                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 11. januar 2017
sag 210/2016
(1. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat steen moesgaard, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 17. november 2015 og af østre
landsrets 19. afdeling den 18. marts 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, thomas rørdam, vibeke rønne,
jens peter christensen og jens kruse mikkelsen.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse, herunder særligt således at den idømte
straf gøres helt eller delvist betinget med vilkår om udførelse af samfundstjeneste.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
t har delvist afsonet straffen i perioden fra den 8. juli til den 23. september 2016, hvor han
blev løsladt i forlængelse af, at procesbevillingsnævnet den 16. september 2016 havde givet 3.
instansbevilling i sagen.
af en supplerende personundersøgelse af 25. november 2016 fremgår bl.a.:
                                                 - 2 -
       ”t (herefter [tiltaltes initialer]), møder i afdelingen den 22.11.2016, for at få en vurde-
       ring af hvorvidt han fortsat er egnet til samfundstjeneste.
       t oplyser, at der ikke er sket ændringer i hans personlige og sociale forhold ud over,
       hvad der er beskrevet nedenfor.
       …
       under sit ophold i horserød startede t i ludomani behandling i tjelehuset i københavn.
       han fulgte behandlingen 3 gange 4 timer om ugen, fra den 23. august 2016. efter hans
       løsladelse har t færdiggjort forløbet i gruppen, som afsluttede 4. oktober 2016. han be-
       skriver selv forløbet som givende.
       t oplyser, at han efter sin løsladelse igen har fået gang i sin forretning, hvor han be-
       skæftiger sig med at lave hjemmesider og søgeordsoptimering.
       med ts samtykke er misbrugsbehandler flemming karlsen, tjelehuset i københavn,
       kontaktet den 23.11.2016.
       flemming karlsen beskriver t som engageret, åben og ærlig i hele forløbet. han fortæl-
       ler, at t har passet sin behandling og han mener bestemt, at t har profiteret af forløbet.
       det er kriminalforsorgens vurdering, at t er egnet til at modtage en hel eller delvis be-
       tinget dom med vilkår om samfundstjeneste, hvortil det skal anbefales, at der fastsættes
       vilkår om tilsyn af kriminalforsorgen i prøvetiden.”
anbringender
t har anført navnlig, at en passende straf vil være en kombinationsdom med vilkår om sam-
fundstjeneste, og således at den ubetingede del af straffen anses for udstået med den allerede
gennemførte afsoning. dette vil være i overensstemmelse med den tilsigtede øgede anvendel-
se af samfundstjeneste, jf. ændringen af straffeloven i 2015.
forstraffen fra 2005 vedrører skatteunddragelse begået i 2001 og 2002 og momsunddragelse
begået i perioden 2001-2004. denne sag angår forhold begået i 2011 og 2012. der er gået
lang tid mellem de to tilfælde af kriminalitet, og den tidligere dom bør derfor ikke udelukke
ham fra en delvis betinget dom.
den tid, der gik, indtil skat indgav politianmeldelse den 6. august 2015, taler også for en
delvis betinget dom.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at straffen er passende udmålt, og at der ikke er
grundlag for at gøre den helt eller delvist betinget med vilkår om samfundstjeneste.
                                                - 3 -
i en sag som den foreliggende, hvor t tidligere er straffet for ligeartet kriminalitet, er ud-
gangspunktet også efter lovændringen i 2015 en ubetinget straf. under hensyn til grovheden
af den nu foreliggende kriminalitet er der ikke grundlag for at fravige dette udgangspunkt.
retsgrundlaget
ved lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af straffeloven og lov om fuldbyrdelse af
straf mv. (samfundstjeneste mv.) blev adgangen til at anvende samfundstjeneste som alter-
nativ til ubetinget straf udvidet. af de almindelige bemærkninger til lovforslaget fremgår bl.a.
(folketingstidende 2014-15, 1. samling, tillæg a, lovforslag nr. l 50, s. 5, 12 og 14-15):
      ”2. generelt om betinget dom
      …
      2.2. lovforslagets udformning
      …
      2.2.2. straffelovrådet har overvejet anvendelsesområdet for betinget dom over for ube-
      tinget dom.
