                             højesterets dom
                         afsagt tirsdag den 21. oktober 2014
sag 107/2014
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat peter hjørne, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i hjørring den 5. september 2013 og af vestre
landsrets 6. afdeling den 14. februar 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jon stokholm, poul dahl
jensen, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
dommen er anket af t med påstand om ændring, således at frakendelsestiden nedsættes til 3
år, subsidiært til mere end 3 år, men mindre end 5 år.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse af den idømte bødestraf og stadfæstelse af afgø-
relsen om frakendelse af førerretten.
anbringender
t har navnlig gjort gældende, at der ikke er tilstrækkeligt grundlag for at forhøje bøden, som
efter en konkret vurdering er fastsat af byretten og stadfæstet af landsretten. oplysninger om
hendes indkomst i 2013 forelå ikke, da byretten afsagde dom i sagen, og landsretten har ikke
fundet tilstrækkelig anledning til at forhøje bøden, selv om oplysninger om hendes indkomst
var fremlagt i ankesagen. dette forekommer rimeligt særligt under hensyn til, at en forhøjelse
i overensstemmelse med rigsadvokatens påstand (til 27.500 kr.) indebærer, at bøden kommer
                                               - 2 -
til at overstige to måneders nettoløn, som bør være loftet for bødens størrelse, jf.
færdselslovens § 118 a, stk. 4, svarende til hvad der gælder efter § 117, stk. 2, nr. 3.
t har erkendt kørsel efter indtagelse af såvel alkohol som hash, og hendes alkoholpromille var
1,86. efter skærpelsen af sanktionerne ved lov nr. 184 af 8. marts 2011 skal overtrædelse af
færdselslovens § 54, stk. 1, 1. pkt. (om kørsel efter indtagelse af bevidsthedspåvirkende
stoffer) bedømmes på samme måde som spirituskørsel med en promille på 1,21 ved
fastsættelsen af frakendelsestiden. derfor bør frakendelsestiden for t være den samme som
ved spirituskørsel i et førstegangstilfælde med en promille på summen af 1,21 og 1,86 i alt
3,07, nemlig 3 år. i hvert fald bør frakendelsestiden ikke forlænges med mere end et halvt år i
forhold til de 3 år.
rigsadvokaten har navnlig gjort gældende, at bødestraffen for overtrædelse af såvel færd-
selslovens § 53, stk. 1, om spirituskørsel som § 54, stk. 1, 1. pkt., om kørsel efter indtagelse af
bevidsthedspåvirkende stoffer skal fastsættes således, at den svarer til summen af bøderne for
de to forhold bedømt hver for sig (absolut kumulation). det gælder også i tilfælde som det
foreliggende, hvor de to lovovertrædelser har fundet sted under samme kørsel, jf. færdselslo-
vens § 118 a, stk. 2. da bøden alene for spirituskørsel under de foreliggende omstændigheder
er 18.000 kr., og da bøden alene for kørsel efter indtagelse af hash er 9.500 kr., kan den sam-
lede bøde beregnes til 27.500 kr. der er ikke grundlag for at nedsætte bøden efter § 118 a, stk.
4.
i modsætning til bødestraffen skal frakendelsestiden for de to lovovertrædelser fastsættes efter
princippet om modereret kumulation. det fremgår af forarbejderne til ændringen af færdsels-
loven i 2005 (lov nr. 363 af 24. maj 2005). efter ændringen af færdselsloven i 2011 (lov nr.
184 af 8. marts 2011) har praksis i østre landsret og vestre landsret været forskellig. når
der er tale om et førstegangstilfælde af overtrædelse af § 53, stk. 1, og en overtrædelse af §
54, stk. 1, 1. pkt., under samme kørsel, har østre landsret således som udgangspunkt fastsat
frakendelsestiden til 4 år. vestre landsret har fulgt en praksis, hvor frakendelsestiden som
udgangspunkt er fastsat til 5 år. mest taler for at følge vestre landsrets praksis, bl.a. under
hensyn til farligheden af kørsel med såvel spiritus som narkotika i blodet. en streng bedøm-
melse stemmer også bedst med lovens forarbejder. derfor bør dommens bestemmelse om fra-
kendelsestiden i denne sag stadfæstes.
