                     sø- og handelsretten
                                          dom
                              afsagt den 1$. januar 2019
sag bs-9705/2017-shr
                                    grethe meyer design
                           (advokat martin hoffgaard rasmussen)
                                            mod
                                  fiskars denmark a/s
                                 (advokat dan bjerg geary)
denne afgørelse er truffet af vicepræsident lotte wetterling og de sagkyndige medlemmer
bo jul linnemann og karin elisabeth schou andersen.
sagens baggrund og parternes påstande
sagen angår spørgsmål om rettighederne til navnet og varemærket blåkant og er anlagt
den 22. december 2017.
grethe meyer design har nedlagt følgende påstande:
                                                  2
   påstand i
   principalt: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at rettighederne til navnet blåkant inden
   for bordservice og hermed sammenlignelige produkter ulkommer sagsøger.
   subsidiært: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at rettighederne til navnet blåkant inden
   for tallerkener, skåle, kopper, krus, fade, kander, lysestager, marmeladedåser, krukker,
   salt-og peberbøsser, terriner, askebægre, æggebægre og vaser ulkommer sagsøger.
   mere subsidiært: sagsøgte tilpligtes at anerkende, at rettighederne til navnet blåkant in
   den for spisestel tilkommer sagsøger.
   påstand 2
   principalt: sagsøgte tilpligtes at overdrage varemærket vr 2017 00351 blåkant (w) til
   sagsøger.
   subsidiært: sagsøgte tilpligtes at slette varemærket vr 2017 00351 blåkant (w) fra regi
   strering.
fiskars denmark a/s har nedlagt følgende påstande:
   overfor påstand 1: afvisning, subsidiært frifindelse.
   overfor påstand 2: frifindelse.
oplysninger i sagen
sagens parter
grethe meyer design er en enkeltmandsvirksomhed, der beskæftiger sig med udvikling, pro
duktion og markedsføring af den nu afdøde designer grethe meyers designs, herunder stel i
porcelæn og fajance samt bestik. virksomheden ejes og drives af isabel bernadette brammer,
der er niece til grethe meyers datter dorte salicath, og som har fået overdraget rettigheder til
grethe meyer designs ved testamente, jf. nærmere nedenfor.
                                                       3
fiskars denmark ais er stiftet den 23. april 2002 og ejes af det finske selskab fiskars europe
holding oy ab. det danske selskab, der i sagen og herefter betegnes ‘royal copenhagen’,
opkøbte i 2013 selskabet royal copenhagen ais, der var blevet etableret i 1985 ved en fusion
mellem den kongelige porcelainsfabrik og holmegaards glasværker ais.
stellet blåkant
stellet blåkant er et fajancestel skabt i starten af 1960’erne af designeren grethe meyer.
stellet består af 54 dele og kom på markedet i 1965. stellet er efter det oplyste navngivet efter
den tynde, blå linje af glasur påført kanten. det blev produceret af den kongelige porcelains
fabrik & fajancefabrikken aluminia a/s og blev i 1965 belønnet med dansk desigriråds id
pris samt sølvmedalje på den internationale keramiske udstilling i vicenza i italien.
stellet blåkant
samarbejdet mellem grethe meyer og royal copenhagen
den 29. juli 1963 indgik grethe meyer en licensaftale med den kongelige porcelainsfabrik &
fajancefabrikken aluminia ais, hvoraf fremgår:
        “vi bekræfter herved vor aftale vedrørende det stel, som de har arbejdet med siden 1961.
        de erholder en licens på 5 % af nettosalgsprisen.
        licensen udregnes efter produktionen, ikke efter salget, og fabrikens bøger danner
        alene grundlaget for udregningen. produktionen opgøres hvert år pr. 31. decem
        ber.
                                                      4
       der er udbetalt dem å konto licens kr. 50.000,   - i 1961
                                               10.000,  - i 1962
                                               20.000, -  i 1963
                                           kr. 35.000,  -
       fabriken har derved erhvervet produktionsretten samt den efter kunstnerloven til-
       kommende eneret til fremstilling af dette stel...”
i 2004 blev der udformet en ny licensaftale mellem royal copenhagen (licenstager) og gret
he meyer (licensgiver). parterne underskrev aftalen i marts 2004. af aftalen fremgår blandt
andet:
      er dags dato indgået følgende aftale om produktions- og salgsrettighedeme til de af gret
      he meyer designede produktgrupper, som royal copenhagen ais for tiden producerer             -
      i det følgende kaldet værket:
      1.        baggrund:
      1.1       licensgiver har siden 1963 udviklet forskellige fon-ner for designs til licenstager.
      1.2       nærværende aftale omfatter de af licensgiver designede produktgmpper, der
      for tiden produceres og forhandles hos licenstager og erstatter tidligere aftaler indgået
      mellem parteme bortset fra produktet “copenhagen” bestik, der er reguleret ved licens-
                                                                 -
      aftale af 12. september 1999 med tillæg af dags dato vedrørende “copenhagen line” be
      slik.
      2.        værket:
      2.1      licensgiver har overdraget til licenstager eneretten til for hele verden at frem
                                                                        -                  -
      stille og forhandle følgende af licensgivers design, specificeret i nedennævnte produkt-
      grupper:
      —         “blåkant” stel.
                           -
      —         “hvidpot”- stel.
      —         “4 all sesons” stel.
                                -
      —      diverse tekstiler.
      2.2      licenstagers rettigheder i henhold til ovennævnte pkt. 2.1 omfatter samtlige pro
      duktenheder inden for de i ovennævnte pkt. 2.1 anførte produktgrupper, herunder enkel
      te produktenheder, der ikke for tiden produceres af licenstager.
      2.3      ophavsretten til ovennævnte designs kaldet værket forbliver hos licensgiver.
                                                       -              -
               ophavsretligt ansvar:
      4.1      licensgiver erklærer, at værket hende bekendt ikke er en efterligning af et tidli
      gere offentliggjort og beskyttet værk, men påtager sig intet ansvar for, at det af hende de
      signede værk er ophavsretligt beskyttet.
      8.       indsigt og bistand:
      8.4      licensgivers navn grethe meyer skal være anført i forbindelse med markedsfø
      ring af produkterne, herunder ved enhver offentlig omtale, salgsmesse, udstilling
      m.v..
                                                      5
       12.      ophør
       12.1      såfremt royal copenhagen ais ophører med produktion og salg af en eller flere
       af de i ovennævnte pkt. 2.1 anførte produktgmpper, er grethe meyer i overensstemmelse
       med de i ophavsretslovens 54 anførte vilkår berettiget til at hæve licensaftalen for så vidt
       angår omhandlede produktgmppe med den virkning, at alle rettigheder vedrørende om
       handlede produktgmppe går tilbage til grethe meyer, der i så tilfælde er berettiget til at
       udnytte rettighederne selv eller overdrage dem til tredjemand.
       13.      død
       13.1     ved licensgivers død overgår rettighederne i henhold til nærværende aftale til
       licensgivers arvinger i overensstemmelse med de almindelige regler i lov om ophavsret.
der er fremlagt afregningsbilag dateret 1. februar 2006 for royalty i perioden 1. oktober til 31.
december 2015, hvoraf fremgår, at der blev afregnet 5 ¾ i royalty for blåkant beregnet af
en produktionsværdi på 465.653 kr.
i den medfølgende specifikation til afregningsbilaget er nærmere anført, hvilke konkrete pro
dukter royaltybetalingen angår. for hvert produkt er anført en varekode, dato, varegruppe
navn, varenummer samt en varetekst.
det er oplyst, at blåkant på engelsk benævnes blue line.
efter at grethe meyer døde, fortsatte hendes datter, dorte salicath, samarbejdet med royal
copenhagen. ved brev af 19. august 2010 meddelte royal copenhagen, at samtlige vare-
numre af blåkant ville udgå af produktionen. i brev af 29. marts 2011 bekræftede direktør
niels bastrup, at grethe meyers designs, herunder blåkant, var udgået af produktionen
fra royal copenhagen og oplyste samtidig følgende:
      “...  det betyder, at royal copenhagen ikke har flere designs af grethe meyer i produk
      tion, og at samtlige rettigheder til disse overgår til de retsmæssige arvinger til boet efter
      grete meyer...”
der er endvidere fremlagt e-mail fra niels bastrup til dorte salicath af 20. november 2013,
hvor fremgår:
      “kære dorte
      jeg har set at du har forsøgt flere gange at træffe mig på telefonen. du har været uheldig
      og ramme mig hvor jeg har været i bilen eller siddet i møde.
                                                      6
         undskyld for det.
        med hensyn til hvis[dj pot så har vi kun det som er sendt til dig. findes de ikke i det ma
        teriale som du har skænket til kunst industri musset?
        der er ligeså intet nyt fra prada. de er nogle hundehoveder og kommer ikke med svar.
        har efterhånden opgivet. hvis du selv har andre som vil i gang med blå kant også kan
        jeg kun råde dig til at fortsætte uden rc.
        bedtse hilsner niels”
arven efter dorte salicath
dorte salicath døde den 13. september 2016 og efterlod sig et testamente med codicil, hvoraf
blandt andet fremgik, at hendes niece isabel bernadette brammer skulle modtage:
        “... alle rettigheder til min afdøde mor grethe meyers designs, herunder royalties heraf.
        rettighederne er hidtil blevet administreret gennem virksomheden grethe meyer design
        v/dorte salicath. som bilag i 3 til dette testamente er vedlagt følgende beskrivelser: 1)
                                         -
        grethe meyers arkiv fra designmuseet 2) grethe meyers værksfortegnelser og 3) design-
        museets fortegnelse over grethe meyers genstande;  ...“
i bilagene til testamentet er en oversigt over grethe meyers designs, herunder oplistning af
de forskellige stel, fotos og arbejdstegninger mv. stellet blåkant fremgår af bilagene.
det er oplyst, at boet efter dorte salicath endnu ikke er afsluttet, og at bobestyreren i forbin
delse med boets behandling har rettet henvendelse til royal copenhagen for at få afklaret,
om boet havde et tilgodehavende for royalties. af e-mailkorrespondance i perioden 23. juni
til 28. juni 2017 fremgår, at boet ikke havde et tilgodehavende hos royal copenhagen, idet
royaltybetalinger ifølge licensaftalen blev beregnet på baggrund af antal producerede enhe
der og ikke på baggrund af antal solgte enheder. seneste royaltyudbetaling skete i 2011.
sagsforløbet ved patent- og varemærkestyrelsen
den 18. september 2015 sendte dorte salicaths advokat, advokat michael nathan, et brev til
bech bruun advokatfirma med indsigelse mod varemærkeansøgningerne benævnt va 2015
02178 (“blå kant”), va 2015 02180 (“blåkant”) og va 2015 02231 (“blue line”), der var ind
givet på vegne af fiskars denmark a/s (royal copenhagen). advokaten opfordrede til, at
                                                    7
 varemærkeansøgningerne blev tilbagekaldt, og anførte, at han ellers ville indlevere en formel
 indsigelse bl patent- og varemærkestyrelsen. brevet blev tillige sendt i kopi til patent- og va
 remærkestyrelsen, der modtog det den 21. september 2015.
 patent- og varemærkestyrelsen meddelte den 19. oktober 2015 til bech bruun advokatfirma
 på vegne fiskars denmark ais, at varemærket blåkant ikke umiddelbart kunne registre
 res inden for klasse 21, da det manglede særpræg. begrundelsen herfor lyder således:
       “.. .begrundelsen for at varemærket mangler særpræg
       et mærke mangler særpræg, hvis det kan beskrive de ansøgte varer og tjenesteydelser,
       eksempelvis deres art eller andre egenskaber ved dem.
       mærket mangler særpræg for alle de ansøgte varer, da det vil kunne angive, at kanten på
       vareme er blå. eksempelvis kan mærket for tallerkener, kander, vaser og terriner angive,
       at de er påført en blå kant. køkkenredskaber omfatter eksempelvis aluminiumsforme og
       krukker, og køkkengrej omfatter eksempelvis gryder, alle varer der har en kant som kan
       være blå. mærket angiver dermed en beskaffenhed ved varerne (at de har en blå kant), og
       har dermed ikke det 61 registrering nødvendige særpræg.
       det kan bemærkes, at det ikke gør nogen forskel for vurderingen af særpræg, at mærket
       består af en sammentrækning af ordet blå og kant...”
ved brev af 24. juni 2016 modtaget i patent- og varemærkestyrelsen den 27. juni 2016 sendte
bech bruun advokatfirma et indlæg som svar på styrelsens foreløbige afvisning af varemær
keansøgningen va 2015 02180 blåkant. heraf fremgår blandt andet:
       “...det gøres gældende, at blåkant ubestrideligt har opnået særpræg ved indarbejdel
       se. blåkant har fungeret som kendetegn for en af ansøgers mest ikoniske og bedst-sæl
       gende serier af porcelæns-, keramik- og fajancevarer. såvel ansøgers egen brug af vare-
       mærket som den brug, der er gjort i omsætningskredsen og i offentligheden i almindelig
       hed specifikt for ansøgers varer, dokumenterer med al ønskelig tydelighed, at blåkant
       opfylder den grundlæggende afsenderidentifikabon, der er kernen i et varemærke...”
som dokumentation for, at blåkant havde opnået særpræg ved indarbejdelse, blev det
fremhævet, at royal copenhagen i perioden 1999-2015 havde udstedt 68.913 fakturaer ved
rørende salg af stellet blåkant i danmark, at stellet var omtalt i tre kataloger i perioden
1972-1993, at stellet hyppigt omtales i faglitteraturen med fem fremlagte eksempler herpå, at
blåkant var nævnt i adskillige avisartikler/annoncer med 45 fremlagte eksempler herpå,
samt 12 screenshots fra aukbonshuses hjemmesider til at illustrere omsætningskredsens
kendskab til blåkant.
                                                        8
 det er oplyst, at fakturaerne har royal copenhagen som afsender, og at navnet blåkant
 fremgår. for så vidt angår katalogerne er det oplyst, at royal copenhagens logo er at finde i
 de tre kataloger, samt at grethe meyer omtales i to af katalogerne. af de 45 artikler og an
 noncer nævnes royal copenhagen i 29, mens både royal copenhagen og grethe meyer om
 tales i 12 af artiklerne. en enkelt artikel nævner alene grethe meyer, mens tre af artiklerne
hverken nævner grethe meyer eller royal copenhagen. i de 12 fremlagte auktionsannoncer
 fra bruun rasmussen og lauritz.com nævnes royal copenhagen i alle 12 annoncer, mens
 grethe meyer omtales i 7 af annoncerne.
på baggrund af det indsendte materiale, revurderede patent- og varemærkestyrelsen sagen
og fandt, at der nu var dokumenteret indarbejdelse for så vidt angik varerne i klasse 21,               jf.
brev til bech bruun advokaffirma dateret 14. september 2016, hvor følgende anføres:
       ansøgning om registrering af dit varemærke blåkant.
       du bad os i dit brev fra den 24. juni 2016 overveje sagen igen.
       du har indsendt indarbejdelsesmateriale i form af dokumentation for omsætning, faktu
       rer, prislister, kataloger, eksempler fra litterær omtale, avisartikler, samt eksempler fra
       auktionshuse. dokumentationen er et udsnit fra en periode på ca. 50 år.
       vi har vurderet, at dette materiate viser mærket indarbejdet for følgende varer i klasse 21: hus
       holdningsredskaber samt beholdere; bordservice; spisestel; teservicer [bordservice]; kaf
       feservicer [bordservice]; fade og tallerkner; drikkekms; skåle og terriner; kander og kruk
       ker; sukkerskåle; peberbøsser; saltbøsser; btomstervaser; fajancevarer og porcelænsvarer
       (husholdnings- og køkkenredskaber).
       dette begrundet ved, at det indsendte materiale viser en kontinuerlig massiv varemærke-
       retlig brug af mærket fra indehaver selv i en periode på omkring 50 år (prislister, faktura
       er, omsætning, kataloger og reklamer). ligeledes viser materialet, at tredjemand ofte har
       omtalt mærket blåkant varemærkeretligt med henvisning til indehaver (avisartikler, ak
       tionshuse og i litterære værker). mærket omtales i forbindelse med en bestemt serie af
       bordservice, hvorfor mærket er fundet indarbejdet for disse varer. det er derfor styrelsen
       vurdering, at den store mængde dokumentation der er vist for indarbejdelse af mærket,
       over en lang årrække, er tilstrækkelig til at vise mærket indarbejdet for de listede varer.
der er fremlagt udskift fra patent- og varemærkestyrelsen om varemærkeansøgningen va
2015 02180, hvoraf fremgår, at der er sket foreløbig registrering den 9. februar 2017, og at sty
                                                 9
 relsen den 7. april 2017 modtog en indsigelse fra otello advokatparfrterselskab på vegne af
 grethe meyer design.
 patent- og varemærkestyrelsen anmodede ved brev af 23. oktober 2017 otello advokatan
 partsselskab om yderligere dokumentation for, at grethe meyer er ophavsmanden bag nav
net blåkant og meddelte frist hertil til den 23. december 2017.
det er oplyst, at patent- og varemærkestyrelsen efterfølgende har sat indsigelsessagen i bero
på afgørelsen af nærværende retssag.
ansøgning om et eu-varemærke
der er fremlagt ansøgning af 15. oktober 2018 til den europæiske unions kontor for intellek
tuel ejendomsret (euipo) om ordmærket blåkant. ansøgningen har nummer 017968134
og er indsendt af bech bruun advokatfirma på vegne af fiskars denmark a/s. det er oplyst,
at ansøgningen er aktiv. om eu-varemærkeprocessen er endvidere oplyst følgende: grethe
meyer design havde forinden ligeledes havde indgivet ansøgning til euipo om registrering
af et eu-varemærke. fiskars denmark a/s indgav anmodning til euipo om ugyldighed af
denne ansøgning og anmodede samtidig sø- og handelsretten retten om, at nærværende sag
blev sat i bero, indtil euipo havde truffet afgørelse. grethe meyer design besluttede herefter
at trække ansøgningen hos euipo tilbage for at fremme nærværende af retssag.
parterne har under hovedforhandlingen oplyst, at de er enige om, at sø- og handelsretten
kan afgøre nærværende sag nu, og at processen ved euipo er uden betydning herfor.
navnet blåkant
der er er fremlagt udskrift fra den danske ordbog vedrørende ordene “blå” og “kant”, hvis
nærmere betydning er defineret som:
      “..med farve som fx en skyfri himmel farven symboliserer kølighed, fomemhed og kon
      servatisme blå omfatter farvenuancer mellem grøn og violet, dvs, med bølgelængde
      mellem 450 og 490 nanometer; regnes som primærfarve...”