      …
      udgangspunktet bør være, at straffe på op til 1½ års fængsel kan gøres betinget, eventu-
      elt med vilkår om samfundstjeneste, hvis gerningsmanden ikke tidligere er straffet med
      betinget eller ubetinget fængsel for ligeartet kriminalitet. betinget
      fængsel vil afhængig af de nærmere omstændigheder, herunder kriminalitetens grov-
      hed, ligesom i dag også kunne anvendes, selv om en gerningsmand én gang tidligere er
      straffet med betinget fængsel for ligeartet kriminalitet.
      …
      4. samfundstjenestens anvendelsesområde
      …
      4.2. lovforslagets udformning
      …
      4.2.3. straffelovrådet anfører, at tiltaltes eventuelle forstraffe ligesom i dag bør indgå
      som et afgørende element ved afgørelsen af, om en person, der efter en samlet vurdering
      er egnet til samfundstjeneste, bør idømmes samfundstjeneste eller ubetinget fængsel.
      det bør i almindelighed være op til domstolene ud fra den konkrete sags omstændighe-
      der at vurdere, hvilken form for skærpelse af straffen der bør anvendes, hvis en person,
      som tidligere er idømt samfundstjeneste, begår ny kriminalitet, efter at samfundstjene-
      sten er udført og prøvetiden udløbet. som generel retningslinje kan det dog anføres, at
      en person, der efter at samfundstjenesten er udført og prøvetiden udløbet, begår ny lige-
                                         - 4 -
artet kriminalitet, afhængig bl.a. af, hvor lang tid der er gået siden prøvetidens udløb,
hvor grov den nye kriminalitet er, og gerningsmandens personlige forhold, efter om-
stændighederne vil kunne straffes med samfundstjeneste igen. endvidere kan det anfø-
res, at en person, der efter at være idømt samfundstjeneste begår ny ligeartet kriminalitet
og igen straffes med samfundstjeneste, næppe i tilfælde af yderligere ny ligeartet krimi-
nalitet igen vil kunne idømmes samfundstjeneste, medmindre der foreligger særligt
formildende omstændigheder (eller der er gået så lang tid, at de tidligere straffe ikke
længere findes at burde tillægges betydning for straffastsættelsen for den nye kriminali-
tet).
…
4.2.5. straffelovrådet har overvejet, hvilke principper der bør være styrende for, hvilke
former for kriminalitet der bør kunne straffes med samfundstjeneste.
…
4.2.5.3. straffelovrådet anfører vedrørende berigelseskriminalitet, at lovændringen i
2012 – og straffelovrådets forslag vedrørende samfundstjenestens indhold, jf. pkt. 3.2
ovenfor – vil kunne føre til en vis udvidet anvendelse af samfundstjeneste i f.eks. tyve-
risager sammenlignet med tidligere. det må imidlertid forventes, at der fortsat vil være
et større antal ubetingede fængselsstraffe i tyverisager, idet samfundstjeneste bl.a. fort-
sat ikke bør anvendes i sager om organiseret tyveri, herunder tilfælde, hvor udlændinge
rejser til danmark for at begå tyveri, ligesom det er velkendt, at visse kriminelle begår
tyverier igen og igen og derfor på et tidspunkt vil være så kriminelt belastede, at sam-
fundstjeneste ikke længere vil kunne komme på tale.
det er straffelovrådets generelle opfattelse, at kriminalitetens art ikke bør tillægges af-
gørende betydning for valget mellem samfundstjeneste og ubetinget fængsel i konkrete
sager.
det er således også straffelovrådets opfattelse, at der ikke er grundlag for fortsat at ud-
vise særlig tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i sager om skattesvig.
straffelovrådet bemærker i den forbindelse, at der i sager om skattesvig efter fast prak-
sis idømmes en tillægsbøde svarende til det unddragne beløb. endvidere skal selve det
unddragne beløb også betales.