                                                - 3 -
retsgrundlaget
færdselslovens § 118 a, herunder bestemmelsen om absolut kumulation af flere samtidige
bøder for overtrædelser af færdselslovgivningen, blev indført ved lov nr. 475 af 31. maj 2000
om ændring af færdselsloven. i forarbejderne hertil er bl.a. anført (folketingstidende 1999-
2000, tillæg a, l 262, s. 7330 og s. 7333):
       ”almindelige bemærkninger
       …
       5. trafikministeriets overvejelser
       …
       5.3. bødefastsættelsen ved flere overtrædelser (kumulation), og gentagelsesvirkning
       …
       det foreslås …, at det indføres som almindelig regel, at der ved flere overtrædelser af
       færdselsloven som udgangspunkt udmåles den normale takstmæssige bødestraf for hver
       overtrædelse, uanset om overtrædelserne begås ved én eller flere handlinger, og uanset
       om pådømmelsen sker ved én eller flere sager (absolut kumulation).
       …
       trafikministeriet er imidlertid opmærksom på, at der vil kunne forekomme tilfælde,
       hvor en absolut kumulation af bøder vil medføre en meget høj bøde. i disse tilfælde vil
       domstolene og politiet kunne nedsætte disse, især hvis den sigtedes indkomstforhold gør
       det antageligt, at vedkommende næppe nogensinde vil være i stand til at betale bøden,
       ligesom der i konkrete tilfælde kan være behov for at nedsætte en kumuleret bøde, hvis
       den samlede størrelse i sig selv ikke forekommer rimelig.
       …
       bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
       til § 1
       til nr. 1
       …
       da en regel om absolut kumulation ikke i alle tilfælde vil føre til et rimeligt resultat, fo-
       reslås det i § 118 a, stk. 5, at bestemmelserne i stk. 3 og 4 kan fraviges, når særlige
       grunde taler for det. dette vil eksempelvis kunne være tilfældet, såfremt en sammen-
       lægning af de forskyldte normalbøder fører til en uforholdsmæssig høj samlet bøde,
       herunder henset til forseelsernes karakter. bestemmelsen vil f.eks. også kunne finde an-
       vendelse i tilfælde, hvor reglerne om absolut kumulation ville betyde, at der skulle
       idømmes en mindre tillægsbøde til en længere frihedsstraf. det skal imidlertid fremhæ-
       ves, at der som alt overvejende hovedregel skal anvendes absolut kumulation.”
ved lov nr. 363 af 24. maj 2005 om ændring af færdselsloven blev bl.a. § 128, stk. 2, om
ubetinget frakendelse af førerretten i mindst 3 år som følge af spirituskørsel indsat i færdsels-
loven. i forarbejderne hertil er bl.a. anført (folketingstidende 2004-05, 2. samling, tillæg a, l
7, s. 149, s. 160 og s. 166):
                                                 - 4 -
      ”1. indledning
      1.1. lovforslaget formål
      …
      1.1.1.
      …
      lovforslaget bygger på betænkning nr. 1448/2004 om sanktioner for spirituskørsel og
      kørsel i frakendelsestiden afgivet af udvalget om sanktionsfastsættelse i sager om spi-
      ritus- og promillekørsel
      …
      1.1.2. justitsministeriet har ikke medtaget den del af udvalgets forslag, som vedrører ab-
      solut kumulation af frihedsstraf og frakendelsestid.
      justitsministeriet har anmodet straffelovrådet om en udtalelse om dette forslag, som i
      givet fald vil være en væsentlig strafferetlig nydannelse.
      …
      4.3. lovforslagets udformning
      …
      da justitsministeriet ikke har medtaget den del af udvalgets forslag, som vedrører ab-
      solut kumulation af frihedsstraf og frakendelsestid, jf. herom pkt. 1.1.2. ovenfor, vil
      straffen i disse tilfælde fortsat skulle fastsættes som en fællesstraf efter straffelovens §
      88.
      …
      6. frakendelse af førerretten
      …
      6.2. udvalgets overvejelser
      …
      udvalget foreslår, at der i tilfælde, hvor den dømte findes skyldig i flere tilfælde af spi-
      rituskørsel, skal ske absolut kumulation af frakendelsestiderne, dog således at den sam-
      lede frakendelsestid ikke vil kunne overstige 10 år, medmindre ovennævnte undtagel-
      sestilfælde måtte foreligge.