                                                         10
 og
       “.. .linje eller langt, smalt stykke dannet ved at to flader mødes...”
 grethe meyer design har som dokumentation for, at grethe meyer er ophavsmanden bag
 navnet blåkant, fremlagt et uddrag af bogen “stentøj                — den kongelige porcelainsfabrik”,
 hvori anføres:
       stellet blev færdigt og produktionsklart i 1962, men endnu en forhindring viste sig: nav
       net. grethe ville have, at stellet skulle hedde “blåkant”. salgsdirektoren sagde nej, for der
       var allerede et fajancestel, der hed “det blåkantede stel”, lavet i trediverne og i øvrigt
                                                                                         —
       var det nye stel for dyrt. lindgren afgjorde brutalt sagen. blåkant blev navnet, og prisen
       for et stel af blåkants kvalitet var ikke for høj.
der er desuden fremlagt tre skriftlige erklæringer fra november 2015 fra henholdsvis steen
vedel, bo bonfils og hanne grane engel, der alle oplyser, at grethe meyer selv navngav sine
stel og også blåkant.
endvidere er fremlagt uddrag af bogen aluminia fajance 1862-1969 med et billede af royal
copenhagens stel “det blåkantede stel”, der i billedteksten omtales således:
                                                    “det blåkantede stel (1885-1940) var et blan
                                                    dingsstel, der bestod af steldele fra bla. glat
                                                    stel, royalt stel, albertstel, spølkummer fra
                                                    husholdningsfajancen mm. man genkender så
                                                    ledes også berlirierterrinen og lågfadet [...]. de
                                                    koreret under glasur.”
der blev fremvist billeder af yderligere fem tallerkener med et gennemgående fræk, at stellet
som minimum har en blå stribe. placeringen af sfriben og nuancen af den blå farve varierer
på de pågældende stel.
markedsføring af stel
                                                          11
 royal copenhagen har under sagen oplyst, at det er sædvanligt at anvende en designers
 navn i markedsføringen af et stel, og har til støtte herfor fremlagt en licensaftale mellem virk
 somheden og en unavngiven tredjemand, hvor § 11 har følgende ordlyd:
             er berettiget til at få sit navn anført såvel på designs som i forbindelse med markeds
        føring af designs i brochurer, annoncer, emballage, på udstillinger etc, i overensstemmel
        se med sædvanlig praksis.
        brochurer og andet salgsmateriale forelægges [...] til godkendelse, forinden trykning fin
        der sted.
der er endvidere fremlagt billeder af ti stel fra royal copenhagens kataloger, hvor stellene
markedsføres med angivelse af designerens navn.
der yderligere illustration er fremlagt fire udskifter fra patent- og varemærkestyrelsen om
endelig registrering af navnene “hammershøi”, “kaolin”, “unico” og “nobili”,
hvor ansøgeren for de pågældende varemærker alle var kähler design ais, mens designerne
var henholdsvis hans-christian bauer, cecilie manz, anders arhøj samt becker & bache.
forklaringer
der er afgivet forklaring af isabel bernadette brammer, katrine birger, steen vedel, hanne
grane engel og niels bastrup.
isabel bernadette brammer har forklaret blandt andet, at hun er i familie med grethe meyer,
idet grethe meyers søster, jytte meyer, var gift med hendes morfar. hun havde et nært for
hold til grethe meyers datter, dorte salicath, og dette var nok årsagen til, at dorte salicath
besluttede, at hun skulle være arving ifølge testamentet. hun har kendt grethe meyer hele
sit liv, deltaget i mærkedage, fødselsdage, ved modtagelse af priser osv. grethe meyer var
generelt en meget bestemt dame, der vidste, hvad hun ville, og havde en mening om tingene.
stellet blåkant har ikke været i produktion siden 2010. dorte salicath levede dengang og
drev virksomheden, og i 2014 var dorte salicath meget interesseret i, at blåkant blev sat i
produktion igen. hun blev selv inddraget i sagen i 2015, da det blev klart, at hun skulle arve
                                                 12
 rettighederne. der var dengang udarbejdet prototyper af stellets enkelte dele, og det var
 planlagt, at stellet skulle i handlen i 2016. det blev dog ikke til noget, da den produktions-
 virksomhed, som grethe meyer designs samarbejdede med, fik kendskab til, at royal co
 penhagen havde indleveret en ansøgning om varemærkeret til navnet blåkant. virksom
 heden ønskede som følge heraf ikke at relancere stellet. de drøftede, om stellet kunne gives
 et andet navn, men de blev enige om, at det var vigtigt, at det fortsat hed blåkant, som er
 det velkendte navn for stellet og designet.
 grethe meyers stel hvidpot er fortsat i produktion i dag og sælges af coop denmark. dette
 gav ikke anledning til problemer med royal copenhagen. der var ikke indsigelser eller
 modstand mod, at andre producerede stellet under navnet hvidpot.
 hun har efterfølgende talt med både niels bastrup fra royal copenhagen og med royal co
penhagens advokat om relanceringen, og det er i denne forbindelse blevet oplyst, at royal
copenhagen ikke ville være begejstrede for, at coop denmark skulle producere blåkant.
dette skete ved en mere privat samtale og var ikke en egentlig indsigelse mod relanceringen.
grethe meyers stel lldpot er ikke aktuelt i produktion.
hun drøftede registrering af varemærker med dorte salicath efter, at de fik kendskab til, at
royal copenhagen havde indgivet en ansøgning om varemærkeret for navnet blåkant.
det var vigtigt at få registreret grethe meyers varemærker, så man ikke havnede i samme si
tuation igen.
det er korrekt, at testamentet ikke direkte angiver, at hun skal arve varemærkerettighedeme.
testamentet angiver, at hun skal arve alle rettigheder og det var også det, som dorte salicath
havde fortalt hende.
hun blev i starten af 2017 kontaktet af bobestyreren for dorte salicaths dødsbo. han havde
talt med royal copenhagens advokat, der var interesseret i at drøfte et stel, som de ønskede
at producere på ny. hun kontaktede derfor advokaten. advokaten oplyste under samtalen,
at årsagen til, at de havde søgt om varemærkeregistrering af navnet blåkant, var, at de ik
                                                 13
 ke ønskede, at blåkant skulle ende hos feks. coop denmark som hvidpot, da det ikke
 passer til royal copenhagens renommé.
 det er korrekt, at hun ansøgte om et eu-varemærke for blåkant i juni 2018. det var et led
 i en samlet forretningsstrategi om registrering af varemærkerettighederne for grethe meyers
 design. hun indgav i alt otte eu-varemærkeansøgninger, der alle gik lige igennem. den eu
 varemærkeansøgning for blåkant, som hun senere tilbagekaldte, var således et godkendt
 eu-varemærke og ikke blot en ansøgning. hun tilbagekaldte den udelukkende, fordi royal
 copenhagens advokat gjorde indsigelser og ønskede nærværende sag udsat på dette, og hun
 så vurderede, at det var mere vigtigt for hende, at få en afgørelse af sagen ved domstolene.
forevist sagens bilag v bekræfter hun, at der bagpå tallerkenen fra blåkant er et rundt
stempel og i midten heraf er grethe meyers logo, der er påfrykt alle blåkant fajancedele.
det er efter hendes opfattelse ikke muligt at give stellet et nyt navn, da stellet og navnet
blåkant hænger uløseligt sammen. stellet er en klassiker og kan ikke reproduceres under
et nyt navn. det ville ødelægge en væsentlig del af designhistorien.
hun har for nylig indgået aftale med en ny virksomhed, der ønsker at producere blåkant.
kontrakten blev underskrevet for kun 14 dage siden, og produktion er ikke startet endnu.
direkte adspurgt af royal copenhagens advokat kan hun bekræfte, at kontrakten er indgået
med bodum.
katrine birger har forklaret blandt andet, at hun har en erhvervsbaggrund inden for salg og
marketing. hun er ansat som udviklingschef i royal copenhagen og har siden 2016 også va
retaget virksomhedens lp-rettigheder i samarbejde med fiskars denmark ais.
hun kender stellet blåkant fra sin barndom og forbinder det med royal copenhagen, da
det var der, stellet kunne købes. man havde enten musselmalet stel eller blåkant, som var
de fine stel, der kun blev taget frem, når der var gæster. hun kendte ikke til grethe meyer,
før hun blev ansat hos royal copenhagen. hun har ikke deltaget i arbejdet med at ansøge
om registrering af varemærket blåkant.
                                                   14
 hun beskæftiger sig primært med varemærkekrænkelser lokalt i danmark, hvor folk ofte
 forsøger at snylte på royal copenhagens renommé ved for eksempel at placere kendte møn
 stre på sko, øreringe osv, på billeder på de sociale medier, især de musselmalede mønstre.
 nogen gange er det forbrugere, der kopierer mønstrene i kærlighed til mærket og i god tro.
 udgangspunktet når hun modtager en henvendelse om et kopiprodukt er, at hun vurderer
 sagen ud fra en købers perspektiv. er det klart, at det er et kopiprodukt, eller fremstår det
 som royal copenhagens originale produkt?
 hun har ikke en juridisk baggrund, så hendes kendskab til lp-rettigheder er “learning by do
ing”. hun sparrer både med sin chef og den globale afdeling i helsinki og deres advokat.
hendes officielle titel er head of npd, som står for new projekt development, og denne del
udgør størstedelen af hendes jobindhold. når royal copenhagen enten skal foretage såkaldt
‘line extension’ af et eksisterende stel eller designe et helt nyt stel, sker det i samarbejde med
hendes afdeling, new projekt development, og afdelingen projekt management samt niels
bastrup, der er kreativ direktør.
tidligt i processen navngiver man produktet internt og drøfter lp-rettighederne, herunder
hvordan man skal fortælle historien om produktet. royal copenhagen har mange produkter
i gang på samme tid. der kan være op til 150 aktive projekter på et år. ikke alle projekterne
resulterer i et slutprodukt, og det vurderes løbende i processen, om et projekt skal fortsætte.
det er forskelligt, hvor længe et projekt varer. det afhænger af omfang og kompleksitet osv.
det tager typisk 1   - 2 år at færdiggøre et projekt, men pt. har royal copenhagen også et par
projekter, som har været undervejs i henholdsvis fem og ti år.
royal copenhagen har overvejet et “re-take” på blåkant. det er ikke et konkret projekt,
men blot noget, der er på tegnebrættet. også det tilsvarende engelske navn blue line har væ
ret drøftet. når royal copenhagen navngiver et stel, indgår det i overvejelserne, at man er er
et globalt brand. det sker dog fortsat, at enkelte stel alene navngives på dansk af hensyn til
historien f.eks. stellet blomst.
                                                  15
 det var fortsat muligt at købe blåkant i 2018, idet det var til salg i royal copenhagens
 outlets på frederiksberg og i vejle, hvor der var et restlager.
 hun har ikke kendskab til, at royal copenhagen skulle have søgt om beskyttelse af andre af
grethe meyers designs. hun ved ikke, hvorfor de ikke gjorde indsigelser, da hvidpot blev
lanceret af coop denmark. det var før hendes ansættelse.
forevist sagens bilag 21 kan hun ikke nærmere forklare, hvad niels bastrup har ment med
sætningen “hvis du selv har andre som vil i gang med blå kant også kan jeg kun råde dig til at fort
sætte uden rc.”
hun kan ikke udtale sig om, hvorvidt royal copenhagen vil gøre indsigelser, hvis grethe
meyer design benytter navnet blåkant. det er ikke en beslutning, hun kan træffe.
steen vedel har forklaret blandt andet, at han har skrevet den ene af erklæringerne i bilag 17.
det var til brug for dorthe salicaths tidligere advokat.
han er født i 1931 og har blandt andet arbejdet i england med salg af danske designmøbler,
herunder arne jacobsen og wegner. han vendte retur til danmark i 1965, idet han blev til
budt et job ved den kongelige porcelainsfabrik. han begyndte i virksomheden i januar 1965,
først som afdelingschef og senere som direktionssekretær og underdirektør og til sidst som
vicedirektør, indtil han gik af i 1980.
stellet blåkant var udarbejdet og navngivet, da han blev ansat. han mener, at det var
grethe meyer selv, der fandt på navnet. grethe meyer anså det som et samtidskunstværk.
det var stellet, navnet og produktionen i en helhed. det var også grethe meyer, der navngav
hvidpot, ildpot osv. hun drøftede disse navne med ham.
han erindrer en samtale hos grethe meyer, hvor de drøftede blåkant. hun forklarede, at
hun dengang havde fået en bestilling på design af et stel, der var rigt dekoreret, men at hver
gang hun betragtede stellet, var hun utilfreds. dekorationerne skrumpede derfor mere og
mere ind, indtil der kun var en blå kant rundt om pladen. hun præsenterede det for erik
lindgren på et møde i 1964, og da hun blev spurgt om navnet på stellet, sagde hun, at det
                                                  16
 skulle hedde blåkant. erik lindgren meddelte, at dekorationen var “skrumpet ind til noget,
der mindede om en bikini, så det var måske meget godt at kalde det blåkant”.
det var sådan stellet fik sit navn. han fik historien om oprindelsen af navnet blåkant fra
grethe meyer, men fik det også bekræftet af erik lindgren ca. 4 måneder senere. der var al
drig nogen, der tvivlede på, at stellet og navnet var grethe meyers.
navngivning af produkter i erik lindgrens tid skete normalt i samarbejde med en lektor i
latin på helsingør gymnasium. hun blev kontaktet, når man havde et nyt produkt, og det
var for eksempel sådan alle de kendte stel gemina, gemma og capella blev navngivet.
i begyndelsen blev der kun solgt tre stel af blåkant. der blev derfor sat turbo på markeds
føringen med udstillinger, brochurer osv., og salget gik herefter strygende. blåkant er det
stel, der er produceret næstfiest stykker af. da han blev ansat i 1965, var der 2700 ansatte i
danmark, og blåkant medførte en tilgang på yderligere 50 ansatte.
han deltog selv i processen, da grethe meyer fandt på navnet hvidpot til det senere nye stel.
opgaven med stellet hvidpot var at udforme et stel med en kande, der ikke dryppede. det
gav en del vanskeligheder, men lykkedes efter et par år. også her var det grethe meyer selv,
der besluttede navnet på stellet. hun navngav også de efterfølgende stel ildpot og rødtop.
