                             højesterets dom
                           afsagt tirsdag den 25. april 2017
sag 12/2017
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat kenneth tygesen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 15. juli 2016 og af østre landsrets
2. afdeling den 10. november 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm, jens peter
christensen, hanne schmidt og lars hjortnæs.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om skærpelse, herunder at tiltalte
idømmes en ubetinget frihedsstraf.
tiltalte, t, har påstået stadfæstelse.
anbringender
anklagemyndigheden har anført navnlig, at det fremgår af forarbejderne til lov nr. 152 af 18.
februar 2015 om ændring af straffeloven og lov om fuldbyrdelse af straf mv. (samfundstjene-
ste mv.), at den foreslåede mindre udvidelse af anvendelsen af samfundstjeneste ikke skal
gælde i sager om grov vold (straffelovens § 245). straffen for grov vold er derfor fortsat som
udgangspunkt ubetinget fængsel, således at der skal foreligge særlige grunde, hvis straffen
undtagelsesvis skal gøres betinget med vilkår om samfundstjeneste. i den foreliggende sag er
der ingen særlige omstændigheder, som efter en individuel vurdering kan begrunde, at ud-
gangspunktet fraviges.
                                                 - 2 -
den udmålte straf på 60 dages fængsel bør endvidere skærpes under hensyn til karakteren og
grovheden af det pådømte forhold.
t har anført navnlig, at det efter forarbejderne til lovændringen i 2015 om udvidet brug af
samfundstjeneste ikke er udelukket at bruge en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste
i en sag som denne. sagens karakter sammenholdt med hans personlige forhold bør føre til
stadfæstelse af landsrettens dom, jf. herved straffelovens § 80.
supplerende sagsfremstilling
af personundersøgelse af 4. april 2016 fremgår bl.a.:
       ”resumé:
       sagen omhandler den 20-årige t, der sammen med 3 søskende, er opvokset hos enlig
       mor, idet hans forældre blev skilt ca. ½ år efter at t blev født. han husker sin opvækst
       som god, tryg og kærlig, og har ingen erindring om, at han har manglet noget under op-
       væksten. han bor i dag hos sin far, men har god og jævnlig kontakt med moderen og si-
       ne søskende.
       t har gået i folkeskolens specialklasser frem til og med 7. klasse, hvorefter han opholdt
       sig på efterskole i 8. og 9. klasse, afsluttende med afgangsbevis. efterfølgende har han
       gået i produktionsskole og euc i ca. 1½ år, for derefter at få sig en læreplads i et sme-
       defirma, hvor han forventer at være uddannet om ca. 3 år.
       t er ugift, har ingen børn og ingen fast kæreste.
       t har en fast månedsløn, og har ingen økonomiske problemer.
       t bruger en del af sin fritid på at reparere på sin gamle bil, samt samvær med venner.
       t oplyser sig somatisk sund og rask, og indtager ingen former for medicin. han blev
       som ca. 10-årig diagnosticeret som lidende af adhd, efter kontakt med børnepsykia-
       trisk afdeling. han blev ordineret medicin af forskellig slags, men ophørte med at ind-
       tage medicinen for ca. 2 år siden, idet han ikke mente at have behov for det mere. han
       føler sig psykisk velfungerende og velafbalanceret.
       t har ingen problemer med hverken alkohol eller stoffer. han var beruset på tidspunktet
       for det påsigtede.
       t oplyser om sine fremtidsplaner, at han vil færdiggøre sin uddannelse som smed, hvor-
       efter han vil søge job enten som rejsemontør eller på en boreplatform.
       t medvirkede på en venlig og imødekommende måde til undersøgelsen, og havde let
       ved at redegøre for sine forhold. t blev under samtalen gjort bekendt med reglerne for
                                                - 3 -
       tilsyn og samfundstjeneste og erklærede, at han vil overholde gældende regler, såfremt
       det måtte blive aktuelt.
       han fik udleveret foldere om tilsyn og samfundstjeneste.
       t har deltaget i et særskilt interview vedr. anger management, men skønnes ikke at
       tilhøre målgruppen.
