                                            dom
afsagt den 11. maj 2012 af østre landsrets 20. afdeling
(landsdommerne ole dybdahl, b. tegldal og anette arnsted (kst.)).
20. afd. nr. b-321-09:
a
(advokat christian harlang v/advokat michael bjørn hansen i h.t. proceduretilladelse)
mod
københavns kommune
(advokat thorbjørn sofsrud)
denne sag, der er anlagt ved københavns byret, er ved kendelse af 3. februar 2009 henvist til
behandling ved østre landsret i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1.
sagen drejer sig om, hvorvidt københavns kommune i forbindelse med administrationen af
den lovgivning om danskuddannelse til voksne udlændinge, som trådte i kraft den 1. januar
2004, har handlet retsstridigt over for x aps (herefter x) og a, som var eneanpartshaver i
selskabet og forstander for x, med den virkning, at kommunen skal betale erstatning til x
aps under konkurs og tortgodtgørelse til a.
sagsøgeren, a, har nedlagt påstand om, at sagsøgte, københavns kommune, tilpligtes til x’
konkursbo at betale 27.417.808 kr. med tillæg af procesrente fra sagens anlæg, og at
københavns kommune tilpligtes til a at betale 50.000 kr. med tillæg af procesrente fra
sagens anlæg, subsidiært at københavns kommune tilpligtes til x’ konkursbo og a at betale
mindre beløb efter rettens skøn.
københavns kommune har påstået frifindelse.
                                             - 2 -
københavns kommune har endvidere fremsat et modkrav på 6.780.181 kr. til kompensation i
et eventuelt beløb, som x’ konkursbo måtte blive tilkendt.
a har nedlagt påstand om frifindelse over for københavns kommunes modkrav.
x’ erstatningspåstand er endeligt opgjort således:
virksomhedens underskud 2004-2006             5.436.547 kr.
tilbagekrævet tilskud 2004                    2.525.869 kr.
tilbageholdt tilskud 2007                     4.556.244 kr.
videresalg af x’ undervisning                15.000.000 kr.
i alt                                        27.417.808 kr.
x har vedrørende den sidste erstatningspost taget forbehold for yderligere krav.
københavns kommunes modkrav fremkommer således:
for meget udbetalt tilskud 2006                 100.852 kr.
genbetaling af moduler                        2.498.959 kr.
for meget udbetalt tilskud 2005               2.089.370 kr.
dobbeltfakturering                            2.091.000 kr.
i alt                                         6.780.181 kr.
sagsfremstilling
den 1. januar 2004 trådte lov nr. 375 af 28. maj 2003 om danskuddannelse til voksne
udlændinge m.fl. (danskuddannelsesloven) i kraft og erstattede lov om undervisning i dansk
som andetsprog for voksne udlændinge m.fl. og sprogcentre, jf. lovbekendtgørelse nr. 311 af
                                               - 3 -
29. april 2003. den nye lov videreførte den hidtil gældende ordning med undervisning på tre
niveauer, dog således at det tidligere system med spor 1-3 blev afløst af et nyt system med
danskuddannelse 1-3. herudover indebar den nye lov blandt andet, at danskuddannelserne
blev opdelt i moduler, at kommunalbestyrelsen skulle yde tilskud til udbydere af
danskuddannelse efter takster pr. modul, og at der skulle fastsættes vejledende modultakster
på de årlige finanslove.
x udbød frem til den 1. januar 2004 kun undervisning på spor 3 og herefter kun
danskuddannelse 3. i amternes og kommunernes forskningsinstituts rapport ”progressionen
i undervisningen på sprogcentrene 2000-2003” fra september 2005 er x for så vidt angår
evnen til at sikre hurtig progression for kursisterne rangordnet som nr. 5 ud af 49 sprogcentre,
når der er korrigeret for kursisternes forskellige forudsætninger. uden korrektion er x
rangordnet som nr. 1. a har i et indlæg i jyllandsposten den 18. oktober 2005 kritiseret akf
for blandt andet at have korrigeret for kursisternes fraværsprocent, således at x’ lave
fraværsprocent har trukket ned. i akf’s rapport ”danskuddannelse for voksne udlændinge
2004-2006” fra september 2008 er der foretaget en lignende rangordning af sprogcentrene,
hvor x efter korrektion for kursisternes forskellige forudsætninger er placeret i 2. kvintil.
danskuddannelse 3 har – som de to øvrige danskuddannelser – efter danskuddannelseslovens
§ 4 et omfang, der svarer til 1,2 års heltidsuddannelse, og skal tilrettelægges, så det er muligt
at gennemføre uddannelsen inden for en tidsramme på 3 år. x udbød danskuddannelse 3 som
et forløb på 9 måneder. af x’ hjemmeside fremgik blandt andet:
       ”vores 9 måneder er således delt op i 10 korte trin á tre uger + et 11. trin på 9
       uger ... men vi optager også kun skolevante kursister (normalt med min. 12 års
       skolegang og et godt kendskab til engelsk). og så kræver vi noget:
       2-3 gange om ugen – formiddag, eftermiddag eller aften
       kursisterne skal ikke blot møde op fast til 4-4½ lektion hver gang. de skal også
       bruge minimum 3 timer hjemme på at øve og forberede sig til hver gang.”
forud for ikrafttrædelsen af danskuddannelsesloven nedsatte integrationsministeriet en
arbejdsgruppe med repræsentanter for blandt andet en række kommuner og sprogcentre (den
såkaldte beregnergruppe), som fik til opgave at udarbejde forslag til vejledende modultakster.
i et notat af 15. juni 2003 foreslog beregnergruppen, at alle udgifter forbundet med
danskuddannelserne blev afspejlet i modultaksterne, og at opmærksomheden samtidig blev
                                                - 4 -
henledt på, at de driftsansvarlige kommuners administrationsudgifter var indeholdt i
modultaksten. beregnergruppen foreslog endvidere, at taksterne for danskuddannelse 1-3
blev fastsat til henholdsvis 30.000 kr., 18.000 kr. og 16.000 kr. pr. modul. særligt om taksten
for danskuddannelse 3 anførte beregnergruppen blandt andet:
       ”det vurderes, at modultaksten på danskuddannelse 3 bør fastsættes så den udgør
       82 pct. af den første beregning svarende til 17.000 kr. som følge af nye
       optagelsesregler på danskuddannelse 3 kan taksten dog nedsættes til 16.000 kr.
       under henvisning til antagelsen om, at ændringen vil betyde, at de langsomste
       kursister på det nuværende spor 3 vil blive overflyttet til danskuddannelse 2.”
i perioden 2004-2007 blev der på finanslovene fastsat følgende modultakster for
danskuddannelse 3:
          modul 1       modul 2        modul 3      modul 4        modul 5      modul 6
  2004 17.493           17.493         16.464       16.464         17.493       17.493
  2005 17.843           17.843         16.793       16.793         17.843       17.843
  2006 18.200           18.200         17.129       17.129         18.200       18.200
  2007 18.637           18.637         17.540       17.540         18.637       18.637
det fremgår af de respektive finanslove, at taksterne på de to første moduler var forhøjet som
følge af merudgifter til tolke som led i gennemførelsen af kursus i samfundsforståelse i starten
af uddannelsen. på de prøvebærende moduler, modul 5 og 6, var taksterne forhøjet svarende
til merudgiften til afholdelse af prøver.
ved brev af 13. oktober 2003 meddelte integrationsministeriet blandt andet følgende til
kommunerne og danskuddannelsesudbyderne om overgangen til det nye uddannelsessystem
pr. 1. januar 2004:
       ”med danskuddannelseslovens ikrafttræden den 1. januar 2004 indføres bl.a. en
       ny studieordning med tre selvstændige, modulopdelte danskuddannelser,
       danskuddannelse 1, 2 og 3, der alle afsluttes med en centralt stillet prøve.
       det betyder bl.a., at alle eksisterende kursister, der i dag er indplaceret i
       danskundervisningsmodellens spor, trin og niveau, skal indplaceres af udbyder i
       den nye studieordning med virkning fra 1. januar 2004.
                                              - 5 -
     til brug herfor har integrationsministeriet udarbejdet vedhæftede
     omsætningstabel med tilhørende vejledning, jf. bilag 1, hvorefter alle udbydere af
     danskundervisning skal foretage overflytningen til den nye studieordning.”
tabellen i bilaget til brevet indeholder følgende angivelser vedrørende danskuddannelse 3:
               ”spor 3                                    danskudda     modulta
                                                          nnelse 3      kst
                spor 3      trin 1   start     =          modul 1       1
                spor 3      trin 1   midt      =          modul 1       ½
                spor 3      trin 1   slut      =          modul 2       1
                spor 3      trin2    start     =          modul 3       1
                spor 3      trin 2   midt      =          modul 3       ½
                spor 3      trin 2   slut      =          modul 4       1
                spor 3      trin 3   start     =          modul 5       1
                spor 3      trin 3   midt      =          modul 5       1
                spor 3      trin 3   slut      =          modul 5       ½
                spor 3      trin 4   start     =          modul 6       1
                spor 3      trin 4   midt      =          modul 6       1
                spor 3      trin 4   slut      =          modul 6        ½”
københavns kommunes uddannelses- og ungdomsudvalg behandlede på et møde den 3.
december 2003 en række spørgsmål vedrørende kommunens administration af den nye lov.
af dagsordenen for mødet fremgår blandt andet:
     ”efter den gældende lovgivning skal kommunen betale en privat udbyder for de
     undervisningstimer, som en person har fået tilbudt. fremover skal kommunen som
     udgangspunkt betale pr. modul, som personen påbegynder. (de tre nye
     danskuddannelser er hver opdelt i seks moduler).
     …
     forslag til model for betaling til udbyderne:
     …
     forvaltningen foreslår følgende model:
                                        - 6 -
    1) modulsatsen fastsættes på baggrund af sprogcenterets prognose for det
        gennemsnitlige timeforbrug pr. modul på henholdsvis danskuddannelse 1,
        2 og 3. sprogcentrenes prognose sammenholdes med forvaltningens
        vurdering af det fremtidige timeforbrug.
    2) de beregnede timesatser for de tre danskuddannelser afspejler forskellene
        mellem de vejledende modulsatser, der er fastsat på finansloven for 2004.
        (det betyder, at modulsatsen fastsættes, så den er højest på
        danskuddannelse 1 (undervisning til analfabeter) og lavest på
        danskuddannelse 3 (undervisning til personer med lang skole- og
        uddannelsesbaggrund)).
    3) modulsatsen fastsættes til det forventede timeforbrug (jf. punkt 1) ganget
        med den beregnede timesats (jf. punkt 2).
    4) hvis udbyderens prognose ikke holder, justeres satserne fremover.
        …
den foreslåede model betyder, at der fastsættes forskellige satser for de tre
danskuddannelser og forskellige satser fra udbyder til udbyder. det betyder for
eksempel, at modulsatsen for undervisning på danskuddannelse 3 (for personer
med lang skole- og uddannelsesbaggrund) bliver højere på de fire sprogcentre, der
henvender sig til en bred målgruppe, end på de to sprogcentre (studieskolen og
x), der kun henvender sig til veluddannede. modellen giver imidlertid efter
forvaltningens vurdering en rimelig sikkerhed for, at der er balance mellem
udgifter og indtægter for både de enkelte udbydere og for kommunen.
…
andre kommuners betaling for undervisning i københavn
uddannelses- og ungdomsforvaltningen har til hensigt i driftsaftalerne med
udbyderne af danskuddannelse at indsætte en bestemmelse om, at udbyderne ikke
kan indgå driftsaftaler med andre kommuner, og at udbyderne i forbindelse med
optagelse til undervisningen skal prioritere personer, der er henvist af københavns
kommune, frem for personer, der er henvist af andre kommuner. formålet er at
sikre, at kommunen kan give sine borgere et danskuddannelsestilbud inden for de
meget snævre frister, der er i lovgivningen.
…
uddannelses- og ungdomsforvaltningen anbefaler, at forvaltningen som
udgangspunkt opkræver en betaling fra andre kommuner, der svarer til de
vejledende modulsatser på finansloven. forvaltningen vurderer, at den samlede
betaling vil kunne dække udgifterne til undervisning til de henviste personer.
…
forvaltningen anbefaler, at udbyderne modtager betaling for undervisning til
personer, der er henvist af andre kommuner efter de samme retningslinier, som
                                               - 7 -
      gælder for undervisning til personer henvist af københavns kommune. det vil i
      praksis betyde, at forvaltningen kanaliserer ”overskud” fra undervisning af hurtige
      udenbys kursister til de udbydere, der får henvist udenbys kursister, der ikke kan
      undervises inden for modultaksten.”
ved beregningen af modultaksterne i københavn i 2004 blev der anvendt følgende
undervisningstimepriser, der var fælles for udbyderne:
danskuddannelse 1:       100,91 kr.
danskuddannelse 2:         69,52 kr.
danskuddannelse 3:         62,79 kr.
beløbene var ekskl. eventuelle tillæg for tolkebistand og prøveafholdelse.
den 25. november 2003 afgav x til københavns kommune et skema med oplysning om x’
ønsker om aktivitet i 2004. det fremgår heraf, at x planlagde i alt 280.000 timers skemalagt,
lærerstøttet undervisningsaktivitet (slu-timer) inden for danskuddannelse 3 og et
gennemsnitligt timeforbrug på 122 timer pr. modul, svarende til 2.295 moduler.
den 19. december 2003 indgik københavns kommune og x en driftsaftale om
danskuddannelse. aftalen indeholdt blandt andet følgende bestemmelser:
      ”§ 2. for uddannelses- og ungdomsforvaltningen varetager x følgende
      undervisning efter lov om danskuddannelse for voksne udlændinge m.fl.:
      - danskuddannelse 3
      …
      § 5. x har pligt til at optage en person til danskuddannelse, hvis personen er
      henvist af københavns kommune, og alle de følgende forudsætninger er opfyldt:
      1) personen tilhører målgruppen for x’s tilbud, jf. § 2.
      …
      5) x har ikke oplyst de henvisende instanser om, at x har lukket for tilgang,
         jævnfør § 11.
      …
      § 6. x kan optage en person til danskuddannelse, hvis personen er henvist af en
      anden kommune, og alle de følgende forudsætninger er opfyldt:
                                                - 8 -
      1) den henvisende instans har givet skriftligt tilsagn om betaling i
          overensstemmelse med uddannelses- og ungdomsforvaltningens
          retningslinier.
      2) x har ikke lukket for tilgang, jævnfør § 11.
      …
      § 10. for udlændinge, der er omfattet af integrationsloven og er henvist af
      københavns kommune, skal danskuddannelse kunne påbegyndes senest 2 uger
      efter, at x har modtaget en henvisning for den pågældende.
      …
      § 11. hvis x forventer ikke at kunne overholde de i § 5 nævnte frister, skal x
      lukke for tilgang af kursister, indtil x igen forventer at kunne overholde fristerne.
      …
      § 27. x får betaling fra uddannelses- og ungdomsforvaltningen for undervisning
      til en person, hvis de i § 10, stk. 1, nævnte forudsætninger er opfyldt, og personen
      har fået tilbud om undervisning inden for de i § 15 nævnte frister.
      stk. 2. uddannelses- og ungdomsudvalget fastlægger overordnede retningslinier
      for betalingen til udbyderne af danskuddannelse. retningslinierne gælder, indtil
      udvalget vedtager nye retningslinier.
      stk. 3. uddannelses- og ungdomsudvalget fastsætter betalingen, herunder
      modulsatser, til x i overensstemmelse med uddannelses- og ungdomsudvalgets
      retningslinier. betalingen, herunder modulsatserne, kan ændres af uddannelses-
      og ungdomsforvaltningen.
      stk. 4. de nærmere retningslinier for betaling til x, herunder modulsatserne,
      fremgår af tillæg til denne driftsaftale.
      …
      § 38. x kan ikke indgå driftsaftale om danskuddannelse med andre parter uden
      uddannelses- og ungdomsforvaltningens samtykke.
      …
      § 40. driftsaftalen træder i kraft den 1. januar 2004, samtidig med ikrafttrædelsen
      af lov nr. 375 af 28. maj 2003 om danskuddannelse til voksne udlændinge m.fl.
      stk. 2. driftsaftalen kan opsiges af begge parter med 12 måneders varsel.”
københavns kommune og x underskrev henholdsvis den 27. og den 30. april 2004 et tillæg 1
for 2004 til driftsaftalen. tillægget indeholdt blandt andet følgende bestemmelser:
                                               - 9 -
      ”§1. i 2004 modtager x følgende modulsatser:
      …
      danskuddannelse 3:                                           8.037,12 kr. pr. modul
      afsluttende prøver                                            1.000,00 kr. pr. prøve
      stk. 2. de i stk. 1 nævnte beløb er gældende for hele 2004, medmindre
      uddannelses- og ungdomsforvaltningen ændrer disse i henhold til driftsaftalens §
      27 stk. 3.
      …
      §2.    xs aktivitetsmål i 2004 er:
      …
      danskuddannelse 3:                                                   2.295 moduler
      afsluttende prøver                                                       472 prøver
      stk. 2. x og uddannelses- og ungdomsforvaltningen kan på foranledning af en af
      parterne i løbet af 2004, dog senest 1 november 2004, forhandle om forøgelse
      eller nedsættelse af årets aktivitetsmål.
      stk. 3. xs tilskud for året reguleres efterfølgende iht. det nye aktivitetsmål.
      §3. til dækning af xs samtlige udgifter ved opnåelse af aktivitetsmålet bevilger
      uddannelses- og ungdomsforvaltningen a conto tilskud på 18.917.190,40.
      …
      stk. 6. det samlede tilskud på kr. 18.924.690,40 udbetales i 4 lige store rater i hhv.
      primo januar, april, juli samt oktober 2004.
