                                             dom
afsagt den 27. juni 2016 af østre landsrets 24. afdeling
(landsdommerne bent carlsen, peter thønnings og lise leth-nissen (kst.)).
24. afd. nr. b-1868-15:
scandinavian airlines system
denmark - norway - sweden ("sas")
(advokat jakob dahl mikkelsen)
mod
a m.fl.
(alle ved advokat peter fugmann)
københavns byrets dom af 16. juli 2015 (bs 27b-1094/2014) er anket af scandinavian
airlines system denmark - norway - sweden ("sas") med påstand, som for byretten, om
frifindelse.
de indstævnte, a m.fl., har påstået stadfæstelse.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af allan mortensen.
vidnet allan mortensen har forklaret blandt andet, at sas ruten sk925 med afgang den 12.
september 2013 ikke blev omdirigeret af lufthavnsmyndighederne fra washington dc til
baltimore. det var således sas’ eget valg at ændre destinationen. dette valg blev truffet,
fordi uvejr i washington-området havde ført til, at der var en del fly i venteposition over
lufthavnen i washington dc. det pågældende sas fly havde ekstra brændstof med, og det
kunne reelt godt være fløjet i venteposition over washington dc i mere end en time. et fly i
venteposition, som er ved at løbe tør for brændstof, gives fortrinsstilling til landing. muligvis
ville flyvelederne have omdirigeret sas flyet til baltimore, hvis man var gået i venteposition,
men dette kan man ikke vide. en anden mulighed ville for sas havde været at flyve til
                                                - 2 -
lufthavnen i newark. sas har eget personale i denne lufthavn og en god aftale om ”handling”
af selskabets fly. sas vurderede dog, at det mest hensigtsmæssige i situation var at lande i
baltimore, som ligger ret tæt på washington dc. da man blev afvist i baltimore, besluttede
man at flyve til lufthavnen i philadelphia, men ikke videre nord på til newark.
flybesætningen måtte køres i taxi fra washington dc til philadelphia. besætningens
arbejdstid startede allerede i taxien. ved den senere mellemlanding i oslo brugte man nok 20
minutter på henholdsvis ind- og udflyvning samt 1 time på jorden – i alt 1 time og 40
minutter. reglerne om flybesætningens hviletider nødvendiggjorde mellemlandingen i oslo,
hvor en ny besætning blev taget ombord, idet flyets besætning stod til at ”løbe tør” for
arbejdstid inden landingen i københavn.
det var grundlæggende forsinkelsen af flyet i lufthavnen i philadelphia, der ”væltede” sas’
alternative flyveplan. sas har ikke flyruter til lufthavnen i philadelphia, og sas har ikke med
denne lufthavn en aftale om ”handling” af selskabets fly. dette betyder i praksis, at sas
kommer ”bag i køen”. vidnet har hørt fra en af sas’ piloter, som fløj det pågældende fly, at
man ved ankomsten til philadelphia oplevede lang ventetid på betjeningen i lufthavnen. der
var således ventetid på blandt andet opsætning af ind- og udgangsrampe til flyets passagerer
og ventetid på håndteringen af bagage samt brændstofpåfyldning. der gik i alt cirka 4½ time
fra flyet landede i philadelphia, til det var på vingerne igen. vidnet har ikke hørt om, at sas
ved løfte om konkret ekstrabetaling for ”handling” kunne have fremskyndet processen i
philadelphia.
sas har en aftale om ”handling” med lufthavnen i baltimore. sas har ikke faste ruter til
baltimore, men denne lufthavn udgør en reservedestination. hvis sas’ alternative plan var
lykkedes, og flyet var mellemlandet i baltimore lufthavn, kunne man forventeligt have fløjet
videre til washington dc efter et kortere stop. hvis denne løsning havde kunnet
gennemføres, ville det samlet set – alt andet lige – have betydet, at i hvert fald den senere
flyvning af rute sk925 den 13. september 2013 fra københavn ville være blevet gennemført
uden forsinkelse ved ankomst i washington dc. flyafgangen washington dc-københavn
(sk926) den 12. september 2013 blev aflyst, og passagererne blev ombooket til andre
afgange. flyet fløj uden passagerer hjem fra philadelphia til københavn for at afvikle
flyvningen på rute sk925 den 13. september 2013. set i bakspejlet ville det nok have været
lettere for sas, om man den 12. september 2013 bare havde aflyst flyvningen på rute sk925
                                                - 3 -
den 13. september 2013. sas ville så have ombooket passagerne – herunder de indstævnte –
til andre flyselskabers afgange den 13. september 2013 med slutdestination i washington dc.