       kriminalforsorgens konklusion og begrundelse
       kriminalforsorgens konklusion:
       det er kriminalforsorgens vurdering, at t er egnet til at modtage en hel eller delvis
       betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, hvortil det skal anbefales, at der fast-
       sættes vilkår om tilsyn af kriminalforsorgen i prøvetiden.
       det er kriminalforsorgens vurdering, at t falder udenfor målgruppen til anger manage-
       ment.
       finder retten, at sagen kan afgøres med en betinget dom uden vilkår om samfundstjene-
       ste, skal det anbefales, at der alene fastsættes prøvetid.
       kriminalforsorgens begrundelse:
       grundet ts gode personlige forhold, samt positive indstilling til at samarbejde med kri-
       minalforsorgen om en eventuel betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, skønnes
       han uden tvivl egnet til dette.
       t har ikke tidligere været i kontakt med kriminalforsorgen, og der er intet i sagen der
       tyder på behov for støtte til personlige eller sociale forhold, med henblik på at undgå
       yderligere kriminalitet. derfor skønnes tilsyn ikke nødvendigt i fald sagen afgøres med
       en betinget dom uden vilkår om samfundstjeneste.
       under egnethedsvurderingen vedr. anger management er det afdækket, at t ikke har et
       vredeshåndteringsproblem, og ej heller et problem med at håndtere stærke følelser. i si-
       tuationer hvor t bliver vred, håndterer han dette ved at trække sig fra konflikten, eller
       tale med modparten om situationen.
       t oplyser at han ikke husker hændelsen, som han er sigtet for, da han har været meget
       beruset. anger management kan ikke give værktøjer til handlinger, der er sket i meget
       beruset tilstand.”
af personundersøgelse af 23. februar 2017 indhentet til brug for sagens behandling i højeste-
ret fremgår bl.a.:
       ”resumé:
       personundersøgelsen omhandler den 21-årig t.
       t er enebarn. han boede hos sin mor, indtil han som 9-årig flyttede hjem til sin far. her
       har han boet lige siden. t husker sin opvækst som god og tryg.
                                          - 4 -
t gik fra 3. til 7. klasse i folkeskolens specialklasser. herefter tog t 8. og 9. klasse på
efterskole med afgangseksamen. t var i smedelære fra marts 2015 og frem til oktober
2016, hvor læremesteren afbrød forløbet på grund af for mange sygedage. derefter blev
t tilmeldt et vikarbureau. han arbejdede 2-3 dage om ugen. aktuelt har han været
fritaget for arbejde siden januar 2017.
t er ugift, han har ingen børn eller fast kæreste. t lever af kontanthjælp.
fritiden bruges på træning i fitnesscenter og med cykling. der er få gode venner med
hvem tiden bruges på hygge og byture.
t er somatisk sund og rask. han blev som 10-årig diagnosticeret med adhd efter at
have været i kontakt med børnepsykiatrisk afdeling. han blev behandlet med forskelligt
medicin. det stoppede han med at tage som 16-årig, hvor han fik misbrug af hash. psy-
kisk angiver t, at han har det godt.
t har ikke problemer med alkohol på hverdage. han drikker i to weekender om måne-
den både fredag og lørdag til fester sammen med sine venner. han drikker på en aften
30-40 genstande. efter indtagelse af alkohol ændrer han personlighed, og han kan blive
voldelig. dagen efter husker han intet fra aftenen før. t har efter nuværende sigtelse be-
sluttet sig for at få gjort noget ved dette, hvorfor han kom i døgnbehandling i midt-jyl-
land pr. 5.1.17. her skal han være til udgangen af april, hvorefter han fortsætter i am-
bulant behandling. t angiver, at han får meget ud af behandlingen.
t har haft problemer med hash siden 16-års alderen. han har røget hash daglig. t har
endvidere haft problemer med amfetamin, kokain og ecstasy. endvidere har han i en
kortere periode haft problemer med ketoganer. misbruget blev stoppet, da han kom i nu-
værende døgnbehandling.
fremtidsplanen er fortsætte i smedelære samt flytte hjemmefra.
t er orienteret om vilkårene for tilsyn og samfundstjeneste. t er endvidere orienteret
om vilkårene for alkohol- og stofbehandling samt ambulant psykiatrisk behandling. t er
positiv overfor at skulle overholde sådanne vilkår i forbindelse med en eventuel betinget
dom.
