                             højesterets dom
                       afsagt torsdag den 21. november 2013
sag 174/2011
(1. afdeling)
a
(advokat jakob s. johnsen)
mod
udbetaling danmark (tidligere pensionsstyrelsen)
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 22. afdeling den 20. april 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, jens peter christensen, henrik
waaben, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, udbetaling danmark, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremlagt yderligere bilag vedrørende perioden forud for, at den sociale
sikringsstyrelse den 26. juli 2005 sendte blanket e 121 til a.
udbetaling danmark har for højesteret ikke bestridt, at den sociale sikringsstyrelse forud for
udstedelse af blanketten havde modtaget oplysninger om, at a oppebar pension fra schweiz.
højesteret har den 4. april 2012 afvist at imødekomme en begæring fra a om at stille præju-
dicielle spørgsmål til eu-domstolen.
                                               - 2 -
forklaringer
a har for højesteret supplerende forklaret bl.a., at der i cern i schweiz arbejdede et antal
danskere, i gennemsnit 30 til 40 personer, som var udsendt i kortvarige perioder eller perma-
nent. der opstod tvivl blandt de danske medarbejdere om deres sociale rettigheder i danmark.
på vegne af disse medarbejdere rettede cern henvendelse til forskningssekretariatet, som i
1987 rettede henvendelse til socialministeriet, der oplyste, at ansatte på cern måtte betrag-
tes som ansatte i offentlig dansk interesse, som derved optjente danske rettigheder som om de
havde bopæl i danmark, og som ikke mistede sociale rettigheder. de ansatte modtog fra
cern en kopi af dette brev, og han følte sig herefter rolig, idet svaret fra socialministeriet
gav tryghed for, at alle danske cern-ansatte optjente fulde danske pensionsrettigheder efter
dansk lovgivning og hertil knyttet sygesikring. han arbejdede i mange år som international
funktionær. da han overgik til at være dansk liaison officer i cern, blev han selvstændig
konsulent. det skete i slutningen af 1993 eller starten af 1994. han fik dermed permanent op-
holdstilladelse med ret til at arbejde overalt i schweiz, og han blev tilmeldt de schweiziske
skattemyndigheder, sygesikring mv. han blev derved også forpligtet til at betale til schwei-
zisk sygeforsikring, som i schweiz er et privat system, som består af ca. 80 private sygefor-
sikringskasser. han spurgte de schweiziske myndigheder, hvorfor han skulle betale til en
schweizisk sygeforsikring, når han havde optjent fuld ret til de samme rettigheder i danmark.
han fik først en afgørelse fra de kantonale domstole, som gik ham imod, og derefter en afgø-
relse fra den føderale domstol, svarende til højesteret, som også gik ham imod. den føderale
domstols præmisser for afgørelsen gik ud på, at han ikke havde indbetalt til atp i danmark.
der kan imidlertid ikke indbetales til atp i danmark, hvis man har boet en længere periode i
udlandet og arbejder for en udenlandsk arbejdsgiver.
med hensyn til korrespondancen i 2005 om blanket e 121 oplyste han i et af brevene til den
sociale sikringsstyrelse, at han gik ud fra, at styrelsen havde fået alle bilag, og at styrelsen
ellers måtte meddele dette. han blev ikke bedt om yderligere oplysninger fra styrelsen. han
modtog herefter fra den sociale sikringsstyrelse to eksemplarer af blanket e 121 for ham selv
og hans ægtefælle med instruktion om at rette henvendelse til det lokale schweiziske sygesik-
ringskontor. det fremgik af fremsendelsesbrevet bl.a., at de ikke selv skulle betale medlems-
bidrag til sygesikringen i schweiz. han har ikke fået nogen oplysning om forbehold i forhold
til dette. der findes ikke et schweizisk offentligt sygesikringskontor, og han rettede derfor
henvendelse til sin sygeforsikring, som han fremsendte attesterne til. den schweiziske syge-
                                                  - 3 -
forsikring slettede ham herefter af sygeforsikringen og videresendte attesterne til kvg, som
er den centrale schweiziske myndighed, der koordinerer internationale sygesikringsforhold.