passagererne ville også ved en sådan løsning være blevet forsinket ved ankomsten til
washington dc, men så havde sas ikke skulle flyve et tomt fly retur til københavn.
sas havde medio september 2013 i alt 10 airbus fly til langdistanceflyvning. alle 10 fly var
den 12.-13. september 2013 i drift på langdistanceflyvninger i henhold til sas’ faste ruteplan,
og ingen af disse fly kunne indsættes til afhjælpning af det opståede problem. sas har ikke
reservefly stående i beredskab til indsættelse på en langdistance rute. det er ikke praktisk
muligt at indleje et sådant stort fly med kort varsel – ej heller hos sas’ partnere i star
alliance. dertil kommer, at man tillige skulle afvente de amerikanske luftfartsmyndigheders
kontortid den følgende dag med henblik på indhentelse af de nødvendige godkendelser til
anvendelse af et alternativt fly til den pågældende ruteflyvning. disse omstændigheder gjorde,
at man fravalgte en sådan løsning. også hviletidsreglerne for flyets besætning ville forlænge
flyvetiden for en sådan løsning. selv en eventuel medrejsende ekstrabesætning fra københavn
skal således have en vis hviletid efter ankomsten til destinationen før hjemrejsen til
københavn kunne iværksættes.
retsgrundlag
af europa-parlamentets og rådets forordning (ef) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om
fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingaf-
visning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (eøf) nr.
295/91 fremgår blandt andet:
       ”europa-parlamentet og rådet for den europæiske union
       har -
       ...
       ud fra følgende betragtninger:
       (1) handling fra fællesskabets side, når det drejer sig om lufttransport, bør bl.a.
       sigte på at sikre et højt beskyttelsesniveau for passagerer. endvidere bør der fuldt
       ud tages hensyn til forbrugerbeskyttelseskrav generelt.
       (2) boardingafvisning og aflysning eller lange forsinkelser forårsager alvorlige
       problemer og gener for passagererne.
                                         - 4 -
(3) selv om rådets forordning (eøf) nr. 295/91 af 4. februar 1991 om en ordning
for kompensation til ruteflypassagerer, der afvises på grund af overbookning,
skabte grundlæggende beskyttelse for passagererne, er der stadig for mange
passagerer, der afvises mod deres vilje, eller berøres af aflysninger uden
forudgående varsel eller lange forsinkelser.
(4) fællesskabet bør derfor forbedre de beskyttelsesstandarder, der blev fastsat i
forordningen, så man både styrker passagerernes rettigheder og sikrer, at luft-
fartsselskaber opererer under harmoniserede betingelser på et liberaliseret marked.
...
(14) ligesom under montreal-konventionen bør de transporterende luftfartssel-
skabers forpligtelser begrænses eller bortfalde, hvis en begivenhed skyldes
usædvanlige omstændigheder, som ikke kunne have været undgået, selv om alle
forholdsregler, der med rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet truffet.
sådanne omstændigheder kan navnlig indtræffe som følge af politisk ustabilitet,
vejrforhold, der er uforenelige med gennemførelsen af den pågældende flyvning,
sikkerhedsrisici, uforudsete sikkerhedsproblemer eller strejker, der berører det
transporterende luftfartsselskabs drift.
(15) det betragtes som usædvanlige omstændigheder, hvis konsekvenserne af en
beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen for så vidt angår et bestemt fly
en bestemt dag, medfører en lang forsinkelse, en forsinkelse natten over eller
aflysning af en eller flere flyafgange, selv om det pågældende luftfartsselskab har
truffet alle forholdsregler, der med rimelighed kunne træffes.
...
                                       artikel 5
                                      aflysning
1. hvis en flyafgang aflyses, skal berørte passagerer:
...
c) have ret til kompensation fra det transporterende luftfartsselskab i overens-
stemmelse med artikel 7, medmindre
i) de får meddelelse om aflysningen mindst to uger før det planlagte afgangs-
tidspunkt, eller
ii) de får meddelelse om aflysningen mellem to uger og syv dage før det planlagte
afgangstidspunkt og får tilbudt en omlægning af rejsen, så de kan afrejse højst to
timer før det planlagte afgangstidspunkt og ankomme til det endelige
bestemmelsessted senest fire timer efter det planlagte ankomsttidspunkt, eller
iii) de får meddelelse om aflysningen mindre end syv dage før det planlagte af-
gangstidspunkt og får tilbudt en omlægning af rejsen, så de kan afrejse højst en
time før det planlagte afgangstidspunkt og ankomme til det endelige bestem-
melsessted senest to timer efter det planlagte ankomsttidspunkt.