      …
      6.3. lovforslagets udformning
      …
      som nævnt i pkt. 1.1., har justitsministeriet … ikke medtaget den del af betænkningen,
      som vedrører absolut kumulation af frihedsstraf og frakendelsestid. fastsættelsen af fra-
      kendelsestiden i de situationer, hvor den pågældende findes skyldig i flere tilfælde af
      spirituskørsel, skal derfor foretages efter en konkret vurdering.”
bestemmelsen i § 54, stk. 1, 1. pkt., om en nulgrænse for kørsel med visse bevidsthedspåvir-
kende stoffer i blodet, blev indsat i færdselsloven ved lov nr. 524 af 6. juni 2007 om ændring
af færdselsloven. i forarbejderne til ændringsloven er anført bl.a. (folketingstidende 2006-07,
tillæg a, l 180, s. 6520, s. 6527, s. 6529 f., s. 6531, s. 6533 ff. og s. 6546):
      ”almindelige bemærkninger
      …
      1. indledning
      …
                                         - 5 -
1.2. lovforslagets baggrund
den 27. juli 2000 nedsatte den daværende regering et ”udvalg til forenkling af sank-
tionsfastsættelsen i sager om spiritus- og promillekørsel”. i forbindelse med regerings-
skiftet i 2001 fik udvalget udvidet sit kommissorium og ændrede navn til ”udvalget om
sanktionsfastsættelse i sager om spiritus- og promillekørsel mv.”
…
den 3. januar 2007 afgav udvalget sin anden delbetænkning (betænkning nr.
1486/2007) om alkoholkoncentration i udåndingsluft og en nulgrænse for euforiserende
stoffer mv.
…
lovforslaget bygger på betænkningen.
…
4. nulgrænse for kørsel med bevidsthedspåvirkende stoffer i blodet
…
4.2. udvalgets overvejelser og forslag
4.2.1. nulgrænse for kørsel med bevidsthedspåvirkende stoffer i blodet
…
udvalget har ved sin anbefaling af en nulgrænse lagt vægt på, at en række stoffer har en
bevidsthedspåvirkende virkning af en sådan art, at indtagelse af stofferne i almindelig-
hed vil medføre betydelig risiko for, at den pågældende bliver ude af stand til at føre
motordrevet køretøj på betryggende vis. udvalget har i den forbindelse peget på, at kør-
sel af motordrevet køretøj under påvirkning af euforiserende stoffer forøger risikoen for
færdselsulykker. dette gælder navnlig, hvis de euforiserende stoffer virker i sammen-
hæng med alkohol.
udvalget har endvidere lagt vægt på, at en nulgrænse for visse bevidsthedspåvirkende
stoffer i forbindelse med kørsel af motordrevet køretøj til fordel for færdselssikkerheden
vil kunne medføre en effektivisering af retshåndhævelsen af reglerne om kørsel under
påvirkning af bevidsthedspåvirkende stoffer.
…
4.3. justitsministeriets overvejelser
justitsministeriet kan af de grunde, som er anført af udvalget, tilslutte sig udvalgets
synspunkter og forslag om en nulgrænse for kørsel med visse bevidsthedspåvirkende
stoffer i blodet.
…
5. skærpelse af sanktionerne for kørsel under påvirkning af andet end alkohol
…
5.2. udvalgets overvejelser og forslag
udvalget har fundet, at sanktionsfastsættelsen i sager om overtrædelse af færdselslovens
§ 54 så vidt muligt bør ske efter retningslinjer, som er ensartede med sanktionsfastsæt-
telsen i sager om spirituskørsel. begrundelsen herfor er, at overtrædelser af færdselslo-
vens § 54 kan være lige så farlige for færdselssikkerheden som spirituskørsel. udvalget
har i den forbindelse peget på, at kørsel af motordrevet køretøj under påvirkning af eu-
foriserende stoffer forøger risikoen for færdselsulykker. dette gælder navnlig, hvis de
euforiserende stoffer virker i sammenhæng med alkohol.
…
5.2.2.1. overtrædelse af den foreslåede nulgrænse
udvalget har foreslået, at en fører af et motordrevet køretøj, der har overtrådt den fore-
slåede nulgrænse, i henseende til spørgsmålet om frakendelse af førerret skal sidestilles
med den, der gør sig skyldig i spirituskørsel med en promille på 0,51, og således skal
frakendes førerretten betinget. udvalget foreslår endvidere, at en overtrædelse af
                                          - 6 -
nulgrænsen også skal sidestilles med spirituskørsel med en promille på 0,51 i gentagel-
sestilfælde.