kriminalforsorgens konklusion og begrundelse
kriminalforsorgens konklusion:
det er kriminalforsorgens vurdering, at t er egnet til at modtage en hel eller delvis
betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, hvortil det skal anbefales, at der fast-
sættes tilsyn i prøvetiden, men med en forholdsvis lang længstetid.
det anbefales, at der fastsættes et ubetinget vilkår om, at t skal undergive sig behand-
ling mod misbrug af alkohol efter kriminalforsorgens nærmere bestemmelse.
det anbefales, at der fastsættes et betinget vilkår om, at t skal undergive sig behandling
mod misbrug af euforiserende stoffer, såfremt kriminalforsorgen finder det fornødent.
                                                 - 5 -
       det anbefales, at der fastsættes et betinget vilkår om, at t skal undergive sig psykiatrisk
       behandling, såfremt kriminalforsorgen finder det fornødent.
       finder retten, at sagen kan afgøres med en betinget dom uden vilkår om samfundstjene-
       ste, skal det anbefales, at der hertil fastsættes vilkår om 1 års tilsyn af kriminalforsor-
       gen samt særvilkår som ovenfor nævnt.
       kriminalforsorgens begrundelse:
       kriminalforsorgen har ved vurderingen lagt vægt på, at t var i arbejde, indtil han kom i
       døgnbehandling for misbrug. t arbejder godt med sine misbrugsproblemer, og han får
       noget ud af behandlingen. kriminalforsorgen skal på baggrund af misbrugsbehandling-
       en anmode om få en så lang afviklingstid som muligt.
       det er endvidere kriminalforsorgens vurdering, at t som led i en eventuel betinget dom
       vil profitere af tilsyn, som kan støtte ham i en stabil hverdag og i et behandlingsforløb
       mod misbrug af alkohol og endvidere i et eventuelt behandlingsforløb mod misbrug af
       euforiserende stoffer samt ambulant psykiatrisk behandling.”
supplerende om retsgrundlaget
i straffelovrådets betænkning nr. 1545/2014 om samfundstjeneste mv. hedder det bl.a. (s. 52):
       ”7.4.3. nærmere om de enkelte kriminalitetsområder
       …
       efter straffelovrådets opfattelse er det… nærliggende, hvis der som anført i kommisso-
       riet ønskes en udvidet anvendelse af samfundstjeneste, at lægge op til, at samfundstje-
       neste fremover bør kunne anvendes i sager om simpel vold (straffelovens § 244) lige-
       som i andre sager, dvs. at de almindelige krav med hensyn til egnethed og omfanget og
       alvoren af eventuel tidligere kriminalitet skal være opfyldt, men at det ikke herudover
       kræves, at særlige grunde taler for anvendelse af samfundstjeneste. dette vil efter straf-
       felovrådets opfattelse i vidt omfang ligge i forlængelse af den praksis, som allerede har
       udviklet sig, hvorefter samfundstjeneste hyppigt anvendes i sager om simpel vold, hvis
       der forud for volden har været uoverensstemmelser mellem gerningsmanden og foruret-
       tede, eller hvis gerningsmanden er ung. denne udvikling har som nævnt ikke haft nega-
       tive konsekvenser, og i sager om simpel vold, hvor de generelle forhold, som kan tale
       imod en anvendelse af samfundstjeneste, ikke foreligger, ser straffelovrådet ingen be-
       tænkeligheder i en fortsat udvikling i retspraksis i retning af øget anvendelse af sam-
       fundstjeneste også i tilfælde, hvor der ikke har været forudgående uoverensstemmelser
       og gerningsmanden ikke er ung. derimod bør der – ligesom i dag – også i sager om
       simpel vold fortsat udvises tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i tilfæl-
       de, hvor der er tale om mere organiseret kriminalitet, eller hvor forurettede er påført be-
       tydelige fysiske eller psykiske skader. det samme gælder som udgangspunkt, hvis vol-
       den er udøvet over for et særligt værgeløst offer eller en tilfældig forbipasserende.
