                             højesterets dom
                         afsagt mandag den 30. august 2010
sag 320/2009
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
danske busvognmænd
og
t2
og
t3
(advokat knud meden, beskikket for alle)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 1. april 2009 og af østre lands-
rets 10. afdeling den 3. september 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, børge dahl, marianne højgaard
pedersen, poul dahl jensen og hanne schmidt.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om skærpelse, således at danske
busvognmænd idømmes en bøde på ikke under 1 mio. kr., og t2 og t3 idømmes bøder på
henholdsvis 75.000 kr. og 65.000 kr., subsidiært henholdsvis 35.000 kr. og 30.000 kr.
danske busvognmænd, t2 og t3 har påstået formildelse, subsidiært stadfæstelse.
anbringender
anklagemyndigheden har anført, at overtrædelsen hører til blandt de groveste overtrædelser
af konkurrenceloven, da der er tale om et landsdækkende prissamarbejde mellem konkurre-
rende virksomheder, og da danske busvognmænd organiserer 90 % af alle vognmænd, der
                                                - 2 -
kører turist- og bestillingsbuskørsel. den potentielle skadevirkning af overtrædelsen er derfor
stor, og det er ikke er afgørende, om skadevirkningen konkret er dokumenteret. der foreligger
derfor en alvorlig overtrædelse af konkurrencelovens § 6. der foreligger ikke formildende
omstændigheder, der kan tillægges væsentlig betydning ved udmålingen af bøden.
t2 og t3 er skyldige i forsætlige overtrædelser af konkurrenceloven. t2 har som direktør i
danske busvognmænd et særligt ansvar for overholdelse af loven, og t3 har haft en overord-
net og selvstændig stilling og været særdeles aktiv i forbindelse med udsendelse af nyheds-
breve mv. heller ikke i forhold til disse tiltalte foreligger der formildende omstændigheder.
bøderne bør fastsættes med udgangspunkt i de tiltaltes lønindkomst svarende til en måneds
bruttoløn eller i hvert fald en måneds nettoløn, hvorved bøderne bliver følelige og proportio-
nale. indtægtsbestemte bøder vil lette bødefastsættelsen.
danske busvognmænd, t2 og t3 har anført, at hensigten med det udsendte materiale ikke var
at påvirke konkurrencen, men tværtimod at påvise, at branchen på grund af den hårde konkur-
rence ikke kunne påvirkes prismæssigt, og at man derfor havde behov for et politisk initiativ
til afhjælpning af de problemer, der var opstået vedrørende sovebusserne. de udsendte ny-
hedsbreve mv. har da heller ikke påvirket konkurrencen. der er tale om en mindre alvorlig
overtrædelse af konkurrenceloven, og varigheden af overtrædelsen var ganske kort. det er
alene foreningens omsætning, der skal indgå ved udmålingen af bøden, og ikke tillige med-
lemmernes. det taler også for nedsættelse af bøderne, at konkurrencestyrelsen anmeldte sa-
gen til politiet uden at have givet dem lejlighed til at udtale sig.
hvad særligt angår bøderne til t2 og t3, er der ikke støtte i forarbejderne til konkurrencelo-
ven for en fastsættelse ud fra lønmæssige forhold. bøderne bør nedsættes under hensyn til den
tid, sagen har verseret.
lovforarbejder
i forslaget til lov nr. 426 af 6. juni 2002 om ændring af konkurrenceloven (offentligretlige
konkurrencebegrænsninger, bøder mv.) hedder det i bemærkningerne vedrørende § 23, stk. 3,
bl.a. (folketingstidende 2001/02, 2. samling, l 171, tillæg a, side 4452 f):
                                          - 3 -
”ved den seneste ændring af konkurrenceloven, jf. lov nr. 416 af 31. maj 2000, blev
principperne for bødeudmåling, men ikke bødeniveauet, tilnærmet europa-kommissio-
nens principper for beregning af bøder. ved udmålingen af en bøde efter den gældende
lov skal der tages udgangspunkt i overtrædelsens grovhed og varighed. dette udgangs-
punkt fastholdes med forslaget. det svarer også til de principper, som kommissionen
anvender, jf. kommissionens meddelelse om beregning af bøder (ef-tidende 1998, nr.
c 9, s. 3).
