                       højesterets kendelse
                          afsagt fredag den 5. oktober 2018
sag 84/2018
a
(advokat olav willadsen)
og
advokat olav willadsen
(selv)
i tidligere instanser er truffet afgørelse af fogedretten ved retten i glostrup den 2. august
2017 og af østre landsrets 17. afdeling ved kendelse afsagt den 20. november 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jon stokholm, lars hjortnæs og kurt rasmussen.
påstande
a og advokat olav willadsen har nedlagt påstand om, at salæret til olav willadsen forhøjes
efter højesterets skøn, og at statskassen endeligt skal bære den beskikkede advokats salær.
landsretten har henholdt sig til den trufne afgørelse.
sagsfremstilling
i forbindelse med, at skat begærede as ejendom sat på tvangsauktion, beskikkede fogedret-
ten advokat olav willadsen som advokat for a under auktionssagen.
ved afgørelse af 2. august 2017 fastsatte fogedretten salæret til advokat olav willadsen, og
det fremgår af retsbogen bl.a.:
       ”advokat olav willadsen har indstillet et salær på 22.500 kr. + moms for den anvendte
       tid i forbindelse med sagen. tiden er opgjort til ca. 20 timer.
                                                - 2 -
      retten fastsatte salæret til advokat olav willadsen til 12.500 kr. inkl. moms.
      retten skal bemærke, at beskikkelsen var begrænset til advokat olav willadsens arbej-
      de i forbindelse med vejledningsmødet i fogedretten og begrænset til i alt højst seks ti-
      mers arbejde, hvilket var indskærpet overfor advokat olav willadsen.
      salæret er i øvrigt fastsat efter et samlet skøn, hvor retten har lagt vægt på sagens karak-
      ter og forløb.
      advokat olav willadsen har anført, at statskassen skal afholde salæret under henvisning
      til retsplejelovens § 561, stk. 6.
      på baggrund af det forelagte og sagens øvrige oplysninger finder retten ikke, at der er
      grundlag for, at omkostningerne til den beskikkede advokat skal afholdes endeligt af
      statskassen.
      a skal herefter endeligt afholde beløbet til den beskikkede advokat, advokat olav
      willadsen, jf. retsplejelovens § 561, stk. 6, 4. pkt.”
a kærede fogedrettens afgørelse af 2. august 2017 til landsretten.
landsretten afviste den 20. november 2017 kæremålet med følgende begrundelse:
      ”efter retsplejelovens § 584 a, stk. 3, kan fogedrettens beslutninger efter retsplejelovens
      § 334, stk. 4, om salær, der er fastsat til højst 20.000 kr., ikke kæres, medmindre der fo-
      religger tilladelse fra procesbevillingsnævnet. dette omfatter også spørgsmålet om,
      hvem der endeligt skal afholde udgiften til den for skyldneren beskikkede advokat, jf.
      retsplejelovens § 584 a, stk. 1, jf. § 561, stk. 6.
      da der ikke foreligger tilladelse fra procesbevillingsnævnet, afviser landsretten kæremå-
      let.”
den 13. april 2018 gav procesbevillingsnævnet tilladelse til at kære landsrettens kendelse af
20. november 2017 til højesteret.
anbringender
a og olav willadsen har til støtte for påstanden navnlig anført, at fogedretten ikke i medfør af
retsplejelovens § 561, stk. 6, kan begrænse advokatbeskikkelsen til kun at gælde vejled-
ningsmødet. der er intet forbehold i den trykte vejledning, og den kommenterede retsplejelov
angiver heller ikke denne begrænsning. beskikkelsen gælder derfor til det hele. hovedreglen i
                                                - 3 -
dansk fri procesret er, at den, der har en beskikkelse, ikke selv skal betale. retsplejelovens §
561, stk. 6, må derfor forstås indskrænkende. betingelserne om skyldnerens personlige og
økonomiske forhold er opfyldt. derfor skal statskassen betale, og for hele arbejdet og ikke
kun for en brøkdel. skyldnerens selvbetaling af advokat er ikke obligatorisk, når skyldner
opfylder de økonomiske betingelser for fri proces. det gør a ubestridt, da han de sidste ad-
skillige år stort set intet har tjent.
ifølge landsrettens retsbog var ingen mødt eller indkaldt. derfor kan de tidligst have fået ken-
delsen med normal post og sendt den igen med normal post. med ”indgivelse” må forstås
mindre end ”modtaget”. derfor må ansøgningen anses for rettidigt eller i det mindste und-
skyldeligt sent indgivet. kæren skal derfor gennemføres.
landsrettens henvisning til retsplejelovens § 584 a, stk. 3, må forstås sådan, at når fogedretten
udtrykkeligt har bedt om en salærindstilling fra advokaten, og denne skønner beløbet til over
20.000 kr. + moms, så angiver skønnet – ligesom en påstand på over 20.000 kr. i sagsgen-
stand – at der er tale om en sag med fri appel.
landsrettens afgørelse om afvisning af kæremålet under henvisning til retsplejelovens § 584
a, stk. 1, jf. § 561, stk. 6, bygger på en udvidende fortolkning, som kun er muligt, når der ikke
findes udfyldende hovedregler. efter § 584, stk. 1, kan fogedrettens afgørelser kæres, med-
mindre andet er bestemt i loven.
§ 584 a, stk. 1, jf. § 561, stk. 6, rummer ikke en kærebegrænsning i relation til fordelingen
mellem skyldner og stat. bestemmelserne rummer heller ikke hjemmel til delbeskikkelse. der
er derimod hjemmel til at lade statskassen bære omkostningerne helt eller delvis, hvis skyld-
neren opfylder de økonomiske betingelser for fri proces, jf. retsplejelovens § 325. fogedretten
har truffet en forkert afgørelse ved at henvise til skyldnerens friværdi. retsplejelovens § 561,
stk. 6, henviser til § 325, der rummer et rent indtægtskriterium uden hensyn til formue.
såvel fogedrettens afgørelse som landsrettens afvisning er i strid med retsplejeloven og skal
omgøres. højesteret har derfor fri mulighed for at fastsætte salæret.
                                                 - 4 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret i første række, om landsretten med rette har afvist a og olav
willadsens kæremål.
det følger af retsplejelovens § 584 a, stk. 1, 1. pkt., at fogedrettens afgørelser om omkostnin-
ger, der er fastsat til mere end 20.000 kr., særskilt kan kæres. procesbevillingsnævnet kan
meddele tilladelse til kære af fogedrettens afgørelse om omkostninger, der efter stk. 1 ikke
kan påkæres, hvis særlige grunde taler derfor, jf. § 584 a, stk. 2.
det følger endvidere af retsplejelovens § 584 a, stk. 3, at beslutning efter § 334, stk. 4, om
salær, der er fastsat til højst 20.000 kr., ikke kan kæres. procesbevillingsnævnet kan dog give
tilladelse til kære, hvis særlige grunde taler derfor.
af de grunde, som er anført af landsretten, stadfæster højesteret landsrettens kendelse om
afvisning af kæremålet.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
