                       højesterets kendelse
                      afsagt torsdag den 20. september 2018
sag 34/2018
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat khuram riaz ahmed, beskikket)
i tidligere instans er afsagt kendelse af vestre landsrets 14. afdeling den 9. juni 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, jens peter christensen og
lars hjortnæs.
påstande
t har påstået vestre landsrets kendelse ophævet og anken realitetsbehandlet.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
i 2012 blev t ved dom afsagt af en domstol i tyskland idømt en straf af fængsel i 1 år, 11
måneder og 14 dage for en række lovovertrædelser i forbindelse med sit hverv som direktør i
et tysk anpartsselskab.
i 2013 udstedte de tyske myndigheder en europæisk arrestordre og anmodede justitsministeri-
et om, at t, der er dansk statsborger og bosat i danmark, blev udleveret til straffuldbyrdelse i
tyskland.
                                                - 2 -
i 2015 afslog justitsministeriet at udlevere t og bestemte, at danmark skulle overtage straf-
fuldbyrdelsen.
sagen blev indbragt for retten i kolding og hovedforhandlet den 21. februar 2017. t var
under sagen repræsenteret ved advokat a. t blev i forbindelse med optagelsen af sagen til
dom gjort bekendt med tidspunktet for domsafsigelsen og med reglerne om anke.
den 28. februar 2017 afsagde retten i kolding dom i sagen uden afholdelse af retsmøde. t
blev ved dommen idømt fængsel i 1 år, 11 måneder og 14 dage.
den 8. marts 2017 sendte retten i kolding digitalt en udskrift af dommen til både t og
advokat a. retten sendte samtidig en skriftlig ankevejledning til t.
den 10. marts 2017 sendte advokat a på mail en udskrift af dommen til t.
den 14. marts 2017, kl. 13:49, blev t kontaktet af advokat a på mail. i mailen gav advokaten
udtryk for, at han var indstillet på at anke sagen for ham, men at t ”… lige [skal] give mig 1
dags varsel, således at jeg kan nå at sende anken! …”.
den 15. marts 2017 ankede advokat a retten i koldings dom af 28. februar 2017 til
landsretten. under sagen for landsretten påstod anklagemyndigheden anken afvist som for
sent indgivet.
landsretten afviste ved kendelse af 9. juni 2017 at admittere anken.
anbringender
t har anført navnlig, at det skyldes en advokatfejl, at anken til vestre landsret ikke blev
indleveret rettidigt. ved mail af 14. marts 2017, kl. 13:49, meddelte advokat a, at han ville
anke retten i koldings dom, såfremt t ønskede dette, og at advokaten blot skulle bruge en
dags varsel for at kunne sende anken rettidigt. anken blev herefter indleveret den 15. marts
2017, hvilket ikke var rettidigt og skyldtes en beregningsfejl hos advokaten, idet ankefristen
udløb allerede den 14. marts 2017, kl. 15:00. en sådan fejl skal ikke lastes t, idet han har
været uden skyld heri.
                                              - 3 -
uanset omstændighederne er der tale om en så lille fristoverskridelse, at det bør tale imod
afvisning.
der er desuden rimelig udsigt til, at dommen vil blive ændret til ts fordel, hvis anken
admitteres.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at fristoverskridelsen kan tilregnes t, og at den
derpå følgende fejl fra advokat as side ikke kan begrunde ankens admittering. t blev flere
gange forud for ankefristens udløb orienteret om dommen, og han blev ved retsmødet den 21.
februar 2017 og ved modtagelsen af dommen den 8. marts 2017 vejledt om reglerne for anke.
det forhold, at der alene er tale om en mindre fristoverskridelse, kan ikke begrunde, at der ses
bort herfra.
der er desuden ikke rimelig udsigt til, at byrettens dom vil blive ændret til ts fordel i
landsretten.
højesterets begrundelse og resultat
ts anke skulle have været iværksat inden 14 dage efter dommens afsigelse, jf. retsplejelovens
§ 904, stk. 1.
højesteret finder, at overskridelsen af ankefristen på grund af den rådgivning, som t modtog
fra sin advokat den 14. marts 2017, må antages at skyldes grunde, som ikke kan tilregnes
ham, jf. retsplejelovens § 910, stk. 2.
højesteret tager herefter ts påstand til følge, således at sagen hjemvises til realitetsbehandling
i landsretten.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ophæves, og sagen hjemvises til realitetsbehandling i landsretten.