…
5.3. justitsministeriets overvejelser
justitsministeriet er af de grunde, som udvalget har anført, enig i, at sanktionsfastsættel-
sen i sager om overtrædelse af færdselslovens § 54 ved kørsel i motordrevet køretøj så
vidt muligt bør ske efter retningslinjer, som er tilnærmet sanktionsfastsættelsen i sager
om spirituskørsel.
…
justitsministeriet er også enig i udvalgets forslag om, at overtrædelser af færdselslovens
§ 53 om spirituskørsel, den foreslåede nulgrænse og føreevnekriteriet i færdselslovens §
54 tillægges fuldstændig indbyrdes gentagelsesvirkning i overensstemmelse med de ret-
ningslinjer, der på nuværende tidspunkt gælder for gentagelsesvirkning af domme for
spirituskørsel. ministeriet finder, at forslaget markerer, at overtrædelser af bestemmel-
serne om påvirkning af alkohol, stoffer og de øvrige tilstande, som er omfattet af fø-
reevnekriteriet i færdselslovens § 54, indebærer ligeartede, alvorlige risici for færdsels-
sikkerheden.
…
det bemærkes særligt om forslaget, at der vil kunne forekomme tilfælde, hvor en fører
samtidigt har overtrådt flere bestemmelser i færdselsloven og eventuelt også i andre
love. der kan f.eks. være tale om, at en fører samtidigt har kørt under påvirkning af al-
kohol og euforiserende stoffer. i sådanne tilfælde vil der skulle straffes for overtrædelse
af de relevante bestemmelser i sammenstød efter de almindelige regler herom.
…
endelig bemærkes det, at de foreslåede sanktionspositioner alene danner udgangspunkt
for strafudmålingen. da strafudmålingen henhører under domstolene, vil de foreslåede
sanktionspositioner efter de almindelige strafferetlige regler kunne fraviges i op- og
nedadgående retning af domstolene i sager, hvor de konkrete omstændigheder tilsiger
dette.
…
bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser
til § 1
…
til nr. 3 (færdselslovens § 54)
…
der vil også kunne forekomme tilfælde, hvor en fører har været påvirket af såvel alko-
hol som bevidsthedspåvirkende stoffer og derfor har overtrådt både reglerne om spiri-
tuskørsel i færdselslovens § 53 og de foreslåede bestemmelser i § 54, stk. 1 eller 2. der
vil endvidere kunne forekomme tilfælde, hvor føreren af et motordrevet køretøj er på-
virket af euforiserende stoffer og har været årsag til en færdselsulykke med materielle
skader og personskader til følge. i givet fald vil føreren kunne have overtrådt såvel de
foreslåede bestemmelser i § 54, stk. 1 eller 2, som f.eks. færdselslovens § 3 om hen-
synsfuldhed og agtpågivenhed i trafikken eller straffelovens § 241 om uagtsomt mand-
drab. i tilfælde, hvor flere bestemmelser i færdselsloven og eventuelt bestemmelser i
straffeloven er overtrådt, vil der efter de almindelige regler skulle straffes for overtræ-
delse af de pågældende bestemmelser i sammenstød.
i tilfælde, hvor der er sket overtrædelse af både de foreslåede bestemmelser i § 54, stk. 1
eller 2, og overtrædelse af andre regler i færdselsloven, overtrædelse af regler udstedt i
medfør af færdselsloven eller overtrædelse af andre love, vil færdselslovens § 118 a,
stk. 3 og 4 [nugældende stk. 2 og 3], finde anvendelse. det følger af disse bestemmel-
                                                - 7 -
      ser, at der gælder særlige regler om såkaldt absolut kumulation af bødestraf. det bety-
      der, at der skal foretages en selvstændig vurdering af, hvilken bødestraf hver enkelt
      færdselslovsovertrædelse medfører, og at disse bøder lægges sammen uden, at der fore-
      tages et samlet skøn over straffen for alle overtrædelser.