       straffelovrådet tilføjer, at der efter rådets opfattelse ikke er grundlag for at ændre ud-
       gangspunktet for straffastsættelsen i sager om alvorligere vold (straffelovens § 245), og
                                                 - 6 -
       at dette gælder, selv om antallet af ubetingede fængselsstraffe på indtil 1 år i denne
       sagskategori ligger på fjerdepladsen efter simpel vold, spirituskørsel og indbrud. straf-
       felovrådet understreger samtidig, at det ikke betyder, at samfundstjeneste ikke kan an-
       vendes i sager om overtrædelse af straffelovens § 245. ligesom samfundstjeneste i dag
       vil samfundstjeneste kunne anvendes i disse sager, hvis særlige grunde taler for det, jf.
       som eksempel højesterets afgørelse i ufr 2011.1322 h.
       det bemærkes endvidere for fuldstændighedens skyld, at samfundstjeneste hverken an-
       vendes eller bør anvendes i sager om særligt grov vold (straffelovens § 246).”
i de almindelige bemærkninger til forslaget til lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af
straffeloven og lov om fuldbyrdelse af straf mv. (samfundstjeneste mv.) hedder det yderligere
bl.a. (folketingstidende 2014-15, 1. samling, tillæg a, lovforslag nr. l50):
       ”4.2.5.
       …
       straffelovrådet anfører, at erfaringen viser, at der hverken af generalpræventive eller in-
       dividualpræventive grunde er anledning til at være tilbageholdende med inden for rime-
       lige grænser at udvide anvendelsesområdet for samfundstjeneste. ingen undersøgelser
       peger således på, at brugen af samfundstjeneste som sanktion på for eksempel voldsom-
       rådet har ført til øget kriminalitet.
       der kan i højere grad være anledning til at overveje, om den almindelige retsfølelse i
       befolkningen taler imod, at visse kriminalitetsformer – uanset at de sædvanemæssigt
       medfører forholdsvis korte ubetingede fængselsstraffe – i højere grad fremover sanktio-
       neres med samfundstjeneste. det kan således ikke afvises, at der i befolkningen for ek-
       sempel vil være mindre accept af, at grovere voldsformer – i modsætning til simpel vold
       – ikke fremover skulle straffes med ubetinget fængsel, men med samfundstjeneste.
       samtidig må det dog erkendes, at netop på voldsområdet har retspraksis, som domineres
       af afgørelser fra byretter og landsretter, udviklet sig gradvist i retning af en mere ud-
       bredt anvendelse af samfundstjeneste. ved landsretterne har der i alle sager og ved by-
       retterne i alle sager med bevisførelse medvirket domsmænd.
       …
       4.2.5.1. straffelovrådet anfører, at i sager om simpel vold (straffelovens § 244) anvendes
       samfundstjeneste allerede forholdsvis ofte i retspraksis. samfundstjeneste blev i årene
       2007-2011 anvendt i 4.137 voldssager, og det må antages, at langt hovedparten af sager-
       ne angik simpel vold. dette skal ses i forhold til, at der i de samme år blev idømt indtil 3
       måneders ubetinget fængsel i 6.213 sager om simpel vold.
       efter straffelovrådets opfattelse har anvendelsen af samfundstjeneste i voldssager – der
       som nævnt er den kriminalitetsform uden for færdselsområdet, hvor der hvert år siden
       2005 er idømt flest samfundstjenestedomme – ikke haft negative konsekvenser, hverken
       for generalpræventionen eller individualpræventionen eller for den almindelige opfattel-
       se i samfundet af straffens strenghed i voldssager.
                                         - 7 -
foreliggende undersøgelser viser mindre tilbagefald til ny kriminalitet (recidiv) for per-
soner idømt samfundstjeneste sammenlignet med personer, som er fundet egnet til sam-
fundstjeneste, men som er blevet idømt ubetinget fængsel. tendensen til mindre recidiv
er stærkest for den alvorligere kriminalitet, som fører til ubetinget fængsel.
statistiske oplysninger viser, at der for simpel vold (straffelovens § 244) har været et
konstant fald i antallet af anmeldelser siden 2006, således at antallet af anmeldelser i
2012 var 20 pct. lavere end i 2006 (og også lavere (9 pct.) end antallet af anmeldelser i
2001). statistiske oplysninger viser endvidere, at andelen af ubetingede fængselsstraffe
for simpel vold i hele perioden 2006-2012 har ligget på ca. 40 pct., mens andelen af
domme til samfundstjeneste har ligget på ca. 15 pct. desuden viser statistiske oplysnin-
ger, at den gennemsnitlige fængselsstraf i de tilfælde, hvor simpel vold blev straffet med
ubetinget fængsel, i hvert af årene 2010-2012 var 3 måneder.