      …
      §7. anvendes det udbetalte tilskud ikke fuldt ud til aktiviteter i henhold til
      driftsaftalen, skal ikke forbrugte midler tilbagebetales til uddannelses- og
      ungdomsforvaltningen senest sammen med uddannelses- og
      ungdomsforvaltningen afregning for 2004.”
modulsatsen på 8.037,12 kr. svarer til 122 timer á 65,88 kr. eller 128 timer á 62,79 kr.
på dialogmøder den 24. august og 21. september 2004 mellem repræsentanter for københavns
kommune og sprogcentrene i kommunen, herunder a, blev modulsatserne for 2004 og 2005
drøftet. forstanderen for københavns sprogcenter gjorde opmærksom på, at sprogcentrene på
                                               - 10 -
grund af betalingen for kursister, der var konverteret fra undervisning efter den tidligere
gældende lov, fik en indtægt, der var større end budgetteret. behandlingen af emnet på
dialogmøderne mundede ud i, at der blev nedsat en økonomiarbejdsgruppe, der skulle drøfte
økonomien i 2004 og 2005.
uddannelses- og ungdomsudvalget tiltrådte på et møde den 22. september 2004
forvaltningens indstilling om bemyndigelse til at indgå en ny aftale med
danskuddannelsesudbyderne for undervisningen for hele 2004. af forvaltningens indstilling
for mødet fremgår blandt andet:
      ”på baggrund af udbydernes indberetninger i de to første kvartaler og oplysninger
      fra udbyderne må forvaltningen konstatere, at de prognoser, der ligger til grund
      for driftsaftalerne, ikke holder.
      der tilbydes ikke mere undervisning end forudset, regnet i undervisningstimer,
      men antallet af henvisninger til moduler er langt højere end ventet. antallet af
      undervisningstimer pr. modul er derfor væsentligt lavere end forudsat i
      driftsaftalerne. og det er derfor nødvendigt at justere modulsatserne, så budgettet
      kan holdes.
      den væsentligste årsag til problemet er, at der i prognoserne ikke er taget højde
      for, at antallet af modulhenvisninger er kunstigt højt i 2004, fordi loven først
      trådte i kraft ved årsskiftet.
      kursister, der modtog danskundervisning ved årsskiftet, er blevet indplaceret på et
      modul i de nye danskuddannelser efter integrationsministeriets retningslinier.
      ministeriet har også fastlagt retningslinier for kommunernes betaling for de
      overførte kursister. udbyderne har som udgangspunkt krav på betaling for et helt
      modul (en modulsats), i nogle tilfælde dog kun for et halvt modul.
      en stor del af de overførte kursister ville ikke have udløst en modulsats i 2004,
      hvis ikke loven var trådt i kraft 1. januar 2004. hvis loven var trådt i kraft for
      eksempel 1. januar 2003, ville en del af de kursister, der var i undervisning hen
      over årsskiftet, have været i gang med et modul, som de var blevet henvist til i
      2003, og disse moduler ville ikke være blevet medregnet i 2004.
      det skal understreges, at udbyderne ikke har iværksat mere undervisning end
      ventet, hvis man regner i undervisningstimer. antallet af tilbudte
      undervisningstimer i år ser ikke ud til at blive væsentligt højere end i 2003. det er
      alene antallet af modulhenvisninger, der er langt højere end forudsat i udbydernes
      og forvaltningens prognoser.
      det kan konstateres nu, at der skulle være lagt omtrent 50 % oveni de prognoser,
      der ligger til grund for de indgåede aftaler med udbyderne i københavn.
                                               - 11 -
      når afvigelsen er så stor, er det ikke tilstrækkeligt at nedsætte modulsatserne for
      resten af året, som forvaltningen har mulighed for ifølge de retningslinier, der blev
      vedtaget den 3. december 2003.
      det anbefales derfor, at udvalget bemyndiger forvaltningen til at indgå en ny
      aftale med udbyderne om betaling for undervisningen i hele 2004.
      problemet kan løses ved at nedsætte modulsatserne for hele 2004. da antallet af
      moduler er kunstigt højt i 2004, vil modulsatserne også blive kunstigt lave i år.
      satserne må derfor justeres opad igen fra årsskiftet på baggrund af prognoser for
      et ”normalt” år.”
på endnu et dialogmøde den 21. oktober 2004 mellem repræsentanter for københavns
kommunes uddannelses- og ungdomsforvaltning og sprogcentrene i kommunen, denne gang
med b som repræsentant for x, gav forvaltningen blandt andet følgende oplysninger om
status for arbejdet i økonomiarbejdsgruppen:
      ”der var arbejdet med to modeller. i begge modeller fik sprogcentret som
      udgangspunkt tildelt de ressourcer, der var indgået kontrakt om, fordi alle
      sprogcentrene havde nået de aftalte mål. forskellen på modellen handlede således
      om, hvordan de ekstra ressourcer, der stammede fra undervisning ud over det
      aftalte, skulle fordeles. princippet i modellerne var følgende:
      1) de ekstra ressourcer fordeles efter de enkelte sprogcentres meraktivitet.
      2) de ekstra ressourcer fordeles som udgangspunkt efter meraktivitet, men der
      tages en række individuelle hensyn, der er beskrevet.”
få dage senere udsendte københavns kommune et brev om de endelige resultater af
økonomiarbejdsgruppens arbejde. det fremgår af brevet, at arbejdsgruppen alene betragtede
model 2 som et acceptabelt forhandlingsudspil. i brevet er de økonomiske rammer for
sprogcentrene efter begge modeller angivet. x ville i samlet tilskud for 2004 modtage
19.768.520 kr. efter model 1 og 20.724.200 kr. efter model 2. de individuelle hensyn, som for
x’ vedkommende indgår i model 2, er beskrevet som følger:
      ”meraktiviteten i 2004 kompenseres fuldt ud. derudover har x fået udmeldt
      yderligere midler som følge af sprogcentrets økonomiske dispositioner i 2004. x
      er ikke kompenseret fuldt ud i forhold til sprogcentrets ønsker.”
i brevet er afslutningsvis blandt andet anført:
                                              - 12 -
      ”såfremt der er kommentarer til arbejdsgruppens ovenstående forhandlingsudspil,
      bedes disse indsendt til forvaltningen snarest muligt.”
den 22. november 2004 meddelte københavns kommune, at forhandlingsudspillet var blevet
accepteret af alle sprogcentrene.
københavns kommune og x underskrev henholdsvis den 22. december 2004 og den 3. januar
2005 et revideret tillæg 1 for 2004, hvor modulsatsen var sat ned fra 8.037,12 kr. til 6.820 kr.,
og aktivitetsmålet var sat op fra 2.295 til 2.973 danskuddannelse 3-moduler. antallet af
afsluttende prøver var nedsat fra 472 til 198, mens satsen for prøverne var uændret. det
samlede tilskud var forhøjet til 20.481.360 kr.
den 12. marts 2005 anmodede a københavns kommune om en modultakst for x i 2005 på
mindst 60 % af den oprindelige vejledende modultakst eller tilladelse til at afregne de
udenbys kursister direkte med de pågældende kommuner. som begrundelse herfor anførte a
blandt andet, at x som et resultat af kommunens ønske om ens timepriser for de forskellige
sprogcentre i de senere år havde balanceret på randen af konkurs, selv om x af amternes og
kommunernes forskningsinstitut var blevet vurderet som det mest effektive af landets 51
sprogcentre, og selv om københavns kommune i 2004 havde inkasseret 7 mio. kr. netto på
grund af x’ undervisning af udenbys kursister, som omegnskommunerne betalte fuld
modultakst for til københavns kommune, der kun lod mindre end det halve beløb gå videre
til x
ved brev af 21. april 2005 om modulsatserne i 2005 meddelte københavns kommune
sprogcentrene, at forvaltningen havde gennemgået sprogcentrenes seneste indberetninger om
forventet aktivitet for 2005 og var kommet frem til følgende modulsatser:
  sprogcenter                      du 1            du 2          du 3
  sprogcentret kigkurren           33.250,27       19.949,95     17.733,41
  studieskolen                                                   8.060,64
  x                                                              8.060,64
  aof sprogcenter københavn        33.250,27       19.949,95     8.060,64
  sprogcenter ia                   33.250,27       19.949,95     17.733,41
  københavns sprogcenter           33.250,27       19.949,95     17.733,41
                                              - 13 -
brevet indeholdt blandt andet følgende kommentar til modulsatserne:
      ”som udmeldt på økonomigruppemøderne har det været forvaltningens intention
      at udmelde ens modulsatser til sprogcentrene. udgangspunktet er de på
      finansloven fastsatte vejledende modulsatser for hver af de tre danskuddannelser.
      den samlede ramme til undervisningen gør dog, at det er muligt at hæve de
      vejledende satser til de ovenfor anførte – de særlige modulsatser på
      danskuddannelse 3 dog undtaget.”
på baggrund af en invitation fra københavns kommune til et møde om x’ økonomi, herunder
årsagerne til, at x’ undervisning var dyrere end studieskolens, anførte a den 20. maj 2005
blandt andet:
      ”udover de generelle ting, jeg nævnte i mit brev til c omkring, hvorfor et
      koncentreret kursus nødvendigvis har større udgifter per time end et mindre
      koncentreret kursus (lidt polemisk sagt er det ikke så dyrt at hælde mere vand i
      suppen), kan jeg specielt i forhold til studieskolen nævne følgende:
          •    vi har mindst dobbelt så mange trinskift i forhold til antal
               undervisningstimer. det kræver evalueringer (lærertimer) og
               administration.
          •    vi har udviklingsarbejder i gang på mange forskellige fronter, herunder en
               jobdatabase for x-kursister, i tråd med regeringens ønske om større
               inddragelse af sprogcentrene i jobsøgning (i øvrigt noget, som udløser
               pengepræmier til kommunen).
          •    vi har hver tredje uge ca. 150 kursister til modultests, som er stærkt
               ressourcekrævende både i lærertimer og i administration. dette har
               studieskolen slet ikke i samme omfang.
          •    studieskolens modultests er normalt lagt ind i undervisningen og koster
               dermed ikke ekstra. vi har valgt kun i ringe omfang at bruge kursisternes
               kostbare undervisningstid til dette formål.
          •    muligvis er studieskolens forbrug af undervisningsmaterialer lavere end
               vores. vores kursister får en bog på 100 sider hver tredje uge, plus de
               romaner, der skal læses til modulprøverne, plus en masse løse fotokopier.
          •    studieskolen har antagelig en anden og mindre udgiftskrævende
               personalepolitik.
          •    studieskolens danskafdeling har i praksis delvis fælles drift (reception,
               administration, lokaler) med studieskolens øvrige sprog. heri ligger der
               utvivlsomt store besparelser, som vi ikke har mulighed for.
          •    vi oplærer nye lærere i vores undervisningssystem og -teknikker med et
               fuldtidskursus på 6 uger. alene i 2004 har vi ansat 7 nye lærere (udgift til
               oplæring kr. 270.000) i år foreløbig 3.
                                                 - 14 -
             •  studieskolen har mange timelærere – i 2004 vist nok 25. vi har 1
                timelærer. en timelærer koster typisk 225 kr. mindre per time end en
                fuldtidsansat.
             •  studieskolen har størstedelen af deres undervisning om aftenen. hertil
                bruges i vidt omfang universitets lokaler, hvilket må betyde forholdsvis
                lavere udgifter til husleje, vedligeholdelse og rengøring.
             •  vi har en tredjedel (i 2005 foreløbig 35%) af vores kursister fra
                omegnskommunerne – dem, hvorom slaget står. disse kursister er
                administrativt meget ressourcekrævende i samarbejdet med
                omegnskommunernes personale om at få henvisningerne i hus.
                studieskolen har slet ikke udenbys kursister i samme omfang.”
på mødet, der blev afholdt den 24. maj 2005, blev det besluttet at nedsætte en arbejdsgruppe
med repræsentanter for x og forvaltningen, der skulle se på omkostningsstrukturen hos x og
sammenholde den med studieskolen. arbejdsgruppen udarbejdede nogle sammenligninger af
de to sprogcentres udgifter. heraf fremgår blandt andet, at sprogcentrenes totale udgifter
udgjorde 536,57 kr. pr. lærertime for studieskolen og 702,13 kr. pr. lærertime for x udgiften
til løn til lærere og vejledere pr. årsværk var 374.291,46 kr. for studieskolen og 437.406,57
kr. for x, mens udgiften til løn i alt pr. årsværk var 401.648,16 kr. for studieskolen og
478.813,63 kr. for x, og lokaleudgifter pr. årsværk var 87.155,86 kr. for studieskolen og
64.080,92 kr. for x
x’ årsrapport for 2004, som forelå i slutningen af maj 2005, udviste blandt andet et negativt
årsresultat på 279.727 kr. og en negativ egenkapital på 273.357 kr. året før (2003) var
årsresultatet 64.339 kr. og egenkapitalen 6.370 kr.
københavns kommune og x underskrev henholdsvis den 15. og den 25. juli 2005 et tillæg 1
for 2005 vedrørende perioden 1. januar – 30. juni 2005. efter tillægget var x’ modulsats i den
pågældende periode 8.060,64 kr., betalingen for afsluttende prøver var 1.050 kr., og
aktivitetsmålet var 1.400 danskuddannelse 3-moduler samt 108 afsluttende prøver. det
samlede tilskud var fastsat til 11.402.046 kr., hvoraf 11.400.000 kr. allerede var udbetalt a
conto, mens det resterende tilskud forfaldt ved underskrift af tillægget. såfremt x ikke
opnåede aktivitetsmålet, skulle det for meget udbetalte tilskud betales tilbage.
den 11. november 2005 afgav københavns kommune et svar til integrationsministeriet om
kommunens praksis for opkrævning af betaling for udenbys kursister. heraf fremgår blandt
andet:
                                              - 15 -
     ”spm: hvad ville ulemperne være ved at opkræve en modulbetaling fra andre
     kommuner, der svarer til den modulsats, som københavns kommune betaler
     udbyderen – plus et administrationsgebyr ?
     sv:
     …
     hvis københavns kommune opgiver den nuværende praksis med at opkræve de
     vejledende satser og fordele ressourcerne efter behov – og i stedet vælger at
     opkræve en modulbetaling fra andre kommuner, der svarer til den modulsats, som
     københavns kommune betaler udbyderen (plus et administrationsgebyr), så ville
     det få følgende konsekvenser, som kommunen ikke mener er hensigtsmæssige:
     1) det vil begrænse selvforsørgendes mulighed for at vælge en udbyder i
     københavn. hvis københavns kommune som foreslået opkræver en
     modulbetaling fra andre kommuner, der svarer til den modulsats, som
     københavns kommune betaler udbyderen (plus et administrationsgebyr), så vil
     modulbetalingen, som andre kommuner skal betale, ligge over de vejledende
     satser i alle de tilfælde, hvor det ikke drejer sig om en person, der tilhører
     målgruppen for danskuddannelse 3 på x, studieskolen og aof sprogcentret
     købehavn. bopælskommunen har efter loven mulighed for at sige nej til at
     henvise, når betalingen overstiger den vejledende sats, og bopælskommunen vil
     have en interesse i at sige nej, fordi det er billigere at henvise kursisten til en
     kommune, hvor der afregnes med den vejledende sats. derfor er det en sandsynlig
     konsekvens, at kun de mest ressourcestærke elever ville få mulighed for at vælge
     en udbyder i københavn.
     2) det vil betyde ulige betalingsvilkår for kommunerne.
     hvis københavns kommune ikke må opkræve den vejledende sats for
     undervisning til ressourcestærke kursister fra andre kommuner, mens andre
     kommuner uden videre kan opkræve den vejledende sats for samme type
     kursister, så bliver københavns kommune tvunget til at sælge undervisning til
     lavere priser end omegnskommunerne, der kun har en udbyder. som beskrevet
     med eksemplet ishøj, så vil en kommune med en udbyder altid kunne opkræve en
     betaling fra købehavns kommune svarende til den vejledende sats, selvom det
     drejer sig om ressourcestærke kursister. hvis ikke københavns kommune har
     samme mulighed, så er det vil det være en ulempe at have flere udbydere, hvis der
     blandt dem er private udbydere.”
ved brev af 6. december 2005 til louise frevert, dansk folkeparti, oplyste københavns
kommune blandt andet følgende:
     ”forvaltningen opgør ikke nettoudgifterne på institutionsniveau. forvaltningens
     udgifter på området omfatter både betaling til institutioner i københavn og til
                                             - 16 -
      andre kommuner. forvaltningens indtægter stammer fra flere kilder og hjemtages
      samlet, dvs. ikke for den enkelte institution.
      …
      skema 1 på næste side viser uddannelses- og ungdomsforvaltningens indtægter
      og udgifter vedrørende danskuddannelsesområdet i 2004 og 2005. udgiften til det
      enkelte sprogcenter er det samlede beløb, sprogcentret får fra forvaltningen.
      skema 2 viser for hvert sprogcenter, den undervisningsaktivitet, som
      forvaltningen betaler for i 2005: antallet af moduler på de tre danskuddannelser
      (du1-3), antallet af prøver og antallet af timer til særlig tilrettelagt undervisning.
      tal for 2004 er regnskabstal. tal for 2005 er foreløbige og vil afhænge af den
      faktiske aktivitet.
      …
      skema 1                                           2004              2005
      indtægter
                     …
                     mellemkommunale refusioner 21,3                      32,0
                     …
      udgifter
                     …
                     mellemkommunale                    1,9               7,9
                     refusioner
                     …                                  …                 …
      …
      skema 2                             …          du 3        …
                                          …          moduler     …
      sprogcentret kigkurren              …          283         …
      studieskolen                        …          3.146       …
      x                                   …          2.616       …
      aof sprogcenter kbh.                …          931         …
      sprogcenter ia                      …          407         …
      københavns sprogcenter              …          312         …
      i alt                               …          7.695       …
                                                                            ”
efter drøftelser med x ultimo 2005 om x’ behov for underskudsdækning indstillede
forvaltningen til uddannelses- og ungdomsudvalget, at x fik udbetalt et ekstraordinært
acontotilskud på op til 1,7 mio. kr. i december 2005 med vilkår om tilbagebetaling over en 5-
                                             - 17 -
årig periode. af dagsordenen for mødet fremgår blandt andet:
      ”sprogcenteret x søger om at få dækket et underskud på driften i 2005.
      sprogcentret forventer, at underskuddet vil blive på 2.642.322 kr.
      …
      x’s revisor begrunder i den vedlagte ansøgning, hvorfor sprogcentret forventer et
      underskud på 2.642.322 kr.:
      1) x kom ind i 2005 med et underskud på 397.727 kr. baggrund for dette er, at
      modulsatserne i 2004 blev genforhandlet med tilbagevirkende kraft. det medførte,
      at x i 2004 fik nedsat betalingen med 2.900.000 kr.
      2) x havde et underskud på driften i de første tre kvartaler af 2005 på 886.610 kr.
      det skyldes en efter x’s opfattelse for lav betaling pr. modul.
      3) x forventer et underskud i fjerde kvartal på 1.362.322 kr. det skyldes lavere
      aktivitet (færre moduler) end ventet, fordi udlejer renoverer bygningen til stor
      forstyrrelse for undervisningen. sprogcentret har planlagt med ekstra høj aktivitet
      i denne periode og har ansat ekstra lærere.
       …
      på trods af ens betaling og tilsvarende opgaver har studieskolen overskud og
      betaler tilskud tilbage til kommunen, mens x tilsyneladende har voksende
      underskud.
      forstanderen for x har over for forvaltningen peget på en lang række mulige
      forklaringer på, hvorfor omkostningsniveauet på x er højere end på studieskolen.
      forvaltningen har derfor sammenlignet de to sprogcentres omkostningsstruktur og
      på flere møder drøftet resultatet med x’ forstander og revisor. forvaltningens
      undersøgelse har været hæmmet af, at det har været vanskeligt at få fuldstændige
      oplysninger om x’ økonomi.
      …
      ud fra data i det fælles administrative system og ud fra det materiale og de
      oplysninger, forvaltningen har fået fra sprogcentrene, kan det dog konstateres, at
      omkostningerne pr. kursustime generelt er noget højere på x end på studieskolen.
      det ser ud som om, at x har en mindre effektiv ressourcestyring end
      studieskolen.”
indstillingen blev afvist på et udvalgsmøde den 14. december 2005.