efter forslagets 2. pkt. skal der ved fastsættelsen af bødens størrelse udover de alminde-
lige regler i straffelovens kapitel 10 tages hensyn til den juridiske persons omsætning
det seneste år forud for domsafsigelsen eller udstedelsen af et bødeforlæg. ved fastlæg-
gelsen af omsætningen tages der udgangspunkt i reglerne i bekendtgørelse nr. 895 af 21.
september 2000 om beregning af omsætning i konkurrenceloven, idet det dog ikke er
koncernomsætningen, men alene omsætningen i den virksomhed, der har begået over-
trædelsen, der skal tages hensyn til.
der er således tre faktorer, der primært skal tages udgangspunkt i ved fastsættelsen af en
bøde for en overtrædelse af konkurrenceloven, nemlig overtrædelsens grovhed og va-
righed samt den juridiske persons omsætning. en overtrædelses grovhed og varighed
skal vurderes efter de samme principper, som det er tilfældet efter den gældende lov,
hvilket også svarer til kommissionens praksis. det betyder, at der ved vurderingen af en
overtrædelses grovhed kan sondres mellem en mindre alvorlig overtrædelse, en alvorlig
overtrædelse og en meget alvorlig overtrædelse.
på baggrund af overtrædelsens grovhed kan der fastsættes et grundbeløb, som skal være
føleligt for de involverede virksomheder og samtidig forebygge overtrædelser af kon-
kurrenceloven.
en overtrædelse af konkurrenceloven vil som udgangspunkt omfatte det danske marked
eller en del heraf. af hensyn hertil bør grundbeløbet for en overtrædelse af konkurren-
celoven ligge på et lavere niveau end for en overtrædelse af eu-konkurrencereglerne.
en vis tilnærmelse til eu-konkurrencereglerne forudsætter, at grundbeløbet for en min-
dre alvorlig overtrædelse af konkurrenceloven bør ligge i størrelsesorden fra 10.000 kr.
til 400.000 kr. er der tale om en alvorlig overtrædelse, kan grundbeløbet udgøre fra
400.000 kr. til 15 mio. kr. og for en meget alvorlig overtrædelse fra 15 mio. kr. og der-
over.
hvad angår varigheden af en overtrædelse, kan der, som også anført i erhvervsudval-
gets betænkning af 18. maj 2000 (ft 1999-2000, tillæg b, s. 1297, h. sp.), og i overens-
stemmelse med eu-konkurrenceretten, sondres mellem en overtrædelse af kortere va-
righed (mindre end 1 år), af mellemlang varighed (1-5 år) og af lang varighed (over 5
år).
varigheden af en virksomheds overtrædelse af konkurrenceloven bør have indflydelse
på bødeniveauet. for en overtrædelse af lang varighed vil det f.eks. betyde, at der for
hvert år en overtrædelse har fundet sted, kan ske en forhøjelse med op til 10 pct. af det
beløb, der fastlægges for overtrædelsens grovhed.
som nævnt skal der ved fastsættelse af bødens størrelse også tages hensyn til den juridi-
ske persons omsætning. det er omsætningen fra samtlige de varer og tjenesteydelser,
                                               - 4 -
      som virksomheden producerer eller distribuerer, der skal tages hensyn til, og således
      ikke kun omsætningen fra de varer m.v., der indgår i det relevante marked, som over-
      trædelsen har relation til.
      den bøde, som er fremkommet ved en vurdering af overtrædelsens grovhed og varig-
      hed, vil derfor hvor det skønnes nødvendigt kunne reguleres i opadgående eller nedad-
      gående retning afhængig af virksomhedens omsætning. det betyder, at de ovennævnte
      grundbeløb er vejledende. i visse tilfælde kan en lille virksomhed således få reduceret
      grundbeløbet for en overtrædelse, mens det i andre situationer kan betyde en forhøjelse
      af grundbeløbet for en stor virksomhed. en graduering af grundbeløbet bør altid over-
      ordnet set afspejle den sigtedes eller tiltaltes faktiske rolle i f.eks. et kartel og dermed
      muligheden for at påføre andre virksomheder eller forbrugere økonomisk skade ved
      overtrædelsen.
      de ovenfor angivne bemærkninger om bødeniveau har karakter af et udgangspunkt for
      strafudmålingen, som kan fraviges af domstolene i opad- eller nedadgående retning,
      hvis der i konkrete sager foreligger skærpende eller formildende omstændigheder.”