…
4.2.5.4. samlet set er det straffelovrådets opfattelse, at udgangspunktet bør være, at
samfundstjeneste kan anvendes over for et bredt felt af kriminalitetsformer, og at der
ikke er grundlag for fortsat at tale om et ”kerneområde” for anvendelsen af samfunds-
tjeneste…
det er straffelovrådets opfattelse, at en udvidet brug af samfundstjeneste på straffe-
lovens område navnlig bør komme på tale ved førstegangsovertrædelser, der ikke har
karakter af organiseret eller banderelateret kriminalitet…
valget mellem samfundstjeneste og ubetinget fængsel (når tiltalte findes egnet til sam-
fundstjeneste) bør efter straffelovrådets opfattelse fremover først og fremmest afgøres
ud fra en samlet vurdering af dels grovheden af den nu foreliggende kriminalitet som
udtrykt ved længden af fængselsstraffen, dels omfanget og alvoren af eventuel tidligere
kriminalitet. når bortses fra røveri, voldtægt, grov vold, grove våbenlovsovertrædelser,
                                                  - 5 -
       grove narkotikaforbrydelser og vidnetrusler mv., bør kriminalitetens art derimod som
       udgangspunkt ikke som sådan tillægges væsentlig betydning, men der bør fortsat udvi-
       ses tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i tilfælde, hvor der er tale om
       mere organiseret kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller
       psykiske skader. det samme gælder som udgangspunkt, hvis kriminaliteten er udøvet
       over for et særligt værgeløst offer.
       4.2.6. justitsministeriet er enig i straffelovrådets overvejelser og forslag, og lovforslaget
       er udformet i overensstemmelse med rådets lovudkast.”
højesterets begrundelse og resultat
t er fundet skyldig i momssvig efter momslovens § 81, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 1, og i grov skatte-
svig efter straffelovens § 289, jf. skattekontrollovens § 13, stk. 1, hvorved statskassen i 2011
og 2012 blev unddraget i alt ca. 1,2 mio. kr. han er endvidere dømt for overtrædelse af straf-
felovens § 302 om grov tilsidesættelse af bogføringsreglerne.
højesteret tiltræder, at straffen er fastsat til fængsel i 1 år.
spørgsmålet er herefter, om der er grundlag for at gøre straffen helt eller delvist betinget med
vilkår om samfundstjeneste.
ved lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af bl.a. straffeloven er reglerne om samfunds-
tjeneste revideret med henblik på en øget anvendelse af samfundstjeneste som alternativ til
ubetinget fængselsstraf.
efter tidligere retspraksis, jf. bl.a. højesterets dom af 10. maj 2004 (ufr 2004 s. 2066), var
der ikke grundlag for at anvende betinget dom, heller ikke med vilkår om samfundstjeneste,
som straf for forsætlig skattesvig efter skattekontrollovens § 13, stk. 1, medmindre der forelå
særlige omstændigheder. det fremgår af forarbejderne til lovændringen (folketingstidende
2014-15, 1. samling, tillæg a, punkt 4.2.5.3.), at der ikke er grundlag for fortsat at udvise sær-
lig tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i sager om skattesvig.
det fremgår endvidere af forarbejderne (punkt 2.2.2. og 4.2.4.), at udgangspunktet bør være,
at straffe på op til 1½ års fængsel kan gøres betinget, eventuelt med vilkår om samfundstjene-
ste, hvis gerningsmanden ikke tidligere er straffet med betinget eller ubetinget fængsel for
ligeartet kriminalitet. straffen kan efter forarbejderne (punkt 4.2.3. og 4.2.5.4.) efter omstæn-
                                                - 6 -
dighederne også gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste, hvis tiltalte tidligere er straf-
fet for ligeartet kriminalitet, idet der må foretages en samlet vurdering af dels grovheden af
den nu foreliggende kriminalitet som udtrykt ved længden af fængselsstraffen, dels omfanget
og alvoren af den tidligere kriminalitet. det kan i den forbindelse også indgå, hvor lang tid der
er gået siden den tidligere kriminalitet.
i den foreliggende sag er t dømt for at have unddraget statskassen et betydeligt beløb ved
moms- og skattesvig. han er i 2005 idømt fængsel i 40 dage for ligeartet kriminalitet, hvor det
unddragne beløb udgjorde ca. 280.000 kr.
på baggrund af det anførte tiltræder højesteret, at der uanset ts gode personlige forhold ikke
er grundlag for at gøre straffen helt eller delvist betinget med vilkår om samfundstjeneste.
                                       thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.