                                              - 18 -
ultimo december 2005 underskrev københavns kommune og x tillæg 2 for 2005 nu
vedrørende perioden 1. januar – 31. december 2005 med en uændret modulsats på 8.060,64
kr. og en uændret sats på 1.050 kr. pr. afsluttende prøve, et aktivitetsmål på 2.702
danskuddannelse 3-moduler og 195 afsluttende prøver og et samlet tilskud på 21.992.099,28
kr. ligeledes ultimo december 2005 underskrev parterne tillæg 1 for hele 2006 med en
modulsats på 8.060,64 kr., en sats på 1.071 kr. pr. afsluttende prøve, et aktivitetsmål på 2.616
danskuddannelse 3-moduler og 180 afsluttende prøver og et samlet tilskud på 21.286.914,24
kr.
tillæg 2 for 2005 indeholder ingen bestemmelse om, hvorledes tilskuddet udbetales. tillæg 1
for 2006 indeholder bestemmelse om, at ”tilskuddet udbetales i 4 lige store rater hhv. primo
januar, april, juli og oktober 2006”. begge tillæg indeholder i § 4, stk. 4, følgende vilkår:
      ”såfremt x ikke opnår aktivitetsmålet, tilbagebetales det for meget udbetalte
      tilskud. tilbagebetalingen sker for alle moduler og tilbagebetales med de i § 1
      nævnte modulsatser.”
tillæg 1 for 2006 blev fremsendt til x til underskrift ved brev af 22. december 2005.
det fremgår af et skema udarbejdet af københavns kommune om årene 2003 - 2005, at x i
2003 havde 273.984,90 betalingsudløsende timer og modtog en samlet betaling på
17.974.866,20 svarende til en timebetaling på 65,61 kr. i 2004 havde x 309.149 slu-timer
og modtog en samlet betaling på 20.473.860 kr. svarende til en timebetaling på 66,23 kr. i
2005 havde x 308.682,72 slu-timer og modtog en samlet betaling på 21.779.849,28 kr.
svarende til en timebetaling på 70,56 kr.
den 11. januar 2006 blev der afholdt et møde mellem x og kommunen (fra den 1. januar
2006 beskæftigelses- og integrationsforvaltningen). som opfølgning herpå anførte a i brev af
15. januar 2006 blandt andet:
      ”på mødet opregnede jeg forskellige måder, vi kunne komme igennem krisen på.
      de var imidlertid alle af en karakter, der ville medføre væsentlig nedsættelse af
      kvaliteten.
      i stedet besluttede vi umiddelbart efter mødet, at vi vil ”arbejde” os ud af krisen
      og at handle hurtigt – dog under forudsætning af forvaltningens godkendelse. kort
                                                - 19 -
      fortalt vil vi udvide vores kapacitet, sætte gnsn. én kursist mere i klasserne samt
      afskaffe overarbejde.
      med den voksende kursisttilgang – sekretærerne siger, at det strømmer ind – ser
      denne løsning absolut realistisk ud. vi står umiddelbart over for at underskrive
      kontrakt på endnu en etage i forhuset, nørrebrogade 32, og vi ansatte i torsdags 2
      nye lærere (prøvetid 3 måneder med start mandag den 16.1.).
      dermed er det realistisk at bede om en forhøjelse på vores aktivitetsmål fra de
      2.700 moduler, som vi i sin tid meldte ind til c, til 3.050 moduler.
      samtidig vil vi bede om at få á-contobeløbene for 2006 udbetalt halvårligt i stedet
      for kvartalsvis, idet vi ellers vil løbe tør for penge inden udgangen af februar.”
beskæftigelses- og integrationsforvaltningen indstillede herefter til beskæftigelses- og
integrationsudvalget, at x’ ansøgning blev imødekommet under forudsætning af, at der
iværksattes en genopretningsplan for x, hvilket udvalget godkendte på et møde den 9.
februar 2006:
af forvaltningens sagsbeskrivelse fremgår blandt andet:
      ”en eventuel lukning af x vil af mange blive oplevet som et tab. x har en særlig
      undervisningsform og er populær. af samme grund er det sandsynligt, at ikke alle
      de kursister, der nu går på x, vil ønske et tilbud på et andet sprogcenter.”
      …
      hvis x ikke er i stand til at afslutte undervisningsmoduler, som kommunen
      allerede har betalt for, og heller ikke er i stand til at tilbagebetale tilskud for
      moduler, der ikke er afsluttet, så kan det i sig selv give kommunen
      ekstraomkostninger på op mod 3 mio. kr. til undervisning på andre sprogcentre.
      … herudover kan der komme et tilbagebetalingskrav fra andre kommuner, hvis
      borgere bliver ramt af x’s lukning og derfor ikke bliver færdigundervist på det
      modul, kursisterne er henvist til.
      det er sandsynligt, at en lukning af x også vil betyde, at færre udenbys kursister
      søger til københavn fremover, og det vil give kommunen færre indtægter …
      forestiller man sig, at alle københavnere, der går på eller ville have valgt x, i
      stedet søger til andre sprogcentre i kommunen, mens udenbys kursister bliver
      væk, så kan tabet ved selve lukningen af x og indtægtstabet som følge af færre
      udenbys kursister til sammen blive omkring 8 mio. kr. i 2006.”
                                             - 20 -
den 10. februar 2006 afgav integrationsministeriet en vejledende udtalelse til københavns
kommune om lovligheden af kommunens administration af danskuddannelseslovgivningen.
af udtalelsen fremgår blandt andet:
     ”ad 1. lovligheden af københavns kommunes praksis vedrørende fastsættelse af
     størrelsen af modultakster for danskuddannelse.
     i den foreliggende sag har københavns kommune beregnet modultaksterne på
     grundlag af dels udbydernes egne prognoser for det gennemsnitlige timeforbrug
     pr. modul på henholdsvis danskuddannelse 1, 2 og 3, dels de vejledende satser på
     finansloven.
     integrationsministeriet skal hertil anføre, at det fremgår af § 13, stk. 2 og 3, i
     danskuddannelsesloven, at kommunalbestyrelsen yder tilskud til udbydere af
     danskuddannelse efter takster pr. modul, og at der fastsættes vejledende takster pr.
     modul på de årlige finanslove.
     de på finansloven fastsatte modultakster er vejledende, og kommunalbestyrelsen
     kan – afhængig af udgiftsniveauet – således træffe aftale med en udbyder om, at
     der betales mindre eller mere for modulet end den vejledende takst.
     der er ikke i loven fastsat nærmere regler om grundlaget for
     kommunalbestyrelsens beregning af modultakster.
     det må således bero på den enkelte kommunalbestyrelses egen vurdering, i
     hvilket omfang beregning af modulsatserne beror på det forventede timeforbrug
     hos den enkelte sprogskole.
     det understreges dog, at den endelige fastsættelse af modultakstens størrelse beror
     på en aftale mellem den enkelte kommunalbestyrelse og det pågældende
     sprogcenter.
     integrationsministeriet har på den baggrund ikke grundlag for at antage, at
     københavns kommune har handlet i strid med danskuddannelsesloven i
     forbindelse med beregning af modultakster for 2004.
     ad 2. lovligheden af københavns kommunes beslutning om at indgå en ny aftale
     med danskuddannelsesudbyderne om betaling for undervisningen i hele 2004.
     i den foreliggende sag har københavns kommune og x den 3. januar 2005
     indgået en aftale, ”revideret tillæg 1 for 2004 til driftsaftale om danskuddannelse
     mellem uddannelses- og ungdomsforvaltningen og x”, der omfatter kommunens
     betaling for såvel allerede gennemførte moduler som et antal yderligere moduler i
     2004.
     integrationsministeriet skal anføre, at bestemmelsen i danskuddannelseslovens §
     13 indeholder nærmere regler om afregningen mellem kommunalbestyrelse og
     udbyder. det følger således af bestemmelsen i § 13, stk. 3, at modultaksten kun
                                         - 21 -
kan udbetales én gang pr. modul, medmindre der foreligger særlige
omstændigheder.
det finansieringssystem, der er fastsat i danskuddannelseslovens § 13, hviler på et
princip om resultatstyring af udbydere af danskuddannelse via vejledende,
progressionsafhængige modultakster, som afregnes med udbyderne pr.
gennemført modul. finansieringssystemet har til formål at give udbyderne
incitamenter til at fastholde udlændingen i undervisningen og sikre progressionen
i forløbet.
efter integrationsministeriets opfattelse kan en kommunalbestyrelse ikke, hvis det
viser sig, at det faktiske antal undervisningstimer er lavere end forventet, nedsætte
modultaksten med tilbagevirkende kraft. en sådan fremgangsmåde er efter
integrationsministeriets opfattelse ikke i overensstemmelse med
danskuddannelseslovens taxameterprincip og ville fratage en udbyder
incitamentet til at medvirke til at få kursisterne hurtigt gennem
danskundervisningsforløbet.
særligt for så vidt angår det af københavns kommune anførte om vanskeligheder
ved indplacering i forbindelse med danskuddannelseslovens ikrafttræden i 2004 af
kursister, der var i gang med et danskuddannelsesforløb, skal ministeriet anføre, at
ministeriet er opmærksom på, at indplaceringen i 2004 af kursister under
uddannelse var behæftet med vis usikkerhed.
det er dog ministeriets opfattelse, at dette forhold ikke kan begrunde, at den
aftalte modultakst efterfølgende nedsættes for moduler, som er gennemført.
det bemærkes, at en kommunalbestyrelse og en udbyder ikke har adgang til at
træffe aftale om supplerende betaling for et modul, hvor kommunalbestyrelsen
allerede har betalt modultaksten, medmindre der foreligger særlige
omstændigheder, jf. herved § 13, stk. 3, i danskuddannelsesloven, og § 14, stk. 6, i
bekendtgørelse nr. 1014 af 10. december 2003 om danskuddannelse til voksne
udlændinge m.fl.
ad 3. lovligheden af københavns kommunes praksis vedrørende opkrævning af
gebyr for udenbys kursister.
det følger af § 6, stk. 2, i lov om danskuddannelse til voksne udlænge m.fl., at
kommunalbestyrelsen i bopælskommunen skal efterkomme et ønske om
henvisning til danskuddannelse hos en bestemt udbyder fra selvforsørgende
udlændinge, der ikke modtager aktiveringstilbud fra det offentlige, såfremt
udgifterne for deltagelse i uddannelsen hos den pågældende udbyder ikke
overstiger den vejledende modultakst.
det fremgår af forarbejderne til bestemmelsen, at det med bestemmelsen sikres, at
bopælskommunen højst kommer til at betale den vejledende modultakst for den
pågældende danskuddannelse.
                                         - 22 -
loven indeholder herudover ikke nærmere regler om opkrævning af betaling for
udenbys kursister eller regler i øvrigt, der omhandler refusion af
mellemkommunale udgifter.
det er ministeriets opfattelse, at betaling for danskuddannelse fra en udenbys
kursists hjemkommune skal afspejle de udgifter, der er forbundet med
undervisningen hos den pågældende udbyder. bestemmelsen i § 6, stk. 2, henviser
således til udgifterne for deltagelse i uddannelsen hos den pågældende udbyder,
og det er ministeriets opfattelse, at bestemmelsen har til formål at sikre, at det er
modultaksterne hos udbyderen, der er bestemmende for betalingen for en udenbys
kursist.
det er dog samtidig ministeriets opfattelse, at bestemmelsens præcise anvendelse
kan give anledning til en vis tvivl, og ministeriet finder derfor ikke at have
tilstrækkeligt grundlag for at udtale, at københavns kommunes praksis er i strid
med danskuddannelsesloven. ministeriet vil snarest præcisere bestemmelsens
anvendelse.
4. lovligheden af den i aftalen med x fastsatte regel om tilbagebetaling af et
overskud og om maksimal hensættelse.
integrationsministeriet har – i tilknytning til ministeriets stillingtagen til aftalen
mellem københavns kommune og x om nedsættelse af modultaksterne for 2004
– fundet anledning til nærmere at overveje bestemmelserne i § 8, stk. 1, i
tillægsaftalen mellem københavns kommune og x for 2005, hvorefter de ikke
forbrugte midler skal tilbagebetales til kommunen senest 1. juli 2006, og i § 8, stk.
2, hvorefter x dog altid kan have hensat op til 9 pct. af det pågældende års tilskud
til ikke nærmere specificerede formål.
danskuddannelsesloven indeholder ikke bestemmelser om, hvorvidt en udbyder
kan oparbejde et overskud, eller hvordan et eventuelt overskud kan anvendes. der
kan dog i vedtægterne for den pågældende uddannelsesinstitution være fastsat
sådanne regler.
det er ministeriets opfattelse, at det må antages, at danskuddannelsesloven ikke er
til hinder for, at en udbyder har et overskud ved sin danskuddannelsesvirksomhed.
danskuddannelsesloven har således til formål at styrke resultatstyringen af
udbydere af danskuddannelse via vejledende, progressionsafhængige
modultakster, som afregnes med udbyderne pr. gennemført modul.
efter integrationsministeriets opfattelse kan en kommune derfor ikke, hvis det
viser sig, at en udbyder i et år har haft et overskud, kræve overskuddet eller en del
af det tilbage. dette vil i praksis indebære, at modultaksten nedsættes med
tilbagevirkende kraft.
noget andet er, at en kommunalbestyrelse og en udbyder i forbindelse med
indgåelse af en ny aftale om varetagelse af danskuddannelsesopgaver i det
følgende år kan fastsætte størrelsen af modulsatserne således, at der tages hensyn
til, at udbyderen tidligere har oparbejdet et overskud.
                                                - 23 -
       5. lovligheden af, at betaling for gennemførte moduler falder i rater.
       det fremgår af aftalen ”tillæg 1 for 2004 til driftsaftale om danskuddannelse
       mellem uddannelses- og ungdomsforvaltningen og x af 30. april 2004 mellem
       københavns kommune og x bl.a., at det samlede tilskud udbetales i fire lige store
       rater i henholdsvis primo januar, april, juli samt oktober 2004.
       af aftalen ”tillæg 1 for 2005 til driftsaftale om danskuddannelse mellem
       uddannelses- og ungdomsforvaltningen og x” af 25. juli 2005 mellem
       kommunen og x fremgår, at x allerede har modtaget et a conto tilskud på 11,4
       mio. kr., og at det resterende tilskud på ca. 2,0 mio. kr. forfalder ved underskrift af
       tillægsaftalen.
       integrationsministeriet skal i den anledning anføre, at der i forarbejderne til
       bestemmelsen i danskuddannelseslovens § 13, der regulerer afregningen mellem
       kommunalbestyrelse og udbyder, bl.a. er anført følgende:
       ”taksten kan normalt kun betales til udbyderen én gang pr. modul pr. kursist.
       optagelse på et nyt modul forudsætter, at målene for det forrige modul er nået, jf.
       § 3, stk. 6, og modultaksten betales alene ved oprykning til næste modul i rækken.
       baggrunden for den foreslåede bestemmelse er at give kommunen og udbyderen
       incitamenter til at fastholde udlændingen i undervisningen og sikre progressionen
       i forløbet.”
       i § 14, stk. 5, i bekendtgørelse nr. 1014 af 10. december 2003 om
       danskuddannelse til voksne udlændinge m.fl. er der fastsat supplerende regler om
       afregning mellem kommunalbestyrelse og udbyder. af bestemmelsen fremgår
       følgende:
       ”stk. 5. for kursister, der har afsluttet danskundervisningen på ét modul, erlægger
       den henvisende myndighed betaling for det næste modul i forbindelse med, at
       udbyder på baggrund af testning af kursistens dansksproglige niveau har vurderet,
       at målene for det gennemførte modul er nået, jf. § 8, stk. 2, og kursisten er blevet
       henvist til danskuddannelse på det følgende modul.”
       dette indebærer, at betaling for et modul skal erlægges i forbindelse med, at
       kursisten på baggrund af testning af kursistens dansksproglige niveau rykker op
       fra ét modul til det næste.
       det er således ikke i overensstemmelse med danskuddannelsesloven, at en
       kommunes betaling for danskuddannelse hos et privat sprogcenter falder i rater,
       der udbetales uafhængigt af kursisternes faktiske progression i
       uddannelsesforløbet.”
i et udateret dokument angiveligt udarbejdet af københavns kommune i februar 2006
benævnt ”regneark til x” indgår et skema med overskriften ”opgørelse af løbende
likviditetsbehov”. skemaet omfatter en post benævnt ”tilskud fra buf”, som optræder i 12
                                                         - 24 -
kolonner med 12 forskellige beløb, heraf som det højeste 5.321.729 kr. i første kolonne og
som det laveste 853.479 kr. i 4. kolonne, i alt 25.078.568 kr.
under skemaet er blandt andet følgende anført:
”vi kan aconto udbetale alle modul 1’ere jf. integrationsministeriets nyhedsbrev/notat.
…
jf. aftalen har vi udbetalt tilskud til x i januar ud fra en sats på 8.060,64 kr. pr. modul. hænger vi
modul 1’ere op på disse er vi derfor bundet af denne betaling for disse moduler.
udbetalt tilskud i januar 5.321.179 med en sats på 8.060,64 svarer til i alt 660,21 moduler – hvilket kan
argumenteres for at være modul 1 – forudbetaling.
vi kan derfor opstille følgende scenario:
fordeling af moduler i 2005                            345          161          232         132   …       2.557
fordeling i %                                       13,5%          6,3%        9,1%        5,2%    …      100.0%
aktivitet i 2006 – modul 1’ere                         660                                         …       1.050
øvrig aktivitet                                        270          126          181         103   …       2.000
modulsats – modul 1’ere de første 660 stk.        8.060,64                                         …       3.050
modulsats – øvrige                                8.266,46                                         …
udbetales modul 1’ere                             5.321.72                                         …   8.545.648
udbetales – øvrige (januar dog i februar)                0    3.271.669    1.500.054    853.479    …  16.532.920
udbetales i alt                                  5.321.729                                         …  25.078.568
…                                                                                 238 prøver á 1.071      254.898
                                                                                samlet tilskud i 2006  25.333.466”
det fremgår endvidere af dokumentet, at den gennemsnitlige modultakst for x i henhold til
den i dokumentet indeholdte betalingsplan var 8.221,92 kr.
da x i slutningen af maj 2006 afgav årsrapport for 2005, blev betalingsplanen omtalt i
ledelsesberetningen, som blandt andet har følgende indhold:
                                                       - 25 -
        ”selskabet forventer i regnskabsåret 20051 en positiv udvikling med et positivt
        resultat. kapitalen forventes retableret pr. 31. december 20052. med københavns
        kommune er der aftalt en betalingsplan som sikrer selskabets likviditet i 2006.
        sammen med de foretagne besparelser vil betalingsplanen genoprette selskabets
        økonomi.”
årsrapporten udviste et negativt årsresultat på 2.037.892 kr. og en negativ egenkapital på
2.311.249 kr. det fremgår endvidere af årsrapporten, at x’ personaleomkostninger var steget
fra 17.781.180 kr. i 2004 til 21.136.716 kr. i 2005, mens der begge år gennemsnitligt var 50
fuldtidsansatte.
ved mail af 16. marts 2006 til medlemmerne af københavns kommunes beskæftigelses- og
integrationsudvalg anmodede x om adgang til at ”fakturere undervisning af udenbys kursister
direkte til kunden, dvs. omegnskommunerne … til en pris, som afspejler vores faktiske
udgifter, hhv. den service, vi gerne vil yde.”
af integrationsministerens svar af 17. maj 2006 på spørgsmål nr. s 4407 fra
folketingsmedlem louise frevert fremgår følgende:
        ”spørgsmål:
        ”vil ministeren oplyse, om et sprogcenter har lov til at fakturere direkte til en
        omegnskommune, når sprogcentret har undervist en borger fra den pågældende
        kommune?”
        svar:
        det fremgår af danskuddannelseslovens § 6, stk. 2, at kommunalbestyrelsen i
        bopælskommunen skal efterkomme et ønske om henvisning til danskuddannelse
        hos en bestemt udbyder fra selvforsørgende udlændinge, der ikke modtager
        aktiveringstilbud fra det offentlige, såfremt udgifterne for deltagelse i uddannelsen
        hos den pågældende udbyder ikke overstiger den vejledende modultakst.
        bopælskommunen kan i den situation indgå aftale med den pågældende udbyder
        om, at denne skal sørge for danskuddannelse. hvis bopælskommunen har indgået
        en sådan aftale, medfører det, at bopælskommunen aftaler størrelsen af
        modultaksten direkte med udbyderen. aftalen medfører endvidere, at
        bopælskommunen har ansvaret for, at undervisningen gennemføres efter reglerne i
        danskuddannelsesloven.