dette indebar store problemer for ham på grund af forkert information fra den sociale sik-
ringsstyrelse. den forkerte information bestod dels i henvisningen til en offentlig sygesikring,
dels i henvisningen til et lokalt kontor. han gik derfor ud fra, at han skulle sende attesten til
sit lokale sygeforsikringskontor. det indebar store problemer for ham at blive genoptaget i
sygeforsikringen.
retsgrundlaget
forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på
arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden
for fællesskabet, er afløst af forordning nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de
sociale sikringsordninger. ved afgørelse nr. 1/2012 af 31. marts 2012 er det mellem eu og
schweiz besluttet, at forordning nr. 883/2004 skal finde anvendelse ved aftalen mellem eu og
schweiz om fri bevægelighed for personer med virkning fra den 1. april 2012.
i artikel 23 og 24 i forordning nr. 883/2004, der svarer til artikel 27 og 28 i forordning nr.
1408/71, hedder det bl.a.:
       ”artikel 23
       ret til naturalydelser efter bopælsmedlemsstatens lovgivning
       en person, der modtager pension efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater, her-
       under lovgivningen i bopælsmedlemsstaten, og som har ret til naturalydelser efter lov-
       givningen i den medlemsstat, modtager, ligesom sine familiemedlemmer, naturalydelser
       fra bopælsstedets institution og for denne institutions regning, som om han alene var be-
       rettiget til pension efter lovgivningen i den pågældende medlemsstat.
       artikel 24
       ingen ret til naturalydelser efter bopælsmedlemsstatens lovgivning
       1. en person, der modtager pension efter lovgivningen i én eller flere medlemsstater,
            og som ikke har ret til naturalydelser efter lovgivningen i bopælsmedlemsstaten, har
            dog for sig selv og sine familiemedlemmer krav på sådanne ydelser, for så vidt han
            ville være berettiget hertil efter lovgivningen i den medlemsstat eller i mindst en af
            de medlemsstater, som det påhviler at yde pension, såfremt han var bosat i den på-
            gældende medlemsstat. naturalydelserne udredes af institutionen på bopælsstedet,
            som om den pågældende var berettiget til pension og naturalydelser efter lovgivnin-
            gen i den pågældende medlemsstat, men udgifterne hertil afholdes af den i stk. 2
            omhandlede institution…”
                                               - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder højesteret, at a er omfattet af artikel 27 i
den dagældende forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1971 (nu artikel 23 i forordning nr.
883/2004 af 29. april 2004), jf. herved aftale af 30. april 2002 mellem eu og schweiz om fri
bevægelighed for personer. a modtager – på samme vilkår som schweiziske statsborgere –
sundhedsydelser i schweiz og skal efter schweizisk lovgivning være sygeforsikret i schweiz.
det følger af forordningens artikel 27 (nu artikel 23), at danmark ikke har pligt til at afholde
udgiften til as bidrag til den schweiziske sygeforsikringsordning. der er ikke herved sket en
krænkelse af et princip om arbejdskraftens fri bevægelighed. det bemærkes i den forbindelse,
at aftalen mellem eu og schweiz ikke indebærer en harmonisering af landenes sociale sik-
ringsordninger, herunder af ydelser ved sygdom.
med hensyn til den sociale sikringsstyrelses brev af 26. juli 2005 til a, hvor blanket e 121
blev fremsendt, finder højesteret, at hverken brevet eller blanketten efter sit indhold skaber en
ret for a til sygeforsikring i schweiz for dansk regning. højesteret tiltræder på den baggrund,
at den sociale sikringsstyrelse var berettiget til at annullere blanketten.
herefter, og da det, som a i øvrigt har anført, ikke kan føre til et andet resultat, stadfæster
højesteret dommen.
ved fastsættelse af sagsomkostninger for højesteret til dækning af udgifter til advokatbistand
er der taget hensyn til arbejdets omfang, herunder at der har været spørgsmål om præjudiciel
forelæggelse for eu-domstolen.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 100.000 kr. til udbetaling danmark.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