...
3. et transporterende luftfartsselskab har ikke pligt til at udbetale kompensation i
henhold til artikel 7, hvis det kan godtgøre, at aflysningen skyldes usædvanlige
                                                 - 5 -
      omstændigheder, som ikke kunne have været undgået, selv om alle forholdsregler,
      der med rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet truffet.
      ...
                                               artikel 7
                                         kompensationsret
      1. når der henvises til denne artikel modtager passageren en fast kompensation
      som følger:
      a) 250 eur for alle flyvninger på højst 1 500 km
      b) 400 eur for alle flyvninger inden for fællesskabet på mere end 1 500 km og
      for alle andre flyvninger på mellem 1 500 og 3 500 km
      c) 600 eur for alle flyvninger, der ikke falder ind under a) eller b).”
i eu-domstolens dom af 22. december 2008 i sagen friederike wallentin-hermann mod
alitalia - linee aeree italiane spa (c-549/07) udtales blandt andet:
      ”18. de formål, som forfølges med artikel 5 i forordning nr. 261/2004 og som
      fastsætter de forpligtelser, der påhviler luftfartsselskaberne i tilfælde af en fly-
      afgangs aflysning, fremgår klart af første og anden betragtning til forordningen,
      hvorefter handling fra det europæiske fællesskabs side, når det drejer sig om
      lufttransport, bl.a. bør sigte på at sikre et højt beskyttelsesniveau for passagererne,
      og der bør fuldt ud tages hensyn til forbrugerbeskyttelseskrav generelt, idet en
      flyafgangs aflysning forårsager alvorlige problemer og gener for passagererne.
      …
      20. i denne sammenhæng fremgår det klart, at mens artikel 5, stk. 1, litra c), i
      forordning nr. 261/2004 opstiller princippet om, at passagerer har krav på kom-
      pensation, hvis deres flyafgang aflyses, skal samme bestemmelses stk. 3, som
      fastsætter betingelserne for, hvornår et transporterende luftfartsselskab ikke har
      pligt til at udbetale kompensation, anses for en undtagelse til dette princip.
      sidstnævnte bestemmelse skal derfor fortolkes strengt.
      21. fællesskabslovgiver har i denne henseende anført, som det fremgår af be-
      tragtning 14 til forordning nr. 261/2004, at sådanne omstændigheder navnlig kan
      indtræffe som følge af politisk ustabilitet, vejrforhold, der er uforenelige med
      gennemførelsen af den pågældende flyvning, sikkerhedsrisici, uforudsete
      sikkerhedsproblemer eller strejker, der berører det transporterende luftfartssel-
      skabs drift.
      22. det følger af denne angivelse i betragtningerne til forordning nr. 261/2004, at
      fællesskabslovgiver ikke har ønsket, at disse begivenheder, der i øvrigt ikke udgør
      en udtømmende opregning, skal udgøre usædvanlige omstændigheder, men alene
      at de kan føre til, at der opstår sådanne omstændigheder. det følger heraf, at alle
      omstændigheder ved sådanne begivenheder ikke nødvendigvis kan begrunde
                                              - 6 -
      fritagelse fra kompensationspligten i henhold til forordningens artikel 5, stk. 1,
      litra c).
      …
      39. det bemærkes, at fællesskabslovgiver ikke har ønsket at fritage for pligten til at yde
      kompensation til passagerer i tilfælde af en flyafgangs aflysning i forbindelse med alle
      usædvanlige omstændigheder, men kun dem, som ikke kunne have været undgået, selv
      om alle forholdsregler, der med rimelighed kunne træffes, faktisk var blevet truffet.
      40. det følger heraf, at eftersom ikke alle usædvanlige omstændigheder er fritaget,
      påhviler det den part, som ønsker at påberåbe sig en fritagelse, at godtgøre, at de
      usædvanlige omstændigheder på ingen måde kunne have været undgået ved iværk-
      sættelse af passende foranstaltninger, dvs. ved foranstaltninger, som på det tidspunkt,
      hvor de usædvanlige omstændigheder indtræffer, navnlig opfylder de betingelser, som
      det berørte luftfartsselskab teknisk og økonomisk har ansvaret for.