1
  rettelig 2006, jf. forklaringen fra revisor jan bjørn laursen
2
  se note 1
                                                - 26 -
       det mest almindelige er dog, at bopælskommunen ikke indgår en sådan aftale
       med den pågældende udbyder. i den situation sker henvisningen og betalingen
       gennem den kommunalbestyrelse, der har indgået aftalen med udbyderen.
       det er ministeriets opfattelse, at størrelsen af den modultakst, som
       aftalekommunen opkræver af bopælskommunen, skal afspejle udgifterne til
       undervisningen hos den pågældende udbyder. dette vil blive præciseret ved en
       kommende ændring af bekendtgørelse om danskuddannelse til voksne udlændinge
       m.fl., der forventes at træde i kraft den 1. juli 2006.”
ved mail af 31. maj 2006 til borgmester jacob hougaard anførte a blandt andet:
       ”min henvendelse af 16.3. 2006 om direkte fakturering for vores udenbys
       kursister har ikke haft nogen let gang på jorden igennem de seneste
       udvalgsmøder. først kom punktet ikke med på dagsordenen, så blev det udsat, og
       siden har man villet afvente integrationsministeriets afgørelse.
       en sådan afgørelse foreligger nu, …
       ifølge ministeriet kan x altså vælge at afregne direkte med omegnskommunerne,
       herunder aftale størrelsen af betalingen. i princippet behøver jeg således ikke at
       ulejlige udvalget yderligere i denne sag, men vil alligevel for en god ordens skyld
       høre dig, om kommunen har nogen kommentarer. i modsat fald vil vi snarest tage
       kontakt til de pågældende omegnskommuner.
       en direkte fakturering vil naturligvis indebære en tilsvarende nedregulering af den
       del (det antal modulbetalinger) af skolens tilskud fra københavns kommune, som
       omfatter udenbys kursister.”
den 15. juni 2006 svarede jacob hougaard, at han havde bedt forvaltningen om at se på as
spørgsmål, og at forvaltningen herefter ville vende tilbage med et svar på henvendelsen.
i et brev af 23. juni 2006 til frederiksberg kommune skrev a blandt andet:
       ”x har længe ønsket en aftale om direkte fakturering til jeres kommune, og det
       har integrationsministeriet nu i skriftlige udtalelser af hhv. 4 februar og 15. maj
       2006 endelig givet grønt lys for. vi har derfor nu fremsendt fakturaer på
       undervisning af jeres kursister på x (1. og 2. kvt. 2006) som aftalt ved tidl.
       telefonisk henvendelse fra vores sekretær ifm. forespørgsel om ean-nummer
       hidtil har jeres betaling for udenbys kursister på x som bekendt passeret igennem
       københavns kommune, som igennem hele 2004 og 2005 har indkasseret over
       halvdelen af betalingen (de vejledende modultakster), før resten gik videre til os.
       de overskydende 9-10.000 kr. per modul har københavns kommune efter eget
       udsagn brugt til at finansiere danskundervisningen af kommunens egne borgere.
                                              - 27 -
       denne praksis har for x resulteret i et større millionunderskud, afskedigelser samt
       væsentlige forringelser af lærernes arbejdsforhold og undervisningens kvalitet.
       dette har omegnskommunerne naturligvis ikke haft indflydelse på endsige kunnet
       være tjent med, når de har betalt fuld pris.
       ved den direkte fakturering får skolen heldigvis nu mulighed for at holde det
       kvalitetsniveau i undervisningen og det serviceniveau over for kommunerne, som
       begge parter ønsker, således at vi igen kan blive i stand til at bringe kursisterne
       hurtigst og bedst muligt igennem danskuddannelsen – med henblik på integration
       og beskæftigelse. hvis vi ikke hører fra jer, vil vi tillade os at betragte denne
       direkte forbindelse mellem kommunen og x sprogcenter som fast.”
københavns kommune meddelte ved brev af 30. juni 2006 a, at x i henhold til aftalen med
københavns kommune ikke havde ret til at indgå aftale med andre kommuner om direkte
betaling, og at x skulle betale eventuelle beløb modtaget fra andre kommuner tilbage til disse.
den 4. juli 2006 meddelte københavns kommune pr. mail forstanderne for de private
sprogcentre i kommunen, at kommunen under hensyn til integrationsministeriets vejledende
udtalelse af 10. februar 2006 om, at udbetaling af tilskud til private udbydere ikke måtte ske a
conto men skulle foregå på baggrund af den faktiske progression, havde udarbejdet en ny
model for afregning, som ville blive iværksat med virkning fra august 2006. modellen ville
dog i første omgang ikke blive iværksat i forhold til x som følge af sprogcentrets økonomiske
situation.
den 11. juli 2006 sendte københavns kommune et brev til cirka 60 andre kommuner i
anledning af, at integrationsministeriet ved bekendtgørelse nr. 737 af 28. juni 2006 havde
fastsat nye regler for mellemkommunal refusion vedrørende udenbys kursister. af brevet
fremgår blandt andet følgende:
       ”efter københavns kommunes opfattelse, vil det være klart uhensigtsmæssigt, at
       et større antal kommuner hver for sig skal være driftsansvarlige myndigheder og
       uafhængigt af hinanden føre de fornødne tilsyn med udbyderne i københavn.
       københavns kommune foreslår derfor, at københavns kommune fortsat alene
       varetager driftsansvaret for udbyderne i københavn … dette indebærer, at
       faktureringen for undervisningen fortsat skal ske via københavns kommune.”
det fremgår af sagen, at eksempelvis værløse kommune og søllerød kommune tilsluttede
sig københavns kommunes forslag.
                                             - 28 -
den 6. november 2006 sendte a en mail til samtlige kommuner, hvorved han fastholdt de af
x udsendte fakturaer for undervisning påbegyndt før den 1. september 2006 og anførte, at de
fakturaer, som københavns kommune havde udstedt for perioden 1. januar – 31. august 2006
efter x’ opfattelse ikke var berettigede.
ved brev af 17. november 2006 til københavns kommune afgav x’ revisor, j, en såkaldt
økonomiopfølgning for perioden 1. januar – 30. september 2006. det fremgår heraf blandt
andet, at resultatet før skat i den pågældende periode var 2.898.000 kr. under det
budgetterede, og at genopretning af økonomien og retablering af egenkapitalen krævede en
ekstraordinær indtægt på mindst 2.943.106 kr. i 2006 svarende til en forhøjelse af
modultaksten i 2006 fra 8.305 kr. til 9.362 kr. i brevet anførtes endvidere, at det var
nødvendigt, at der blev undervist 762 moduler i 4. kvartal 2006 for at kunne opfylde budgettet
for dette kartal.
det fremgår af kontoudskrift af 29. december 2006 fra x’ erhvervskonto i danske bank, at x
den 24. oktober 2006 havde indsat 2.090.999 kr. med angivelse af københavns kommune.
den 19. januar 2007 blev der afholdt et møde mellem københavns kommune og x det
fremgår af kommunens referat af mødet, at x’ advokat og revisor tilkendegav, at x ikke
havde mulighed for at tilbagebetale opkrævne beløb fra andre kommuner og for meget
udbetalt a conto fra købehavns kommune.
den 30. januar 2007 sendte x en mail til københavns kommune med en opgørelse over x’
modulproduktion (2545 moduler) og slu-timer (267.812,4) i 2006.
i marts 2007 underskrev københavns kommune og x et tillæg for 2007 til aftalen om
danskuddannelse med en modulsats på 9.000 kr. og et aktivitetsmål på 2.233
danskuddannelse 3-moduler. ultimo april 2007 underskrev parterne et revideret tillæg for
perioden 1. april – 31. december 2007, hvor modulsatsen var sat op til 10.000 kr.
ved mail af 8. juni 2007 til a meddelte københavns kommune blandt andet:
                                              - 29 -
       ”forvaltningen har … ikke mulighed for at fortsætte med at give x
       acontoudbetalinger. som bekendt gjorde integrationsministeriet i februar 2006
       københavns kommune opmærksom på, at den hidtidige praksis med at udbetale
       acontotilskud til sprogcentrene ikke var i overensstemmelse med loven. x skal
       derfor i forbindelse med næste udbetaling overgå til samme udbetalingsmodel
       som øvrige sprogcentre.”
ved brev af 8. juni 2007 til københavns kommunes advokat meddelte x, at der i alt var
faktureret til 45 kommuner for et samlet krav på 8.869.763 kr., hvoraf 3.228,51 kr. var blevet
betalt direkte til københavns kommune.
x’ årsrapport for 2006 udviste et positivt resultat på 1.503.453 kr. og en negativ egenkapital
på 807.796 kr.
københavns kommune sendte den 9. juli 2007 x en endelig opgørelse over sprogcentrets
aktivitet i 2006 med krav om tilbagebetaling af for meget udbetalt tilskud på 4.455.391,92 kr.
senest den 23. juli 2007. den 31. juli 2007 rykkede københavns kommune x for
tilbagebetalingen og meddelte samtidig, at forvaltningen, indtil tilbagebetaling var sket, ville
modregne i x’ krav på udbetalinger for påbegyndte moduler og for prøver. kommunen tog
endvidere forbehold om at opsige driftsaftalen uden yderligere varsel, hvis hele det skyldige
beløb ikke var tilbagebetalt senest den 31. august 2007.
ved brev af 2. august 2007 protesterede x’ advokat blandt andet mod den af københavns
kommune varslede modregning.
den 20. august 2007 meddelte københavns kommune x, at kommunen tilbageholdt x’
tilskud for juli måned på 1.533.320 kr., og at kommunens tilgodehavende vedrørende for
meget udbetalt tilskud i 2006 herefter var reduceret til 2.922.071,92 kr.
fra slutningen af august til slutningen af september 2007 drøftede københavns kommune og
x mulighederne for at indgå en afdragsordning omfattende dels kommunens
resttilgodehavende vedrørende for meget udbetalt tilskud i 2006, dels 3.734.185 kr., som x
havde modtaget fra andre kommuner efter direkte fakturering af disse. københavns
kommune forsøgte i den forbindelse forgæves at opnå de pågældende kommuners tiltrædelse
af en sådan afdragsordning.
                                              - 30 -
ved brev af 27. september 2007 opsagde københavns kommune driftsaftalen med x
kommunen henviste herved til, at der ikke var sket tilbagebetaling af det forfaldne beløb, og
at kommunen efter gennemgang af materiale fra x’ revisor ikke anså det for realistisk at
gennemføre en afdragsordning, der ikke var tiltrådt af samtlige kommuner.
københavns kommune tilbageholdt ud over x’ tilskud for juli 2007 tillige x’ tilskud for
august og september 2007 på henholdsvis 1.228.120 kr. og 1.593.100 kr.
den 12. oktober 2007 gik x konkurs.
af brev af 20. maj 2008 fra københavns politi til a fremgår blandt andet:
      ”jeg har i dag i medfør af retsplejelovens § 721, stk. 1, nr. 2, besluttet at opgive
      påtale mod dem for overtrædelse af straffelovens § 279, bedrageri eller forsøg
      herpå, i forbindelse med x’ udsendelse af regninger til en række kommuner i
      sommeren 2006, selv om x havde modtaget betaling fra københavns kommune
      for de samme ydelser, som regningerne vedrørte.
      begrundelsen for afgørelsen er, at videre forfølgning ikke kan ventes at føre til, at
      de findes skyldig til straf.”
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af a, d, e, f, g, h og j.
a har forklaret blandt andet, at han har læst dansk, lingvistik og andre fag på universitetet og
drevet sprogskole i selskabsform i københavn siden 1971. sprogundervisning til udlændinge
har henhørt under kommunen i hele perioden bortset fra årene 1986-1999, hvor ansvaret lå
hos amterne. med hensyn til størrelsen af kommunens betaling for undervisning er der aldrig
blevet rykket så meget som en 5-øre ved forhandling, og københavns kommunes
administration af området har således igennem årene generelt været præget af diktat.
da x i december 2003 modtog en driftsaftale til underskrift fra københavns kommune, var
hans reaktion, at han måtte skrive under, selv om den indeholdt bestemmelser, han ikke var
enig i. han vidste af erfaring, at indholdet ikke var til forhandling. han husker ikke, om han
                                               - 31 -
gjorde indsigelser mod aftalens indhold. det nye modultakstsystem førte til, at der i århus
blev gennemført udbud, og vinderen fik 10-12 % under den vejledende takst. københavns
kommune nedsatte taksten for x, studieskolen og en lille gruppe på aof, som alle fik halv
takst for danskuddannelse 3. x’ styrke med hensyn til at uddanne kursisterne hurtigt blev
dermed neutraliseret. andre sprogcentre fik fuld takst for det samme produkt. der var løbende
dialogmøder med københavns kommune, men ikke specielle møder mellem x og kommunen
om takstfastsættelsen. det ville ikke have nyttet noget. københavns kommunes undskyldning
for at give x og studieskolen halv takst var den forskel, som kommunen opfandt, på hurtige
og langsomme kursister. x fik imidlertid ikke de hurtige kursister, det var derimod x, som
udvirkede, at kursisterne kom hurtigt igennem uddannelsen. x havde et særligt
undervisningskoncept og kunne noget andet end de øvrige sprogcentre – det var ikke
tilfældigt, at x havde det højeste karaktergennemsnit og den laveste fraværsprocent. x stillede
krav til kursisterne vedrørende selve undervisningen, men havde ikke særligt strenge
optagelseskrav. hvis antagelsen om, at x tiltrak de gode kursister, havde været korrekt, ville
de øvrige kursister i københavn have haft et karaktergennemsnit, der lå under
landsgennemsnittet, hvilket ikke var tilfældet. x og studieskolen stod for 70 % af
danskuddannelse 3 i københavn, så der var ikke tale om nicheskoler.
i april 2004 udsendte københavns kommune tillæg 1 for 2004 med angivelse af modultakster
og aktivitetsmål. først senere, da forstanderen for københavns sprogcenter råbte vagt i
gevær, opdagede kommunen, at der blev for mange moduler. skoler med lange
undervisningsforløb på 3-6 måneder stod til at få et stort overskud ud af overgangsordningen,
idet der i stort omfang var tale om dobbeltbetaling for kursister, som havde fået undervisning
før årsskiftet. x, som havde korte moduler, fik en meget lille fortjeneste. der blev nedsat en
arbejdsgruppe og holdt møder om overgangsproblemet. x holdt sig ude af arbejdsgruppen,
fordi han allerede havde rettet henvendelse til kommunen om at få ekstra tilskud som følge af,
at x havde udført mere undervisning i de tre første kvartaler end forudset og derfor var ved at
have opbrugt sit aktivitetsmål. han mente heller ikke, at x havde så meget at bidrage med,
fordi x tjente meget lidt på overgangsordningen. han var altså ikke med til nogen
arbejdsgruppemøder, men deltog i de såkaldte dialogmøder. sprogcentrene fik valget mellem
pest eller kolera: enten ville modultaksten for 2004 blive sat ned med tilbagevirkende kraft,
eller også ville taksten for 2005 blive lavere. det endte med den førstnævnte løsning. det er
ikke rigtigt, at x fik ekstra midler i forbindelse med nedsættelsen af 2004-modultaksten. x fik
                                              - 32 -
alene betaling for mere faktisk udført undervisning. x gik ind i 2005 med et underskud på
grund af takstnedsættelsen, der gav x et tab på 2,9 mio. kr.
i maj 2005 klagede han sin nød til forvaltningen, som inviterede ham til et møde, hvorefter
der blev igangsat et arbejde med at sammenligne x og studieskolen. sammenligningen var
efter hans opfattelse irrelevant, men den tog hele efteråret og fjernede fokus fra den egentlige
problematik. studieskolen, som ikke var en privat virksomhed, men en forening med andre
behov end x, kunne godt klare sig med den lave takst. københavns kommune spillede
studieskolen ud mod x og brugte studieskolen som skruebrækker. x havde til enhver tid
kursister, som man ikke fik betaling for, idet kursister med merit fra andre skoler blev sat ind
på det niveau, som de passede til, selv om de kom med merit til et højere niveau. andelen af
disse kursister udgjorde 15 % studieskolen havde i vidt omfang kursister fra vestlige lande,
mens x’ kursister typisk var fra områder ”øst for bosporus”. da irakerne, som er svære at
undervise, kom til danmark, udgjorde de den største andel af x’ kursister, og da skolen
lukkede, var der 20 % kinesere blandt kursisterne. nogle af x’ klasseværelser var møbleret
med ikea-møbler, men ellers var der tale om loppemarkedsstole og spånplader på bukke.
det var på grund af den krævende undervisning vigtigt at have et optimalt
undervisningsmiljø. når der var råd, blev der derfor købt billeder og tryk til væggene for at
skabe en god atmosfære. kunstsamlingen blev siden solgt for over 1 mio. kr. han mener, at
stigningen i x personaleomkostninger fra 2004 til 2005 på trods af et uændret antal
fuldtidsansatte, jf. årsrapporten fra 2005, måske var et udslag af overarbejde eller generelle
lønstigninger. lærerne hos x var fastansatte, ikke timeansatte.
x havde kursister fra 60 omegnskommuner. han mener, at københavns kommunes
fortjeneste på x’ undervisning af udenbys kursister udgjorde 7-8 mio. kr. i 2004, 8 mio. kr. i
2005 samt et beløb i 2006 for perioden frem til den 1. september 2006, hvor
integrationsministeriet stoppede ”forretningen” med den nye bekendtgørelse. 14 dage efter at
han havde sendt sit brev af 31. maj 2006 til borgmesteren om direkte fakturering af
omegnskommunerne, begyndte han at sende fakturaer for 1. kvartal til de omegnskommuner,
som havde haft kursister i dette kvartal. senere sendte han også fakturaer for 2. kvartal, men
her var balladen i gang, og mange betalte ikke. københavns kommune sendte ham et brev
om, at de betragtede den direkte fakturering som et brud på driftsaftalen. x fik reaktioner fra
omegnskommunerne i anledning af københavns kommunes breve til disse kommuner. det
                                              - 33 -
ødelagde kommunernes tillid til x københavns kommune mente, at man skulle have en
driftsaftale med en kommune for at kunne fakturere denne. han mente, at når man havde en
driftsaftale med én kommune, kunne man fakturere en anden kommune – det var almindelig
praksis, sådan gjorde andre sprogcentre. han har på intet tidspunkt prøvet at få en driftsaftale
med en anden kommune. ved faktureringen af omegnskommunerne fik x dobbelt betaling,
idet københavns kommune tillige betalte for de udenbys kursister via de månedlige beløb i
henhold til betalingsplanen. det var meningen, at københavns kommune skulle have
pengene tilbage. efter 36 års samarbejde, hvor forsinkelser med betaling m.v. var taget i stiv
arm, fandt han det mindre vigtigt, hvornår nedreguleringen af kommunens betalinger til x
skulle finde sted. x satte pengene ind på en særlig konto i danske bank, så man havde
pengene, når der kom en regning fra kommunen. det skete imidlertid ikke. kommunen
insisterede på at blive ved med at opkræve betaling fra omegnskommunerne, selv om
ministeriet havde givet lov til direkte fakturering. x sendte ikke af egen drift pengene til
københavns kommune, da det var et stridsspørgsmål, som han regnede med, at der ville
komme en afklaring på, hvorefter kommunen ville få de penge, som den havde ret til. på et
tidspunkt brugte x pengene på kontoen, da københavns kommune havde opkrævet
tilstrækkeligt mange penge for x’ kursister. forud for ikrafttrædelsen den 1. september 2006
af den nye bekendtgørelse skrev københavns kommune til omegnskommunerne og bad dem
– under trussel om, at de ellers ville overtage driftsansvar og tilsyn, hvilket ikke passer – om
at bekræfte, at københavns kommune fortsat havde driftsansvaret, og at de ville betale
gennem københavns kommune. denne ordning fortsatte, til x lukkede. københavns
kommune har ikke som driftsansvarlig myndighed blandet sig i pædagogik eller lavet faglig
kontrol, men blot udstukket de økonomiske rammer, og x har kun haft tre tilsynsbesøg på 30
år. x har løbende sendt regnskabsmæssige oplysninger til kommunen. i 2009 startede han så
småt op med x igen. skolen får henvisninger fra 15 omegnskommuner, der betaler 18.000 kr.