endelig fremgår det af undersøgelser af befolkningens bekymring for vold og kriminali-
tet, at der fra begyndelsen af 1990’erne trinvis er sket en statistisk signifikant mindsk-
ning i andelen, der bekymrer sig meget for vold og kriminalitet.
sammenfattende er der således efter straffelovrådets opfattelse nu et solidt erfarings-
grundlag for at fastslå, at samfundstjeneste er en velegnet og passende straf i mange sa-
ger om simpel vold.
samtidig er simpel vold (straffelovens § 244) den form for kriminalitet, hvor der hyp-
pigst idømmes ubetinget fængsel både i området indtil 3 måneders fængsel og i området
indtil 1 års fængsel. endvidere er et betydeligt antal af disse ubetingede fængselsdomme
idømt en person, som ikke tidligere er straffet for vold. selv om voldssager allerede er
den form for kriminalitet uden for færdselsområdet, hvor der afsiges flest domme til
samfundstjeneste, er der således samtidig et betydeligt potentiale for en øget anvendelse
af samfundstjeneste i voldssager.
…
4.2.5.4. samlet set er det straffelovrådets opfattelse, at udgangspunktet bør være, at
samfundstjeneste kan anvendes over for et bredt felt af kriminalitetsformer, og at der
ikke er grundlag for fortsat at tale om et ”kerneområde” for anvendelsen af samfunds-
tjeneste. straffelovrådet lægger i den forbindelse også vægt på, at de to hovedanvendel-
sesområder for samfundstjeneste allerede i en årrække har været dels færdselssager, dels
voldssager, mens det traditionelle ”kerneområde” – berigelsesforbrydelser – først kom-
mer på tredjepladsen.
det er straffelovrådets opfattelse, at en udvidet brug af samfundstjeneste på straffelo-
vens område navnlig bør komme på tale ved førstegangsovertrædelser, der ikke har ka-
rakter af organiseret eller banderelateret kriminalitet, og at der ved de lidt længere straf-
fe bør indføres en ordning, hvorefter ny kriminalitet i den fastsatte prøvetid udløser en
reststraf svarende til en tredjedel af den betingede fængselsstraf ifølge dommen til sam-
fundstjeneste, når samfundstjenesten er udført. en sådan udvidelse af brugen af sam-
fundstjeneste vil på den ene side åbne mulighed for at idømme flere førstegangskrimi-
nelle samfundstjeneste, men på den anden side samtidig indebære, at ny kriminalitet i
prøvetiden straffes hårdere end i dag, jf. nedenfor i pkt. 5.2.
                                                - 8 -
       valget mellem samfundstjeneste og ubetinget fængsel (når tiltalte findes egnet til sam-
       fundstjeneste) bør efter straffelovrådets opfattelse fremover først og fremmest afgøres
       ud fra en samlet vurdering af dels grovheden af den nu foreliggende kriminalitet som
       udtrykt ved længden af fængselsstraffen, dels omfanget og alvoren af eventuel tidligere
       kriminalitet. når bortses fra røveri, voldtægt, grov vold, grove våbenlovsovertrædelser,
       grove narkotikaforbrydelser og vidnetrusler mv., bør kriminalitetens art derimod som
       udgangspunkt ikke som sådan tillægges væsentlig betydning, men der bør fortsat udvi-
       ses tilbageholdenhed med at anvende samfundstjeneste i tilfælde, hvor der er tale om
       mere organiseret kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller
       psykiske skader. det samme gælder som udgangspunkt, hvis kriminaliteten er udøvet
       over for et særligt værgeløst offer.”
