober 2003 af ejendommen baldersvej 55, herning, gen-
optages.
skatteministeriets påstand for højesteret blev fremsat i svarskriftet og er begrundet i, at skat-
teministeriet efter landsrettens dom har konstateret, at vurderingen pr. 1. oktober 2003 var en
årsomvurdering.
                                             - 2 -
højesterets begrundelse og resultat
problemstilling
sagen for højesteret angår, om fællesbo (tidligere herning boligselskab) har krav på, at vur-
deringen pr. 1. januar 2003 af ejendommen baldersvej 55 i herning genoptages med henblik
på at opnå fradrag i grundværdien for forbedringer, der blev fuldført i 2002. skatteministeriet
har for højesteret anerkendt, at vurderingen pr. 1. oktober 2003 genoptages.
reglerne om genoptagelse sammenholdt med vurderingsloven
det fremgår af dagældende skatteforvaltningslovs § 33, stk. 2, at en klageberettiget, der øn-
sker at få genoptaget en ejendomsvurdering, senest den 1. maj i det fjerde år efter vurderings-
årets udløb skal fremlægge oplysninger af faktisk eller retlig karakter, der kan begrunde æn-
dringen.
efter den vurderingslov, der var gældende til og med 2002, blev der foretaget almindelig vur-
dering af landets ejendomme hvert år pr. 1. januar med ansættelse af ejendomsværdien,
grundværdien og eventuelt fradrag i grundværdien for forbedringer. ved lov nr. 292 af 15.
maj 2002 om ændring af vurderingsloven, skattestyrelsesloven og andre skattelove blev denne
ordning ændret, således at der med virkning fra 2003 kun skal foretages almindelig vurdering
hvert andet år, jf. vurderingslovens § 1. ved de almindelige vurderinger er vurderingstermi-
nen den 1. oktober i det år, hvori vurderingen foretages, jf. lovens § 2. året efter den almin-
delige vurdering skal der i en række tilfælde foretages omvurdering pr. 1. oktober, jf. lovens §
3.
hvis der ikke blev foretaget en omvurdering efter § 3, skulle der i det mellemliggende år pr.
1. oktober alene ske en regulering af ejendoms- og grundværdi under hensyn til den ændring
af prisforholdene, der var sket siden den seneste almindelige vurdering, jf. dagældende vurde-
ringslovs § 3 a, der nu er ophævet. efter overgangsbestemmelsen i ændringslovens § 11, stk.
5, skulle der pr. 1. januar 2003 ske en maskinel fremskrivning af ansættelserne af grundvær-
dien under hensyn til den ændring af prisforholdene, der var sket siden den almindelige vur-
dering pr. 1. januar 2002. den maskinelt fremskrevne ansættelse af grundværdien skulle læg-
ges til grund ved beregningen af grundskyld for 2004.
                                              - 3 -
fællesbo har til støtte for sin påstand henvist til højesterets dom af 16. december 2010 gengi-
vet i ufr 2011 s. 797 vedrørende genoptagelse med henblik på at opnå et større fradrag i
grundværdien for forbedringer. i denne dom blev det fastslået, at skatteyderen efter skattefor-
valtningslovens § 33, stk. 2, også kunne kræve genoptagelse med virkning for et regulerings-
år, der lå inden for genoptagelsesfristen, dvs. også et år, hvor der ikke blev foretaget en selv-
stændig ejendomsvurdering, men alene en årsregulering i henhold til den dagældende § 3 a.
dommen indebærer ikke, at der kan kræves genoptagelse med virkning for et reguleringsår,
hvis den ejendomsvurdering, som årsreguleringen er foretaget ud fra, også efter de nye oplys-
ninger, som skatteyderen har fremlagt, må anses for at være materielt korrekt. i denne situa-
tion er den grundlæggende betingelse for genoptagelse efter skatteforvaltningslovens § 33,
stk. 2, ikke opfyldt, jf. udtrykket ”fremlægge oplysninger af faktisk eller retlig karakter, der
kan begrunde ændringen”.
den konkrete sag
parterne er enige om, at den almindelige vurdering pr. 1. januar 2002 af fællesbos ejendom er
korrekt.
pr. 1. januar 2003 skulle der ikke gennemføres en almindelig vurdering af ejendommen, men
alene en maskinel fremskrivning af ansættelsen af grundværdien under hensyn til den ændring
af prisforholdene, der var sket siden den seneste almindelige vurdering pr. 1. januar 2002, jf.
ændringslovens § 11, stk. 5. der skulle i den forbindelse ikke tages hensyn til de forbedringer,
der blev fuldført i 2002. reguleringen af grundværdien pr. 1. januar 2003 er således også kor-
rekt.
da der hverken pr. 1. januar 2002 eller pr. 1. januar 2003 foreligger en forkert ejendomsvur-
dering, finder højesteret, at fællesbo ikke har krav på, at vurderingen af ejendommen genop-
tages med virkning fra 1. januar 2003, jf. skatteforvaltningslovens § 33, stk. 2.
konklusion og sagsomkostninger
højesteret stadfæster herefter dommen med den ændring, at skatteministeriet skal anerkende,
at vurderingen pr. 1. oktober 2003 af ejendommen genoptages.
                                               - 4 -
under hensyn til sagens udfald skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for landsretten
til modparten. i sagsomkostninger for højesteret skal fællesbo betale 25.000 kr. til skattemi-
nisteriet til dækning af udgift til advokatbistand.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at skatteministeriet skal anerkende, at vurde-
ringen pr. 1. oktober 2003 af ejendommen baldersvej 55, herning, genoptages.
i sagsomkostninger for højesteret skal fællesbo inden 14 dage efter denne højesteretsdoms
afsigelse betale 25.000 kr. til skatteministeriet. i øvrigt skal ingen af parterne betale sagsom-
kostninger til modparten.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