hanne grane engel har forklaret blandt andet, at hun har skrevet en af erklæringerne i bilag
17. hun er 76 år og har arbejdet i royal copenhagen-koncernen fra 1978 og indtil 2005, hvor
hun gik på pension. hun var produktudviklingschef i georg jensen, men har arbejdet meget
tværfagligt, da hun var med i en komite, der var en slags produktudvalg for koncernen. hun
havde derfor med alle områder at gøre og ikke kun georg jensen, hvor hun var til daglig.
hun lærte grethe meyer at kende gennem arbejdet og mødte hende første gang i forbindelse
med udvikling af glas for holmegaard glasværker. grethe meyers var en meget engageret
person og hendes arbejdsmetoder var legendariske. hendes designs blev næsten som hendes
børn, og hun gav produkterne navne og deltog aktivt i markedsføringen osv.
vidnet var ikke ansat, da blåkant blev designet og kom på markedet i 1965. men hun var
med ved det efterfølgende stel kaldet 4 all seasons, der blev udviklet omkring 1998. det be
                                                   17
 stod af fire stel, der var bygget på stellet blåkant. hun har forstået, at grethe meyer selv
 navngav stellet blåkant og i øvrigt også alle sine andre designs og produkter.
 stellet 4 ali seasons var et spændende projekt, men ikke nogen salgssucces. omfanget var
 rent praktisk for stort til butikkerne, da det bestod af fire stel med hver sin farve til hver af de
 fire årstider. det blev produceret i japan og var meget smukt, men måtte desværre udgå.
man kan godt give stellet et andet navn end blåkant, men det vil efter hendes mening fø
les unaturligt. det er et stel med en blå kant, og der er en naturlig sammenhæng mellem stel
let og navnet blåkant.
niels bastrup har forklaret blandt andet, at han er uddannet fra kunsthåndværkerskolen i
kolding i 1988. han arbejdede herefter i udlandet, indtil han i 2004 blev headhuntet til royal
copenhagen. han startede i royal copenhagen i 2005 og har ansvar for udvikling af designs.
hans stillings indhold har forandret sig over de seneste 13 år, men han beskæftiger sig dog
fortsat primært med designudvikling og har dialog med både interne og eksterne designere.
han har ikke særligt kendskab til immaterielle rettigheder og har ikke noget ansvar herfor.
royal copenhagen er en enestående virksomhed med en mere end 243 år gammel historie,
og hans arbejde omfatter derfor både store privilegier og stort ansvar. virksomheden har en
eminent plads i folks bevidsthed og er en dansk kulturinstitution. mange danskere har en
holdning til royal copenhagen, og virksomheden har også et flot internationalt renommé.
royal copenhagens logo er dagmar-kronen, som majestæten valgte som sin krone i 1972.
virksomheden har derfor også en forpligtelse overfor kongehuset og har et tæt samarbejde
med kongehuset og hendes majestæt. logoet består desuden af tre blå bølger, der ifølge hi
storikere blev besluttet af enkedronningen juliane marie, som ønskede at de tre stræder, lil
lebælt, storebælt og øresund, skulle præge ethvert produkt. den blå farve er ikke blot med i
logoet, men er en del af royal copenhagens identitet og den kendetegnende farve, der går
igennem hele virksomhedens produktion og brand.
royal copenhagen har sin egen interne designafdeling og arbejder også med en lang række
eksterne designere. de har forskellig baggrund som for eksempel arkitekter og formgivere,
men ganske få af de eksterne designere har viden om keramik. royal copenhagens egen de-
                                                 18
 signafdeling, specielt modelstuen og deres håndværkere, har derfor meget stor indflydelse
på   - og bidrager til - udviklingen af porcelæn, design, overflader osv. det er en virksomhed,
 der har en stor faglighed, og det nyder mange designere også godt af.
mønster nr. i er det musselmalede mønster. ethvert royal copenhagen produkt starter med
kant-filering. dvs, at maleren drejer en lille drejeskive og sætter penslen på, så der opstår en
stribe i yderkanten. herefter placeres penslen i midten af skiven, så cirklen centreres. herved
dannes en filering og mønsterets grundstamme. penselstregen males med den blå farve, som
royal copenhagen har brugt i 145 år. mange stel er produceret med en eller flere blå streger,
og det vil royal copenhagen fortsætte med også i fremtiden.
grethe meyer lavede et smukt og minimalistisk design med blåkant. det er indfarvet fa
jancemasse, som giver en gråblå nuance, der er kendetegnende for fajanceproduktionen.
royal copenhagen stoppede med at producere fajance i slutningen af 90’erne, hvor man flyt
tede fajanceproduktionen til japan.
royal copenhagen anses for porcelænsverdenens nr. i og er en virksomhed, som mange de
signerne ønsker at arbejde med. ud over at have verdens dyreste stel     — flora danica  — er den
håndværksmæssige kvalitet generelt meget høj. grethe meyer havde derfor også selv en in
teresse i at være knyttet til royal copenhagen.
han er ikke selv med til at udforme kontrakter eller drøfte rettigheder med designere, men
taler alene med dem om former og design. han har aldrig selv talt med grethe meyer, men
han har talt flere gange med dorte salicath. de har ikke specifikt talt om navnet blåkant,
men mere generelt om produktet og designarven.
det er korrekt, at sagens bilag 8 er et brev fra ham til dorte salicath. når et stel skal ophøre
og udmeldes, sker det via ham. det er naturligt, da han er ansvarlig for designet og har den
generelle dialog med designerne. brevene til designerne er næsten identiske i ordlyd.
om brevet fremlagt som sagens bilag 9 kan han oplyse, at det blev udfærdiget efter en tele
fonsamtale med dorte salicath, hvor hun bad om en liste over alle de grethe meyer produk
ter, der havde været i royal copenhagens sortiment, da hun ikke havde en sådan opgørelse.
brevet angik derfor historiske forhold. sætningen “dette betyder, at royal copenhagen ikke har
                                                     19
flere designs af grete meyer i produktion, og at samtlige rettigheder til disse overgår til de retsmæssi
ge arvinger tit boet efter grethe meyer.”, relaterede sig til designet. han omtaler kun designet
 og refererer ikke til varemærkerettigheder, som han som nævnt ikke har med at gøre.
han erindrer ikke en telefonsamtale med dorte salicath om registrering af retten til navnet
blåkant og heller ikke, at de skulle have drøftet muligheder for at sælge rettighederne til
royal copenhagen.
e-mailen fremlagt som sagens bilag 21 har han skrevet, fordi der dengang var dialog med
modevirksomheden prada, der havde stellet blåkant på sit hovedkontor og overvejede at
bestille flere dele. dialogen angik, om prada kunne få en slags eksklusiv ret til stellet, men
det blev aldrig til noget, da fremstillingen af fajancemassen til blåkant kræver, at der er
tale om en stor produktion for at kunne være rentabel, og det ville prada ikke betale for.
hans råd om at fortsætte dialogen uden for royal copenhagen refererede blot til, hvordan
dorte salicath ville kunne få mest ud af designarven. hun kan fortsætte med produktion af
stellet blåkant, da hun har rettigheden til selve stellet.
grethe meyers stel hvidpot blev relanceret via coop denmark. dorte salicath oplyste blot,
at hun havde fundet en producent, som hun var glad for at samarbejde med. det er korrekt,
at royal copenhagen ikke har protesteret mod relanceringen og brugen af navnet hvidpot.
parternes synspunkter
grethe meyer design har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdo
kument af 30. oktober 2018, hvoraf fremgår:
       2. anbringender
       til støtte for den nedlagte påstand i gøres det gældende, at sagsøger er den retmæssige
       ejer af varemærket blåkant. grethe meyer fandt selv på navnet, og navnet blev siden-
       hen indarbejdet som varemærke på hendes vegne, jf. nærmere nedenfor. samtlige rettig
       heder hertil uregistrerede såvel som registrerede tilhører således sagsøger, der har ar
                      —                                     —
       vet rettighedeme til grethe meyers stel.
       til støtte for den nedlagte påstand 2 gøres det gældende, at sagsøgtes registrering og op
       retholdelse af varemærket blåkant er i strid med varemærkelovens 14, stk. i, nr. 5 og
       § 15, stk. 4, nr. 2, samt markedsføringslovens § 3 og § 22, jf. nærmere nedenfor.
                                               20
2.1. sagsøgers påstande og udformningen heraf
2.1.1. påstand i
 sagsøgers principale påstand i retter sig mod bordservice og hermed sammenhignelige
produkter. “bordservice” dækker som bekendt over produkter, som anvendes til at ser
vere mad på, herunder spisestel, bestik, glas mm., som netop er de produkter, som
blåkant-navnet relaterer sig til. “hermed sammenlignelige produkter” dækker i den
forbindelse over de produkter, som ikke direkte kan kategoriseres som service, men som
alligevel i varemærkeretlig forstand er sammenlignelige hermed, herunder fordi de
           —                              —
har samme anvendelsesmetode, afsætningskanaler, målgruppe eller forventet brug.
selvom blåkant-navnet som udgangspunkt relaterer sig til service, er sagsøger
selvsagt ikke interesseret i, at sagsøgte kan påbegynde brugen af navnet til feks. en por
celænsvase, som ikke direkte er udtryk for service, men som i høj grad er sammenligne
ligt hermed i varemærkeretlig forstand. blåkant-stellet indeholder både en vase, en ly
sestage og en lampe, hvorfor sagsøger ligeledes har en interesse heri. dette er grunden til
udformningen af den principale påstand 1.
den første subsidiære påstand i påstand i retter sig mod de produkter, som indgår i
blåkant-stellet, og som således var omfattet af parternes samarbejde. da de enkelte
dele ikl<e er specificeret i parternes aftaler, henvises i stedet til sagsøgtes bilag e [...],
hvori produkterne er oplistet i kataloget i starten af bilaget.
dernæst er medtaget en mere subsidiær påstand til påstand 1, som specifikt retter sig
mod spisestel. det gøres i den forbindelse gældende, at spisestel er det produkt, som
sagsøger, som det absolutte minimum, må have rettighederne til, idet blåkant utvivls
omt relaterer sig hertil.
2.1.2. påstand 2
påstand 2 retter sig mod det registrerede, danske varemærke blåkant.
til støtte for den principalt nedlagte påstand 2, gøres det gældende, at sagsøgte bør til
pligtes at overdrage varemærket blåkant til sagsøger, idet sagsøger er retmæssig ejer
heraf. det gøres i den forbindelse gældende, at en sådan tilpligtelse kan finde sted, uagtet
at det ikke fremgår direkte af varemærkeloven, at varemærkeregistreringer foretaget i
strid med tredjemands rettigheder kan overdrages til tredjemand.
en stor del af værdien af et varemærke ligger som bekendt i varemærkets prioritet, og
denne ville gå tabt, såfremt sagsøger var nødsaget til at indlevere en ny ansøgning. så
fremt retten når frem til, at blåkant-varemærket rettelig tilhører sagsøger, og sagsøg
tes varemærkeregistrering udslettes, ville sagsøger i så fald være nødt til at indlevere en
ny ansøgning til patent-og varemærkestyrelsen og herefter opnå en ny og ringere pri
                                                                          —            —
oritet end sagsøgtes varemærke, der blev indleveret i 2015.
det gøres gældende, at en registreret varemærkeret er en almen formuerettighed og at
overdragelse følgelig kan tilpligtes. såfremt virksomhed a sælger et registreret varemær
ke til b, som herefter får varemærket formelt overdraget hos styrelsen, hvorefter det viser
sig, at sælgeren ikke havde hjemmel til at sælge varemærket, må virksomhed b selvsagt
kunne tilpligtes at skulle overdrage varemærket tilbage til virksomhed a, frem for at va
remærket blot skal udslettes og virksomhed a miste sin prioritet.
2.1.3. forholdet mellem påstand 1 og påstand 2
                                                 21
 anerkendelsespåstanden i påstand 1 er opretholdt, selvom påstand 2 indeholder en prin
 cipal og subsidiær fuidbyrdelsespåstand. mens påstand 2 relaterer sig direkte til sagsøg
 tes registrerede varemærke, vedrører påstand 1 de generelle rettigheder til navnet
 blåkant uregistrerede som såvel registrerede hvorfor sagsøger har en retlig inter
               —                                        —
 esse i at få en selvstændig bedømmelse af anerkendelsespåstanden i påstand 1.
 2.2. påstand 1
 2.2.1. navnet blåkant
 til støtte for de nedlagte påstande gøres det gældende, at det var grethe meyer, der i sin
 tid fandt på navnet blåkant og således er ophavskvinde til ikke bare stellet, men også
 navnet.
 sagsøgte har anført, at ophavet til navnet ikke spiller nogen rolle for nærværende sag,
 idet de rettigheder, som relaterer sig til navnet, alene er opnået på baggrund af indarbej
 delse, og at der således på tilblivelsestidspunktet slet ikke var nogen rettigheder til nav
net. navnets oprindelse har dog betydning i forhold til fastlæggelsen af partemes forud
sætninger for samarbejdet, herunder om brugen af navnet er sket på vegne af grethe
meyer eller ej, jf. nærmere nedenfor.
sagsøgte har ligeledes anført, at blåkant på tilblivelsestidspunktet slet ikke kunne be
tegnes som et egentligt navn, fordi der alene var tale om en generisk betegnelse for stel
let, ikke en titel. det gøres dog gældende, at dette langt fra er tilfældet, hvilket sagens bi
lag også vidner om. eksempelvis viser flere af dokumenteme i sagsøgtes bilag e [...], at
navnet blåkant har været anvendt siden stellets ankomst på markedet, hvorfor der
netop fra start har været tale om et navn (ikke en generisk betegnelse) for stellet som
skulle gøre kunderne i stand til at relatere navnet til netop grethe meyers stel og således
differentiere dette stel fra alle andre stel på markedet.
derudover argumenterer sagsøgte i sit indlæg til patent-og varemærkestyrelsen af 24. ju
ni 2016 i bilag 10 [...] selv for, at varemærket blåkant har været brugt for stellet siden
dets lancering i 1965. sagsøgte anfører blandt andet at navnet har været massivt anvendt
i forbindelse med stellets lancering i 1965, herunder da det vandt kay bojesens mindele
gat og id-prisen samme år. at blåkant således alene skulle have været en generisk be
tegnelse i starten af stellets levetid, og først senere er blevet til et egentligt navn og vare
mærke som følge af den mangeårige brug, er derfor ikke tilfældet. det gøres gældende, at
navnet fra start har været anvendt både af grethe meyer, sagsøgte og markedet i øvrigt.
                                       —
da grethe meyer underskrev licensaftalen i bilag 6 [...] med den kongelige porcelainsfa
brik & fajancefabriken aluminia ais i 1963 var hendes stel således allerede færdigdesig
net navngivet og produktionsklart. at stellet i licensaftalen betegnes som “det stel, som de
har arbejdet med siden 1961 og ikke blåkant, ændrer ikke herved.
                             “,
2.2.1.1. erklæringer om navnets oprindelse
navnets oprindelse fremgår dels af leif lautrup-larsens bog i bilag 5 [...], og dels af de i
bilag 17 fremlagte erklæringer [...] fra hendes tidligere samarbejdspartner, herunder tidli
gere ansatte hos sagsøgte. heri bekræftes det at blåi<ant var grethe meyers påfund,
og at hun navngav alle sine stel selv.
sagsøgte har anført at erklæringeme er udtryk for andenhåndsviden, hvilket imidlertid
ikke er tilfældet. da steen vedel tiltrådte sin stilling hos den kongelige porcelænsfabrik
var blåkant-stellet ganske vist udarbejdet men det var endnu ikke lanceret og han
havde derfor et nært samarbejde med både grethe meyer og den daværende direktør
                                                 22
 erik lindgreen omkring stellet. ligeledes har steen vedel været en del af tilblivelsespro
 cessen for grethe meyers efterfølgende stel og har således et personligt indblik i samar
bejdet mellem grethe meyer og sagsøgte. som anført i erklæringen var det ligeledes al
mindeligt kendt på fabrikken, at grethe meyer selv navngav sine produkter, hvilket stred
imod fabrikkens normale regler herfor.
på samme vis havde hanne grane et nært samarbejde med grethe meyer qua sin stilling
hos sagsøgte og kan berette om grethes arbejdsmetoder, når nu det af naturlige årsager
                                                                            -
- ikke er muligt at afhøre grethe meyer selv.
det gøres endvidere gældende, at erklæringeme ikke er udtryk for ensidigt indhentede
erklæringer, som ikke kan fremlægges, som anført af sagsøgte. først og fremmest fordi
der ikke er tale om sagkyndige erklæringer, som bestemmelsen retsplejelovens § 341a ta
ger sigte på. demæst fordi erklæringerne, som det fremgår af dateringen, blev indhentet i
2015, hvilket skete til brug for sagsøgers daværende advokats brev til sagsøgte i bilag 12/1
[...], hvori man bad sagsøgte trække sin varemærkeansøgning tilbage. dette har ikke den
fornødne sammenhæng med denne sag, og erklæringeme er derfor ikke ensidigt indhen
tet efter sagens anlæg.
indholdet af erklæringeme fra steen vedel og hanne grane vil desuden blive bekræftet
til hovedforhandlingen, hvor de begge afgiver forklaring.