i justitsministerens besvarelse af spørgsmål 8 fra folketingets retsudvalg vedrørende det på-
gældende lovforslag (l50) hedder det yderligere bl.a.:
       ”som det fremgår…, lægges der med lovforslaget op til en udvidelse af anvendelsen af
       samfundstjeneste i sager om simpel vold (straffelovens § 244), som ligger i forlængelse
       af den praksis, som allerede har udviklet sig, hvorefter samfundstjeneste hyppigt anven-
       des i sager om simpel vold, hvis der forud for volden har været uoverensstemmelser
       mellem gerningsmanden og forurettede, eller hvis gerningsmanden er ung.
       der lægges således op til en fortsat udvikling i retspraksis i retning af øget anvendelse
       af samfundstjeneste også i tilfælde, hvor der ikke har været forudgående uoverensstem-
       melser og gerningsmanden ikke er ung.
       som det ligeledes fremgår, lægges der imidlertid ikke op til nogen ændringer i anven-
       delsen af samfundstjeneste i sager om simpel vold, hvor der er tale om mere organiseret
       kriminalitet, eller hvor forurettede er påført betydelige fysiske eller psykiske skader.
       endelig fremgår det, at der lægges op til at være mere tilbageholdende med at udvide
       anvendelsen af samfundstjeneste, hvis volden er udøvet over for et særligt værgeløst of-
       fer eller en tilfældig forbipasserende.
       samlet set lægges der med lovforslaget alene op til en mindre udvidelse af anvendelsen
       af samfundstjeneste i sager om simpel vold. som simpel vold anses f.eks. i almindelig-
       hed i praksis knytnæveslag eller spark.
       derimod vil eksempelvis knivstik eller slag med et tungt redskab i almindelighed i prak-
       sis blive henført under straffelovens § 245 om grov vold. den foreslåede mindre udvi-
       delse af anvendelsen af samfundstjeneste gælder alene i sager om simpel vold.”
justitsministerens besvarelse af spørgsmål nr. 19 fra folketingets retsudvalg vedrørende det
pågældende lovforslag (l50) lyder således:
                                          - 9 -
”1. efter lovforslaget vil det uændret være retten, der i den enkelte sag skal vurdere, om
det vil være forsvarligt, at den konkrete gerningsmand straffes med samfundstjeneste.
det vil dermed også være op til domstolene at udmønte den foreslåede mindre udvidelse
af anvendelsen af samfundstjeneste i konkrete sager om simpel vold inden for de ret-
ningslinjer, der fremgår af lovforslagets bemærkninger, og som er gengivet i besvarel-
sen af spørgsmål nr. 8 vedrørende lovforslaget. de nævnte retningslinjer er endvidere
nærmere omtalt i kapitel 3, afsnit 7.4.3 og 7.4.4, i straffelovrådets betænkning nr.
1545/2014 om samfundstjeneste mv., der er en del af forarbejderne til de foreslåede
lovændringer.
nedenfor opstilles nogle eksempler på tilfælde af simpel vold (straffelovens § 244), som
forudsættes at ligge inden for de nævnte retningslinjer. der er dermed tale om eksem-
pler på tilfælde, hvor der med lovforslaget lægges op til en lidt videre anvendelse af
samfundstjeneste end i dag. i alle eksemplerne er det forudsat, at gerningsmanden ikke
tidligere er straffet for vold, og at den forurettede ikke pådrager sig alvorlige skader.
det bemærkes, at spørgsmålet om at udmåle en betinget dom med vilkår om samfunds-
tjeneste – ligesom i dag – altid vil bero på en konkret vurdering af samtlige omstændig-
heder i sagen. det er ikke udelukket, at en gerningsmand i tilfælde som i eksemplerne
efter gældende ret vil kunne få en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, eller at
en sådan gerningsmand efter en vedtagelse af lovforslaget vil kunne blive straffet med
ubetinget fængsel.
det bemærkes desuden, at udmålingen af en eventuel fængsselsstrafs længde ligeledes
foretages af domstolene på baggrund af en konkret vurdering af samtlige omstændighe-
der i sagen. de strafpositioner, der er nævnt i eksemplerne, baserer sig således på gene-
relle overvejelser på baggrund af praksis på området, uden at det dermed ligger fast, at
sager, der ud fra beskrivelsen i eksemplerne er af tilsvarende karakter, vil få samme ud-
fald.