pr. modul, hvilket efter hans opfattelse indikerer, at x også tidligere kunne have fået fuld takst
fra omegnskommunerne, hvis københavns kommune ikke havde forhindret det.
integrationsministeriets brev af 10. februar 2006 til københavns kommune om, at man efter
danskuddannelsesloven ikke måtte foretage acontobetaling, førte til et møde den 23. februar
2006 mellem x og københavns kommune. der blev talt om, at man nu ikke kunne
gennemføre den ordning med to halvårlige acontobetalinger, der var blevet besluttet på et
udvalgsmøde den 9. februar 2006. i stedet fremlagde en økonom fra kommunen en
                                                - 34 -
betalingsplan med månedlige betalinger i form af skæve beløb, der afspejlede udviklingen i
2005. det beløb, som allerede var betalt a conto i januar, konverterede man til betaling for alle
modul 1’erne, som ikke nødvendigvis skulle betales bagud. han husker ikke, hvordan ordene
faldt på mødet, men det var evident, at de øvrige betalinger ikke var a conto, da ændringen fra
de to halvårlige acontobetalinger til månedlige udbetalinger skete som følge af ministeriets
udmelding. desuden stod der på skemaet med betalingsplanen ”a conto” omkring modul 1,
men ikke om resten. man nævnte ikke på mødet spørgsmålet om efterregulering. der blev
ikke efterfølgende ændret ved betalingsplanen, selv om det i løbet af 2006 blev klart, at x
ikke kunne nå aktivitetsmålet. efterregulering blev ikke nævnt før sommeren 2007. det er
rigtigt, at der i tillæg 1 for 2006 i overensstemmelse med sædvanlig praksis var en
bestemmelse om efterregulering. man skrev ikke et nyt tillæg, men traf i stedet først
udvalgsbeslutningen af 9. februar 2006 og udarbejdede derefter betalingsplanen. når der i
ledelsesberetningen i x’ årsrapport for 2005 står, at betalingsplanen ville sikre selskabets
likviditet i 2006, er det måske fordi, spørgsmålet om likviditet specielt havde været på
dagsordenen, idet den forudgående beslutning om de to halvårlige acontobetalinger blev
truffet af hensyn til likviditeten. når der i brevet af 17. november 2006 fra x' revisor til
købehavns kommune står, at for at kunne opfylde budgettet kræver det, at der undervises 762
moduler i 4. kvartal, er det revisors måde at stille det op.
i 2006 underviste x så meget, som de kunne. souschefen døde pludseligt i april, og det gav
nogle vanskeligheder. aktivitetsmålet på 3.050 moduler kunne ikke nås, men de tog det
roligt, fordi x jo ikke havde fået acontobetalinger og derfor ikke skulle betale noget tilbage.
københavns kommune havde haft den højeste grad af indsigt i udviklingen i 2006 med
ugentlige indberetninger om antal modulopstarter. x sendte endvidere hvert kvartal
indberetninger til integrationsministeriet med kopi til københavns kommune. man skrev ikke
direkte i indberetningerne, at man ikke kunne nå aktivitetsmålet. der var økonomiopfølgning
over for kommunen fra x’ revisor, herunder revisors brev af 17. november 2006, som viste, at
man ikke kunne nå aktivitetsmålet. københavns kommune greb ikke ind og løftede ingen
pegefinger. de månedlige udbetalinger indgik, og der var mod sædvane ikke anført noget i
udbetalingsbilagene om a conto. i 2005 havde x også skrevet indberetninger, som
københavns kommune ikke reagerede på, hvilket heller ikke var forventet, fordi man efter
praksis regulerede året efter. de andre sprogcentre overgik fra a conto til bagudbetaling i
efteråret 2006, men det omfattede ikke x, da x jo havde en fast betalingsplan. x gik over til
                                              - 35 -
bagudbetaling ved årsskiftet 2006/2007. den første gang x hørte noget til, at københavns
kommune mente sig berettiget til at efterregulere udbetalingerne for 2006, var ved
modtagelsen af kommunens brev af 9. juli 2007, hvor x fik 14 dage til at betale 4,5 mio. kr.
tilbage. han forsøgte at få udsættelse med henblik på juridisk afklaring, og der var drøftelser
med kommunen om en afdragsordning med betaling af 250.000 kr. om måneden. ultimo
august lånte han personligt 1,5 mio. kr. i banken til lønudbetalinger. selv om x fremlagde
holdbare budgetter, endte det med, at kommunen lukkede kassen med den begrundelse, at
ikke alle omegnskommuner havde givet tilsagn til afdragsordningen. da kommunen opsagde
driftsaftalen, havde x nået at undervise så meget, at kommunen bortset fra 100.000 kr. fik de
4,5 mio. kr. hjem ved at holde betalingerne for juli, august og september tilbage.
 det er hans opfattelse, at københavns kommune anmeldte ham til politiet for at
”neutralisere” politikerne, som ikke vil støtte en bedragerisigtet person. som følge af
anmeldelsen fremstår han som en fusker, når man googler ham på internettet.
d har forklaret blandt andet, at han er … i københavns kommune og siden den 1. januar 20..
har været ansvarlig for integrationspolitik, herunder afvikling af sprogundervisning m.v. ved
fastsættelsen af modultakster efter danskuddannelsesloven fra 2003 gangede man en timepris,
der skulle give en realistisk omkostningsdækning, med det relevante antal undervisningstimer.
det var en kompleks øvelse, da kursisterne havde vidt forskellige forudsætninger.
udgangspunktet for københavns kommune var, at sprogcentrene selv skulle melde
timeforbruget for modulerne ind. det svingede meget, og x havde et meget lavt timetal.
takstfastsættelsen var ikke udtryk for rent diktat, hvilket også kan ses ved, at taksterne blev
forhøjet gennem årene. studieskolen og x fik mindre for danskuddannelse 3 end andre
sprogcentre. hvis kommunen havde betalt dem beløb i nærheden af de vejledende takster,
ville der have været tale om massiv overbetaling i forhold til indsatsen. x og studieskolen
havde nemlig kursister, der var mere ressourcestærke. aof fik på tilsvarende måde en lav
takst til dis-kursister, som var amerikanske udvekslingsstudenter. hvis man skal kunne styre
udgifter, må man have et billede af størrelsen af produktionen. derfor opererede man med
aktivitetsmål. alle aktivitetsmål gange de fastsatte modultakster skulle gerne passe med de
afsatte penge på kommunens budget. hvis behovet for undervisning steg, øgede kommunen
bevillingen, og ellers kunne én skole undervise mere, hvis en anden underviste mindre.
københavns kommune havde et godt grundlag for at fastlægge taksten for x at det ikke løb
                                              - 36 -
rundt for x skyldtes dårlig økonomistyring. modultaksterne for x blev alle år fastsat ud fra de
samme principper, også taksterne på 9.000 kr. og 10.000 kr. i 2007. de høje takster blev sat
ned, og de lave takster sat op, fordi forskellene på kursisterne blev mindre. københavns
kommune blev med tiden bedre til at regulere taksterne. han ved ikke, om der i sin tid var
forhandlinger med x om indholdet af driftsaftalen.
det gik omkring august 2004 op for kommunen, at prognosen for aktivitetsniveauet i 2004
ikke holdt. allerede efter 1. halvår havde man nået det forventede niveau for hele året, og der
var udsigt til en overskridelse af bevillingen på omkring 30 %, svarende til ca. 50 mio. kr. der
blev nedsat en arbejdsgruppe med deltagelse af sprogcentrene for at finde årsagen til den
fejlagtige prognose. der var enighed om, at det skyldes, at det nye modulsystem var startet
forkert op. indplaceringsreglerne for årsskiftet 2003-2004 indebar massiv overflytning af
kursister med et massivt antal modulopstarter. man kaldte det ”tomme moduler”, idet
kommunen skulle betale for aktiviteter, der ikke krævede arbejde. der var tale om en fejl i
overgangsordningen. arbejdsgruppen forsøgte at lave en model, der var rimelig økonomisk
set, imødekom synspunkter fra sprogcentrene, og i videst mulige omfang bevarede den
oprindeligt aftalte model. ingen skulle lide et økonomisk tab. ingen måtte få mindre end det,
de oprindeligt var stillet i udsigt, og kommunen ville også gerne betale for reel meraktivitet.
alle gik ud med et lidt bedre resultat end efter de oprindelige økonomitillæg. man
kompenserede for de tomme moduler ved at nedsætte modultaksterne. flertallet af
sprogcentre var enige om at løse problemet i 2004. x ville gerne have haft flere penge.
efter loven var der frit skolevalg. fremgangmåden ved afregning for udenbys kursister
beroede på en mellemkommunal aftale. de vejledende takster blev brugt generelt mellem
kommunerne. der var intet spekulationshensyn, alene administrative hensyn. det er normalt,
at kommunerne bruger generelle eller vejledende takster ved afregning, da det er
administrativt enkelt med én afregningssats. det viste sig, at københavns kommune kom til
at tjene penge på ordningen, og det reagerede visse kommuner på. det var en utilsigtet
følgevirkning, at det blev en pengemaskine og ikke en rimelig samarbejdsform over for de
andre kommuner. københavns kommune havde ikke noget problem med ændringen af
ordningen pr. 1. september 2006. hullet i kassen blev dækket med det samme via dut (det
udvidede totalbalanceprincip). i driftsaftalerne med de københavnske sprogcentre var der
forbud mod at indgå driftsaftale med andre kommuner. årsagen var, at man i københavns
                                             - 37 -
kommune tidligere havde haft problemer med at leve op til forsyningsforpligtelsen med
hensyn til sprogundervisning, og man ønskede derfor ikke at belaste sprogcentrene i
københavn med udenbys kursister ud over, hvad det frie skolevalg indebar. når københavns
kommune havde en forsyningsforpligtelse, ville man også have styringsmuligheder, og derfor
ville kommunen gerne være driftsansvarlig med deraf følgende forhandling af modultakster,
tilsyn m.v. der blev ikke ført meget fysisk tilsyn med skolerne, men man sikrede, at der var
tale om en legal sprogskole, og foretog regnskabsovervågning. pensum var fastsat i statsligt
regi.
der var en klar aftale om, hvordan afregning for udenbys kursister skulle foregå. københavns
kommune skulle som driftsansvarlig afregne med omegnskommunerne, og kommunen kunne
ikke tillade, at man brød med dette princip. indtægterne gik til sprogundervisning i
københavn og var med til at sikre undervisning af god kvalitet. det var svært at svare på as
henvendelse til borgmesteren i slutningen af maj 2006 om x’ ønske om direkte fakturering.
det var klart, at københavns kommune skulle opkræve pengene fra omegnskommunerne,
men stridspunktet var merindtjeningen. fra integrationsministeriets brev af 10. februar 2006,
der kom som en bombe for forvaltningen, og indtil den nye bekendtgørelse kom, var
situationen uafklaret. københavns kommune opdagede, at x var begyndt at fakturere
omegnskommunerne, idet der var kommuner, som ikke forstod, at de modtog to
opkrævninger. x’ fakturering var uventet, idet x ikke havde varslet fakturering, men alene
bedt om lov hertil. sidst i juni 2006 skrev københavns kommune til x og bad skolen om at
stoppe faktureringen og betale allerede modtagne beløb tilbage til omegnskommunerne.
senere sendte københavns kommune endnu et brev, hvor man bad om, at pengene blev
indbetalt til københavns kommune, muligvis på baggrund af drøftelser med
omegnskommunerne om overtagelse af inddrivelsen. pengene blev imidlertid ikke betalt.
efter modtagelsen af integrationsministeriets brev af 10. februar 2006, hvorefter der ikke må
betales a conto, gik københavns kommune straks i gang med at finde en løsning, hvorefter
sprogcentrene havde den nødvendige likviditet, og man nåede frem til betaling i
overensstemmelse med ministeriets tilkendegivelse. man fandt en model, der blev godkendt
af ministeriet, og fra sommeren 2006 og frem mod årsskiftet overgik alle skolerne bortset fra
x til den nye betalingsmodel, efterhånden som likviditeten tillod det. for så vidt angik x, der
var presset likviditetsmæssigt, og som a havde været nødt til selv at tilføre kapital, ændrede
                                              - 38 -
man de halvårlige acontobetalinger til månedlige acontobetalinger med en stor udbetaling i
starten af året for modul 1 og herefter med udbetalinger for de øvrige moduler, der lå så tæt
som muligt på, hvad de faktiske aktiviteter ville berettige til. man lagde sig i den forbindelse
op ad udviklingen i 2005. det var ikke helt efter bogen, men uden en likviditetsløsning var
skolen lukket med det samme. det er utænkeligt, at han skulle have godkendt, at der blev
givet x driftstilskud i 2006. det ville have været ulovligt. det er også tydeligt at se på
udvalgsindstillingerne, at man ikke gav driftstilskud, men gerne ville lave likviditetstilførsel.
han forstår ikke, at nogen kunne være i tvivl om, at det var en acontobetalingplan.
ifølge genopretningsplanen for x skulle omkostningsniveauet reduceres, men det skete ikke.
økonomistyringen i x var filantropisk og naiv, og skolens økonomichef døde. han var
skuffet over, at man i x ensidigt satsede på at arbejde sig ud af krisen. økonomiopfølgningen
fra x’ revisor af 17. november 2006 så ikke godt ud. da x’ tilskud for 2006 skulle
efterreguleres i sommeren 2007, konstaterede københavns kommune, at man havde et
tilbagebetalingskrav på 4,5 mio. kr. x havde ikke opnået det planlagte aktivitetsniveau eller
tilpasset sine omkostninger. x havde stadig ikke afregnet for den uretmæssige fakturering af
omegnskommunerne, og samarbejdet var meget belastet. man overvejede efter forslag fra x
en genopretningsplan med afdrag og modtog i den forbindelse forskellige budgetoplæg fra x,
som ikke indgød den fornødne tillid. københavns kommune foretog modregning i
betalingerne til x, fordi man i kommunen blev mere og mere nervøs for, om samarbejdet
kunne holde. det var en svær beslutning at opsige driftsaftalen; det gav et stort driftstab for
københavns kommune, og man havde gerne set skolen fortsætte.
københavns kommune indgav i efteråret 2007, vistnok umiddelbart efter x’ konkurs,
politianmeldelse mod a vedrørende faktureringen af omegnskommunerne i 2006. det var en
administrativ afgørelse, som blev truffet efter rådføring med kommunens advokat om
mulighederne for at få dækket kommunens tab. at politianmeldelsen fandt sted så længe efter
faktureringen skyldtes, at københavns kommune fortsat samarbejdede med x indtil
opsigelsen i september 2007, og at der således fortsat var mulighed for inddrivelse via det
forretningsmæssige forhold. han husker ikke, om der var politikere, der kommenterede
anmeldelsen.
                                              - 39 -
e har forklaret blandt andet, at han var … i uddannelses- og ungdomsforvaltningen frem til
december 20.., men at danskundervisningen til voksne udlændinge den 1. januar 2006 overgik
til beskæftigelses- og integrationsforvaltningen. han har ikke nærmere kendskab til
samarbejdet med x i perioden 1999-2003. ved overgangen til modultakster i 2004 var
udgangspunktet de vejledende takster, men de var ikke beregnet specielt ud fra forholdene i
københavn, hvor man havde skoler målrettet bestemte elever og derfor mulighed for
anderledes tilrettelæggelse, i nogle tilfælde billigere. der var også skoler i københavn, der
krævede flere ressourcer end afspejlet i de vejledende takster. man overvejede ikke at sende
undervisningsopgaven i udbud, idet man havde gode erfaringer med aftalemodellen, f.eks. fra
specialundervisning for voksne. x og studieskolen appellerede til højtuddannede udlændinge
med mange års skolegang, og derfor fastsatte man en lavere takst for dem. nedsættelsen af
modultaksten for 2004 havde ikke karakter af diktat, men var derimod en aftale mellem to
parter. det var nødvendigt at regulere aftalen, idet antallet af moduler var helt skævt.
ved videresalg af undervisning til omegnskommunerne brugte man af praktiske og
administrative grunde de vejledende modultakster. han har ikke nærmere kendskab til,
hvordan aftalen herom blev indgået med de andre kommuner. ved afregning mellem
kommunale enheder anvender man typisk ikke den enkelte skoles udgiftsniveau, og den
enkelte skole får ikke pengene. sådan er det også på folkeskoleområdet, hvor der er afvigelser
mellem det afregnede beløb og den konkrete udgift for den enkelte elev. hensigten med
eksklusivklausulen i driftsaftalerne var at sikre, at styringen af den enkelte skole lå ét sted, og
at aftalen blev overholdt. på undervisningsområdet er det sædvanlig praksis, at der indgås
aftale med én kommune, der afregner med andre kommuner. som driftsansvarlig foretog
københavns kommune afregning over for x og førte et vist tilsyn.
f har forklaret blandt andet, at han er forstander for … efterskole, og tidligere har været … i
aof. han begyndte at beskæftige sig med danskuddannelse til voksne udlændige i 1999 på
aof’s sprogcenter, hvor man havde flest kursister på uddannelse 2, færre på uddannelse 1 og
kun få på uddannelse 3. der var i alt 1.144 elever og 70 lærere, da det toppede. han var godt
tilfreds med, at uddannelse 1 og 2, der havde de tungeste elever, fik tildelt flest midler.
uddannelsessystemet efter danskuddannelsesloven fra 2003 var meget struktureret og havde
pædagogisk god effekt. lærerne skulle mere op af stolene, og der skulle laves evalueringer.
han mener ikke, at der var markante forskelle på tidsforbruget i forhold til det tidligere
                                              - 40 -
system, men kvaliteten blev bedre. efter aftale med københavns kommune forestod aof
undervisning på dis, hvilket udgjorde en lille del af aof’s samlede aktivitet. aof var ikke
involveret i modultakstfastsættelsen, der var dikteret af kommunen. konsekvensen af, at en
skole afslog at underskrive en driftsaftale, ville være, at skolen måtte lukke. det blev
diskuteret kolleger og sprogcentre indbyrdes, om taksterne var for høje eller for lave, og der
var jævnligt møder med københavns kommune. han kan huske, at taksten for 2004 blev sat
ned, men husker ikke baggrunden herfor. aof havde elever fra andre kommuner, men kun
meget få. de andre kommuner betalte de vejledende takster til københavns kommune,
hvilket han ikke blandede sig i.
g har forklaret blandt andet, at han er … på studieskolen, som er en forening i henhold til
folkeoplysningsloven. foreningen har en bestyrelse og to forstandere og er en non profit-
organisation. han har arbejdet på studieskolen siden 1977 og blev i 1979 leder af
danskuddannelsen. i slutningen af 2003 var der forhandlinger om, hvordan modultaksterne for
2004 skulle fastlægges. de aktive sprogcentre i københavn og kommunalforvaltningen
deltog. sprogskolerne havde forskellige klienteller og derfor også forskellige takster.
kursisterne på danskuddannelse 3 havde mindst 12 års skolegang og skulle – med undtagelse
af visse kursister, herunder fra usa og australien – helst have tilegnet sig et fremmedsprog.
både studieskolen og x havde dispensation fra københavns kommune til kun at udbyde
uddannelse 3, og de var stærkere på den uddannelse end andre sprogcentre. uddannelse 3-
kursister hos studieskolen og x havde de bedste forudsætninger for at tilegne sig sproget,
blandt andet fordi de også via arbejde m.v. tilegnede sig dansk. københavns kommune er så
stor, at det er muligt at oprette sprogcentre, hvor kursisterne har meget lang uddannelse, og
klasserne er meget homogene. studieskolen og x skulle derfor bruge færre kræfter på at løfte
kursisterne et modul, og det var rimeligt, at de fik en lavere takst. studieskolen kunne godt
have sagt nej til grundlaget for fastsættelsen af modultaksten, men det havde de ingen
interesse i, da det var meget rimeligt at tage udgangspunkt i det aktuelle timeforbrug til at
løfte en kursist. der var ganske stor forskel på undervisningsmetoden hos henholdsvis
studieskolen og x kursister, der var vant til et elitært system, valgte x, mens kursister, der
var vant til friere former, valgte studieskolen. der var mange østeuropæere og asiater hos x
og mange vesteuropæere og amerikanere hos studieskolen.