2.2.2. sagsøgers arvede rettigheder
det gøres gældende, at sagsøger har arvet rettighedeme til samtlige af grethe meyers
stel, herunder enhver rettighed forbundet til blåkant-stellet. dette bekræftes af de
fremlagte bilag, herunder dorte salicaths testamente i bilag 3 [..j med bilag hertil i bilag
18 [...j, samt udlodningsmeddelelsen i bilag 19 [...].
at de pågældende bilag ikke specifikt foreskriver, at de arvede rettigheder tillige omfat
ter eventuelle uregistrerede varemærkerettigheder til blåkant-navnet ændrer ikke
herved, idet dorte salicaths testamente i bilag 3 [...] fastslår, at sagsøger arver “aik retlig-
lieder til min afdøde mor grethe meyers designs, herunder royalties heraf”. som det er gjort gæl
dende ovenfor, er sammenhængen mellem navnet blåkant og stellet blåkant så na
turligt, at dorte salicath ikke har fundet anledning til at specificere de enkelte rettigheder
indeholdt i sagsøgers arv, fordi dette uden videre ville være dækket af “alle rettigheder”.
2.2.3. navnets indarbejdelse
det gøres gældende, at sagsøgtes brug af varemærket blåkant er sket på vegne af
sagsøger, og at enhver indarbejdet ret således tilfalder sagsøger. dette begrundes dels i
forudsætningerne inter partes (1), dels i sagsøgtes brug af sagsøgers navn (2), og dels i
den naturlige samhørighed mellem vareme og navnet (3).
2.2.3.1. forudsætningerne inter partes
det gøres gældende, at det var en klar forudsætning mellem parterne, at samtlige rettig
heder forbundet med blåkant-stellet skulle gå tilbage til grethe meyer eller hendes ar-
vinger ved samarbejdets ophør. det faktum, at de indgåede aftaler ikke specifikt nævner,
at eventuelle indarbejdede varemærkereftigheder ligeledes skal gå tilbage, ændrer ikke
herved dette skyldes alene, at parterne ikke har set nogen grund til at adskille navnet
          —
og stellet, idet der var og er en naturlig samhørighed mellem de to, jf. nærmere neden
                         —       —
for.
                                                23
der er flere forhold i licensaftalerne, der understøtter, at ovenstående har været en forud
sætning mellem parterne. først og fremmest foreskriver aftalen, at grethe meyers navn
skal bruges i forbindelse med enhver markedsføring af produkterne. man har således fra
start ønsket, at grethe meyer skulle sættes i forbindelse med stellet, og at hun skulle stå
som afsender på stellet i lige så høj grad som sagsøgte.
dernæst foreskriver aftalen, at        rettigheder til de pågældende designs går tilbage til
grethe meyer ved aftalens ophør.
sagsøgte har anført, at det er utænkeligt, at sagsøgte ville have accepteret at bruge tid og
penge på at indarbejde et beskrivende navn på vegne af en anden uden at modtage ve
derlag herfor. det gøres i den forbindelse gældende, at det er lige så utænkeligt, at grethe
meyer ville have accepteret, at navnet på hendes stel, som hun ubestridt ejer rettigheder
ne til, og hvis navn hun selv har fundet på, skulle tilhøre en anden, hvilket i praksis ville
gøre det umuligt for hende at igangsætte produktionen af stellet andetsteds.
det gøres dernæst gældende, at det netop er helt normalt, at en erhvervsdrivende bruger
tid og penge på at markedsføre et produkt, selvom de ikke ejer rettighederne hertil. en
dagligvarebufik eller en isenkræmmer ejer sjældent rettighederne til alle varer i deres til
budsavis, men derfor har butikken selvsagt en interesse i at markedsføre og afsætte pro
dukterne alligevel, fordi de opnår en indtjening herved. på samme vis havde sagsøgte en
naturlig interesse i at markedsføre og afsætte blåkant-stellet, fordi de som producent
tjente penge herpå ikke fordi de mente, at det var deres varemærke.
                     —
ovenstående understøttes desuden af sagsøgtes egne udmeldinger fra direktør niels ba
strup herunder i mailen i bilag 21 [...]. her bekræftes det, at sagsøger er velkommen til
       —
at fortsætte med blåkant på egen hånd, og niels bastrup bruger netop navnet
blåkant om stellet. ligeledes bruger han navnet i forbindelse med den officielle ud-
melding af stellet i bilag 9 [.1 samt brevet i bilag 8 [...]. han kalder det ikke “det blåkan
tede stel” eller “stellet med den blå kant”, men derimod “blåkant”/”blå kant” hvilket—
vidner om, at han er fuldt bevist om, at både stellet og navnet tilhører sagsøger. såfremt
niels bastrup var af den overbevisning, at navnet retmæssigt tilhørte sagsøgte, ville han
formodentligt have bemærket, at sagsøger kunne fortsætte med stellet, men ikke navnet       —
eller som minimum have undladt at bruge navnet i en sætning, hvori han opfordrer
sagsøger til at fortsætte på egen hånd.
2.2.3.2. sagsogtes brug af sagsogers navn
at indarbejdelsen af navnet blåkant er sket på sagsøgers vegne understøttes desuden
af sagsøgtes brug af sagsøgers navn i markedsføringen af stellet. flere af de fremlagte bi
lag nævner specifikt grethe meyer i forbindelse med blåkant-navnet, eksempelvis
som “grethe meyers blåkant”, “blåkant designet af grethe meyer” mv.
dette gør sig bl.a. gældende for følgende bilag i bilag e [...j, som oprindeligt er fremlagt
af sagsøgte som dokumentation for indarbejdelse:
—     bilag 5: “grethe meyer udviklede i 1965 blåkant..” [...]
—     bilag 61: “blåkant, grethe meyer” [...]
—     bilag 62: “blåkant fra 1964 af grethe meyer” [...]
—     bilag 63: “blåkant og hvidpot: grethe meyers stel” [...]
—     bilag 65: “blåkant stelform—grethe meyer 1961” [...j
—     bilag 67: “grethe meyers fajancestel blåkant” [...]
—     bilag 88: “grethe meyers evigunge blåkant..” [...]
                                               24
 —     bilag 95: “grethe meyers blåkant, 2. sort.” [...j
 —     bilag 104: “arkitekten grethe meyers stel blåkant fra 1965” [...]
 —    bilag 105: “..står grethe meyers blåkant-porcelæn” [...]
 —    bilag 114: “grethe meyer: blåkant” [...]
 —    bilag 117: “grethe meyer. blåkant kaffeservice af fajance” [...j
—     bilag 122: “grethe meyer: blåkant” [...j
 ovenstående eksempler viser, at brugen af blåkant-navnet er sket i klar sammenhæng
 med sagsøgers navn og virksomhed, hvilket understøtter, at brugen og indarbejdelsen af
 mærket er sket på sagsøgers vegne.
 sagsøgte har til dette anført, at det er ganske normalt og påkrævet efter ophavsretslo
                                                         —
ven at man angiver ophavsmanden til værket i forbindelse med markedsføring. dette
      —
må dog afvises, idet det ikke er kutyme, at produkter som f.eks. spisestel markedsføres i
sammenhæng med ophavsmandens fulde navn, medmindre licenstager ønsker at udnyt
te en særlig goodwill forbundet med ophavsmandens navn. dette uanset reglerne om
droit-moral i ophavsretsloven.
når sagsøgte konsekvent anvender grethe meyers navn som en del af sin markedsføring
skyldes det netop, at der er indgået aftale herom, fordi parterne har ønsket at tydeliggøre
tilhørsforholdet. over for markedet har det således været klart, at grethe meyer stod bag
produkterne, og der er dermed en klar forbindelse mellem stellet og grethe meyer i for
brugerens bevidsthed også den dag i dag.
                         —
generelt udgør størstedelen af sagsøgtes dokumentation for brug af mærket blåkant
faglitteratur og artikler om grethe meyer og hendes virke og popularitet. dette under
streger, at sagsøgtes brug af blåkant-mærket alene er sket på vegne af grethe meyer
og sagsøger, og at det er grethe meyers navn, der har båret produktet frem.
det gøres i den forbindelse gældende, at patent-og varemærkestyrelsens afgørelse om
sagsøgtes indarbejdelse ikke kan tillægges betydning. det er korrekt, at styrelsen med sin
afgørelse har taget stilling til, om den fremlagte dokumentation viser en tilstrækkelig for
bindelse mellem varemærket og sagsøgte men styrelsen har selvsagt ikke været be
                                              —
kendt med de nærmere omstændigheder omkring brugen, herunder tilstedeværelsen af
licensaftalen og tvisten omkring ejerskabet, hvorfor de ikke har taget dette med i deres
vurdering. styrelsen har alene set på, om det fremlagte materiale viser en tilstrækkelig
forbindelse mellem blåkant og sagsøgte, men de har ikke vurderet, om materialet tilli
ge viser en forbindelse mellem blåkant og sagsøger. ej heller har de taget højde for,
om forbindelsen skyldes en licensaftale, og om sagsøger i så fald har samme ret til mær
ket. dette har styrelsen slet ikke kompetence til at træffe afgørelse om, jf. varemærke-
lovens § 21.
2.2.3.3. den naturlige samhørighed mellem navnet og stellet
det gøres herudover gældende, at der foreligger en naturlig samhørighed mellem stellet
blåkant og navnet blåkant, og at det således ikke giver mening at behandle de to
som selvstændige rettigheder. navnet beskriver netop stellet, og ikke sagsøgte eller den
nes virksomhed, ligesom indarbejdelsen er sket i forhold til stellet, og ikke sagsøgte eller
dennes virksomhed. kunderne forbinder blåkant-navnet med stellet og de deri inde
holde produkter, ligesom det registrerede varemærke er rettet mod produkterne i serien,
ikke sagsøgtes virksomhed eller dennes ydelser forbundet med salg af stellet.
den fremlagte dokumentation viser netop, at navnet blåkant anvendes i forbindelse
med stellet altså varen. ikke sagsøgte som virksomhed eller sagsøgtes varemærke. at
              —
                                                 25
sagsøgtes navn eller varemærke tillige er nævnt i sammenhæng med blåkant-navnet
 og stellet betyder ikke, at der er samhørighed mellem sagsøgte og stellet sagsøgte frem
                                                                             —
står alene som afsender af stellet, mens stellet har samhørighed med navnet. navnet må i
sagens natur følge værket, og det vil ikke give mening at skille de to ting ad ej heller i
                                                                                   —
kundemes bevidsthed, hvor de unægteligt hænger sammen.
2.2.3.4. sagsøgers andre varemærker
til støtte for ovenstående gøres det endvidere gældende, at sagsøgtes manglende indsi
gelse mod brugen af navnet hvidpot understreger den naturlige samhørighed mellem
navnet på stellet og selve stellet.
hvidpot er navnet på et stel udarbejdet af grethe meyer, som sagsøgte tidligere har
haft i produktion og markedsført men som siden 2014 sælges af coop efter licens fra
sagsøger— uden at dette har affødt indsigelser fra sagsøgtes side.
der er således tale om samme baggrund og aftalekonstmktion, men sagsøgte har ageret
forskelligt i de to sager.
i begge tilfælde er der tale om et beskrivende navn, som oprindeligt er blevet markeds
ført (og dermed indarbejdet) på markedet af sagsøgte. på samme vis som ved blåkant,
har grethe meyer udarbejdet stellet og fundet på navnet, og det er herefter sagsøgte, der
har stået for salget af stellet og brugen af navnet på markedet, hvorfor sagsøgte burde ha
ve samme rettigheder til hvidpot som til blåkant.
blåkant og hvidpot er ens i deres opbygning (“blå kant” vs. “hvid pot”) og har der
med samme grad af beskrivende karakter og forudsætter samme grad af indarbejdelse.
desuden er der tale om præcis samme aftaleparter, samme type produkter og samme af
talekonstmktion. hvidpot er specifikt nævnt i licensaftalen i bilag 7 [...] og er således
omfattet af de præcis samme bestemmelser som blåkant-stellet.
de to stel og omstændighedeme omkring samarbejdet herom
            -                                                       — er således direkte sam
menlignelige.
det gøres derfor gældende, at såfremt sagsøgte mener, at navnerettigheder skal behand
les som en særskilt rettighed frem for i naturlig sammenhæng med produktet og at in
                                 —                                                  —
darbejdede rettigheder alene kan tilfalde sagsøgte, så burde sagsøgte ikke have accepte
ret, at navnet hvidpot giv tilbage til sagsøger, da kontraktforholdet blev afsluttet.
2.2.3.5. konklusion
det gøres således gældende, at der foreligger en række faktuelle momenter, der alle støt
ter sagsøgers anbringende om, at indarbejdelse af navnet blåkant er sket på vegne af
sagsøger, herunder:
—   at grethe meyer selv fandt på navnet
—   at aftalen foreskriver, at grethe meyers navn skal bruges i forbindelse med enhver
    markedsføring af produkterne,
—   at den af sagsøgte fremlagte dokumentation viser, at produkteme i vidt omfang er
    markedsført under grethe meyers navn,
—   at aftalen foreskriver, at alle rettigheder til de pågældende designs går tilbage til gret
    he meyer ved aftalens ophør,
—   at niels bastrup skriftligt bekræftede, at samtlige rettigheder til de pågældende de-
    signs gik tilbage til de retmæssige arvinger ved aftalens ophør,
                                                 26
 —   at niels bastrup har opfordret dorte salicath til at forsætte arbejdet med blåkant
     uden om sagsøgte,
 —   at der er en naturlig samhørighed mellem navnet og stellet.
 2.3. påstand 2
 2.3.1. varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 2
til støtte for den nedlagte påstand 2, gøres det gældende, at sagsøgtes registrering og op
 retholdelse af varemærket blåkant er i strid med varemærkelovens § 15, stk. 4, nr, 2,
idet sagsøger ved brug her i landet har erhvervet ret til et identisk varemærke før tids
punktet for sagsøgtes ansøgning.
som det er gjort gældende ovenfor, var det grethe meyer, der fandt på navnet
blåkant, og den af sagsøgte foretagne indarbejdelse er sket på hendes vegne. det er
således grethe meyer, der har erhvervet rettighederne til navnet, hvorfor det alene er
hende, der er berettiget til at søge om registrering heraf.
på tidspunktet for ansøgningens indlevering i september 2015 havde sagsøgte således in
tet grundlag for at kræve en eneret til blåkant-navnet, hvorfor det gøres gældende, at
registreringen er i strid med varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 2.
2.3.2. varemærkelovens § 14, stk. 1, nr. 5
til støtte for den nedlagte påstand 2 gøres det endvidere gældende, at sagsøgtes registre
ring og opretholdelse af varemærket blåkant er i strid med varemærkelovens § 14,
stk. 1, nr. 5, idet varemærket uhjemlet består af titlen på et ophavsretligt beskyttet værk,
som ikke tilhører sagsøgte.
blåkant-stellet blev udarbejdet af grethe meyer, der således er ophavskvinde til vær
ket, jf. ophavsretsloven § 1.
om end stellet er ganske simpelt i sin udformning, var det på frembringelsestidspunktet
udtryk for en selvstændig og skabende indsats. der må i den forbindelse lægges vægt på
grethe meyers kombination af en stram, genkendelig formgivning i hver del i stellet,
samt den særegne blå stribe glasur på kanten, som netop blev kendetegnet for
blåkant-stellet. ophavsretlig beskyttelse er som bekendt ikke forbeholdt overdådige
og detaljerede værker, og selvom blåkant-stellet er enkelt i sin udformning nyder det
utvivlsomt beskyttelse som et ophavsretligt værk. den simple udformning vil muligvis
medføre, at beskyttelsen ikke er så bred, men da beskyttelsens omfang ikke er omdrej
ningspunktet i denne sag, har det ikke nogen betydning. det afgørende er, at værket ny
der ophavsretlig beskyttelse, hvilket også netop er grunden til, at sagsøgte har betalt roy
alty for brugen af værket i flere år.
beskyttelsen fremgår ligeledes direkte af ordlyden af de to licensaftaler bilag 6 [...] og bi
lag 7 [...j. således fremgår det af licensaftalen i bilag 6, at sagsøgte erhverver ret til pro
duktion “samt den efter kunstnerloven tilkommende eneret til fremstilling af dette stel”. ordet
“kunsfrierloven” henviser selvsagt til ophavsrettens tidligere navn, forfatter-og kunstner-
ret, hvorfor aftalens formulering er en direkte henvisning til ophavsret og den dermed
følgende beskyttelse.
ligeledes foreskriver licensaftale i bilag 7 [...], at “ophavsretten tit ovennævnte designs —kal
det værket —forbliver hos licensgiver”. det har således været en forudsætning for aftalen, at
værket var ophavsretligt beskyttet, og at rettighederne hertil fortsat skulle ligge hos gret
he meyer.