      …
      i øvrigt vil de almindelige regler om udmåling af straf i straffelovens 10. kapitel finde
      anvendelse i de situationer, hvor der skal straffes for overtrædelse af flere bestemmelser
      i sammenstød.”
i betænkning nr. 1486/2007 om alkohol i udåndingsluft og en nulgrænse for euforiserende
stoffer mv. hedder det i afsnit 6.4.1. om euforiserende stoffers trafikfarlighed bl.a. (s. 92 f.):
      ”i forbindelse med en fransk undersøgelse af færdselsulykker i årene 2001-2003 er der
      foretaget analyse af førere i 6.766 ulykker med henblik på at konstatere risikoen ved
      kørsel under påvirkning af euforiserende stoffer.
      undersøgelsen viste, at førere, der var ansvarlige for en dødsulykke, i 2,5 pct. af døds-
      ulykkerne var påvirket af thc (hash, cannabis). 1,5 pct. af de førere, som var involveret
      i, men ikke ansvarlig for en ulykke, var påvirket af thc.
      undersøgelsen viste endvidere, at førere, som kører under påvirkning af thc, har en
      overrisiko på 1,8 gange for at være ansvarlige for en færdselsulykke, mens overrisikoen
      for som fører at være involveret uden at være ansvarlig for en ulykke er 1,5 gange.
      dette skal sammenholdes med at overrisikoen ved indtagelse af alkohol ifølge samme
      undersøgelse var 8,5 gange for ansvarlige førere. i tilfælde, hvor den ansvarlige fører
      både har indtaget thc og alkohol, vil overrisikoen ifølge undersøgelsen være 15 gange.
      …
      der henvises i øvrigt til notat af 28. juni 2006 om medicin og euforiserende stoffer i tra-
      fikken i danmark. notatet er optrykt som bilag 3 til denne betænkning. det kan særligt
      fremhæves, at det fremgår af notatet, at der er en overrisiko for færdselsuheld for førere,
      som er påvirket af medicin eller narkotika. denne overrisiko er dog mindre end for fø-
      rere, som er påvirket af spiritus. risikoen for uheld er dog mange gange forøget, hvis
      føreren tager flere slags stoffer eller blander stoffer med alkohol.”
sanktionerne for overtrædelse af § 54, stk. 1, 1. pkt., blev skærpet ved lov nr. 184 af 8. marts
2011 om ændring af færdselsloven, bl.a. således at bestemmelsen i § 128, stk. 2, om ubetinget
frakendelse af førerretten blev udvidet til også at omfatte overtrædelse af § 54 stk. 1 og 2. i
forarbejderne til ændringsloven er anført bl.a. (folketingstidende 2010-11, 1. samling, tillæg
a, l 101, s. 4 og s. 25 f.):
      ”1. indledning
      formålet med lovforslaget er at forbedre færdselssikkerheden ved … en skærpelse af
      reglerne om førerretsfrakendelse for kørsel efter indtagelse af euforiserende stoffer mv.
      …
                                                 - 8 -
       5. kørsel under påvirkning af euforiserende stoffer mv.
       …
       5.2. justitsministeriets overvejelser
       5.2.1. straf og førerretsfrakendelse for overtrædelse af nulgrænsen
       …
       i forbindelse med indførelsen af nulgrænsen i 2007 blev det overvejet, om det var mu-
       ligt at indføre en ordning med kvantitative grænser for indholdet af stoffer i blodet sva-
       rende til den kvantitative grænse for indhold af alkohol i blodet. som det fremgår af
       bemærkningerne i det pågældende lovforslag, findes der imidlertid ikke tilstrækkeligt
       medicinsk videnskabeligt grundlag for at sammenkæde en bestemt koncentration af et
       stof i blodet med en forringelse af evnen til at føre motordrevet køretøj på fuldt betryg-
       gende måde. ikke desto mindre har en række euforiserende stoffer mv. en bevidstheds-
       påvirkende virkning af en sådan art, at indtagelse af stofferne i almindelighed vil med-
       føre betydelig risiko for, at den pågældende bliver ude af stand til at føre motordrevet
       køretøj på betryggende vis. hertil kommer, at euforiserende stoffer – i modsætning til
       alkohol – i sig selv som udgangspunkt er ulovlige at besidde mv.
       disse forhold finder justitsministeriet i højere grad bør afspejles i strafudmålingen, uan-
       set om føreevnen i det konkrete tilfælde beviseligt har været påvirket. herunder finder
       justitsministeriet, at kørsel under påvirkning af euforiserende stoffer, som øger risikoen
       for trafikulykker, i sig selv er udtryk for en sådan risikoadfærd, at reaktionen bør være
       en ubetinget frakendelse af førerretten. på den baggrund foreslås det, at overtrædelse af
       nulgrænsen, der begås med andre motordrevne køretøjer end lille knallert, som ud-
       gangspunkt bør sidestilles med de grader af spirituskørsel, som medfører ubetinget fra-
       kendelse af førerretten, dvs. spirituskørsel med en promille på over 1,20.