2. som eksempler af den omhandlede karakter kan nævnes følgende:
eksempel 1
en mand (a) i begyndelsen af 30’erne med fast kontorarbejde drikker fredagsøl med
nogle kolleger på arbejdspladsen og senere på et værtshus et sted i byen. på værtshuset
opstår noget tumult med kraftig skubben og puffen, og a giver i den forbindelse en per-
son (f), som står ved siden af ham, et knytnæveslag i ansigtet. a og f kender ikke hin-
anden, og f har ikke skubbet eller puffet til a. retten udmåler straffen til 30 dages
fængsel.
eksempel 2
en mand (b) i midten af 30’erne konstaterer tilfældigt, at to 16-årige drenge (f og x)
går ind på en sommerhusgrund, han ejer. ejendommen på grunden har tidligere været
plaget af hærværk. b beder f og x om at forlade ejendommen. f og x reagerer ikke u-
middelbart herpå, og i forbindelse med, at b fysisk vil tvinge dem til at gå, giver han f
et slag i ansigtet og et skub i brystet. retten udmåler straffen til 30 dages fængsel.
eksempel 3
en tømrerlærling (c) i begyndelsen af 20’erne møder til en fest lørdag aften en jævnald-
rende bekendt (f), som er sammen med c’s ekskæreste. på et tidspunkt ud på aftenen
                                               - 10 -
       siger c nogle ting om ekskæresten, som provokerer f, og f skubber som reaktion herpå
       til c og presser ham op mod en væg. f vender sig herefter og går. mens f er på vej væk,
       kaster c en halvt fyldt øldåse mod f og rammer ham i baghovedet. retten udmåler
       straffen til 40 dages fængsel.
       eksempel 4
       en far til to (d) i begyndelsen af 40’erne er kommet hurtigt ud af døren på arbejde, da
       han skal hente sine børn i institution. undervejs i bilen ringer hans chef på mobiltelefo-
       nen om en hasteopgave. d besvarer opkaldet og fortsætter kørslen, selv om han ikke har
       håndfri telefon. en anden bilist (f) dytter flere gange ad d. efter nogle minutter stand-
       ser både d og f og stiger ud af deres biler. d slår ud mod f med knyttet hånd og ram-
       mer ham overfladisk på kæben. retten udmåler straffen til 40 dages fængsel.”
højesterets begrundelse og resultat
t er dømt for overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1, ved på parkeringspladsen ud for et
diskotek, hvor han var gæst, op til flere gange at have hoppet/sparket på fs hoved, mens han
holdt med armene på to biler for at få kraft i sine hop/spark, og mens f lå på jorden mellem
bilerne og havde meget vanskeligt ved at forsvare sig. f havde henvendt sig til t på par-
keringspladsen. der havde ikke forinden været nogen uoverensstemmelse mellem dem.
for højesteret angår sagen alene strafudmålingen.
under de anførte omstændigheder finder højesteret, at straffen i betragtning af voldens farlige
karakter bør fastsættes til fængsel i 3 måneder.
spørgsmålet er herefter, om fængselsstraffen skal være ubetinget eller gøres betinget med vil-
kår om samfundstjeneste.
højesteret bemærker, at det i forarbejderne til lov nr. 152 af 18. februar 2015 om ændring af
reglerne om samfundstjeneste mv. må anses for forudsat, at udgangspunktet ved grov vold, jf.
straffelovens § 245, fortsat er, at der skal fastsættes en ubetinget frihedsstraf, og at betinget
dom med vilkår om samfundstjeneste kun vil kunne anvendes, hvis særlige grunde taler for
det.
højesteret finder, at der under hensyn til voldens karakter og til omstændighederne i øvrigt,
herunder oplysningerne om ts personlige forhold, ikke er grundlag for undtagelsesvis at gøre
                                            - 11 -
straffen betinget med vilkår om samfundstjeneste, selv om volden alene påførte den foruret-
tede begrænsede skader.
da sagen er anket af anklagemyndigheden navnlig med henblik på højesterets stillingtagen til
anvendelse af betinget dom med vilkår om samfundstjeneste i sager om grov vold, bør stats-
kassen betale sagens omkostninger for højesteret.
                                    thi kendes for ret:
t straffes med fængsel i 3 måneder.
tiltalte skal betale sagens omkostninger for byret og landsret. statskassen skal betale sagens
omkostninger for højesteret.