                                                27
beskyttelsen efter ophavsretslovens § i er som bekendt gældende indtil 70 år efter op
havsmandens død, og idet grethe meyer døde i 2008, er den ophavsretlige beskyttelse
fortsat gældende. titelbeskyttelsen i varemærkelovens § 14, stk. 1, nr. 5 er endvidere
tidsubestemt og kan således gøres gældende selv efter udløbet af den sædvanlige beskyt
telsestid på 70 år.
bestemmelsen i varemærkelovens § 14, stk. 1, nr. 5 angiver, at der skal være tale om en
særegen titel. det må i den forbindelse lægges til grund, at selvom titlen blåkant må
ske på frembringelsestidspunktet manglede denne særegenhed, så er særegenheden op
nået på baggrund af indarbejdelse. en analog anvendelse af reglerne om indarbejdelse i
varemærkeloven fører til, at titlen blåkant må være indarbejdet på samme vilkår som
varernærket blåkant, og sagsøger kan derfor påberåbe sig beskyttelsen i varemærke-
lovens § 14, stk. 1, nr. 5.
2.3.3. sagsogtes overtrædelse af god markedsforingsskik
til støtte for den nedlagte påstand gøres det endvidere gældende, at sagsøgte ved at regi
strere varemærket blåkant har handlet illoyalt og i strid med markedsføringsloven §
3, stk. i om god markedsføringsskik.
sagsøgte har hertil anført, at dette ikke er tilfældet, fordi sagsøgte var “af den klare overbe
visning”, at rettighederne til varemærket blåkant tilkom sagsøgte. det gøres herover-
for gældende, at dette står i strid med direktør niels bastrups tidligere udtalelser dels i
                                                                                        —
de formelle udmeldelser, hvori han bekræfter, at samtlige rettigheder til stellet går tilbage
til grethe meyer, og dels i den e-mail i bilag 21 [...], hvori han opfordrer sagsøger til at
fortsætte med blåkant på egen hånd. sagsøgte kan selvsagt ikke hævde, at de var af
den klare overbevisning, at rettighederne var deres, når deres direktør samtidig har til
kendegivet over for sagsøger, at sagsøgte ikke længere har nogen rettigheder hertil, og at
sagsøger selv kunne fortsætte med blåkant.
det gøres endvidere gældende, at sagsøgtes registrering og opretholdelse af varemærket
blåkant er i strid med markedsføringslovens § 22, idet blåkant kan betegnes som
et forretningskendetegn. forretningskendetegn beskyttes, såfremt de har iboende sær
præg, eller det ved indarbejdelse senere har opnået særpræg. sidstnævnte er tilfældet i
nærværende sag, idet blåkant netop er indarbejdet, og at indarbejdelsen er sket på
vegne af sagsøger, der således kan påberåbe sig beskyttelsen.
bestemmelsen har som bekendt til formål at forhindre, at erhvervsdrivende anvender an
dre erhvervsdrivendes forretningskendetegn, og derved snylter på den oparbejdede
goodwill hertil. som det fremgår af den fremlagte dokumentation, er det i høj grad gret
he meyers navn og virke, der har båret blåkant-navnet frem, og forbrugerne ser sta
dig en klar forbindelse mellem stellet og grethe meyer. derfor har sagsøger selvsagt en
stor interesse i at forhindre, at sagsøgte     —  eller andre  — forsøger at tilegne sig den
goodwill, der er forbundet med navnet.
2.4. sammenfatning
på baggrund af ovenstående, og til støtte for de nedlagte påstande gøres det gældende, at
navnet blåkant retteligt tilkommer sagsøger. navnet er oprindeligt skabt af grethe
meyer, og selvom det ikke fremgår direkte, var det en forudsætning for aftalen, at også
eventuelle indarbejdede navnerettigheder skulle tilbage til grethe meyer ved samarbej
dets ophør. dette understøttes ikke alene af selve kontrakten, men også sagsøgtes brug af
sagsøgers navn som en del af markedsføringen, samt sagsøgtes egne udmeldinger til
sagsøger om at fortsætte med stellet og navnet på egen hånd.
                                      —             —
                                                    28
      sagsøgtes danske varemærkeregistrering er således foretaget i strid med varemærke-
      loven og markedsføringsloven, hvorfor det gøres gældende, at sagsøger er berettiget til at
      få denne overdraget.
fiskars denmark ais har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdo
kument af 30. oktober 2018, hvoraf fremgår:
      1.      indledende sagsftemstilling
      ti      sagens hovedsporgsmål
     denne sag drejer sig om, hvorvidt royal copenhagen kan flipligtes at anerkende, at gret
     he meyer design har en eneret til navnet blåkant, samt hvorvidt grethe meyer de
     sign kan kræve royal copenhagens danske varemærkeregistrering nr. vr 2017 00351,
     blåkant, overført til sig eller ophævet.
     1.2      royal copenhagen
     royal copenhagen vil blive anvendt som en samlebetegnelse for royal copenhagen a/s
     (der er et binavn til fiskars denmark ais), den kongelige porcelainsfabrik ais, fajance-
     fabrikken aluminia ais og fiskars denmark ais. blåkant har været anvendt af både
     royal copenhagen ais, den kongelige porcelainsfabrik a/s og fajancefabrikken alumi
     nia ais.
     1.3      grethe meyers fajancestel kendt som blåkant
     grethe meyer skabte i starten af 1960’erne et fajancestel, som kom på markedet i 1965, da
     royal copenhagen valgte at sætte det i produktion, efter at parterne havde indgået en ii
     censaftale om produktionsretten til stellet i 1963 [... bilag 6]. der findes endnu en licens-
     aftale om eneret til fremstilling og forhandling af stellet fra 2004 [... bilag 7].
     royal copenhagen havde eneproduktion og -salg af stellet i mere end 50 år, til og med
     2015. salget er bla, dokumenteret i de af royal copenhagen fremlagte fakturaer [... bilag
     e]. i denne periode kaldte royal copenhagen stellet for blåkant, idet ordene ‘blå’ og
     ‘kant’ beskriver den tynde, blå kant af glasur, som er påført de enkelte dele af stellet.
     designrettighedeme til grethe meyers stel er antageligt gået i arv til dorte salicath ved
     grethe meyers død i 2008, hvorefter de antageligt er gået i arv til isabel bemadette bram
     mer ved dorte salicaths død i 2016. isabel bemadette brammer er indehaver af enkelt
     mandsvirksomheden grethe meyer design [... bilag 1], hvorigennem hun administrerer
     designrettighedeme til grethe meyers værker.
     1.4      royal copenhagens varemærkeregistrering blåkant
     i 2015 ansøgte royal copenhagen om registrering af varemærket blåkant for varer i
     klasse 21 i danmark [... bilag 11]. den 19. oktober 2015 afslog patent-og varemærkesty
     relsen registreringen med den begrundelse, at varemærket blåkant manglede sær-
                                                     29
 præg, da det kunne tjene til at betegne de relevante varers beskaffenhed [... bilag 13].
 man mente altså, at betegnelsen blåkant i sig selv var rent beskrivende og derfor ikke
 særligt nok til varemærkebeskyttelse.
 patent-og varemærkestyrelsen accepterede imidlertid senere registreringen af varemær
 ket blakant i danmark [... bilag 14]. dette skete på baggrund af royal copenhagens
 fremlæggelse af meget omfattende dokumentation til patent- og varemærkestyrelsen [...
 bilag e], som beviser, at royal copenhagen har indarbejdet varemærket. dokumenta
 tionsmaterialet bestod af saigstal, fakturaer, prislister, kataloger, faglitterær omtale,
 avisannoncer og -artikler samt udskrifter fra aukfionshuses hjemmesider, alt sammen fra
 den mere end 50-årige periode, hvor royal copenhagen har anvendt og indarbejdet
 blåkant som et af sine kendetegn.
 den 7. april 2017 nedlagde grethe meyer design indsigelse mod varemærkeregistrerin
 gen af blåkant ved patent- og varemærkestyrelsen med påstand om, at registrering af
 varemærket var udelukket, fordi det var registreret i strid med varemærkelovens § 15,
 stk. 4, nr. 2, og § 14, nr. 5.
indsigelsessagen hos patent- og varemærkestyrelsen er sat på bero på baggrund af nær
værende sag hos sø- og handelsretten.
royal copenhagen har desuden ansøgt om registrering af varemærket blåkant i eu
den 15. oktober 2018 [... bilag 5]. dette skete efter, at grethe meyer design pludseligt
havde ansøgt om samme varemærke i eu og tilbagekaldt dette på baggrund af royal co
penhagens kritik.
anbringender
2.          arv
det er afgørende for samtlige af grethe meyer designs påstande, hvilke rettigheder isa
bel bemadette brammer har arvet fra dorte salicath, hvorfor denne problemstilling be
handles før den egentlige behandling af grethe meyer designs påstande.
grethe meyer design har bevisbyrden for, at de påståede varemærkerettigheder eller øv
rige rettigheder til blåkant er gået i arv, først fra grethe meyer til dorte salicath og si
den til isabel bernadette brammer.
grethe meyer design har fremlagt dorte salicaths testamente af 30. marts 2016 samt codi
cil af 1. september 2016 [... bilag 3]. følgende fremgår af testamentet:
         “isabel bernadette b rammer, cpr. nr.               -,                                  - (tele
        fon   -        ), skat modtage
    (i) alle rettigheder til min afdøde mor grethe meiyers designs, herunder royalties heraf rettig
         hederne er hidtil blevet administreret gennem virksomheden grethe meyer design vidorte
         salicath. som bilag 1-3 til dette testamente er vedlagt følgende beskrivelser: 1) grethe meij
         ers arkiv fra designmuseet, 2) grethe meijers værksfortegnelser og 3) designmuseets for
         tegnelse over grethe meyers genstande;”
på royal copenhagens opfordring har grethe meyer design desuden fremlagt kopi af bi
lag 1-3 i dorte salicaths testamente [... bilag 18) samt udlodningsmeddelelse fra bobesty
reren i dorthe salicaths dødsbo, michal nathan [... bilag 19).
                                              30
det gøres gældende, at det af grethe meyer design fremlagte materiale ikke dokumente
 rer, at isabel bernadette brammer har arvet rettighederne til de påståede varemærkeret
 tigheder til blåkant eller øvrige rettigheder til navnet blåkant. grethe meyer de
sign har således ikke løftet sin bevisbyrde.
de påståede varemærkerettigheder eller øvrige rettigheder til navnet blåkant nævnes
ingen steder i hverken dorthe salicaths testamente med bilag 1-3 eller i udlodningsmed
delelsen.
til gengæld nævnes det specifikt i bilag i til dorte salicaths testamente [... bilag 18], at
grethe meyers ophavsrettigheder er gået i arv til dorte salicath, ligesom det specifikt næv
nes i udlodningsmeddelelsen, at det er de designrettigheder, som dorte salicaffi har arvet
fra grethe meyer, der udloddes til isabel bernadette brammer.
rettighederne til varemærket eller navnet blåkant kan hverken anses som en ophavs
rettighed eller en designrettighed. det er således alene eventuelle ophavsretfigheder og
designrettigheder til det af grethe meyer udarbejdede stel, som er gået i arv fra dorte sa
licath til isabel bernadette brammer. dette stemmer desuden overens med ordlyden i
dorte salicaths testamente, hvoraf det fremgår, at det er rettighederne til grethe meyers
designs, som testamenteres til isabel bemadette brammer.
i forhold til grethe meyer designs anbringende om, at dorte salicath ikke har fundet an
ledning til at specificere de enkelte rettigheder i sit testamente, fordi sammenhængen
mellem navnet blåkant og stellet er naturligt, gøres det gældende, at dette anbringen
de må afvises som det rene gætteri, idet dorte salicath af naturlige årsager ikke kan be
kræfte anbringendet.
uanset ovenstående gælder, at dorte salicath naturligvis alene kan testamentere den på
ståede eneret til varemærket eller navnet blåkant til isabel bemadette brarnmer, hvis
grethe meyer, og senere dorte salicath, har haft en sådan en eneret. dette er ikke tilfæl
det, og grethe meyer design har ikke løftet bevisbyrden for dette, jf. nedenfor i afsnit 5.
tværtimod underbygger dorte salicaths testamente [... bilag 3 og 18] samt udlodnings
meddelelse fra bobestyrer michael nathan [... bilag 19], at grethe meyer ikke har været
indehaver af en uregistreret varemærkeret til blåkant. disse dokumenter omtaler ale
ne grethe meyers rettigheder, som designrettigheder og ophavsretlige rettigheder, hvil
ket varemærket blåkant ikke kan anses for at være. havde grethe meyer opnået en
uregistreret varemærkeret til blåkant, som var gået i arv til dorte salicath, ville det
have været relevant at råde over denne i dorte salicaths testamente, hvilket ikke er sket.
3.      ad afvisning: grethe meyer designs principale, subsidiære og mere subsidiære
        påstand i
grethe meyer design har nedlagt en anerkendelsespåstand i sin principale, subsidiære
og mere subsidiære påstand i uden, at der derved er angivet nogen selvstændig retlig in
teresse i påstanden.
det gøres gældende, at der reelt er tale om anbringender til støtte for påstanden om roy
al copenhagens varemærkeregistrering af blåkant i påstand 2. anerkendelsespåstan
de uden selvstændig retlig interesse, som reelt er anbringender til støtte for materielle på
stande bør afvises. her henvises til højesterets praksis i bl.a. u2013.759h og senest sø- og
handelsrettens afgørelse af i5. august 2018 i v-4i-i7.
                                               31
dette understøttes ydermere af, at grethe meyer design ikke har angivet nogen selvstæn
dig værdi af sin anerkendelsespåstand.
grethe meyer designs argumenter for inddragelsen af anerkendelsespåstanden kan ikke
ændre herpå.
4.        ad afvisning: grethe meyer designs principale påstand i
det kan ikke udledes af grethe meyer designs principale påstand 1, hvilke produkter
grethe meyer design påstår, at de påståede rettigheder til navnet blåkant on-tfavner.
termen ‘sammenlignelige produkter’ vil kunne indeholde en række produkter, men det
er uklart, hvilke produkter der præcist er tale om.
det gøres på denne baggrund gældende, at grethe meyer design sprincipale påstand 1 er
for uklar og upræcis til at indgå i en domskonklusion og ikke vil kunne håndhæves efter
sit indhold. grethe meyer design kan ikke opnå dom i overensstemmelse med dens ind
hold, og påstanden bør derfor afvises.
5.      ad frifindelse: grethe meyer designs principale, subsidiære og mere subsidiæ
        re påstand i samt grethe meyer designs principale og subsidiære påstand 2
grethe meyer design påberåber sig de samme anbringender til støtte for både sin på
stand 1 og sin påstand 2. anbringendeme til royal copenhagens frifiridelsespåstande
overfor grethe meyer designs påstand 1 og 2 behandles derfor samlet i nærværende af
snit 5.
5.1       skaber af navnet blåkant
det skal først og fremmest bemærkes, at hverken grethe meyer eller andre kan siges at
have skabt navnet blåkant i rettighedsmæssig forstand. blåkant var ikke et egent
ligt navn på tidspunktet for frembringelsen af stellet, men blot en generisk beskrivelse for
udsmykningen på stellet. dette er fastslået af patent- og varemærkestyrelsen i styrelsens
brev af 19. oktober 2015 [... bilag 13], hvor patent- og varemærkestyrelsen foreløbigt af
slog registreringen af varemærket blåkant, fordi det var beskrivende.
dette anerkender grethe meyer design også i afsnittet “sagsøgers andre varemærker” i
processkriftl, hvor grethe meyer design omtaler blåkant og hvidpot som beskri
vende navne.
ovenstående understøttes ligeledes af, at royal copenhagen tidligere havde benyttet be
tegnelsen det blåkantede stel for et af sine stel med blå kanter [... bilag 5 og t], idet be
tegnelsen blot beskrev, at stellet havde en blå kant.
det bestrides desuden, at det var grethe meyer, som fandt på navnet blåkant 61 det af
grethe meyer frembragte stel.
det er et faktum, at det er royal copenhagen og ikke grethe meyer design som har
                                                 —                                —
gjort brug af blåkant, hvilket er sket vedvarende og kontinuerligt i en periode på me
re end 50 år. det er derfor grethe meyer design, der har bevisbyrden for, at grethe mey
er har fundet på blåkant. det gøres gældende, at grethe meyer design ikke har løftet
denne bevisbyrde.
