                             højesterets dom
                        afsagt fredag den 2. september 2011
sag 372/2008
(2. afdeling)
ups danmark a/s
(advokat christian molde)
mod
s.m.a. aps
(advokat ulla fabricius)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 22. oktober 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, niels grubbe, henrik waaben,
michael rekling og lars hjortnæs.
påstande
appellanten, ups danmark a/s, har påstået frifindelse, subsidiært betaling af modværdien i
danske kroner af 5.000 usd.
indstævnte, s.m.a. aps, har nedlagt følgende påstande:
1. stadfæstelse.
2. herudover skal ups danmark a/s til s.m.a. aps betale 21.500 kr. med rente fra sagens
anlæg.
3. endvidere skal ups danmark a/s til s.m.a. aps betale yderligere sagsomkostninger for
sø- og handelsretten med 9.704,11 kr. til dækning af s.m.a. aps’ udgifter til trykning og
indbinding af ekstrakt til brug for hovedforhandlingen i sø- og handelsretten.
anbringender
ups danmark a/s har supplerende anført, at det følger af de vedtagne standardvilkår, at der
ikke gælder en skærpet culpavurdering eller en regel om culpa med omvendt bevisbyrde ved
                                                - 2 -
vurderingen af, om ups har handlet ansvarspådragende. ups har ikke handlet i strid med en
råderet for s.m.a. aps ved efter flytransporten at udlevere varerne til den modtager, der var
angivet i fragtbrevet.
s.m.a. aps har præciserende anført, at ups i det omtvistede tilfælde har accepteret klausu-
len ”ship to hold” ved ikke at tage forbehold over for angivelsen herom i fragtbrevet.
s.m.a.’s brug af klausulen blev praktiseret i det løbende samarbejde mellem parterne, og
ups vidste eller burde vide, at ”ship to hold” betød, at ups ikke måtte udlevere varerne til
kunden, før de var frigivet af s.m.a.
om sin påstand nr. 2 har s.m.a. anført, at de 21.500 kr. svarer til en selvrisiko, som ikke skal
fratrækkes.
forklaringer
til brug for højesteret har jesper steen pedersen, der er ansat i ups som logistikkonsulent,
afgivet forklaring, navnlig om skærmbilleder i ups’ elektroniske bestillingssystem, ups
worldship.
højesterets begrundelse og resultat
den aftale om forsendelsesformen ”hold for pick-up”, som blev indgået mellem s.m.a. aps
og ups danmark a/s, og som er beskrevet i brevet af 4. juli 2003 fra ups danmark, gik ud
på, at forsendelser omfattet af ordningen skulle tilbageholdes af ups-centeret i køberens land,
således at s.m.a. kunne sikre sig, at varen først blev udleveret til køberen, når købesummen
var betalt. der var tale om en særordning og ikke om en ordning, som standardmæssigt ud-
bydes af ups-koncernen. i hvert enkelt tilfælde, hvor s.m.a. ønskede denne forsendelses-
form anvendt, skulle s.m.a. sende en særskilt meddelelse til ups danmark, som så kontak-
tede ups-centeret i køberens land med instruks om, at varen skulle tilbageholdes, indtil den
blev frigivet af s.m.a., jf. pkt. 3 og 4 i det nævnte brev.
efter indholdet af den indgåede aftale sammenholdt med det forhold, at der ikke var tale om
en standardmæssig ordning, måtte det stå klart for s.m.a., at selskabet ikke kunne påregne, at
en forsendelse ville blive tilbageholdt af ups-centeret i køberens land, indtil s.m.a. havde
                                                - 3 -
frigivet den, alene på grundlag af en angivelse i fragtbrevet om ”hold for pick-up” eller lig-
nende.
angivelsen ”ship to hold” i fragtbrevet af 30. maj 2005 vedrørende den i sagen om-
handlede forsendelse var da heller ikke rettet til ups, men til mahé freight a/s, idet den var
et udslag af, at forsendelsen fulgte den ”ship to hold - procedure”, som er beskrevet i aftalen
af 6. februar 2004 mellem s.m.a. og mahé. i overensstemmelse med denne aftale sendte
s.m.a. samme dag en særskilt mail til mahé om, at forsendelsen var sendt ”på hold”.
s.m.a. sendte derimod ingen tilsvarende særskilt meddelelse til ups danmark, og forsendel-
sen var derfor – selv om angivelsen ”ship to hold” sidestilles med angivelsen ”hold for pick-
up” – ikke omfattet af den aftale mellem s.m.a. og ups danmark, som er beskrevet i brevet
af 4. juli 2003.
efter det anførte finder højesteret, at der ikke er grundlag for at pålægge ups danmark er-
statningsansvar som følge af, at ups-centeret i milano ikke forstod angivelsen i fragtbrevet
om ”ship to hold” som en instruks om, at varerne ikke måtte udleveres til køberen, electronic
system srl, før de var frigivet af s.m.a. i fragtbrevet var electronic system srl angivet
som modtager, og efter den måde, som fragtbrevet var udfyldt på, måtte air plus srl. naturligt
opfattes som repræsentant for electronic system srl. det kan derfor heller ikke anses for en
ansvarspådragende fejl, at ups-centeret i milano udleverede varen til electronic system srl,
selv om air plus srl.'s adresse var angivet som modtageradresse. i denne forbindelse bemær-
kes, at pkt. 10 i ups’ transportvilkår og -betingelser, som må anses for vedtaget af parterne,
jf. bl.a. henvisningen til disse vilkår og betingelser i aftalen af 7. marts 2005 mellem s.m.a.
og ups danmark, ikke indeholder nogen begrænsning i adgangen for ups til at udlevere for-
sendelsen til den i fragtbrevet angivne modtager. endvidere bemærkes, at s.m.a. selv havde
skabt risikoen for det passerede ved i fragtbrevet at angive electronic system srl som mod-
tager af varen.
højesteret tager herefter ups danmarks påstand om frifindelse til følge.
sagsomkostningerne for sø- og handelsretten og højesteret fastsættes til 120.000 kr. til dæk-
ning af udgifter til advokatbistand og 29.360 kr. til dækning af retsafgift for højesteret, i alt
149.360 kr.
                                             - 4 -
                                   thi kendes for ret:
ups danmark a/s frifindes.
s.m.a. aps skal i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret inden 14 dage
efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 149.360 kr. til ups danmark a/s. beløbet for-
rentes efter rentelovens § 8 a.