                                              - 41 -
i slutningen af 2003 skulle sprogskolerne lave prognoser for modultilvæksten i 2004,
hvorefter københavns kommune lavede et budget. ved overgangen til det nye
uddannelsessystem udløste alle kursister et modul, hvilket ikke var medtænkt i prognosen,
som skolerne havde afleveret til kommunen. ingen havde tænkt på, at alle kursister udløste et
modul pr. 1. januar 2004 – også dem der var tilmeldt tidligere. københavns sprogcenter
opdagede problemet og orienterede kommunen om det. der blev nedsat en
økonomiarbejdsgruppe med forstandere fra sprogcentrene og repræsentanter for kommunen.
a var med til nogle møder, men ikke alle. der var enighed om, at man havde været fælles om
at begå fejl med den konsekvens, at forvaltningen ikke kunne overholde budgettet, og
centrene ville blive forgyldt, og at der måtte findes en løsning. først i november fandt man en
løsning ”en for alle og alle for en”, dog var a ikke med til det sidste møde.
han vil tro, at ca. 25 % af studieskolens elever i 2004 var udenbys. studieskolen overvejede
ikke at indgå driftsaftaler med andre kommuner, hvilket ville være besværligt. københavns
kommune havde en konsulent, der stod for det pædagogiske tilsyn. konsulenten blev på et
tidspunkt afskaffet, han husker ikke hvornår. studieskolen fik besøg fra kommunen et par
gange om året og holdt pædagogiske møder med konsulenten.
h har forklaret blandt andet, at hun er ansat i albertslund kommune, hvor hun fra slutningen
af 19.. har ført tilsyn med kommunens sprogcenter. i februar 2004 blev man i foreningen af
kommuner i københavns amt enige om at anvende den vejledende modultakst ved indbyrdes
afregning for danskuddannelse. københavn og frederiksberg var med i aftalen, som blev
evalueret efter et år og forlænget. den vejledende takst blev anvendt for at lette
administrationen, idet det ville have været for bøvlet at anvende konkrete satser.
j har forklaret blandt andet, at han blev revisor for x den 1. januar 2002. han udførte ”den
fulde pakke”, det vil sige både løbende bogføring, budgetter, regnskab, selvangivelse og
revision. han havde kontakt med a personligt 4-10 gange om året. han udarbejdede
budgetter sidst på året for det kommende år til skolens eget brug og til kommunens brug ved
forhandling om udgiftsniveau, antal timer og antal lærere. fra 2004 blev der givet betaling pr.
modul, men der var stadig dialog med københavns kommune om budgetter. i 2002-2004 løb
forretningen rundt uden at være overskudsgivende. i foråret 2005 opdagede han, at
modultaksten for 2004 var blevet korrigeret med tilbagevirkende kraft, og 2,7 mio. kr. var
                                             - 42 -
undladt afregnet, hvilket medførte, at x i stedet for et pænt overskud fik et underskud på 3-
400.000 kr. man havde jo undervist og afholdt udgifter til lærere m.v. han husker ikke,
hvilket overskud man havde budgetteret med for 2004. det var ikke et millionbeløb. der var
lavet et budget, så det hang sammen. efter 2004 var skolen i krise, og der var mange møder
med københavns kommune. i 2005 blev der regnet på omkostningsstrukturen i x
sammenlignet med studieskolen. x havde ikke mulighed for at sætte udgifterne ned, og
lærerne underviste for ”fuld skrue”. der blev opsagt lærere og administrativt personale. a tog
økonomistyringen ganske alvorligt. han husker ikke nærmere om genopretningsplanen i
begyndelsen af 2006.
procedure
a har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med sit sammenfattende processkrift af
27. februar 2012.
a har således overordnet gjort gældende, at københavns kommune har handlet
ansvarspådragende over for x og påført denne et tab mindst svarende til det i påstanden
anførte beløb, og at kommunens retsstridige adfærd, herunder indgivelsen af
politianmeldelsen mod allan steen christensen, har medført et krav på tortgodtgørelse.
anbringenderne i det sammenfattende processkrift kan i øvrigt sammenfattes som følger:
modultakstfastsættelsen
de såkaldte ”aftalte økonomiske rammer”, herunder modultaksterne, blev ensidigt fastsat af
københavns kommune i de årlige økonomitillæg til driftsaftalen. der var således ikke nogen
”aftaler”, hvilket underbygges af driftsaftalens udmøntning.
københavns kommune har tilsidesat legalitets- og ligebehandlingsprincippet ved ikke over
for x at fastsætte modultaksten i overensstemmelse med danskuddannelseslovens vejledende
takster.
danskuddannelseslovens § 13, stk. 3, indebærer, at x som udgangspunkt var berettiget til en
modultakst, der modsvarede statens vejledende takster på finansloven, idet der med loven var
                                             - 43 -
indført landsdækkende takster og tilskud, der var resultatorienterede. der var tale om tilskud,
som enhver udbyder kunne gå ud fra, når blot kursisterne gennemførte uddannelsen og
opnåede de fornødne resultater i forbindelse med endelige, afsluttende prøver.
de vejledende takster gav mulighed for en fleksibel tilrettelæggelse af danskuddannelsen med
anvendelse af få eller ingen lærertimer. betalingen var således efter lovens intentioner ikke
afhængig af antallet af undervisningstimer.
københavns kommune lagde ved fastsættelsen af modultaksten vægt på, at x tiltrak de mest
ressourcestærke kursister, hvilket var et konkurrencemæssigt hensyn, som var uforeneligt med
lovens intentioner.
kommunen tog i strid med danskuddannelsesloven ikke pligtigt hensyn til x’ faktiske
udgifter ved fastsættelse af modultaksten for virksomheden. modultaksten kunne fastsættes i
opad- eller nedadgående retning, men såfremt der blev fastsat en lavere modultakst, skulle
kommunen som minimum sikre udbyderen dækning for samtlige dennes udgifter forbundet
med danskuddannelsen. der var herudover intet til hinder for, at en udbyder i form af et privat
sprogcenter opnåede en rimelig fortjeneste på undervisningen. den af kommunen fastsatte
modultakst dækkede ikke x’ udgifter forbundet med danskuddannelsen. x dokumenterede
løbende gennem alle år, at virksomheden havde større udgifter i forbindelse med
danskuddannelsen, der ville berettige til en højere modultakst end den, københavns
kommune havde fastsat. kommunen fraveg de vejledende takster i modultakstsystemet i et
sådant omfang, at dette var tabsgivende for x
københavns kommune synspunkt om, at x' manglende økonomistyring er dokumenteret af,
at studieskolen i perioden 2004-2007 havde en god eller ligefrem forbedret økonomi, tager
ikke højde for væsentlige forskelle på de to sprogcentre såsom,
- at studieskolen kun havde halvt så mange ressourcekrævende holdopstarter,
- at studieskolen havde en væsentlig synergieffekt ved at udbyde andre sprogfag og derved
   bedre kunne fordele sine faste udgifter på flere undervisningsenheder,
- at studieskolen havde gratis eller billige undervisningslokaler på universitetet og andre
   steder, og
- at studieskolen modsat x ikke havde fastansatte lærere, men derimod mange timelærere.
                                              - 44 -
x kunne havde drevet sin virksomhed med overskud, hvis københavns kommune havde
ligebehandlet x økonomisk med andre sprogcentre i danmark, der leverede undervisning
inden for danskuddannelse 3 – kommunale som ikke kommunale.
alene set ud fra en udgiftsbetragtning (og altså uden en resultatorienteret modultakst og uden
et rimeligt dækningsbidrag) har københavns kommune påført x et tab i henhold til
årsregnskaberne for 2004, 2005 og 2006 på 5.436.547 kr.
ændringen af modultaksten for 2004
det bestrides, at de nedsatte modultakster for 2004 blev fastsat efter indgående forhandlinger
med sprogcentrene. københavns kommune vedtog reelt ensidigt de reviderede modultakster,
idet en afvisning af kommunens krav om en nedsættelse ville have indebåret, at x ved
kommunens opsigelse af driftsaftalen mistede sit indtægtsgrundlag.
uanset det reviderede tillæg til driftsaftalen må den nedsatte modultakst anses for ulovlig som
stridende mod danskuddannelsesloven samt urimelig at opretholde efter aftalelovens § 36,
hvorfor x har krav på betaling af 2.914.202 kr. kravet er i x’ påstand medtaget med
2.525.869 kr. opgjort som differencen mellem det nævnte krav og x’ underskud i 2004 på
388.333 kr.
udbetaling af modultaksten ved påbegyndelse af et modul skulle sikre progression i
uddannelsen og være et incitament for udbyderne til at sikre kursisternes gennemførelse af
denne. således betaltes der som udgangspunkt alene tilskud en gang pr. modul. lovgiver
havde med indførelsen af det nye progressionsbaserede taxametersystem afskåret en
kommune fra at kræve tilbagebetaling af tilskud til en udbyder, når dette var udbetalt i
overensstemmelse med kursistens progression i henhold til danskuddannelsen.
over for københavns kommunes anbringende om, at nedsættelsen i taksterne med
tilbagevirkende kraft navnlig var begrundet i, at der ikke var taget højde for de mange
kursister, som allerede var i gang med undervisning i henhold til de tidligere regler,
bemærkes, at kommunen havde en repræsentant siddende i den arbejdsgruppe
                                                 - 45 -
(”beregnergruppen”), som fik til opgave at fremkomme med forslag til vejledende
modultakster. herunder fremførte københavns kommune sit synspunkt om delvis
dobbeltbetaling. der er således taget højde for synspunktet i forbindelse med taksternes
fastsættelse, jf. integrationsministeriets brev af 13. oktober 2003, hvor der kun i mindre
omgang skete en reduktion i de vejledende takster. det bestrides, at x medvirkede til, at
modulsatserne blev sat for højt.
overgangsordningen medførte en meget lille fortjeneste for x, da skolens moduler havde en
varighed af 6 uger mod andres skolers moduler på 6 måneder, således at de fleste kursister var
færdigundervist ved årsskiftet 2003/2004. det mertilskud til x for 2004 på 1.805.564 kr., som
økonomiarbejdsgruppen foreslog, blev modsvaret af en merproduktion af moduler og deraf
følgende merudgifter til blandt andet lærerlønninger. af x’ regnskab for 2004 fremgår, at
lærerlønningerne steg med 2,7 mio. kr. i forhold til året før (for 2005 var det tilsvarende tal
ca. 3,35 mio. kr.).
udenbys kursister
den tidligere lov om undervisning i dansk som andetsprog for voksne udlændinge m.fl. og
sprogcentre, jfr. lovbekendtgørelse nr. 975 af 25. oktober 2000, indeholdt en bestemmelse om
driftsaftaler, jf. lovens § 11, stk. 4, hvoraf fremgik, at:
       ”et sprogcenter indgår driftsoverenskomst med kommunalbestyrelsen i den
       kommune, hvor centret er beliggende, jf. dog stk. 2, 2. pkt. et sprogcenter kan kun
       indgå driftsoverenskomst med een kommunalbestyrelse.”
denne bestemmelse var ikke medtaget i danskuddannelsesloven pr. 1. januar 2004, og der var
derfor ikke længere hjemmel til at indgå eksklusivdriftsaftale om danskuddannelse, i hvert
fald ikke, når dette ikke måtte anses for tilstrækkelig begrundet i kommunens interesser.
formålet med eksklusivbestemmelsen var ifølge forvaltningens indstilling til
ungdomsudvalget forud for mødet den 3. december 2003 at sikre danskuddannelsestilbuddet
til københavns kommunes egne borgere inden for lovens frister. formålet kunne imidlertid
ikke begrunde en så indgribende bestemmelse som driftsaftalens § 38. driftsaftalens § 11, stk.
1, om, at x skulle lukke for tilgang, hvis x forventede ikke at kunne overholde de i § 5
                                                - 46 -
nævnte frister, sikrede på tilstrækkelig vis københavns kommunes pligt til
danskundervisning til kommunens egne borgere.
for så vidt angår mellemkommunal refusion vedrørende udenbys kursister fremgår det klart
af § 20, stk. 3 og stk. 6, i den tidligere danskundervisningslov, at en såkaldt centerkommune
alene kunne kræve refusion af afholdte udgifter tillagt et administrations- og tilsynsgebyr.
lovbestemmelsen var ikke medtaget i danskuddannelsesloven pr. 1. januar 2004, men det har
ikke været tanken med ændringen af danskuddannelsesloven at ændre på principperne ved
den mellemkommunale refusion. afregningen for udgifter fulgte herudover af almindelige
kommunalretlige regler, jfr. tillige højesteretsdommen gengivet i ugeskrift for retsvæsen
1989, side 17. det må endvidere uanset den foretagne præcisering af danskuddannelsesloven
ved § 6, stk. 4, i bekendtgørelse nr. 737 af 28. juni 2006 have stået klart for københavns
kommune som professionel forvaltningsmyndighed, at mellemkommunale refusioner alene
skulle foretages efter de faktiske udgifter tillagt et eventuelt administrations- og tilsynsgebyr.
det fremgår af københavns kommunes mail af 11. november 2005 til integrationsministeriet,
at hensigten med at kræve den vejledende modultakst for udenbys kursister fra de pågældende
omegnskommuner var at sikre, at kursister fra omegnskommunerne frit kunne vælge mellem
udbydere, som københavns kommune havde aftaler med, uanset københavns kommunes
omkostninger i forhold til den konkrete udbyder, og at skabe lige omkostningsvilkår for
kommunerne.
københavns kommune skulle imidlertid alene varetage hensynet til egne borgere, jf.
danskuddannelseslovens § 1, og kunne alene kræve refusion af de udgifter, som kommunen
havde som følge af undervisning af udenbys kursister. det må derfor anses for ulovhjemlet,
når kommunen varetog økonomiske interesser for omegnskommunerne. endvidere skabte
kommunen en konkurrencemæssig fordel for de sprogcentre, der underviste kursister til en
modultakst, der var højere end den vejledende modultakst, hvilket der ikke var hjemmel til i
danskuddannelsesloven.
københavns kommune udøvede ved medtagelsen af bestemmelsen om eksklusivitet i
driftsaftalen sammenholdt med indgåelsen af aftalen om betaling af et væsentligt mindre
beløb til x for dennes ydelser, end kommunen opkrævede hos omegnskommuner, finansiel
                                              - 47 -
magtfordrejning. københavns kommune kanaliserede retsstridigt overskud fra virksomheden
over til andre udbydere gennem det overskud, som x’ undervisning indbragte, og kommunen
varetog i strid med danskuddannelsesloven uvedkommende interesser for
omegnskommunerne. københavns kommune har uretmæssigt haft en indtægtsgivende
virksomhed ved at opnå op mod 100 % fortjeneste på at videresælge x’ kurser til kursister fra
omegnskommunerne.
med hensyn til x’ fakturering af omegnskommunerne var det usagligt at forlange, at x skulle
have driftsaftaler med disse som betingelse for at kunne få betaling for en elev fra de
pågældende kommuner, og det var ligeledes usagligt at forbyde, at x kunne få betaling fra en
omegnskommune for en elev fra den pågældende kommune, fordi der ikke forelå en
driftsaftale. selvom der var tale om en privatretlig aftale mellem x og københavns
kommune, skulle et forbud mod at modtage elever fra andre kommuner, hvor elevens
kommune betalte direkte til x, være sagligt begrundet. det var ikke danskuddannelseslovens
formål, at kommunerne sikrede sig, at sprogskoler ikke modtog elever fra flere kommuner,
hvor elevernes hjemstedskommune betalte for eleverne.
samtlige de omegnskommuner, som virksomheden modtog betaling fra, betalte den fulde
modultakst til x, hvilket må anses som en meget stærk indikation af, at x kunne kræve en
modultakst svarende til statens vejledende takster og ikke alene den lavere modultakst, der
ensidigt blev dikteret af københavns kommune. x’ tab igennem årene kan opgøres til mindst
15 mio. kr.
aftaleret
a har som supplement til de ovenfor anførte anbringender anført følgende under overskriften
”aftaleret”:
       ”igennem 28 år har x serviceret sagsøgte og opbygget sin virksomhed under
       henvisning hertil.
       sagsøgtes status overfor x var derfor af monopolagtig og dermed også af
       konkurrencebegrænsende karakter.
       pr. 1. januar 2004 havde x 40 ansatte og ca. 600 kursister. x havde derfor ikke
       andet valg end at tiltræde aftalerne på sagsøgtes betingelser, herunder en aftale
                                               - 48 -
      om, at det ikke var tilladt at indgå aftale med andre kommuner, uanset at
      danskuddannelsesloven hjemlede mulighed herfor og omvendt forbød
      konkurrencebegrænsende aftaler.
      sagsøgte har herved udøver magtfordrejning.
      to parter kan i øvrigt ikke gyldigt aftale sig ud af hvorledes
      danskuddannelsesloven og anden lovgivning skal fortolkes og administreres.
      danskuddannelsesloven må fortolkes således, at det herefter ikke er tilladt at
      indgå sådanne konkurrencebegrænsende aftaler, jf. i øvrigt monopollovgivningen.
      aftalerne strider derudover med kommunalfuldmagten og aftalelovens § 36.
      sagsøgerens synspunkter gør sig gældende for en række af parternes aftaler,
      herunder
      1. aftalen om nedsatte modultakster.