                                                32
 det skal i den forbindelse bemærkes, at leif lautrup-larsens bog “stentøj” [... bilag 5]
 ingenlunde dokumenterer, at grethe meyer fandt på navnet blåkant. det kan således
ikke udledes af sætningen “grethe ville have, at stellet skulle hedde “blåkan t”, at det var
grethe meyer som fandt på navnet, men blot at grethe meyer syntes, at dette var det
bedste navn til sit stel ud af flere mulige navne fremlagt af royal copenhagen.
royal copenhagen havde således som nævnt ovenfor tidligere benyttet navnet det
blåkantede stel [... bilag 5 og i], og det var derfor oplagt at benytte dette navn igen, fordi
det af grethe meyer frembragte stel også har blå kanter. selv om grethe meyer måtte ha
ve foreslået navnet blåkant er der ikke et selvstændigt indhold heri, der kan retfærdiggø
re en eneret, bla, i lyset af det allerede kendte stel-navn, det blåkantede stel.
blåmalet porcelæn er i det hele taget centralt for royal copenhagen. i mere end 240 år
har hvidt porcelæn med blå maling således været royal copenhagens signatur, lige fra
de første mønstre i 1775, arnold kroghs nyfortolkning af musselinønstret i l88oeme,
samt de nyere varianter som mega mussel, prinsesse og blå elements.
grethe meyer design har endvidere fremlagt tre erklæringer        [... bilag 17], som alle er un
derskrevet i november 2015.
det gøres gældende, at indholdet af disse erklæringer ikke kan tillægges vægt. erklærin
gerne er indhentet efter, at parternes stridigheder om varemærket blåi<ant er påbe
gyndt. royal copenhagen indleverede således varemærkeansøgningen for blåkant i
danmark den 4. september 2015 [... bilag 11]. den 18. september 2015 protesterede dorte
salicaffis advokat mod denne ansøgning [... bilag i], og først herefter blev erklæringeme
indhentet i november 2015.
det afvises desuden, at de pågældende erklæringer dokumenterer, at grethe meyer fandt
på navnet blåkant. indholdet af erklæringerne udgør således alene andenhåndsviden
eller udokumenterede formodninger.
det fremgår desuden tydeligt af licensaftalen, som er indgået mellem parteme i 1963 [...
bilag 6], at det ikke var grethe meyer selv, som fandt på navnet blåkant. her anven
der man således ikke blåkant til at henvise til det af grethe meyer frembragte stel,
idet man i stedet omtaler det som “det stel, som de har arbejdet med siden 1961 dette støt
                                                                                    “.
ter ikke, at det var grethe meyer, der havde navngivet stellet.
grethe meyer design har således ikke dokumenteret, at grethe meyer har navngivet stel
let.
det skal dog bemærkes, at det ikke har betydning, hvem der har fundet på navnet
blåkant, når der skal fastlægges, hvem der har rettighederne til varemærket
blåkant eller øvrige rettigheder til navnet blåkant, jf. afsnit 5.2.
5.2       grethe meyer designs påstand vedrører retten til et navn.
det gøres gældende, at der ikke findes en hjemmel i hverken lovgivning, forarbejder,
retspraksis eller litteratur til at påberåbe en eneret til et navn, uanset om man har skabt
navnet eller ej. grethe meyer design kan således ikke påberåbe en ret til selve navnet
blåkant, idet der ikke er tilknyttet en ejendomsret eller en eneret til et navn.
undtagelsen hertil vil være, hvis navnet er bundet op på en rettighed, som hjemler, at
man kai-i forhindre andre i at bruge navnet. der findes specifikke bestemmelser i særlov
                                             33
 givningen, som i særlige tilfælde giver en rettighedshaver eneret til ord og betegnelser,
 der optræder som navne. disse er:
—   et varemærke
—   et ophavsretligt beskyttet værk
—   en særegen titel
—   et forretningskendetegn
—   et selskabsnavn
—   et efternavn
det vil kun kunne blive relevant at tage stilling til, om rettighederne til blåkant til-
kommer grethe meyer design (grethe meyer designs påstand 1), og om royal copenha
gens varemærke kan udelukkes fra registrering (grethe meyer designs påstand 2), hvis
navnet blåkant er bundet op på en af disse rettigheder, og denne rettighed tilkommer
grethe meyer design.
i processkrift i har grethe meyer design bekræftet, at de alene påstår at have eneret til
blåkant med henvisning til, at blåkant udgør en af følgende:
-   et varemærke
-   en særegen titel
-   et forretningskendetegn
med henvisning til anbringenderne i nedenstående afsnit 5.3-5.5 gøres det gældende, at
sådanne rettigheder ikke tilkommer grethe meyer design. royal copenhagen ska såle
des frifindes for grethe meyer designs påstand i og påstand 2.
5.3      et varemærke, jf. varemærkelovens   § 3, stk. 1, nr. 2, og § 15, stk. 4, nr. 2
det gøres gældende, at grethe meyer, og herved grethe meyer design, ikke har erhver
vet ret til varemærket blåkant ved brug før tidspunktet for royal copenhagens an
søgningen om registrering af varemærket blåkant.
grethe meyer design kan således ikke påberåbe en eneret til det ibrugtagne varemærke
blåkant med hjemmel i varemærkelovens § 3, stk. i, nr. 2, ligesom royal copenha
gens registrering af varemærket ikke kan udelukkes med henvisning til varemærke-
lovens § 15, stk. 4, nr. 2.
da navnet blåkant blev taget i brug af royal copenhagen i 1960’eme var det beskri
vende for egenskaberne ved det af grethe meyer frembragte stel, hvorfor navnet på da
værende tidspunkt ikke udgjorde et varemærke, fordi det manglede særpræg.
blåkant har således været en generisk beskrivelse for udsmykningen på stellet på
tidspunktet for frembringelsen af stellet. blåkant har ikke på dette tidspunkt opfyldt
et varemærkes væsentligste funktion, som er oprindelsesfunktionen. det har derimod va
remærkeme aluminia og den kongelige porcelainsfabrik, som blev brugt i
sammenhæng med navnet blåkant, bl.a. som bundstempler, på emballage og i mar
kedsføring.
det er således først ved royal copenhagens mangeårige brug, at blåkant har opnået
særpræg og er blevet et varemærke, som kommunikerer oprindelse til royal copenha
gen.
                                                  34
hverken royal copenhagen eller grethe meyer havde således en eneret til navnet
blåkant på tidspunktet for underskriften af licensaftalen i 1963 [... bilag 6). skulle no
gen kunne gøre en eneret gældende til blåkant, ville det være royal copenhagen, idet
det blåkantede stel som nævnt tidligere har været anvendt af royal copenhagen før tids
punktet for indgåelsen af aftalen.
grethe meyer har således ikke haft en eneret, som hun har kunnet licensere til royal co
penhagen, og derfor er retten til navnet blåkant ikke en del af den licenserede gen
stand i licensaftalen. det har formodningen imod sig, at royal copenhagen har villet og
skullet betale royalty for brugen af et beskrivende navn, som royal copenhagen selv tid
ligere havde brugt og som på tidspunktet ikke udgjorde en eneret, og som det derfor stod
alle frit for at bruge.
særpræg er først opnået ved den efterfølgende brug/indarbejdelse af navnet, og en uregi
streret varemærkeret til blåkant er stiftet på det tidspunkt, hvor der var skabt til
strækkeligt særpræg gennem brug, jf. varemærkelovens § 3, stk. 1, nr. 2, jf. stk. 3.
det er et faktum, at det er royal copenhagen og ikke grethe meyer som har gjort
                                                      —                            —
brug af blåkant, hvilket grethe meyer design ikke bestrider. grethe meyer design
har således bevisbyrden for, at brugen og indarbejdelsen af blåkant er sket på vegne
af grethe meyer, såfremt grethe meyer design ønsker, at retten skal lægge dette til
grund.
det gøres gældende, at den uregistrerede varemærkeret til blåkant, som er stiftet på
det tidspunkt, hvor der er skabt tilstrækkeligt særpræg gennem brug, tilkommer royal
copenhagen. grethe meyer design har ikke løftet bevisbyrden for, at brugen og indarbej
delsen af blåkant er sket på vegne af grethe meyer:
5.3.1      brug af blåkant
5.3.1.1 ordlyden af licensaftalerne
ordlyden af aftalegrundlaget mellem parteme understøtter ikke grethe meyer designs
anbringende om, at brugen af blåkant er sket på vegne af grethe meyer. navnet
blåkant er således ikke en del af den licenserede genstand i licensaftalerne, idet begge
aftaler i stedet vedrører produktions-og forhandlingsretten til selve stellet:
1963-aftalen    [... bilag 6]:
        ‘tabriken har derved erhvervet produktionsretten...”
2004-aftalen    [... bilag 7]:
        “licensgiver har overdraget til licens tager eneretten til —for hele verden  — at fremstille
        og forhandle følgende af licensgivers design...”
på tidspunktet for den første licensaftales indgåelse i 1963 havde hverken royal copen
hagen eller grethe meyer en eneret til varemærket blåkant, hvorfor det er naturligt, at
varemærket ikke er en del af den licenserede genstand.
det undrer til gengæld, at varemærket ikke er en del af den licenserede genstand i licens-
aftalen fra 2004, hvis brugen af blåkant rent faktisk var sket på vegne af grethe mey
er.
                                                    35
 det bemærkes for en god ordens skyld, at det er grethe meyers daværende advokat jens
 gehi fra advokataktieselskab lindh stabell horten, som har udfærdiget licensaftalen fra
 2004. dette fremgår af det brevpapir, som aftalen er affattet på samt af fremsendelsesbre
 vet [... bilag dj. royal copenhagen bærer således ikke risikoen for eventuelle påståede
 tvetydigheder i denne aftale i henhold til koncipistreglen.
5.3.1.2 forudsætning mellem parterne og aftalefortoikning
 grethe meyer design gør gældende, at det har været en klar forudsætning mellem par
 terne, at royal copenhagens brug af blåkant skulle ske på vegne af grethe meyer.
dette bestrides. grethe meyer design har ikke godtgjort, at der skulle være tale om en så
dan forudsætning fra grethe meyers side, da parterne indgik licensaftalerne i henholds
vis 1963 og 2004. og der har under ingen omstændigheder været tale om en har forud
sætning, når det ikke er dokumenteret, at forudsætningen har været kendelig for royal
copenhagen.
forudsætningen kan desuden ikke antages at have været bestemmende for grethe mey
ers løfte, idet hun ikke havde en eneret til varemærket blåkant på tidspunktet for ii
censaftalens indgåelse i 1963, hvorfor hun ville have afgivet sit løfte, uanset at royal co
penhagen ikke havde påtaget sig at indarbejde varemærket på hendes vegne.
sidst men ikke mindst er forudsætningen ikke relevant, idet der ikke er grundlag for at
pålægge royal copenhagen risikoen for forudsætningssvigt.
grethe meyer design gør gældende, at licensaftalerne viser, at det har været en forudsæt
ning for samarbejdet mellem royal copenhagen og grethe meyer, at brugen af
blåkant skulle ske på vegne af grethe meyer.
grethe meyer design henviser i den forbindelse til sætningen “det stel, som de har arbejdet
med siden 1961” i licensaftalen fra 1963 i [... bilag 6] samt punkt 12.1    “. . alle rettigheder ved
rørende omhandlede produktgruppe går tilbage til grethe meyer         i licensaftalen     fra 2004 [...
bilag 7].
det er korrekt, at grethe meyer skabte stellet betegnet som blåkant, hvorfor det også
er naturligt og nødvendigt, at licensaftalen fra 1963 omtaler stellet som grethe meyers
stel. heraf kan dog ikke udledes, at det har været forudsat mellem parterne, at brugen af
blåkant og indarbejdelsen af særpræg af navnet skulle ske på vegne af grethe meyer.
en så vidtgående fortoikning ville medføre, at producentvirksomheders brug af vare
mærker anvendt for produkter skabt af eksterne designere, betragtes som sket på vegne
af disse designere.
i forhold til punkt 12.1  “. . alle rettigheder vedrørende omhandlede produktgruppe går tilbage tit
grethe meyer       i licensaftalen fra 2004 afvises det ligeledes, at dem-te bestemmelse un
derbygger, at det har været en forudsætning for parterne, at royal copenhagens brug af
blåkant skulle ske på vegne af grethe meyer.
punkt 12.1 i licensaftalen skal således naturligvis læses i sammenhæng med den øvrige
del af licensaftalen, herunder licensaftalens punkt 2, hvoraf fremgår, at aftalen vedrører
licensering af retten til at fremstille og forhandle visse af grethe meyers stel. det er såle
des rettighederne til at fremstille og forhandle stellene, som går tilbage til grethe meyer.
der er ikke og kan ikke være tale om, at varemærkerettighederne til blåkant. disse
                                               36
 rettigheder har aldrig været overdraget eller licenseret fra grethe meyer til royal copen
 hagen, hvorfor de i sagens natur ikke kan gå tilbage.
 de gøres således gældende, at der ikke findes forhold i licensaftaleme, som understøtter,
 at det har været en forudsætning mellem parterne, at royal copenhagens brug af
 blåkant skulle ske på vegne af grethe meyer.
 tilsvarende støtter kommunikationen mellem kreativ direktør hos royal copenhagen,
 niels bastrup, til dorte salicath ikke, at det har været en forudsætning for samarbejdet
 mellem royal copenhagen og grethe meyer, at brugen af blåkant skulle ske på vegne
 af grethe meyer.
 niels bastrups henvisning til “blå kant” i e-mailen er ikke en henvisning til varemærket
 blåkant, som ikke engang var registreret på dette tidspunkt, men til stellet kendt un
 der dette navn.
 grethe meyer design har endvidere gjort gældende, at det er utænkeligt, at grethe mey
 er design ville have accepteret, at navnet på stellet skulle tilhøre en anden, idet dette hav
 de umuliggjort for hende at igangsætte produktionen af stellet andetsteds.
 dette afvises. for det første har et kendetegn eller et varemærke ingen indvirkning på en
 designers mulighed for at lancere sit design. for det andet var blåkant som nævnt en
 generisk betegnelse, som hverken grethe meyer eller royal copenhagen havde eneret til,
 da parterne indgik licensaftalen i 1963. grethe meyer var således på daværende tids
 punkt ikke forhindret i, at hun kunne bruge blåkant betegnelsen i forbindelse med
igangsættelse af produktionen af stellet andetsteds. det bemærkes, at grethe meyer kun
ne indgå licensaftalen med royal copenhagen i 1963 uden at stellet på dette tidspunkt
var navngivet, og allerede derfor må det afvises, at produktion kræver et varemærke.
tværtimod afvises det, at royal copenhagen ville have accepteret at bruge omfattende
tidsmæssige og økonomiske ressourcer på at indarbejde særpræg i et beskrivende navn
på vegne af og til fordel for grethe meyer uden at modtage vederlag eller et nedslag i
royaltysatsen til gengæld.
på baggrund af ovenstående gøres det samlet gældende, at det ikke har været en forud
sætning mellem parterne, at brugen af blåkant skulle ske på vegne af grethe meyer.
det gøres endvidere gældende, at forudsætningssvigt ikke kan føre til det af grethe mey
er design ønskede resultat.
5.3.1.3 naturlig samhørighed
grethe meyer design gør endvidere gældende, at der er en naturlig samhørighed mellem
stellet og blåkant, som medfører, at brugen er sket på vegne af grethe meyer.
dette bestrides. der er ikke støtte i hverken lovtekst, forarbejder, retspraksis eller den
juridiske litteratur til at indfortolke en naturlig santhørighed mellem produktdesign og
navnet på den markedsførte vare.
det er sædvanligt at producenter er indehavere af en række varemærker, som bruges for
stel og øvrige produkter, som er designet af tredjemand. brugen af disse varemærker sker
imidlertid ikke på vegne af tredjemand, der har skabt produkteme, men på vegne af pro
ducentvirksomhedeme.