      41. luftfartsselskabet skal faktisk godtgøre, at selv om det har anvendt alt det personale
      og materiel og alle de økonomiske midler, som selskabet råder over, kunne det åbenbart
      ikke på det pågældende tidspunkt, uden at dette ville være urimeligt belastende for
      virksomheden, undgå, at de usædvanlige omstændigheder, som selskabet stod over for,
      førte til flyafgangens aflysning.
      42. det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om det berørte luftfartsselskab
      under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, har iværksat passende
      foranstaltninger, dvs. foranstaltninger, som på det tidspunkt, hvor de usædvanlige
      omstændigheder indtraf, navnlig opfyldte de betingelser, som det berørte luftfartssel-
      skab teknisk og økonomisk havde ansvaret for. ”
eu-domstolen har i dom af 19. november 2009 i de forenede sager sturgeon mod condor
flugdienst gmbh (sag c-402/07) og böck mod air france sa (sag c-432/07) blandt andet
udtalt:
      ”7. sagsøgerne i hovedsagerne har for de forlæggende retter nedlagt påstand om,
      at henholdsvis condor og air france skal udbetale den i artikel 7 i forordning
      nr. 261/2004 fastsatte kompensation med den begrundelse, at disse selskaber har
      befordret sagsøgerne til deres respektive ankomstlufthavne med forsinkelser på
      henholdsvis 25 og 22 timer i forhold til det planlagte ankomsttidspunkt. condor
      og air france har gjort gældende, at sagsøgerne ikke har ret til kompensation,
      dels fordi de omhandlede flyafgange ikke var aflyste, men forsinkede, dels fordi
      forordning nr. 261/2004 udelukkende fastsætter en ret til kompensation i tilfælde
      af aflysning. de nævnte luftfartselskaber har endvidere gjort gældende, at de
      omhandlede forsinkelser skyldtes tekniske fejl ved luftfartøjerne, som er omfattet
      af begrebet »usædvanlige omstændigheder« som omhandlet i artikel 5, stk. 3, i
      forordning nr. 261/2004, hvilket fritager selskaberne fra pligten til at udbetale
      kompensation.
                                               - 7 -
      …
      60. da de skader, som luftfartspassagerer lider i tilfælde af en aflysning eller en
      lang forsinkelse, er sammenlignelige, kan man ikke uden at tilsidesætte princippet
      om forbud mod forskelsbehandling behandle passagerer på forsinkede flyafgange
      anderledes end passagerer på aflyste flyafgange. dette gælder så meget desto
      mere med hensyn til det formål, som forfølges med forordning nr. 261/2004, og
      som er at sikre en højere beskyttelse af alle luftfartspassagerer.
      61. under disse omstændigheder må det fastslås, at passagerer på forsinkede
      flyafgange kan påberåbe sig kompensationsretten i artikel 7 i forordning
      nr. 261/2004, når de som følge af en sådan forsinket flyafgang lider et tab af tid på
      tre timer eller mere, dvs. når de ankommer til deres endelige bestemmelsessted tre
      timer eller mere efter det ankomsttidspunkt, som oprindeligt er planlagt af
      luftfartsselskabet.”
i eu-domstolens dom af 12. maj 2011 i sagen eglitis og ratnieks mod air baltic corpo-
ration m.fl. (c-294/10) udtales blandt andet:
      ”32. hvad for det andet angår bedømmelsen af spørgsmålet om den rimelige
      karakter af de forholdsregler, der træffes for at sikre en tidsmargin, som sætter
      selskabet i stand til så vidt muligt at undgå, at den forsinkelse, der følger af de
      usædvanlige omstændigheder, ikke fører til, at flyafgangen aflyses, må det
      indledningsvis fastslås, at denne bedømmelse, ikke som den forelæggende ret
      synes at antage, skal foretages under hensyn til forsinkelsen konstateret i forhold
      til det tidspunkt, hvor flyet skulle være lettet på, men under hensyn til den
      forsinkelse, der vil kunne foreligge efter afslutningen af den flyvning, der finder
      sted under de nye vilkår som følge af de usædvanlige omstændigheders opståen.