      2. aftalen om yderligere nedsættelse af 2004-takster.
      3. aftalen om forbud mod aftaler med andre kommuner.
      sagsøgte hævder først, at der er en bindende aftale, hvorefter at sagsøgte
      påtvinger x en ny og endnu ringere aftale.”
tilbagebetaling af tilskud for 2006
det bestrides, at der er foretaget acontobetalinger af tilskud for 2006. disse tilskud er derimod
udbetalt efter en særlig genopretningsplan. de udbetalte tilskud var endelige tilskud til x, og
københavns kommune var derfor uberettiget til at kræve dem tilbagebetalt. x havde igennem
2006 månedligt indberettet kursistantallet til kommunen. herudover havde kommunen og x
igennem 2005 og 2006 ført forhandlinger omkring en genopretningsplan for x, og x havde
derfor en berettiget forventning om, at det tilskud, der blev udbetalt, svarede til det tilskud,
som kommunen ville udbetale. københavns kommune fremsatte således retsstridigt krav om
tilbagebetaling, hvilket effektivt kunne lade sig gennemtvinge ved modregning i tilskud for
danskundervisning i 2007. københavns kommune har ved modregningen retsstridigt undladt
at udbetale tilskud for virksomhedens danskuddannelse i 2007, hvilket i sidste ende medførte,
at x blev erklæret konkurs. allerede efter almindelige modregningsprincipper om
hovedfordringens klarhed kunne modregningen ikke uden videre ske.
                                                - 49 -
tortgodtgørelse
a har krav på tortgodtgørelse i medfør af erstatningsansvarslovens § 26 som følge af
københavns kommunes retsstridige adfærd, herunder også indgivelsen af politianmeldelsen.
det er en skærpende omstændighed, at såvel overborgmesteren som borgmester hougaard har
ytret sig om anmeldelsen, og at københavns kommune var bekendt med den omtalte
fakturering, i hvert fald siden as mail af 31. maj 2006. det har således stået klart for
kommunen, at anmeldelsen ikke ville føre til tiltale, og anklagemyndigheden har også
efterfølgende besluttet ikke at rejse tiltale. den af kommunen indgivne politianmeldelse og
udøvede adfærd i øvrigt må under hensyn til kommunens ulovlige håndtering af
danskuddannelsesloven anses for retsstridig.
københavns kommunes modkrav
til støtte for påstanden om frifindelse for københavns kommunes modkrav gøres det
gældende, at kommunen har forvoldt x’ konkurs, hvorfor den ikke har et modkrav. for så
vidt angår tilskuddet for 2005 gøres de samme synspunkter gældende som for 2006. i øvrigt
har københavns kommune udvist rettighedsfortabende passivitet.
københavns kommune har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med sit
påstandsdokument af 27. februar 2012, som har følgende indhold:
       ”takstfastsættelsen
       det gøres overordnet gældende, at modultaksterne for 2004 og de følgende år
       beroede på en aftale mellem københavns kommune og x aps, der er en privat
       udbyder af undervisning.
       københavns kommune har som led i forhandlingerne herom været berettiget til at
       kræve en takstfastsættelse, som medførte et samlet udgiftsniveau og dermed
       serviceniveau i overensstemmelse med kommunens budget. x har ikke haft et
       retskrav på betaling svarende til de vejledende takster. x har heller ikke haft et
       retskrav på at levere undervisning på et bestemt serviceniveau eller under
       anvendelse af bestemte pædagogiske principper og at opnå dækning for de hertil
       medgåede omkostninger. x har alene været berettiget til den aftalte modultakst,
       og x har selv haft ansvar for at tilpasse sin virksomhed til dette indtægtsniveau.
       det gøres gældende, at fastsættelsen af modultaksten for 2004 og de følgende år i
       øvrigt er sket på et sagligt grundlag. københavns kommune har herved lagt vægt
                                       - 50 -
på at fastholde et samlet udgiftsniveau i overensstemmelse med kommunens
budget og at differentiere taksterne under hensyn til forskellene i de målgrupper,
som udbyderne henvendte sig til.
ændring af taksterne for 2004
det gøres gældende, at x ikke har krav på merbetaling vedrørende 2004.
der er ved revideret tillæg 1 for 2004 af 3. januar 2005 indgået en aftale mellem
københavns kommune og x om at korrigere modulsatserne og antallet af
moduler for 2004. tilsvarende aftaler blev indgået med de øvrige udbydere. x har
modtaget betaling i overensstemmelse med denne aftale.
de reviderede aftaler med x og de øvrige udbydere var begrundet i, at antallet af
modulstarter i 2004 havde vist sig langt større end forudsat af parterne i
forbindelse med den første fastsættelse af modultakster ved overgang fra timetakst
til modultakst pr. 1/1 2004. aftalen havde ikke til formål at korrigere for et lavere
timeforbrug pr. modul eller for vanskeligheder med at indplacere igangværende
kursister i det nye modulsystem som forudsat i integrationsministeriets vejledende
udtalelse af 10. februar 2006.
aftalen indebar, at x fik nedsat modultaksten, men samtidig fik forhøjet antallet
af moduler i forhold til det oprindeligt aftalte aktivitetsmål i tillæg 1 af 30. april
2004. samlet set opnåede x en forhøjelse af tilskuddet fra kr. 18,9 mio. til kr. 20,5
mio.
det gøres gældende, at der ikke er grundlag for at erklære aftalen ugyldig.
der må herved henses til, at den ændrede aftale udgjorde en rimelig og
hensigtsmæssig afhjælpning af en beregningsmæssig fejl ved fastsættelse af
modultaksterne, hvorved den samlede betaling blev bragt i overensstemmelse med
parternes oprindelige forudsætninger om et uændret takstniveau ved overgangen
til den nye afregningsmodel. alternativet havde været at regulere taksten for 2005
svarende til merudbetalingen i 2004, hvilket kunne have medført ubegrundede
indtægtsforskydninger mellem udbyderne afhængig af forskelle i
modulproduktionen i de to år. samtlige udbydere, herunder x, tilsluttede sig den
valgte model ved indgåelse af det reviderede tillæg 1 for 2004.
aftalen havde således ikke til formål at varetage hensyn, der var i strid med
progressionsformålet i den nye danskuddannelseslov, og aftalen har heller ikke
konkret haft en sådan virkning. aftalen blev først indgået i 2005 og dermed efter
afslutningen af 2004, som den havde virkning for. aftalen har derfor ikke konkret
kunnet modvirke progressionsformålet for de i 2004 gennemførte moduler.
det gøres gældende, at x ikke har krav på merbetaling for 2004, selv om aftalen
ved det reviderede tillæg 1 for 2004 erklæres for ugyldig.
hvis det reviderede tillæg 1 for 2004 tilsidesættes som ugyldigt, må dette gælde
den ændrede aftale som helhed. x er ikke berettiget til betaling på grundlag af
                                         - 51 -
modulsatserne i det oprindelige tillæg 1, men med fastholdelse af aktivitetsmålet
i det reviderede tillæg 1.
x vil herefter kun være berettiget til betaling efter det oprindelige tillæg 1 for
2004. dette indebar en højere modultakst, men til gengæld et lavere aktivitetsmål.
x har kun krav på betaling for et højere antal moduler end det fastsatte
aktivitetsmål, hvis der er indgået aftale om en forøgelse af aktivitetsmålet som
sket ved det reviderede tillæg 1), jf. § 2 i det oprindelige tillæg 1.
x har ved det reviderede tillæg 1 for 2004 opnået en betaling, der oversteg
betalingen efter det oprindelige tillæg 1 for 2004. x har derfor ikke krav på
merbetaling for 2004, selv om det reviderede tillæg 1 anses for ugyldigt.
fakturering af omegnskommunerne
det gøres gældende, at vederlaget til x udgør den i driftsaftalen fastsatte
modultakst, hvad enten der er tale om undervisning af kursister fra københavn
eller omegnskommunerne.
det følger af bekg. nr. 1014 af 10. december 2003 om danskuddannelse § 14, stk.
3, at betaling til udbyder fastsættes ved aftale med den driftsansvarlige
myndighed. tilsvarende bekg. nr. 737 af 28. juni 2006.
københavns kommune har som driftsansvarlig myndighed indgået aftale med x.
den indgåede driftsaftale omfattede også kursister henvist af andre kommuner, jf.
aftalens § 6. x har ikke indgået driftsaftale med andre kommuner.
x havde derfor alene krav på betaling for disse kursister i overensstemmelse med
den aftalte modulsats i tillæg 1 for de respektive år, og denne betaling skulle efter
loven og driftsaftalen ske gennem københavns kommune.
det forhold, at københavns kommune og omegnskommunerne indtil ændringen
af § 6, stk. 4, i bekg. nr. 737/2006, havde aftalt indbyrdes at afregne "udenbys"
kursister efter en fælles takst baseret på den vejledende modultakst, selv om der
internt i kommunen blev afregnet med en anden modulsats til det kommunale eller
private sprogcenter, kan ikke begrunde en ret for x til et højere vederlag end
fastsat i driftsaftalen.
det gøres gældende, at den mellemkommunale takst er x uvedkommende. x har i
lighed med de øvrige udbydere haft krav på den modulsats, der var fastsat i de
respektive driftsaftaler, og som efter aftalerne også var gældende for udenbys
kursister. dette gælder, hvad enten denne takst var højere eller lavere end den
mellemkommunale takst.
det gøres gældende, at x efter driftsaftalens § 38 har været uberettiget til at indgå
driftsaftaler med andre kommuner uden københavns kommunes samtykke i hvert
enkelt tilfælde. x har derfor ikke været berettiget til at aftale en anden modulsats
for udenbys kursister direkte med de henvisende kommuner.
                                        - 52 -
det gøres gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte vilkåret i
driftsaftalens § 38 som ugyldigt. der er tale om et sagligt begrundet vilkår, som
skyldtes hensynet til at sikre den fornødne kapacitet for undervisning af
kommunens borgere. driftsaftalerne med de øvrige udbydere indeholdt samme
vilkår.
x kan ikke kræve erstatning for tabt fortjeneste ved at have opfyldt dette vilkår,
som x har accepteret ved indgåelse af driftsaftalen.
tilbagebetaling af for meget udbetalt a conto tilskud i 2006
det gøres gældende, at de udbetalte tilskud til x i 2006 havde karakter af a conto
betalinger baseret på det forventede antal moduler. x var derfor forpligtet til at
tilbagebetale tilskuddet i det omfang, at x ikke realiserede det forudsatte antal
moduler.
det fremgik udtrykkeligt af tillæg 1 for 2006, § 4, stk. 4, at der skulle ske
tilbagebetaling af det for meget udbetalte tilskud, hvis aktivitetsmålet på 2.616
moduler i § 4, stk. 1, ikke blev opnået. det fremgik også af tillæggets § 5, stk. 2,
at det beregnede tilskud på i alt kr. 21.279.414,24 var baseret på den forventede
undervisningsaktivitet i perioden, jf. § 4, dvs. opnåelse af det anførte antal
moduler. i følgebrevet af 22. december 2005, hvorved tillæg 1 for 2006
fremsendtes til x, anførtes det, at der var tale om udbetaling af "a conto tilskud"
primo januar 2006, dvs. første rate, jf. tillæggets § 5, stk. 6.
det gøres gældende, at der ikke er grundlag for at erklære aftalen om a conto
betaling for ugyldig med den konsekvens, at a conto betalingerne i stedet anses for
endelige betalinger og dermed udgør et fast tilskud uden hensyn til antal
gennemførte moduler.
selv om det måtte være i strid med danskuddannelsesloven at indgå aftale om
udbetaling af tilskud ratevis a conto, jf. integrationsministeriets vejledende
udtalelse af 10. februar 2006, kan dette ikke medføre, at de udbetalte a conto
betalinger skal anses for endelige, og at der ikke skal ske tilbagebetaling af for
meget udbetalt a conto tilskud.
der ville derved blive tale om et fast tilskud, der i modsætning til et a conto
tilskud er uafhængigt af antallet af gennemførte moduler. dette ville i endnu
højere grad være i strid med progressionsformålet i danskuddannelsesloven end
den ratevise a conto betaling, hvor den endelige betaling dog beror på antallet af
faktisk gennemførte moduler og dermed i sidste ende på den opnåede progression.
københavns kommunes modkrav
det gøres gældende, at københavns kommune har et modkrav på i alt kr.
6.780.181, der fremsættes til kompensation i et eventuelt beløb, som x måtte blive
tilkendt i denne sag.
…
                                         - 53 -
ad 1) for meget udbetalt tilskud 2006
det gøres gældende, at københavns kommune har krav på tilbagebetaling af for
meget udbetalt a conto tilskud for 2006 med kr. 4.455.392, jf. brev af 9. juli 2007.
dette tilbagebetalingskrav er delvis fyldestgjort ved modregning i betalinger for
juli, august og september 2007 med i alt kr. 4.354.540, jf. københavns
kommunes opgørelse, således at der resterer et beløb på kr. 100.852.
ad 2) genbetaling af moduler
det gøres gældende, at x er erstatningsansvarlig for københavns kommunes tab
ved genbetaling af moduler for kursister, der har måttet fortsætte undervisningen
hos andre udbydere ved x' indstilling af undervisningen. genbetalingen udgør i
alt kr. 2.498.959.
x har modtaget vederlag for disse kursister og har derfor også været forpligtet til
at færdiggøre undervisningen. driftsaftalen er bragt til ophør på grund af
væsentlig misligholdelse, herunder ved manglende tilbagebetaling af for meget
udbetalt a conto tilskud for 2006 og x afvisning af at undervise tilmeldte
kursister, og x er derfor erstatningsansvarlig for københavns kommunes tab ved
aftalens ophør.
ad 3) for meget udbetalt tilskud 2005
det gøres gældende, at x skal tilbagebetale for meget modtaget a conto tilskud for
2005 med kr. 2.089.370. pligten til tilbagebetaling fremgår udtrykkeligt af
driftsaftalen, jf. tillæg 1 for 2005 § 4, stk. 4, og tillæg 2 for 2005 § 4, stk. 4. i
øvrigt henvises til det anførte vedrørende tilbagebetaling af for meget udbetalt a
conto tilskud for 2006.
tilbagebetalingskravet udgør forskellen mellem modtaget a conto betaling for
2.702 moduler og 195 prøver, jf. brev af 21. december 2005 og tillæg 2 for 2005,
og det faktisk gennemførte antal moduler og prøver, jf. regnskabsskema for 2005.
ad 4) dobbeltfakturering
det gøres gældende, at x er forpligtet til at tilbagebetale a conto betalinger
vedrørende udenbys kursister, der også er faktureret direkte af x over for
omegnskommunerne.
x har selv opgjort beløbet til kr. 2.091.000.
sagsøgers opgørelse af erstatningskravet
det gøres gældende, at x ikke har dokumenteret et tab vedrørende de forhold,
som påberåbes som ansvarspådragende.
tabet opgjort som virksomhedens underskud i årene 2004 til 2006 på i alt kr.
5.436.547 må også anses for indeholdt i tabet på kr. 15.000.000 vedrørende
takstfastsættelse og fakturering af omegnskommunerne. tabet på kr. 15.000.000
er i øvrigt udokumenteret, herunder hvad der skal henføres til henholdsvis
takstfastsættelse og fakturering af omegnskommunerne.
                                               - 54 -
      sagsøgers påstand 2 om godtgørelse
      det gøres gældende, at københavns kommune har haft rimelig grund til at
      foretage politianmeldelse af x for uretmæssigt at have opnået dobbeltbetaling for
      udenbys kursister i første halvår 2006.
      x foretog opkrævning af vederlag hos omegnskommunerne i juni 2006 for 1. og
      2. kvartal 2006, selv om x allerede havde modtaget a conto betaling for disse
      kursister fra københavns kommune, jf. tillæg 1 for 2006.
      dette skete på et tidspunkt, hvor x måtte forudse, at en sådan dobbeltopkrævning
      kunne medføre tab for københavns kommune og/eller omegnskommunerne, idet
      x på daværende tidspunkt længe havde haft væsentlige økonomiske
      vanskeligheder, jf. bl.a. brev af 15. januar 2006 fra x, behandlingen på
      beskæftigelses- og integrationsudvalgets møde den 9. februar 2006 samt revisors
      brev af 17. november 2006.
      københavns kommune har ikke i forbindelse med politianmeldelsen udvist en
      adfærd, der kan begrunde krav om tortgodtgørelse efter erstatningsansvarslovens
      § 26.”
retsgrundlaget
efter danskuddannelseslovens § 2, jf. § 3, tilbyder kommunalbestyrelsen voksne udlændinge
med bopæl i kommunen danskuddannelse i form af enten danskuddannelse 1, 2 eller 3 opdelt
i moduler. om målgruppen for danskuddannelse 3 fremgår følgende, jf. § 3, stk. 5:
      ”danskuddannelse 3 tilrettelægges for kursister, som normalt har en mellemlang
      eller lang skole- og uddannelsesbaggrund fra hjemlandet og må forventes at have
      en forholdsvis hurtig indlæring af dansk som andetsprog.”
efter lovens § 4 har hver af de tre uddannelser et omfang, der svarer til 1,2 års
heltidsuddannelse, og uddannelsen tilrettelægges, så det er muligt at gennemføre den inden
for en tidsramme på 3 år. af bemærkningerne til bestemmelsen i lovforslag nr. l 158 fremsat
den 29. januar 2003 fremgår blandt andet følgende:
      "denne arbejdsbelastning kan bestå af forskellige elementer som f.eks.
      skemalagte undervisningslektioner, selvinstruktion, fjernundervisning,
      hjemmearbejde, herunder opgaveløsning og studieaktiviteter i åbne læringsmiljøer
      med eller uden lærerstøtte."