                                              37
royal copenhagen har således også tidligere brugt det samme varemærke for forskellige
stel og herved behandlet varemærket som en særskilt og selvstændig rettighed. grethe
meyers opmærksomhed kan således henledes på varemærket liselund, som royal co
penhagen første gang brugte for et stel, der blev lanceret i 1930’eme [... bilag 11. royal
 copenhagen brugte efterfølgende det samme varemærke for et andet stel, som blev lan
ceret i 2000’erne [... bilag k].
dette understøtter, at der ikke er en naturlig samhørighed mellem et produktdesign og
dets navn, men i stedet en naturlig samhørighed mellem et varemærke og den virksom
hed, som varemærket kommunikerer oprindelse til.
på markedet ses ej heller en generel anerkendelse af, at der findes en naturlig samhørig
hed mellem et produktdesign og dets navn. til illustration kan fremhæves kâhler design
ais, som blandt andet er indehaver af varemærkeregistrering nr. vr 2014 02650, ham
mershøi, varemærkeregistrering nr. vr 2016 02470, kaolin, varemærkeregistrering
nr. vr 2015 01440, unico, og varemærkeregistrering nr. vr 2015 01351, nobili, i dan
mark [... bilag 0]. dette på trods af, at hans-christian bauer har designet de produkter,
som markedsføres under varemærket hammershøi, cecilie manz har designet de pro
dukter, som markedsføres under varemærket kaolin, anders arhøj har designet de
produkter, som markedsføres under varemærket unico, ligesom mette bache og barba
ra bendix becker har designet de produkter, som markedsføres under varemærket nobi
li {... bilag p).
grethe meyer designs bemærkninger vedrørende ildpot og hvidpot understøtter ej
heller, at der er en naturlig samhørighed mellem et produktdesign og navnet på den mar
kedsførte vare, som fører til, at brugen af navnet på den markedsførte vare tilkommer
produktdesigneren.
coops brug af hvidpot og grethe meyer designs varemærkeregistrerhig af ildpot er
uden relevans i denne sag og kan således ikke tages til indtægt for, at royal copenhagen
anerkender, at varemærkerettigheder ikke skal behandles som særskilte og selvstændige
rettigheder.
der er tale om tre forskellige og selvstændige sager med hver sin varemærkeretlige kvali
fikation af de relevante navne og hver sin specifikke omstændighed. i den forbindelse be
mærkes det, at royal copenhagen stoppede brugen af hvidpot i 2011, ligesom brugen
af ildpot stoppede omkring 1986 [... bilag q].
med materialet i bilag e har royal copenhagen desuden dokumenteret en samhørighed
mellem royal copenhagen og varemærket blåkant, idet materialet beviser, at vare-
mærket har opnået særpræg ved indarbejdelse. dette betyder, at varemærket kommuni
kerer oprindelse til royal copenhagen, idet det opfattes, som royal copenhagens kende-
tegn på grund af royal copenhagens omfattende og mangeårige brug. patent- og vare
mærkestyrelsens afgørelse [... bilag 14] bekræfter dette.
det bemærkes, at patent- og varemærkestyrelsens afgørelse er relevant i forhold til at
fastslå, hvorvidt brugen er sket på vegne af grethe meyer eller royal copenhagen. pa
tent- og varemærkestyrelsen har netop taget stilling til, om et varemærke opfattes som en
virksomheds kendetegn i sin vurdering af, om varemærket har opnået særpræg ved ind
arbejdelse. patent- og varemærkestyrelsen har således fundet, at varemærket kommuni
kerer oprindelse til royal copenhagen og ikke til grethe meyer idet det opfattes, som
                                         —                          —
royal copenhagens kendetegn.
                                               3$
 grethe meyer design anerkender, at patent- og varemærkestyrelsen med sin afgørelse
 har taget stilling til, at den fremlagte dokumentation viser en tilstrækkelig forbindelse
 mellem varemærket blåkant og royal copenhagen.
 grethe meyer design gør dog gældende, at patent- og varemærkestyrelsens afgørelse ik
ke kan tillægges betydning i nærværende sag, fordi styrelsen ikke har været bekendt
med de nærmere omstændigheder omkring brugen af blåkant, herunder licensaftaler
ne.
i den forbindelse skal det bemærkes, at patent- og varemærkestyrelsen udmærket kendte
til de nærmere omstændigheder i sagen, herunder licensaftalerne, da de den 14. septem
ber 2016 træf afgørelse om, at varemærket havde opnået særpræg ved indarbejdelse. det
te skyldes, at dorte salicaths advokat, michael nathan, havde fremsendt en redegørelse
over de nærmere omstændigheder samt licensaftalerne i sit brev til patent- og varemær
kestyrelsen den 18. september 2015 [... bilag i].
patent- og varemærkestyrelsens havde således kendskab til licensaftaleme og kunne i
øvrigt slet ikke nå til sin afgørelse om et registrere blåkant som royal copenhagens
varemærke, hvis den mente, at mærket kommunikerer oprindelse til grethe meyer og ik
ke til royal copenhagen.
på baggrund af ovenstående gøres det samlet gældende, at der ikke findes en naturlig
samhørighed mellem varemærket blåkant og grethe meyer, som medfører, at brugen
af blåkant skulle ske på vegne af grethe meyer.
5.3.1.4 brugen af grethe meyers navn
grethe meyer design gør desuden gældende, at royal copenhagens brug af grethe mey
ers navn medfører, at brugen af varemærket blåkant er sket på vegne af grethe mey
er.
grethe meyer design henviser til, at grethe meyer nævnes flere steder i det dokumenta
tionsmateriale [... bilag e], som royal copenhagen har indleveret til patent- og vare
mærkestyrelsen for at dokumentere indarbejdelse af varemærket blåkant.
det er korrekt, at royal copenhagen visse steder (45 sider ud af i alt 348 siders dokumen
tationsmateriale) er har brugt grethe meyers navn i forbindelse med markedsføringen af
blåkant stellet.
dette betyder ikke, at royal copenhagens brug af varemærket blåkant skulle være
sket på vegne af grethe meyer. tværtimod er det helt sædvanligt, at en licenstager i hen
hold til en design- eller ophavsretslicens informerer sine kunder om, hvem der har lavet
de designs, som licenstager sælger, selvom de sælges under licenstagers varemærke. der
er intet odiøst i angivelsen af en sådan information, selvom der er knyttet en vis goodwill
til brugen af licensgivers navn, idet licenstager har betalt for at kunne producere og sælge
netop licensgivers design, jf. også ovenfor i afsnit 5.3.1.3, hvor kåhler design ais’ brug af
designeres navne fremhæves [... bilag p].
royal copenhagen stiller sig uforstående overfor grethe meyer designs anbringende om,
at en sådan brug af en designers navn ikke er kutyme for spisestel. der skal i den forbin
delse henvises til det udvalg af markedsføringsmateriale samt emballage, som royal co
penhagen har fremlagt [... bilag f]. dette materiale dokumenterer, at øvrige designeres
navne også citeres i forbindelse med markedsføringen af øvrige stel i royal copenhagens
                                                  39
 sortiment. det skal særligt fremhæves, at karen kjældgård-larsen samt anja vang kragh
 er nævnt i forbindelse med markedsføringen af henholdsvis blå mega og flora i
 blandt andet royal copenhagens årskatalog fra 2015 på trods af, at grethe meyer design
 anfører det modsatte.
 grethe meyer design påstår desuden, at licensaftalen fra 2004 [... bilag 7] understøtter, at
brugen af varemærket blåkant er sket på vegne af grethe meyer.
det gøres gældende, at det ikke kan udledes af aftalen, at brugen af blåkant er sket på
vegne af grethe meyer. de relevante bestemmelser er punkt 8.3                “... brochure og andet
satgsmateriale skal forelægges licensgiver til udtalelse forinden frykning finder sted” samt punkt
 8.4 “licensgivers navn grethe meyer skat være anført i forbindelse med markedsføring afproduk
 terne, herunder ved enhver offentlig omtale, satgsmesse, udstilling mv.”. sådanne bestemmel
ser fremgår af en række af royal copenhagens licensaftaler med øvrige designere vedrø
rende disse designeres designs, uden at dette medfører, at det varemærke, som anvendes
for de pågældende designs, anses for brugt på vegne af designerne. som eksempel frem
lægges to licensaftaler [... bilag gi, som er indgået mellem royal copenhagen og øvrige
designere, hvor lignende klausuler fremgår. royal copenhagen har desværre ikke mulig
hed for at fremlægge yderligere aftaler på grund af fortrolighedsklausuler i de pågælden
de aftaler.
det er sædvanligt, at bestemmelser svarende til dem i punkt 8.3 og punkt 8.4 indsættes i
licensaftaler om design- eller ophavsrettigheder. designere og ophavsmænd ønsker at
sikre, at deres navn bliver nævnt i forbindelse med markedsføringen af deres designs el
ler værker, ligesom en licenstager i henhold til en design- eller ophavsretslicens ønsker at
benytte designernes eller ophavsmændenes navne i markedsføringsmateriale.
afslutningsvist skal det bemærkes, at royal copenhagens egne virksomhedsnavne altid
nævnes i royal copenhagens markedsføringen af blåkant stellet samt i den faglit
terære omtale, de i avisannoncer og artikler samt i udskrifteme fra auktionshuses hjem
mesider [... bilag e]. royal copenhagens navn nævnes i hele materialet, hvorimod gret
he meyers navn oftest ikke nævnes.
der er således sket brug af varemærket blåkant på royal copenhagens egne vegne
ved royal copenhagens omfattende salg og markedsføring af blåkant stellet.
5.3.1.5 øvrige dokumenter
det bemærkes desuden, at der ikke findes øvrige dokumenter i sagen, som understøtter,
at grethe meyer skulle opnå en uregistreret varemærkeret til blåkant på baggrund af
royal copenhagens brug af varemærket.
tværtimod underbygger dorte salicaths testamente [... bilag 3 og 18] samt udlodnings
meddelelse fra bobestyrer michael nathan [... bilag 19], at grethe meyer ikke har været
indehaver af en uregistreret varemærkeret til blåkant, idet disse dokumenter alene
omtaler grethe meyers rettigheder, som designrettigheder og ophavsretlige rettigheder,
hvilket varemærket blåkant ikke kan anses for at være. havde grethe meyer opnået
en uregistreret varemærkeret til blåkant, som var gået i arv til dorte salicath, ville det
have været relevant at råde overdenrie i dorte salicaths testamente, hvilket ikke er sket.
5.3.2     indarbejdelse af blåkant
                                                     40
 såfremt retten på trods af ovenstående måtte finde, at brugen af blåkant er sket på
 vegne af grethe meyer, gøres det gældende, at grethe meyer design ikke har dokumen
 teret, at varemærket har opnået særpræg ved indarbejdelse.
blåkant er en generisk beskrivelse for udsmykningen på det af grethe meyer frem-
bragte stel. dette er fastslået af patent- og varemærkestyrelsen i styrelsens brev af 19. ok
tober 2015 [... bilag 13], hvor patent- og varemærkestyrelsen foreløbigt afslog registrerin
gen af varemærket blåkant.
såfremt grethe meyer design skal kunne påberåbe en eneret til varemærket blåkant,
skal det have opnået særpræg ved den påståede indarbejdelse på vegne af grethe meyer,
idet selve brugen af blåkant de facto ikke er tilstrækkelig til at stifte en varemærkeret,
hvis varemærket mangler særpræg, jf. varemærkelovens § 3, stk. 2.
det er i den forbindelse ikke afgørende, hvad parterne har aftalt eller ikke aftalt. det af
gørende er i stedet, om den relevante omsætningskreds eller en væsentlig del af den rele
vante omsæfrtingskreds opfatter varemærket som grethe meyers kendetegn.
royal copenhagen har fremlagt omfattende dokumentation til patent- og varemærkesty
relsen [... bilag e], som beviser, at royal copenhagen har indarbejdet varemærket, idet
varemærket blåkant kommunikerer oprindelse til royal copenhagen og opfattes som
royal copenhagens kendetegn. patent-og varemærkestyrelsen har bekræftet dette og an
ført følgende [... bilag 14]:
         “dette begrundet ved, at det indsendte materiale viser en kan tinuerlig massiv varemærke-
        retlig brug af mærket fra indehaver selv i en periode på omkring 50 år (prislister, faktura
        er, omsætning, kataloger og reklamer). ligeledes viser materialet, at tredjemand ofte har
        omtalt mærket blåkant varemærkeretligt med henvisning til indehaver (avisartikler, ak
         tionshuse og i litterære værker)” (vores fremhævninger).
patent- og varemærkestyrelsens afgørelse er således udtryk for, at varemærket
blåkant er egnet til at identificere de pågældende varer, som hidrørende fra en be
stemt virksomhed, og dermed til at adskille varerne fra andre virksomheder, herunder
grethe meyer design. varemærket opfylder således et varemærkes vigtigste funktion,
nemlig oprindelsesfunktionen, idet det giver den relevante omsætningskreds mulighed
for at skelne mellem varer fra royal copenhagen og varer fra andre virksomheder, fordi
det fortæller, at de relevante varer stammer fra royal copenhagen.
det gøres således gældende, at denne dokumentation ikke ligeledes beviser, at
blåkant kommunikerer oprindelse til grethe meyer, ligesom den ikke beviser, at
blåkant opfattes som grethe meyers kendetegn.
tilstedeværelsen af grethe meyers navn visse steder i dokumentationen (45 sider ud af i
alt 348 siders dokumentationsmateriale) er således på ingen måde tilstrækkelig til, at va
remærket opfattes som grethe meyers kendetegn, hvorfor varemærket ikke har opnået
særpræg ved den påståede indarbejdelse på vegne af grethe meyer i danmark.
det gøres således gældende, at grethe meyer design ikke har løftet bevisbyrden for, at
varemærket blåkant er blevet indarbejdet på vegne af grethe meyer, idet blåkant
ikke kommunikerer oprindelse til grethe meyer, ligesom det ikke opfattes som grethe
meyers kendetegn. en afgørelse om det modsatte vil være uforeneligt med patent- og va
remærkestyrelsens afgørelse.
                                                 41
 det bemærkes, at bundstemplet under blåkant stellet ligeledes understøtter, at
 blåkant er indarbejdet på vegne af royal copenhagen, idet bundstemplet direkte hen
 viser til royal copenhagen.
 5.3.3     konklusion
 på baggrund af ovenstående gøres det samlet gældende, at grethe meyer design ikke
 kan påstå eneret til varemærket blåkant (påstand 1), fordi grethe meyer ikke har stif
 tet en varemærkeret ved ibrugtagning, jf. varemærkelovens § 3, stk. 1, nr. 2, jf. stk. 3.
 grethe meyer design kan derfor heller ikke forhindre royal copenhagens registrering af
varemærket blåkant med henvisning til varemærkelovens § 15, stk. 4, nr, 2 (påstand
2), idet grethe meyer design ikke har erhvervet ret til et identisk varemærke før tids
punktet for royal copenhagens ansøgning om registrering af varemærket blåkant.
5.4        en særegen titel, jf. varemærkelovens § 14, nr. 5
i ovenstående afsnit 5.3 er det fastslået, at grethe meyer, og herved grethe meyer design,
ikke har opnået en eneret til varemærket blåkant. allerede derfor må retten afvise at
anvende varemærkelovens regler om registreringshindring.
grethe meyer design gør imidlertid ligeledes gældende, at blåkant udgør en særegen
titel på et kunstnerisk værk, og at grethe meyer design har eneret til den særegne titel.
det gøres heroverfor gældende, at blåkant ikke udgør en særegen titel på et kunstne
risk værk, hvorfor grethe meyer design ikke kan påberåbe en eneret til blåkant (på
stand 1), ligesom royal copenhagens registrering af varemærket ikke kan udelukkes
med henvisning til varemærkelovens 514, nr. 5 (påstand 2).