      33. ved en sådan bedømmelse er det afgørende nemlig udelukkende luftfarts-
      selskabets kapacitet til at gennemføre hele den planlagte flyafgang, forstået som
      en »transporthandling« udført af et luftfartsselskab, der fastlægger sin rute (jf. i
      denne retning dom af 10.7.2008, sag c-173/07, emirates airlines, sml. i, s. 5237,
      præmis 40) på trods af, at usædvanlige omstændigheder er indtruffet med en deraf
      følgende forsinkelse. en sådan oprindelig forsinkelse, på det tidspunkt, hvor de
      usædvanlige omstændigheder ophører, eller set i forhold til det planmæssige
      afgangstidspunkt, kan imidlertid efterfølgende forøges som følge af en række
      sekundære komplikationer, der opstår, fordi den pågældende flyafgang ikke
      længere vil kunne gennemføres planmæssigt, dvs. på det fastsatte tidspunkt,
      såsom vanskeligheder forbundet med en ny tildeling af luftkorridorer eller med
      betingelserne for at få adgang til destinationslufthavnen, herunder en eventuel
      total eller delvis lukning heraf i løbet af natten. det følger heraf, at flyvningen vil
      blive afsluttet med en væsentlig større forsinkelse end den, der oprindeligt opstod.
      34. bedømmelsen af, om luftfartsselskabets forholdsregler ved planlægningen af
      flyafgangen forekommer rimelige, skal følgelig ligeledes indbefatte disse
      sekundære risici, for så vidt som de som udgangspunkt er forudsigelige og
      forudberegnelige.
                                                     - 8 -
       35. hvad angår det transporterende luftfartsselskabs kapacitet til at gennemføre
       den planlagte flyvning fuldt ud under disse omstændigheder, skal dette bedømmes
       i lyset af de kriterier, som domstolen fastsatte i wallentin-hermann-dommen.
       ved bedømmelsen skal det påses, at omfanget af den krævede tidsmargin ikke
       medfører en helt urimelig belastning for virksomheden på det relevante
       tidspunkt.”
procedure
parterne har for landsretten i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har
procederet i overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
efter artikel 7, jf. artikel 5, stk. 1, litra c, i eu-forordning nr. 261/2004 har flypassagerer krav
på en nærmere angivet økonomisk kompensation, hvis en flyafgang aflyses. flypassagerer har
også krav på kompensation efter de nævnte regler, hvis de ankommer til deres endelige
bestemmelsessted tre timer eller mere efter det ankomsttidspunkt, som oprindeligt er planlagt
af luftfartsselskabet, jf. eu-domstolens dom af 19. november 2009 i de forenede sager c-
402/07 og c-432/07 (sturgeon og böck). retten til kompensation gælder efter artikel 5, stk. 3,
ikke, hvis aflysningen eller forsinkelsen skyldes usædvanlige omstændigheder, som ikke
kunne have været undgået, selv om alle forholdsregler, der med rimelighed kunne træffes,
faktisk var blevet truffet.
det er ikke i forordningen defineret, hvad der forstås ved ”usædvanlige omstændigheder”,
men det fremgår af præambelbetragtning 14 til forordningen, at sådanne omstændigheder
navnlig kan indtræffe som følge af politisk ustabilitet, vejrforhold, der er uforenelige med
gennemførelsen af den pågældende flyvning, sikkerhedsrisici, uforudsete sikkerhedspro-
blemer eller strejker, der berører det transporterende luftfartsselskabs drift.
efter bevisførelsen lægger landsretten som ubestridt til grund, at scandinavian airlines
system denmark - norway - sweden ("sas") den 12. september 2013 modtog underretning
om, at der på grund af uvejr var opstået ventetid for landing i lufthavnen i washington dc.
