                      højesterets kendelse
                           afsagt torsdag den 28. april 2016
sag 152/2015
kurator, advokat michael serring, kærer østre landsrets afgørelse om afvisning af kære af
sø- og handelsrettens skifterets afgørelse om vederlag i konkurskarantænesagen:
sd-syd aps u/konkurs ved kurator michael serring
(advokat michael serring)
mod
a
(advokat michael lindquist)
i tidligere instanser er truffet beslutning af sø- og handelsrettens skifteret den 12. december
2014 og afsagt kendelse af østre landsrets 10. afdeling den 27. januar 2015.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: jytte scharling, hanne schmidt og oliver talevski.
påstande
kærende, kurator michael serring, har gentaget sine påstande for landsretten og principalt
påstået hjemvisning til sø- og handelsrettens skifteret, subsidiært at vederlaget fastsættes til
22.000 kr. med tillæg af moms, og mere subsidiært at vederlaget fastsættes til et beløb mellem
8.000 kr. og 22.000 kr. med tillæg af moms.
a har ikke afgivet bemærkninger i anledning af kæremålet.
sagsfremstilling
i en konkurskarantænesag mellem konkursboet sd-syd aps u/konkurs og konkursramte, a,
blev a ved sø- og handelsrettens skifterets kendelse af 12. december 2014 pålagt
konkurskarantæne i tre år samt pålagt at betale sagens omkostninger med 10.000 kr.
                                                 - 2 -
skifteretten traf samme dag følgende beslutning om bl.a. vederlag til kurator, advokat
michael serring:
      ”sø- og handelsretten fastsatte kurator, advokat michael serrings vederlag til 8.000 kr.
      med tillæg af moms, i alt 10.000 kr., hvilket beløb udredes forlods af statskassen og en-
      deligt af a.”
i et kæreskrift af 15. december 2014 kærede kurator michael serring beslutningen til lands-
retten og nedlagde de påstande, som er gengivet ovenfor.
den 27. januar 2015 afsagde østre landsret sålydende kendelse:
      ”efter konkurslovens § 166, 1. pkt., fastsætter skifteretten vederlag til kurator for den-
      nes førelse af en sag om konkurskarantæne. statskassen afholder i første omgang ud-
      gifterne til betaling af vederlaget for kurators sagsførelse. statskassen afholder dog kun
      endeligt vederlaget, i det omfang den person, sagen er ført imod, ikke pålægges at af-
      holde dette, jf. konkurslovens § 166, 2. pkt., sammenholdt med § 165. efter bestemmel-
      sen i § 165, stk. 1, 4. pkt., erstattes udgifterne til kurators vederlag fuldt ud.
      en sag om konkurskarantæne udgør efter forarbejderne til konkursloven ikke en del af
      bobehandlingen, men har karakter af en særskilt tvist mellem konkursboet og den, der
      begæres pålagt konkurskarantæne. sagen behandles efter reglerne herom i lovens kapi-
      tel 21 og i øvrigt efter retsplejelovens regler om borgerlige sager med de ændringer,
      som følger af forholdets natur.
      efter konkurslovens § 248, stk. 2, 2. pkt., reguleres adgangen til at kære skifterettens
      kendelser og beslutninger om sagsomkostninger af retsplejelovens § 389, stk. 2. denne
      bestemmelse foreskriver, at kendelser og beslutninger om sagsomkostninger, der er
      fastsat til højst 20.000 kr., ikke kan kæres uden forudgående tilladelse fra procesbevil-
      lingsnævnet.
      sø- og handelsrettens afgørelse af 12. december 2014 fastslår dels størrelsen af veder-
      laget til kurator, dels at dette beløb skal udredes foreløbigt af statskassen og endeligt af
      sagens anden part, a. under disse omstændigheder må afgørelsen anses for en afgørelse
      om sagsomkostninger efter retsplejelovens § 389, stk. 2, med den virkning, at den i
      denne bestemmelse indeholdte kærebegrænsningsregel finder anvendelse.
      ved afgørelsen blev kurator tilkendt et vederlag på 8.000 kr. med tillæg af moms. her-
      efter finder landsretten, at afgørelsen ikke kan kæres uden procesbevillingsnævnets til-
      ladelse.
      der foreligger ikke tilladelse fra procesbevillingsnævnet, hvorfor
                                                 - 3 -
       bestemmes:
       kæremålet afvises.
       …”
anbringender
advokat michael serring har anført bl.a., at en afgørelse om fastsættelse af vederlag til kura-
tor for varetagelse af en sag om konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 166, ikke er en af-
gørelse om sagsomkostninger og dermed ikke er omfattet af retsplejelovens § 389, stk. 2. ad-
skillelsen mellem konkurslovens § 166 og konkurslovens § 165 viser, at afgørelsen om stør-
relsen af vederlag for varetagelse af sagen om konkurskarantæne er en anden afgørelse end
beslutningen om eventuel tilkendelse eller pålæg af sagsomkostninger. dette følger også be-
grebsmæssigt af, at kurator, der varetager sagen om konkurskarantæne, uanset sagens udfald
er berettiget til et vederlag af en vis størrelse for det udførte arbejde, mens det afhænger af
sagens udfald, herunder navnlig hvorvidt der pålægges karantæne, om der skal pålægges
sagsomkostninger.