5.4.1      værksbegrebet
i den forbindelse skal det først og fremmest bemærkes, at grethe meyer design ikke har
løftet bevisbyrden for, at grethe meyer designs stel er et kunstnerisk værk, som er be
skyttet i henhold til ophavsretsloven, jf. ophavsretslovens 5 1.
betaling af royalty for brugen af stellet dokumenterer således ikke, at steldelene udgør
ophavsretligt beskyttede værker, idet der ofte indgås licensaftaler med royaltybetaling,
som vedrører øvrige rettigheder end ophavsrettigheder, herunder licensaftaler om de
signrettigheder.
ligeledes må grethe meyer designs anbringende om, at henvisningen til kunstnerloven i
licensaftalen fra 1963 [... bilag 6] samt henvisningen til ophavsretten i licensaftalen fra
2004 [... bilag 7j medfører, at stellet er et ophavsretligt beskyttet værk, afvises. det frem
går således af punkt 4.1 i licensaftalen fra 2004, at grethe meyer ikke indestår for, at stel
let er ophavsretligt beskyttet.
grethe meyer designs komplette stel kan ikke udgøre et kunstnerisk værk, som kan til
deles ophavsretlig beskyttelse. dette skyldes, at det består af enkelte steldele, hvorfor det
er de enkelte steldeles værkshøjde, som skal vurderes.
stellet består af simpelt udformede brugsgenstande så som kopper og tallerkner som i
                                                        —                               —
vidt omfang har en teknisk funktion, disse steldele bygger desuden på allerede kendte
principper, idet der på tidspunktet for grethe meyers frembringelse af stellet, fandtes stel
                                                    42
 med samme grundform [... bilag u] samt stel med en blå kant           [... bilag v]. grethe meyer
 design nævner endvidere selv, at
         “stellet er ganske simpelt i sin udformning”.
 følgende fremgår desuden af bogen “dansk design 1945-1975” af lars dybdahl                [... bilag
 ej:
        “der er derfor ikke gjort forsøg på at finde frem til “nye former som bekendt er den dybe
                                                                          —
        tallerken opfundet for lang tid siden det rum- og pladsøkonomiske princip, der var om
                                                “.
        drejningspunktet for grethe meyer i hendes arbejde med blåkant, konkretiserede sig også i
        udnyttelsen af enkelte geometriske grundfigurer som cirklen og kvadratet, cylinderen og
        kuben...”
det er almindeligt anerkendt, at retspraksis nægter beskyttelse af brugsgenstande, som
bygger på allerede kendte principper, jf. u 1968.576 h, hvor en biblioteksreol ikke fandtes
beskyttet, idet flertallet udtalte, at reolen ikke adskilte sig fra andre reoltyper, som var
kendt før frembringelsen af biblioteksreolen.
på derme baggrund gøres det gældende, at de enkelte steldele i grethe meyers stelikke
udgør kunstneriske værker, som er beskyttet i henhold til ophavsretslovens § 1, hvorfor
royal copenhagens registrering af varemærket blåkant allerede af denne grund ikke
kan udelukkes med henvisning til varemærkelovens § 14, nr. 5.
5.4.2      særegen titel
endvidere gøres det gældende, at varemærket blåkant ikke består af en bestanddel,
som kan opfattes som en særegen titel på en andens kunstneriske værk.
i henhold til den juridiske litteratur er en særegen titel efter varemærkelovens        § 14, nr. 5,
et usædvanligt eller ualmindeligt forekommende navn eller ord.
blåkant kan ikke anses som et usædvanligt eller ualmindeligt navn, idet det består af
ordene ‘blå’ og ‘kant’, som tilsammen og hver for sig mangler særpræg, idet de alene
beskriver, at kanten på det omhandlede stel er blå. i stævningen anfører grethe meyer
design selv, at det i sagen omhandlede stel har fået sit navn blåkant “fra den tynde, blå
linje afglasur, der er påført hver enkel del “.
at blåkant er beskrivende understøttes også af, at royal copenhagen tidligere selv
har brugt navnet det blåkantede stel for et stel med en blå kant. det er endvidere direkte
fastslået af patent- og varemærkestyrelsen i deres brev af 19. oktober 2015 [... bilag 13],
hvor patent- og varemærkestyrelsen foreløbigt afslog registreringen af varemærket
blåkant. det synes uforeneligt med denne afgørelse om, at blåkant i varemærke-
retlig henseende mangler særpræg, at det samtidig skulle være en særegen titel.
det faktum, at patent- og varemærkestyrelsen efterfølgende har anerkendt, at varemær
ket blåkant har opnået særpræg ved royal copenhagens indarbejdelse af varemærket
[... bilag 14], medfører ikke, at blåkant er blevet en særegen titel. der er således ikke
hjemmel i hverken bestemmelsens forarbejder, besternmelsens ordlyd eller retspraksis
vedrørende bestemmelsens anvendelse til at anvende reglerne om indarbejdelse af sær
præg i varemærkelovens § 13, stk. 3, analogt på varemærkelovens § 14, nr. 5. en analog
anvendelse af reglerne om indarbejdelse af særpræg vil således være yderst vidtgående
                                                   43
 og uden et retligt fundament. varemærkeretligt særpræg gennem mere end 50 år kan så
 ledes ikke med tilbagevirkende kraft gøre noget almindeligt til en særegen titel.
 det bemærkes i den forbindelse, at det synes absurd, at royal copenhagens omfattende
 og mangeårige brug af varemærket skulle medføre, at grethe meyer design med hjem
 mel i varemærkelovens § 14, nr. 5, kunne forhindre, at varemærket blev registreret, idet
 det ikke er grethe meyers fortjeneste, at varemærket har opnået særpræg ved indarbej
 delse. dem-’e fortjeneste tilkommer royal copenhagen, hvorfor varemærkeregistreringen
 heller ikke kan siges uhjemtet at indeholde en særegen titel. ligeledes kan den mangeåri
 ge markedsføring af salg af grethe meyers stel under navnet blåkant siges at indehol
 de en implicit hjemmel til denne brug.
blåkant er således fortsat ikke en særegen titel, idet det ikke er et usædvanligt eller
ualmindeligt forekommende navn eller ord.
blåkant har desuden været benyttet som varemærke for en række produkter:
husholdningsredskaber samt beholdere; bordservice; spises tel; teservicer [bordservice]; kaffeservi
cer [bordservice]; fade og tallerkner; drikkekrus; skate og terriner; kander og krukker; sukkersktile;
peberbøsser; saltbøsser; blomstervaser; fajancevarer og porcetænsvarer (husholdnings- og køkken-
redskaber).
ingen af disse produkter har nogensinde båret titlen blåkant, idet de i stedet er blevet
kaldt ved deres varenummer, jf. [... bilag e]. blåkant har således ikke været brugt
som titlen på et kunstnerisk værk, men som et kendetegn for en serie af varer.
varemærket blåkant har således ikke været tiltænkt som titlen på de pågældende pro
dukter, men derimod et navn som blev valgt og siden brugt som kommerciel betegnelse
for produkterne.
varemærket blåkant består derfor ikke af en bestanddel, som kan opfattes som en titel
på en andens kunstneriske værk. dette understøttes af ankenævnet for patent og vare
mærkers afgørelse an 2016 00010, hvor patent-og varemærkestyrelsen fandt, at vare-
mærket juno ikke var en særegen titel på et ophavsretligt beskyttet værk, idet varemær
ket var brugt for en serie af senge, som hver især havde individuelle titler, herunder tit
lerne “model 2” samt “seng ii”.
det gøres desuden gældende, at indholdet af en særegen titel i et varemærke ikke kan an
ses for uhjemlet, hvis det er indehaveren af varemærket og ikke ophavsmanden til det
                                                                  —
kunstneriske værk som har valgt titlen. i den forbindelse fastholdes det, at grethe mey
                      —
er design ikke har løftet bevisbyrden for, at hun har valgt, at stellet skulle hedde
blåkant.
på baggrund af ovenstående gøres det samlet gældende, at grethe meyer design ikke
kan påstå eneret til blåkant, fordi det ikke udgøre en særegen titel på et kunstnerisk
værk, ligesom grethe meyer design heller ikke kan forhindre royal copenhagens regi
strering af varemærket blåkant med henvisning til varemærkelovens § 14, nr. 5.
5.5        et forretningskendetegn,       jf. markedsføringslovens § 22, jf. varemærkelovens
           § 15, stk. 4, nr. 2
i ovenstående afsnit 5.3 og 5.4 er det fastslået, at grethe meyer, og herved grethe meyer
design, ikke har opnået en eneret til varemærket blåkant eller en særegen titel.
                                             44
 grethe meyer design gør imidlertid ligeledes gældende, at blåkant udgør et forret
 ningskendetegn, som grethe meyer design har eneret til (påstand 1), og at dette forret
 ningskendetegn kan udelukke royal copenhagens registrering af varemærket
 blåkant med henvisning til varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 2 (påstand 2).
bedømmelsen af, hvorvidt blåkant udgør et forretningskendetegn skal foretages i
 overensstemmelse med markedsføringslovens § 22.
det gøres gældende, at grethe meyer design ikke kan påstå at have eneret til forretnings-
kendetegnet blåkant (påstand 1), ligesom grethe meyer design ikke kan forhindre
royal copenhagens registrering af varemærket blåkant med henvisning til markeds
føringslovens § 22, jf. varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 2 (påstand 2).
dette skyldes, at grethe meyer design ikke har løftet bevisbyrden for, at retten til forret
ningskendetegnet blåkant tilkommer grethe meyer design.
ligesom et varemærke beskyttes forrefrtingskendetegn i henhold til markedsføringslo
vens § 22 således alene, såfremt det har iboende særpræg, eller det ved indarbejdelse se
nere har opnået særpræg.
forretningskendetegnet blåkant har som nævnt ovenfor ikke iboende særpræg. desu
den er det royal copenhagen og ikke grethe meyer der har indarbejdet blåkant
                                 —                         —
på det danske marked, jf. afsnit 5.1-5.3.grethe meyer design kan således ikke påberåbe
en ret til forretningskendetegnet blåkant, idet denne ret tilkommer royal copenha
gen.
5.6        registrering i strid med god markedsforingsskik,      jf. markedsføringslovens §
           3
det bemærkes, at markedsføringslovens § 3 ikke hjemler en adgang til at påberåbe en
eneret til et navn, ligesom den ikke hjemler adgang til at udelukke andres registrering af
et varemærke. allerede af denne grund skal royal copenhagen frifindes for grethe mey
er designs påstand 1 og påstand 2.
det gøres dog gældende, at royal copenhagens registrering af varemærket blåkant
ikke er sket i strid med god markedsføringsskik. royal copenhagen er af den klare over
bevisning, at rettighederne til varemærket blåkant ifikommer royal copenhagen, idet
varemærket har opnået særpræg ved indarbejdelse på grund af royal copenhagens om
fattende og mangeårige brug af varemærket, jf. afsnit 5.3.
5.7       særligt vedrørende grethe meyer designs påstand 2
5.7.1    grethe meyer designs principale påstand 2 om overdragelse af varemærket
grethe meyer designs principale påstand 2 lyder, at royal copenhagen skal tilpligtes at
overdrage den danske varemærkeregistrering nr. vr 2017 00351, blåkant, til grethe
meyer design.
til støtte for påstanden henviser grethe meyer design til, at en domæneindehaver kan
filpligtes at overdrage et domæne, som er registreret i strid med domænelovens regler.
                                                45
 det er korrekt, at en domæneindehaver blandt andet kan tilpligtes at overføre et domæ
 nenavn, som er registreret i strid med internetdomænelovens regler, jf. domænelovens §
 28.
 en sådan pligt er imidlertid ikke hjemlet i varemærkeloven. i stedet fremgår det af vare
mærkelovens § 28, at en varemærkeregistrering skal ophæves, hvis varemærket er registre
 ret i strid med varemærkelovens regler, herunder varemærkelovens § 15, stk. 4, nr. 2 og §
 14, nr. 2.
det fremgår derimod ikke af varemærkeloven, at en varemærkeindehaver kan tilpligtes
at overføre et varemærke, og lovgiver har således ikke ønsket at indsætte en sådan hjem
mel. en analog anvendelse af internetdomænelovens regler om overførsel vil være yderst
vidtgående og uden et retligt fundament.
det er således uhjemlet, at grethe meyer design på grund af en overdragelse af vare
mærkeregistreringen opnår eneret til varemærket blåkant, som oprindeligt blev afvist
på grund af manglende særpræg, uden at have dokumenteret at varemærket har opnået
særpræg ved indarbejdelse og herved opfattes som grethe meyers kendetegn i stedet for
royal copenhagens kendetegn. det fastholdes i den forbindelse, at det af royal copen
hagen fremlagte materiale [... bilag ej dokumenterer, at varemærket blåkant kommu
nikerer oprindelse til royal copenhagen og opfattes som royal copenhagens kendetegn
—og ikke grethe meyers kendetegn, jf. afsnit 5.4.
det vil endvidere være uhjemlet, hvis grethe meyer design på grund af en overdragelse
af varemærkeregistreringen opnår eneret til varemærket blåkant, hvis retten alene har
fundet at royal copenhagens registrering af varemærket strider med varemærkelovens
§ 14, nr. 5, idet denne bestemmelse alene giver grethe meyer design eneret til en særegen
titel og ikke et varemærke. det samme gør sig gældende, hvis retten alene har fundet, at
royal copenhagens registrering af varemærket strider mod varemærkelovens § 15, stk. 4,
nr. 2, fordi grethe meyer design har erhvervet ret til et forretningskendetegn og ikke et
varemærke.
registreringen af varemærket blåkant er som nævnt heller ikke sket i strid med mar
kedsføringslovens § 3, men selv hvis den var, hjemler denne bestemmelse ikke adgang til
at få et varemærke overdraget.
det gøres således samlet gældende, at selv hvis retten måtte finde, at varemærket
blåkant er registreret i strid med varemærkelovens og markedsføringslovens regler,
har grethe meyer design ikke hjemmel til at kræve varemærket blåkant overdraget
til sig.
5.7.2      grethe meyer designs subsidiære påstand 2 om sletning af varemærket
           blåkant
det fastholdes, at registreringen af varemærket blåkant ikke er sket i strid med vare
mærkelovens § 15, stk. 4, nr. 2 og § 14, nr. 5, hvorfor royal copenhagen ikke er forpligtet
til at slette varemærket blåkant fra registrering, jf. varemærkelovens § 28.
registreringen af varemærket blåkant er som nævnt heller ikke sket i strid med mar
kedsføringslovens § 3, men selv hvis den var, hjemler denne bestemmelse ikke adgang til
at udelukke andres registrering af et varemærke.
                                                  46
sø- og handeisrettens begrundelse og resultat
grethe meyer designs principale påstand i er for uklar til at kunne danne grundlag for en
domskonklusion og må derfor afvises.
den subsidiære og den mere subsidiære påstand i er ikke uklare, og efter det oplyste i sagen,
herunder om eventuelt senere tvister mellem parterne, findes grethe meyer design at have
godtgjort en tilstrækkelig retlig interesse i en selvstændig pådommelse af disse påstande. på
standene afvises derfor ikke, selv om de reelt også udgør anbringender til støtte for grethe
meyer designs påstand 2.
efter de foreliggende oplysninger er der ikke grundlag for at antage, at den testamenterede
arv fra grethe meyer af “alle rettigheder til grethe meyers designs, herunder royalties” ikke
tillige skulle omfatte eventuelt tilknyttede varemærkerettigheder. fiskars denmark a/s kan
derfor ikke frifindes allerede som følge heraf.
om navnet blåkant og rettighederne til varemærket blåkant må det efter de fremlagte
dokumenter og forklaringerne afgivet i retten lægges til grund, at navnet er tilblevet gennem
et tæt samarbejde mellem grethe meyer og royal copenhagen, der bestod gennem en meget
lang årrække og dannede grundlaget for den store succes, som stellet blåkant opnåede.
det må imidlertid også lægges til grund, at parterne, grethe meyer og royal copenhagen, i
de fremlagte to skriftlige samarbejdsaftaler om blåkant alene har taget stilling til design-
ret og betaling af royalties mv., men derimod ikke har hverken omtalt eller truffet aftale om
ret til navnet eller varemærkerettigheder.
der er heller ikke andet grundlag for at anse det for bevist, at grethe meyer har forbeholdt
sig eller opnået ret til navnet eller varemærket blåkant forud for royal copenhagen.
på denne baggrund frifindes fiskars denmark ais for grethe meyer designs subsidiære og
mere subsidiære påstand 1.
                                                 47
retten skal herefter ikke tage stilling til grethe meyer designs påstand 2 om overdragelse,
subsidiært sletning af varemærket vr 2017 00351 blåkant (w), som fiskars denmark der
for ligeledes frifindes for.
grethe meyer design skal betale sagsomkostninger til fiskars denmark ais. beløbet, der ale
ne er til dækning af advokatudgifter, fastsættes til 35.000 kr. henset til sagens omfang og for
løb, herunder grethe meyer designs tidligere, men senere frafaldne påstand om erstatning,
samt parternes egne oplysninger om sagens værdi.
                             thi kendes for ret:
grethe meyers designs principale påstand 1 afvises.
fiskars denmark a/s frifindes for grethe meyers designs øvrige påstande.
grethe meyer design skal inden 14 dage betale 35.000 kr. i sagsomkostninger til fiskars den
mark ais.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens     § 8 a.
