                             højesterets dom
                           afsagt mandag den 16. maj 2011
sag 329/2010
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat mette lund thomsen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i århus den 24. marts 2010 og af vestre landsrets
8. afdeling den 23. august 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: peter blok, lene pagter kristensen, poul søgaard,
jens peter christensen og hanne schmidt.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, med påstand om formildelse, navnlig således at straffen gøres
betinget, eventuelt med vilkår om samfundstjeneste.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har anført, at det taler for formildelse af straffen, at forholdet er begået i restaurationsmil-
jøet. for sådanne voldssager blev der – i modsætning til for andre voldssager – ikke ved lov-
ændringen i 2002 lagt op til en forhøjelse af straffen.
der kan anvendes betinget dom eller betinget dom med vilkår om samfundstjeneste i de til-
fælde, hvor det efter en konkret individuel vurdering findes forsvarligt. dette er tilfældet i den
                                                  - 2 -
foreliggende sag. der foreligger formildende omstændigheder, idet der forud for episoden var
skubberi i baren, hvor både tiltalte og forurettede befandt sig. den udøvede vold bestod kun i
et enkelt slag, og forurettede er ikke påført skader af betydning. hertil kommer, at tiltalte ikke
tidligere er straffet og har særdeles gode personlige forhold. der er derfor grundlag for at af-
gøre sagen med en betinget dom eller en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste.
anklagemyndigheden har anført, at normalstraffen for et knytnæveslag i ansigtet er fængsel i
30-40 dage, når forholdet er begået i restaurationsmiljøet, og at der ikke er grundlag for at
nedsætte den idømte straf på fængsel i 30 dage. der er heller ikke grundlag for en betinget
straf, heller ikke med vilkår om samfundstjeneste. udgangspunktet er, at voldssager som den
foreliggende medfører ubetinget straf. samfundstjeneste skal anvendes med varsomhed i
voldssager, og der er uanset tiltaltes gode personlige forhold ikke efter en nøje individuel vur-
dering grundlag for undtagelsesvis at anvende samfundstjeneste i det foreliggende tilfælde.
supplerende sagsfremstilling
kriminalforsorgen har i skrivelse af 17. februar 2011 oplyst, at t fra den 22. november 2010
kl. 10.00 til den 23. november 2010 kl. 15.30 på bopælen under intensiv overvågning og
kontrol har afsonet en del af straffen idømt ved landsrettens dom.
højesterets begrundelse og resultat
t, der på gerningstidspunktet var 31 år, er fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 244
ved den 13. september 2009 på restaurant waxies i århus at have tildelt f ét knytnæveslag i
ansigtet.
højesteret tiltræder, at straffen er fastsat til fængsel i 30 dage.
tre dommere – poul søgaard, jens peter christensen og hanne schmidt – udtaler herefter:
et voldsforhold som det foreliggende skal efter vores opfattelse – i overensstemmelse med
hidtidig praksis – som udgangspunkt straffes med en ubetinget frihedsstraf. det fremgår af
landsrettens dom, at der forud for voldsudøvelsen havde været noget skubberi ved baren, hvor
blandt andre t og f befandt sig, men det kan ikke antages at være lagt til grund, at f har givet
anledning til voldsudøvelsen. med disse bemærkninger, og uanset oplysningerne om ts gode
                                                - 3 -
personlige forhold, tiltræder vi, at straffen ikke gøres betinget, heller ikke med vilkår om sam-
fundstjeneste.
vi stemmer derfor for at stadfæste dommen.
dommerne peter blok og lene pagter kristensen udtaler:
det må lægges til grund, at voldsudøvelsen ikke var helt umotiveret, idet den havde baggrund
i noget skubberi ved baren. det må endvidere lægges til grund, at skaden på f var begrænset.
på denne baggrund og under hensyn til, at t ikke tidligere er straffet og også i øvrigt har gode
personlige forhold, finder vi det forsvarligt at gøre straffen betinget med vilkår om udførelse
af 40 timers samfundstjeneste.
der afsiges dom efter stemmeflertallet, således at landsrettens dom stadfæstes.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.