at det forholder sig således, fremgår endnu mere tydeligt af forarbejderne til konkurslovens §
166 og § 165, jf. lovforslag 131 2012/2013 med justitsministeriets bemærkninger, herunder
navnlig de almindelige bemærkninger pkt. 4.3.2., hvor det præciseres, at en konkurskaran-
tænesag ikke er en del af bobehandlingen, hvorfor konkursboet ikke bør afholde udgifterne til
kurators arbejde. konkursboet og konkursboets kreditorer har derfor ikke nogen interesse i
hverken størrelsen af kurators vederlag for varetagelse af sagen om konkurskarantæne eller
spørgsmålet om helt eller delvist pålæg af sagsomkostninger.
kæreskriftet var således heller ikke indgivet på konkursboets vegne, men på kurators vegne,
og det var anført udtrykkeligt, at sagsomkostningsafgørelsen i forhold til a ikke blev påkæret.
det er derfor en misforståelse, at landsretten i kendelsen angiver kæremålet som et forhold
mellem konkursboet og a, idet hverken konkursboet eller a i modsætning til dels kurator dels
statskassen, som skal afholde vederlaget, har interesse i kæremålet.
højesterets begrundelse og resultat
                                                - 4 -
sø- og handelsrettens skifteret pålagde ved kendelse af 12. december 2014 a konkurska-
rantæne, og han skulle endvidere betale sagens omkostninger med 10.000 kr. ved en særskilt
beslutning i forlængelse heraf tilkendte skifteretten kurator michael serring et vederlag på
8.000 kr. med tillæg af moms og bestemte, at beløbet skal udredes forlods af statskassen og
endeligt af a.
advokat michael serring påkærede skifterettens beslutning til landsretten, som imidlertid
afviste kæremålet med henvisning til, at der ikke forelå tilladelse fra procesbevillingsnævnet,
jf. konkurslovens § 248, stk. 2, 2. pkt.
spørgsmålet for højesteret er, om landsrettens afvisning af kæremålet er sket med rette.
det fremgår af konkurslovens § 165, stk. 1, 1. pkt., at skifteretten træffer bestemmelse om
sagsomkostninger forbundet med førelsen af sager om konkurskarantæne. sagsomkostninger,
som den karantæneramte pålægges at betale eller erstatte, tilfalder statskassen, og udgifter til
kurators vederlag, jf. § 166, erstattes fuldt ud, jf. konkurslovens § 165, stk. 1, 3. og 4. pkt.
efter konkurslovens § 166 fastsætter skifteretten vederlag til kurator for dennes førelse af en
sag om konkurskarantæne. vederlaget afholdes af statskassen, jf. dog § 165.
det fremgår af konkurslovens § 248, stk. 2, 1. pkt., at skifterettens kendelser og beslutninger
med de i § 249 fastsatte undtagelser (som ikke har betydning i denne sag) kan kæres til lands-
retten. dette gælder også for så vidt angår sø- og handelsrettens skifteafdelings kendelser og
beslutninger, jf. konkurslovens § 252, stk. 1.
det følger af § 248, stk. 2, 2. pkt., der blev indsat i konkursloven ved lov nr. 737 af 25. juni
2014 om ændring af bl.a. retsplejeloven og konkursloven, at bestemmelsen i retsplejelovens §
389, stk. 2, gælder for kære af kendelser og beslutninger om sagsomkostninger. efter rets-
plejelovens § 389, stk. 2 (som ændret ved den nævnte lov fra 2014) kan kendelser og beslut-
ninger om sagsomkostninger, der er fastsat til højst 20.000 kr., ikke kæres uden procesbevil-
lingsnævnets tilladelse.
højesteret finder, at en afgørelse efter konkurslovens § 166 om, hvilket vederlag kurator skal
have for førelsen af en sag om konkurskarantæne, ikke er en ”beslutning om sagsomkostnin-
                                                - 5 -
ger”, jf. retsplejelovens § 389, stk. 2. det fremgår ikke af ordlyden i konkurslovens § 248, stk.
2, 2. pkt., at en vederlagsafgørelse efter § 166 skal anses for en omkostningsafgørelse omfattet
af kærebegrænsningsreglen i retsplejelovens § 389, stk. 2, og dette fremgår heller ikke af for-
arbejderne til bestemmelsen (l 178, folketingstidende 2013-2014).
højesteret finder herefter, at en afgørelse om vederlag til kurator i en konkurskarantænesag
ikke er omfattet af kærebegrænsningen i konkurslovens § 248, stk. 2, 2. pkt., jf. retspleje-
lovens § 389, stk. 2.
det kan i denne sag ikke føre til en anden vurdering, at skifteretten i forbindelse med afgørel-
sen om vederlag til kurator har bestemt, at vederlaget skal betales foreløbigt af statskassen og
endeligt af a, jf. konkurslovens § 165.
skifterettens afgørelse om vederlaget til kurator kan heller ikke anses for omfattet af rets-
plejelovens § 389, stk. 3, hvorefter beslutning efter § 334, stk. 4, om salær, der er fastsat til
højst 20.000 kr., ikke kan kæres uden tilladelse fra procesbevillingsnævnet.
højesteret ophæver herefter landsrettens kendelse om afvisning af kæremålet og hjemviser
sagen til fornyet behandling i landsretten. i den forbindelse må landsretten tage stilling til, om
sagen skal hjemvises til skifteretten, således som kurator principalt har påstået, eller om ve-
derlaget skal fastsættes til et højere beløb, således som kurator subsidiært har påstået.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse om afvisning af kæremålet hjemvises til fornyet behandling i lands-
retten.
kæreafgiften for højesteret betales tilbage til kærende.