                                              - 55 -
efter lovens § 10 udbydes danskuddannelserne blandt andet af kommunale og private
sprogcentre. af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (punkt 6.2) fremgår blandt
andet følgende herom:
      "kommunalbestyrelserne kan opfylde deres udbudsforpligtelse ved enten selv
      eller i samarbejde med en eller flere andre kommunalbestyrelser at udbyde
      uddannelserne på et kommunalt sprogcenter eller ved at indgå driftsaftale om
      udbudet med en anden udbyder herom ...".
den forudgående lov om undervisning i dansk som andetsprog for voksne udlændinge m.fl.
og sprogcentre indeholdt i § 11, stk. 4, 2. pkt., en bestemmelse om, at et sprogcenter kun
kunne indgå driftsoverenskomst med én kommunalbestyrelse. danskuddannelsesloven fra
2003 indeholder ikke en tilsvarende bestemmelse.
danskuddannelseslovens § 11 har følgende ordlyd:
      "§ 11. kommunalbestyrelsen har ansvaret for, at danskuddannelserne
      gennemføres efter reglerne i denne lov.
      stk. 2. kommunalbestyrelsen kan træffe aftale med en anden kommunalbestyrelse
      eller et kommunalt fællesskab om overdragelse af ansvaret efter stk. 1."
i lovforslaget er følgende anført i bemærkningerne til bestemmelsen:
      "med bestemmelsen præciseres det i stk. 1, at kommunalbestyrelsen i
      udlændingens bopælskommune har ansvaret for, at danskuddannelsen lever op til
      lovens regler, herunder de fastsatte kvalitetskrav. efter den foreslåede
      bestemmelse i stk. 2 kan en kommunalbestyrelse aftale med en anden
      kommunalbestyrelse eller flere kommunalbestyrelser i fællesskab, at dette ansvar
      varetages af en anden kommunalbestyrelse, f.eks. af en centerkommunalbestyrelse
      eller af flere kommunalbestyrelser i fællesskab."
danskuddannelseslovens § 13, stk. 2 og 3, har følgende indhold:
        ”stk. 2. kommunalbestyrelsen yder tilskud til udbydere af danskuddannelse efter
      takster pr. modul.
        stk. 3. der fastsættes vejledende takster pr. modul på de årlige finanslove.
      taksten kan kun udbetales én gang pr. modul, medmindre der foreligger særlige
      omstændigheder”
                                              - 56 -
af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (punkt 7.2 og 8.2) fremgår blandt andet
følgende om modultaksterne:
      "det foreslås, at de lokale finansieringsmodeller for afregningen med
      sprogcentrene erstattes af en fælles taxameterbaseret finansieringsmodel gældende
      for alle udbyderne af danskuddannelserne med landsdækkende, vejledende takster
      for uddannelserne, der fastsættes på finansloven. taksterne fastsættes pr. modul.
      de landsdækkende, vejledende takster for danskuddannelsens enkelte moduler er
      den standard, udbyderne typisk må indstille deres virksomhed efter med mulighed
      for at udnytte de frihedsgrader, der følger af manglende central regulering af
      holdstørrelse, holdsætning mv. hertil kommer muligheden for fleksible
      tilrettelæggelsesformer for undervisningen med anvendelse af få eller ingen
      lærertimer ved inddragelse af undervisning i studieværksteder med eller uden
      lærerstøtte, fjernundervisning, selvinstruktion på basis af edb-baserede
      undervisningsprogrammer m.v. taksterne fastsættes, så udbyderne får en rimelig
      dækning for samtlige deres udgifter til gennemførelse af et kvalificeret
      danskuddannelsestilbud inklusiv prøveafholdelse. niveauet for de vejledende
      takster, som vil fremgå af de årlige finanslove, vil som udgangspunkt i
      gennemsnit være udgiftsneutralt i forhold til gældende lovgivning.
      med henblik på at skabe størst muligt incitament til effektivisering af udbydernes
      danskuddannelsestilbud, herunder medvirke til at sikre, at langt flere udlændinge
      end hidtil gennemfører det fulde uddannelsestilbud på kortere tid foreslås
      desuden, at kommunernes betaling til udbyderne af danskuddannelserne sker efter
      progression således, at kommunens afregning med udbyderne sker for hvert
      modul for sig. udlændingen kan ikke tilmeldes det næste modul i rækken, før den
      ansvarlige lærer under ansvar over for udbyderen vurderer, at det dansksproglige
      mål for det pågældende modul er nået, så oprykning til næste modul i rækken kan
      finde sted. der betales kun én gang for hvert modul bortset fra særlige tilfælde,
      f.eks. hvor udbyderen svigter i en sådan grad, at kommunen træffer beslutning om
      udbyderskift for det pågældende modul og eventuelle følgende moduler.
      bestemmelserne om afregning efter moduler vil ikke gælde for kommunens
      afregning med egne sprogcentre, der er oprettet som kommunale institutioner, når
      det drejer sig om kursister, der er bosiddende i kommunen ...
      ...
      med henblik på at sikre mere ensartede vilkår for udbyderne af
      danskuddannelserne foreslås, at der indføres en landsdækkende taxametermodel
      som udgangspunkt for modulvis, progressionsbaseret afregning mellem
      kommunerne og udbyderne.
      modellen indebærer, at udbyderne af undervisningen fra den henvisende
      kommune får et taxametertilskud pr. udlænding pr. modul til finansiering af
      danskuddannelsen. tilskudet ydes forud, når udlændingen er tilmeldt
      undervisningen på modulet, og kan som hovedregel kun ydes én gang. der kan
                                               - 57 -
       først udbetales taxametertilskud for næste modul i rækken, når den enkelte
       udlænding har nået målene på det forrige modul og af udbyderen er tilmeldt det
       efterfølgende modul.
       taxametertilskudets størrelse vil blive opført som vejledende landsdækkende
       takster på de årlige finanslove og vil afhænge af, hvilken uddannelse den enkelte
       udlænding er indplaceret på af udbyderen af danskuddannelsen. tilskud-enes
       størrelse beregnes på grundlag af, at uddannelsen er normeret til 1,2 årsværk inden
       for en tre-årig periode, hvor et årsværk defineres som 37 timer om ugen i 46 uger
       om året, samt gennemsnitsbetragtninger for holdstørrelser, antallet af
       konfrontationstimer mv. på de enkelte uddannelser. på dette grundlag er
       gennemsnitstaksten pr. modul for en kursist på danskuddannelse 1 beregnet til ca.
       22.000-24.000 kr. pr. modul eller i alt 132.000-144.000 kr. for et fuldt
       uddannelsesforløb. for udlændinge på danskuddannelse 2 og 3 er taksten
       beregnet til ca. 16.000-18.000 kr. pr. modul eller 96.000-108.000 kr. for et fuldt
       uddannelsesforløb. forskellen i taksterne på henholdsvis danskuddannelse 1 og
       danskuddannelse 2 og 3 skyldes, at kursisterne er forskellige med hensyn til
       indlæringshastighed, behov for lærerkontakt, mulighed for selvstudier mv., der
       påvirker udgiftsniveauet. i den gældende lovgivning koster et fuldt
       undervisningsforløb i gennemsnit ca. 145.000 kr. på spor 1 og ca. 100.000 kr. på
       spor 2 og 3.
       modultaksterne er vejledende, og kommunen kan således, afhængig af
       udgiftsniveauet, træffe aftale med en udbyder om, at der betales mindre eller mere
       for modulet end den vejledende takst.
       de anslåede udgifter til gennemførelse af et fuldt uddannelsesforløb på de tre
       uddannelser svarer således til udgifterne til et fuldt uddannelsesforløb efter
       nuværende lovgivning. ..."
det bemærkes, at danskuddannelseslovens § 13, stk. 3, ved lov nr. 1512 af 27. december 2009
blev ændret, således at der ikke længere fastsættes vejledende modultakster.
efter danskuddannelseslovens § 6, stk. 1, sker optagelse til danskuddannelse efter henvisning
fra kommunalbestyrelsen i bopælskommunen eller arbejdsformidlingen. efter den
dagældende § 6, stk. 2, skal kommunalbestyrelsen i bopælskommunen efterkomme et ønske
om henvisning til danskuddannelse hos en bestemt udbyder fra selvforsørgende udlændinge,
der ikke modtager aktiveringstilbud fra det offentlige, såfremt udgifterne for deltagelse i
uddannelsen hos den pågældende udbyder ikke overstiger den vejledende modultakst, jf. § 13,
stk. 3. af lovforslagets bemærkninger til § 6 fremgår blandt andet følgende:
       "med bestemmelsen i stk. 2 gives der mulighed for frit valg af udbyder, også på
       tværs af kommunegrænser, for selvforsørgende udlændinge ...".
                                                 - 58 -
efter den forudgående lov kunne en såkaldt centerkommune (en kommune med driftsansvar
for et sprogcenter, jf. § 11, stk. 2) kræve refusion for udgifter afholdt for kursister bosiddende
uden for kommunen hos bopælskommunen, jf. § 20, stk. 3. centerkommunen kunne
endvidere hos bopælskommunen opkræve betaling for udgifter, som den afholdt som
driftsansvarlig kommune, herunder til administration og tilsyn, jf. § 20, stk. 6.
danskuddannelsesloven fra 2003 indeholder ikke tilsvarende bestemmelser.
integrationsministeriets bekendtgørelse nr. 1014 af 10. december 2003 om danskuddannelse
til voksne udlændinge m.fl., der trådte i kraft den 1. januar 2004, indeholder blandt andet
følgende bestemmelser:
       "§ 13. ...
       ...
         stk. 4. den eller de kommunalbestyrelser eller kommunale fællesskaber, der i
       henhold til danskuddannelseslovens § 11, stk. 2, har ansvaret for, at
       danskuddannelse gennemføres efter de gældende regler, er driftsansvarlig
       myndighed med ansvar for, at udbyder opfylder ministeriets krav til indberetning
       efter stk. 2.
       § 14. ...
       ...
         stk. 3. den driftsansvarlige myndighed, jf. § 13, stk. 4, aftaler betaling med den
       enkelte udbyder.
       ...
         stk. 5. for kursister, der har afsluttet danskundervisningen på ét modul, erlægger
       den henvisende myndighed betaling for det næste modul i forbindelse med, at
       udbyder på baggrund af testning af kursistens dansksproglige niveau har vurderet,
       at målene for det gennemførte modul er nået, jf. § 8, stk. 2, og kursisten er blevet
       henvist til danskuddannelse på det følgende modul.
         stk. 6. den henvisende myndighed udbetaler modultaksten for en kursist, jf. §
       14, stk. 2, én gang pr. modul. ..."
tilsvarende bestemmelser findes i bekendtgørelse nr. 737 af 28. juni 2006 om
danskuddannelse til voksne udlændinge m.fl., der trådte i kraft den 1. september 2006 og
afløste 2003-bekendtgørelsen. i 2006-bekendtgørelsen fastsatte integrationsministeren
endvidere følgende nye bestemmelse i § 6, stk. 4 (efter stk. 3, som gentager indholdet af
lovens § 6, stk. 2, om frit valg af sprogcenter, jf. ovenfor):
       "henvisning til en udbyder efter stk. 3 sker gennem den kommunalbestyrelse, der
       udbyder danskuddannelsen, jf. § 12, stk. 1, nr. 1, eller som har indgået aftale med
       udbyderen, jf. § 12, stk. 2. udgifterne forbundet med deltagelse i dansk-
                                               - 59 -
       uddannelse hos udbyderen, jf. stk. 3, udgør den modultakst, som
       kommunalbestyrelsen har aftalt med udbyderen. kommunalbestyrelsen kan
       herudover opkræve et beløb til dækning af de omkostninger, der er forbundet med
       henvisningen m.v. kommunalbestyrelsen i bopælskommunen kan dog, såfremt
       udlændingen ønsker danskuddannelse hos en udbyder, som kommunalbestyrelsen
       ikke har indgået aftale med, i stedet indgå aftale med den pågældende udbyder, jf.
       § 12, stk. 2."
rettens begrundelse og resultat
det fremgår af forarbejderne til danskuddannelsesloven fra 2003, at de vejledende
modultakster, jf. den dagældende bestemmelse i lovens § 13, stk. 3, kunne fraviges ved aftale
mellem kommunen og en udbyder. en sådan fravigelse blev aftalt mellem københavns
kommune og x, jf. § 27, stk. 3, i driftsaftalen fra december 2003, som indebar, at
modulsatsen for x blev fastlagt af forvaltningen i overensstemmelse med uddannelses- og
ungdomsudvalgets retningslinjer.
landsretten finder, at disse retningslinjer, der medførte, at sprogcentrenes modultakst blev
fastlagt med udgangspunkt i den enkeltes udbyders forventede timeforbrug pr. modul og en
timetakst fastsat af forvaltningen, ikke var udtryk for, at københavns kommune varetog
ulovlige hensyn. modultaksterne gav udbyderne det i danskuddannelseslovens forarbejder
forudsatte incitament til effektivisering, uanset at taksten var fastsat ud fra et skøn over det
gennemsnitlige timeforbrug. landsretten finder endvidere, at københavns kommune med
rette lagde vægt på, at x – ligesom studieskolen – tiltrak særligt ressourcestærke kursister,
hvilket underbygges af x’ meget komprimerede uddannelsesforløb og høje krav til
kursisternes forberedelse.
landsretten finder det ikke godtgjort, at de modultakster, der fremgår af x’ økonomitillæg for
årene 2004-2006 – herunder økonomitillægget, der nedsatte modultaksten for 2004 med
tilbagevirkende kraft – var for lave i forhold til x’ faktiske udgiftsniveau.
danskuddannelseslovens forarbejder kan ikke tages som udtryk for, at modultaksten i alle
tilfælde som minimum skulle modsvare udbyderens faktisk afholdte udgifter. landsretten
finder det endvidere ikke godtgjort, at undervisningen ikke kunne afvikles forsvarligt inden
for de økonomiske rammer, som x’ modultakster indebar. landsretten har herved blandt
andet lagt vægt på, at betalingen til x målt pr. faktisk udført undervisningstime steg fra 2003
til 2004 og igen fra 2004 til 2005, og at det ikke er godtgjort, at det nye uddannelsessystem
                                              - 60 -
eller andre udefrakommende faktorer medførte en væsentlig forøgelse af omkostningerne pr.
undervisningstime. landsretten har endvidere lagt vægt på, at studieskolen kunne drive sin
virksomhed med en modultakst svarende til x’.
fastsættelsen af x’ modultakster er efter landsrettens opfattelse ikke sket i strid med en
lighedsgrundsætning. landsretten lægger herved vægt på, at x’ modultakster – ligesom de
øvrige københavnske sprogcentres takster – blev fastsat ud fra en vurdering af det forventede
gennemsnitlige timeforbrug pr. modul, jf. ovenfor, og at x og studieskolen fik samme lave
takst ud fra den ovennævnte vurdering, hvorefter disse skoler tiltrak særligt ressourcestærke
danskuddannelse 3-kursister.
nedsættelsen af x’ modultakst for 2004 med tilbagevirkende kraft blev aftalt mellem
københavns kommune og x, jf. det reviderede økonomitillæg for 2004. aftalen blev indgået
på baggrund af forvaltningens indstilling til uddannelses- og ungdomsudvalgets møde den
22. september 2004 om bemyndigelse til at indgå aftale med sprogcentrene og
forhandlingsudspillet fra den såkaldte økonomiarbejdsgruppe. aftalen var begrundet i, at der
som følge af integrationsministeriets retningslinjer for indplacering af eksisterende kursister i
den nye studieordning pr. 1. januar 2004 skulle betales hel eller halv modultakst i mange
tilfælde, hvor der ikke resterede undervisning svarende hertil, hvilket der ikke var taget højde
for ved den oprindelige modultakstfastsættelse for 2004. takstnedsættelsen skyldtes således
ikke, at det faktiske antal undervisningstimer på et regulært modul var lavere end forventet.
landsretten finder herefter, at aftalen ikke var i strid med danskuddannelsesloven, herunder
lovens intention om at give udbyderne et økonomisk incitament til effektivisering.
sammenfattende finder landsretten således, at københavns kommune ikke har handlet
retsstridigt over for x vedrørende fastsættelsen af modultaksterne for årene 2004-2006.
aftalerne om modultaksterne heller ikke ændres eller tilsidesættes i medfør af aftalelovens §
36.
det er ubestridt, at københavns kommune var driftsansvarlig for så vidt angår x’
undervisning af kursister, der var henvist fra omegnskommunerne, jf.
danskuddannelseslovens § 11, stk. 2. det følger af § 14, stk. 3, i bekendtgørelse nr. 1014 af
10. december 2003, at den driftsansvarlige myndighed aftaler betaling med den enkelte
                                                - 61 -
udbyder. x havde således ikke ret til at indgå aftale med omegnskommunerne om en højere
modultakst end den, som x havde aftalt med københavns kommune. uanset om x måtte
have været berettiget til at fakturere omegnskommunerne for undervisningen af de udenbys
kursister, har x således ikke lidt noget tab ved, at københavns kommune har modsat sig en
sådan fakturering.
landsretten finder, at bestemmelsen i driftsaftalens § 38 om, at x ikke uden københavns
kommunes samtykke måtte indgå driftsaftaler med andre kommuner, ikke var i strid med
danskuddannelsesloven, uanset at loven ikke gentager bestemmelsen i § 11, stk. 4, 2. pkt., i
den tidligere gældende lov om undervisning i dansk som andetsprog for voksne udlændinge
m.fl. og sprogcentre, hvorefter et sprogcenter kun kunne indgå driftsoverenskomst med én
kommunalbestyrelse.
landsretten finder det godtgjort, at driftsaftalens § 38 fra københavns kommunes side var
begrundet i hensyn til forsyningssikkerhed og effektiv styring, jf. dagsordenen for
uddannelses- og ungdomsudvalgets møde den 3. december 2003 og forklaringen afgivet af
d. landsretten finder således, at københavns kommune ved indgåelse af driftsaftalen ikke
varetog ulovlige hensyn i relation til § 38.
driftsaftalens § 38 er endvidere efter landsrettens opfattelse ikke åbenbart urimelig, jf.
aftalelovens § 36, heller ikke sammenholdt med aftalen mellem københavns kommune og
omegnskommunerne om afregning for udenbys kursister efter den vejledende takst. det
bemærkes herved, at den mellemkommunale afregningsmodel gjaldt generelt for undervisning
af udenbys kursister i de implicerede kommuner og var båret af administrative hensyn, jf.
blandt andet forklaringen afgivet af h fra albertslund kommune. det forhold, at københavns
kommune muligt kunne have tilgodeset hensynet til forsyningssikkerheden ved mindre
indgribende aftalevilkår, kan ikke føre til et andet resultat.
uanset integrationsministeriets udtalelse af 10. februar 2006 om, at acontobetaling ikke var i
overensstemmelse med danskuddannelsesloven, finder landsretten det ikke godtgjort, at der
for så vidt angår københavns kommunes månedlige betalinger til x i 2006 var indgået aftale
mellem parterne om at fravige den sædvanlige ordning med acontobetalinger og eventuel
tilbagebetaling, jf. § 4, stk. 4, i økonomitillægget for 2006, således at der i stedet skulle være
                                               - 62 -
tale om faste tilskud med den konsekvens, at x kunne beholde de modtagne beløb i fuldt
omfang uanset antallet af realiserede undervisningsmoduler. konkursboet har således ikke
krav på erstatning i anledning af københavns kommunes modregning af kommunens
tilbagebetalingskrav for 2006 i x’ tilgodehavender for 2007.
herefter, og idet det af a i øvrigt anførte ikke kan føre til et andet resultat, frifindes
københavns kommune for påstanden om betaling af erstatning til konkursboet.
under hensyn til at a i 2006 fakturerede en række omegnskommuner for undervisning, som
tillige var omfattet af allerede modtagne betalinger fra københavns kommune, finder
landsretten det ikke godtgjort, at københavns kommune ved at indgive en politianmeldelse,
hvis nærmere indhold ikke er oplyst, har gjort sig skyldig i en retsstridig krænkelse af as
frihed, fred, ære eller person, jf. erstatningsansvarslovens § 26. landsretten finder heller ikke,
at københavns kommune i øvrigt har gjort sig skyldig i en sådan krænkelse.
københavns kommune frifindes derfor også for påstanden om betaling af tortgodtgørelse til
a.
a skal betale sagsomkostninger med 650.000 kr. til københavns kommune til dækning af
udgiften til advokatbistand inkl. moms. ved fastsættelsen af dette beløb er der taget hensyn til
sagsgenstandens betydelige værdi, den særdeles omfattende skriftveksling i sagen og
varigheden af hovedforhandlingen, der har strakt sig over 5 retsdage.
                                     thi kendes for ret:
københavns kommune frifindes.
i sagsomkostninger skal a inden 14 dage betale 650.000 kr. til københavns kommune.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