sas besluttede herefter af egen drift, at selskabets fly på rute sk925, som var på vej fra
københavn til washington dc, skulle lande i lufthavnen i baltimore, som sas har aftale med
og benytter som reservelufthavn i området. flyet kunne imidlertid ikke lande i lufthavnen i
baltimore på grund af et lynnedslag i lufthavnens kontroltårn, hvorfor sas omdirigerede flyet
                                               - 9 -
til landing i lufthavnen i philadelphia, men ikke den nordligere i området beliggende lufthavn
i newark, hvor sas har fast personale og aftale om ”handling” af selskabet fly. i forbindelse
med flyets ophold i lufthavnen i philadelphia – som sas ellers ikke benytter eller har aftale
med – opstod der en cirka 4½ times forsinkelse som følge af lang ventetid på betjening af
flyet. flyets besætning måtte fragtes i taxi fra washington dc til lufthavnen i philadelphia,
hvilket medførte en sådan afkortning af flybesætningens arbejdstid, at flyet ved den senere
returflyvning uden passagerer – fra philadelphia – til københavn måtte mellemlande i
lufthavnen i oslo og tage ny besætning ombord, hvilket forlængede flyvetiden yderligere 1
time og 40 minutter. flyvningen på sas’ rute sk925 fra københavn til washington dc den
13. september 2013 blev som følge af dette begivenhedsforløb forsinket, og ved ankomst til
lufthavnen i washington dc den 13. september 2013, med blandt andet de indstævnte som
passagerer, var flyet forsinket med mere end 3 timer end oprindeligt planlagt af sas.
landsretten bemærker i tilknytning til det beskrevne begivenhedsforløb, at det ikke er oplyst,
hvor lang forsinkelse med hensyn til landing og efterfølgende ”handling”, der opstod for de
fly, som den 12. september 2013 var i venteposition over lufthavnen i washington dc, eller
de fly som af lufthavnens flyveledelse blev omdirigeret til andre lufthavne i området. der er
heller ikke oplyst nærmere om den forventede forsinkelse, hvis flyet var landet i den af sas
fast benyttede lufthavn i newark.
landsretten lægger således til grund, at det var sas, som af egen drift den 12. september
2013 til imødegåelse af ventetid som følge af uvejret ved landing i lufthavnen i washington
dc besluttede at ændre flyets rute, at der efter det oplyste var andre hensigtsmæssige og
mulige – men ikke nærmere belyste – alternativer for sas i den opståede situation, og at den
af sas valgte løsning kan have været medvirkende til det pågældende flys forsinkede
ankomst den 13. september 2013 til københavns lufthavn. der er på denne baggrund ikke
godtgjort en entydig sammenhæng mellem flyets forsinkelse den 13. september 2013 og
vejrforholdene i washington den 12. september 2013.
landsretten bemærker i tillæg til dette, at det må antages at være et led i et flyselskabs
almindelige drift til stadighed at planlægge flyafgange på en sådan måde og råde over sådanne
ressourcer, at det forhold, at et fly må udgå af drift eller forsinkes i forbindelse med en
                                             - 10 -
flyvning, ikke får unødvendige følgevirkninger for senere flyafgange, som det pågældende fly
var planlagt at skulle anvendes til.
landsretten lægger i den forbindelse til grund, at forsinkelsen af flyafgangen den 13.
september 2013 på rute sk925 til washington dc tillige kan henføres til, at sas ikke havde
rådighed over eller skaffede sig flykapacitet, der kunne indsættes på denne rute og sikre
rettidig afgang og ankomst. forsinkelsen af den pågældende flyafgang var efter det oplyste
forudsigelig og påregnelig for sas senest på det tidspunkt, hvor flyet, som sas besluttede
fortsat at gøre brug af på rute sk925 den følgende dag, afgik fra philadelphia. sas valgte
med udsigt til denne forsinkelse af afgangen den 13. september 2013 at fastholde afgangen i
stedet for at annullere denne og ombooke passagererne til andre selskabers fly til washington
dc.
under de anførte omstændigheder finder landsretten efter en samlet vurdering, at sas ikke
har godtgjort, at den opståede forsinkelse på mere end 3 timer af sas’ fly på rute sk925 den
13. september 2013 skyldes omstændigheder, som er omfattet af forordningens art. 5, stk. 3,
og som ikke kunne have været undgået, selv om alle forholdsregler, der med rimelighed
kunne træffes, faktisk var blevet truffet.
med denne begrundelse stadfæster landsretten den indankede dom.
sas skal betale sagsomkostninger for landsretten til de indstævnte med i alt 20.000 kr.
beløbet medgår til dækning af de indstævntes udgifter til advokatbistand inkl. moms. ved
fastsættelsen af beløbet er der ud over sagens samlede værdi taget hensyn til sagens omfang
og hovedforhandlingens varighed.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for landsretten skal scandinavian airlines system denmark – norway –
sweden til a m.fl. betale i alt 20.000 kr.
                                           - 11 -
det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