i den nævnte betænkning fra folketingets erhvervsudvalg af 18. maj 2000 over forslaget til
lov nr. 416 af 31. maj 2000 om ændring af konkurrenceloven (fusionskontrol, konkurrence-
rådets sammensætning, decentralisering mv.) hedder det bl.a. (folketingstidende 1999/2000,
l 242, tillæg b, side 1297):
      ”i de situationer, hvor der idømmes en bøde, vil det i strafudmålingen indgå, om der er
      tale om en mindre overtrædelse, en alvorlig overtrædelse eller en meget alvorlig over-
      trædelse.
      en mindre alvorlig overtrædelse kan være en konkurrencebegrænsende vertikal aftale
      med en beskeden virkning på det relevante marked. eksempelvis en bestemmelse i en
      eneforhandlingsaftale, der forbyder eneforhandleren at levere til kunder uden for områ-
      det, og som aldrig har været håndhævet. et andet eksempel kan være en eksklusiv
      købsforpligtelse for en forhandler, og som løber i mere end 5 år.
      en alvorlig overtrædelse kan f.eks. bestå i en vertikal aftale vedrørende fastsættelse af
      bindende mindstepriser ved videresalg. et andet eksempel kan være en horisontal kon-
      kurrencebegrænsende aftale, hvor to producenter f.eks. i fællesskab har udviklet et pro-
      dukt og i forbindelse hermed aftaler at afstå fra at konkurrere med hinanden ved salget
      af produktet. endelig kan et misbrug af dominerende stilling være en alvorlig overtræ-
      delse.
      som eksempel på de meget alvorlige overtrædelser kan nævnes pris- eller markedsop-
      delingskarteller, som omfatter de væsentligste aktører på markedet. det kan også være
      tilfælde, hvor en virksomhed med en monopolstilling forsøger at fastholde denne ved en
      flerhed af misbrug”.
                                                - 5 -
højesterets begrundelse og resultat
foreningen
en opfordring fra en brancheforening til medlemmerne, der har til formål eller til følge at be-
grænse priskonkurrencen mellem disse, må i almindelighed anses for en alvorlig overtrædelse
af konkurrenceloven i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i forarbejderne til 2002-lo-
ven om ændring af konkurrenceloven. efter disse forarbejder er udgangspunktet herefter en
bøde i intervallet 400.000 kr. til 15 mio. kr.
ved vurderingen af danske busvognmænds opfordring i efteråret 2005 til medlemmerne om
at beregne sig et særligt oliepristillæg på 4 % ved udførelse af turist- og bestillingskørsel må
der lægges vægt på, at medlemmerne samlet havde en betydelig omsætning og en meget stor
markedsandel. på den anden side må det tages i betragtning, at overtrædelsen havde en be-
grænset varighed, og at opfordringen blev fremsat på et tidspunkt, hvor konkurrencen i bran-
chen var så hård, at det på forhånd måtte forventes, at opfordringen kun ville få en beskeden
virkning.
efter en samlet vurdering finder højesteret herefter, at bøden bør forhøjes til 500.000 kr.
ledelsen
i en sag om et selskabs eller en forenings overtrædelse af konkurrenceloven må den bøde, der
pålægges selskabet eller foreningen, i almindelighed anses for den primære strafsanktionering
i anledning af overtrædelsen.
ved fastsættelsen af bøderne for t2 og t3 må der i overensstemmelse med almindelige bøde-
udmålingsprincipper navnlig lægges vægt på grovheden af overtrædelsen og deres andel heri.
herefter findes såvel straffen for t2 som straffen for t3 at burde fastsættes til en bøde på
25.000 kr. det bemærkes, at højesteret ikke finder grundlag for at udmåle bøderne med ud-
gangspunkt i de ansattes brutto- eller nettomånedsløn.
forvandlingsstraffen fastsættes til fængsel i 10 dage.
sagsomkostninger
                                            - 6 -
efter omstændighederne, herunder sagens principielle karakter, bør statskassen betale sagens
omkostninger for højesteret.
                                    thi kendes for ret:
danske busvognmænd straffes med en bøde på 500.000 kr.
t2 straffes med en bøde på 25.000 kr.
t3 straffes med en bøde på 25.000 kr.
forvandlingsstraffen for bøderne til t2 og t3 fastsættes til fængsel i 10 dage.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