       …
       i overensstemmelse med forslaget om at sidestille overtrædelse af nulgrænsen – bortset
       fra såkaldte ”receptoverskridelser” – med spirituskørsel med en alkoholpromille på 1,21
       i relation til spørgsmålet om førerretsfrakendelse, foreslår justitsministeriet færdselslo-
       vens § 128, stk. 2, ændret således, at frakendelsestiden for sådanne overtrædelser – lige-
       som ved spirituskørsel – skal ske for et tidsrum af mindst 3 år.
       …
       med den ændrede formulering af § 128, stk. 2, er det hensigten, at der ved alle spiritus-
       kørsler og overtrædelser af § 54, stk. 1 eller 2, som udløser en ubetinget frakendelse,
       skal udmåles en frakendelsestid på mindst 3 år.”
højesterets begrundelse og resultat
t har ved samme kørsel overtrådt færdselslovens § 53, stk. 1 (om spirituskørsel) og § 54, stk.
1, 1. pkt. (om kørsel efter indtagelse af bevidsthedspåvirkende stoffer). der er tale om
førstegangsovertrædelser, og straffen for de enkelte overtrædelser er bøde, jf. færdselslovens
§ 117, stk. 1. ifølge lovens § 118 a, stk. 2, skal bødestraffene for de enkelte overtrædelser
sammenlægges ved udmålingen af den samlede bødestraf (absolut kumulation). reglen om
absolut kumulation ved fastsættelsen af bødens størrelse kan dog fraviges, når særlige grunde
taler herfor, jf. § 118 a, stk. 4.
                                                - 9 -
bødestraffen for overtrædelse af færdselslovens § 53, stk. 1, og af § 54, stk. 1, 1. pkt., udmå-
les under hensyntagen til den pågældendes indtægtsforhold på gerningstidspunktet, jf. § 117
b, stk. 1, 1. pkt. ved udmåling af bødestraf for spirituskørsel, jf. § 53, stk. 1, skal der endvi-
dere tages hensyn til alkoholkoncentrationen i blodet, jf. § 117 b, stk. 1, 2. pkt.
ts bruttoindkomst i 2013 var 240.393 kr., og hun havde en alkoholpromille på 1,86
(mindsteværdi). bøden alene for spirituskørslen er herefter 18.000 kr. bøden alene for
overtrædelsen af § 54, stk. 1, 1. pkt., er 9.500 kr. ved absolut kumulation er den samlede
bødestraf derfor 27.500 kr. højesteret finder, at hverken ts indkomstforhold eller andre
forhold kan føre til, at reglen om absolut kumulation fraviges, jf. § 118 a, stk. 4. bøden
fastsættes derfor til 27.500 kr.
en førstegangsovertrædelse af færdselslovens § 53, stk. 1, medfører ubetinget frakendelse af
førerretten i 3 år, når alkoholkoncentrationen overstiger 1,2 promille, jf. § 126, stk. 1, nr. 1, jf.
§ 128, stk. 2. en førstegangsovertrædelse af § 54, stk. 1, 1. pkt., har samme konsekvens, jf. §
126, stk. 1, nr. 2, jf. § 128, stk. 2.
ved en førstegangsovertrædelse af såvel færdselslovens § 53, stk. 1, som § 54, stk. 1, 1. pkt.,
ved samme kørsel må den samlede frakendelsestid i overensstemmelse med lovforarbejderne
fastsættes ved en konkret vurdering og efter princippet om modereret kumulation, jf. straffe-
lovens § 88. navnlig under hensyn til det, der er anført i forarbejderne om farligheden af kør-
sel under påvirkning af såvel alkohol som narkotika, finder højesteret, at den samlede fraken-
delsestid ved en førstegangsovertrædelse under samme kørsel af § 53, stk. 1, og § 54, stk. 1, 1.
pkt., som udgangspunkt bør fastsættes til 5 år.
højesteret finder, at der i den foreliggende sag ikke er grundlag for at fravige udgangspunktet,
således at frakendelsestiden fastsættes til et kortere tidsrum end 5 år.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom med den ændring, at bøden forhøjes til 27.500
kr.
højesteret finder, at statskassen skal betale sagens omkostninger for landsret og højesteret,
idet der har foreligget forskellig praksis ved østre landsret og vestre landsret.
                                          - 10 -
                                  thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at bøden forhøjes til 27.500 kr.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsret og højesteret, medens t skal betale
sagens omkostninger for byretten.
