                         højesterets dom
                    afsagt fredag den 11. november 2011
sag 361/2008
(1. afdeling)
forbrugerrådet som mandatar for a
(advokat karsten høj, beskikket)
mod
danica pension
(advokat georg lett og advokat pernille sølling)
og
sag 362/2008
forbrugerrådet som mandatar for b og
c
(advokat karsten høj, beskikket for begge)
mod
danica pension
(advokat georg lett og advokat pernille sølling)
og
sag 363/2008
forbrugerrådet som mandatar for d
(advokat karsten høj, beskikket)
mod
danica pension
(advokat georg lett og advokat pernille sølling)
                                                - 2 -
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 10. afdeling den 28. august 2008.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: per walsøe, poul søgaard, jytte scharling, vibeke
rønne, henrik waaben, michael rekling og oliver talevski.
påstande
appellanten i sag 361/2008, forbrugerrådet som mandatar for a, har gentaget sine påstande.
indstævnte, danica pension, har påstået stadfæstelse og gentaget sine subsidiære påstande.
appellanten i sag 362/2008, forbrugerrådet som mandatar for b og c, har gentaget sine på-
stande.
indstævnte, danica pension, har påstået stadfæstelse og gentaget sin mest subsidiære påstand.
appellanten i sag 363/2008, forbrugerrådet som mandatar for d, har gentaget sine påstande.
indstævnte, danica pension, har påstået stadfæstelse og gentaget sin mest subsidiære påstand.
retsgrundlaget
lov om finansiel virksomhed
i § 20 og § 21 i lov om finansiel virksomhed (lov nr. 453 af 10. juni 2003 med senere ændrin-
ger, jf. lovbekendtgørelse nr. 885 af 8. august 2011) hedder det bl.a.:
       ”§ 20. det tekniske grundlag m.v. for livsforsikringsvirksomhed skal anmeldes til fi-
       nanstilsynet senest samtidig med, at grundlaget m.v. tages i anvendelse. det samme
       gælder enhver efterfølgende ændring i det nævnte forhold. anmeldelsen skal indeholde
       angivelse af
       …
       3) regler for beregning og fordeling af realiseret resultat til forsikringstagerne og andre
       berettigede efter forsikringsaftalerne,
       …
       § 21. de efter § 20, stk. 1, nr. 1-5, anmeldte forhold skal være betryggende og rimelige
       over for den enkelte forsikringstager og andre berettigede efter forsikringsaftalerne.
                                                  - 3 -
       stk. 2. de anmeldte regler for beregning og fordeling af realiseret resultat, jf. § 20, stk.
      1, nr. 3, skal være præcise og klare og skal føre til en rimelig fordeling.
      …
      stk. 4. de beregningselementer (rentesatser, omkostningssatser og statistiske bereg-
       ningselementer), der lægges til grund ved beregning af forsikringspræmier, tilbage-
       købsværdier og fripolicer, skal vælges med forsigtighed…
       stk. 6. finanstilsynet kan fastsætte nærmere bestemmelser om de i stk. 1-4 nævnte krav.
       stk. 7. såfremt kravene i stk. 1-4 eller i regler udstedt i medfør af denne lov ikke er op-
       fyldt, skal finanstilsynet påbyde livsforsikringsselskabet at foretage de fornødne æn-
       dringer i de i henhold til § 20 anmeldte forhold inden for en af finanstilsynet fastsat
       tidsfrist. bestemmelserne i § 249 finder tilsvarende anvendelse.”
i bemærkningerne til § 20 og § 21 hedder det bl.a. (l 176, folketingstidende 2002-03, tillæg
a, s. 4782 ff.):
      ”til § 20
      bestemmelsen er en delvis videreførelse af en tilsvarende bestemmelse i § 30 i den gæl-
      dende lov om forsikringsvirksomhed. bestemmelsen er tidligere gennemført inden for
      rammerne af ef-direktiver på det finansielle område, jf. bilag a. der er foretaget æn-
      dringer som konsekvens af, at livsforsikringsselskaberne senest ved regnskabsaflæggel-
      sen for 2003 skal opgøre livsforsikringshensættelserne til markedsværdi.
      bestemmelsen fastsætter, at det tekniske grundlag m.v. for livsforsikringsvirksomhed
      skal anmeldes til finanstilsynet. bestemmelsen præciserer, at det er tilstrækkeligt, at
      anmeldelser fremsendes til finanstilsynet senest samtidig med, at det anmeldte grundlag
      tages i anvendelse gennem tegning af forsikringer eller ved henvendelse til markedet
      (reklamer, brochurer, direkte henvendelser osv.).
      i stk. 1 angives de dele af det tekniske grundlag m.v., der skal anmeldes til finanstilsy-
      net. anmeldelsen skal indeholde en angivelse af de produkter, som selskabet agter at
      tilbyde sine kunder, herunder inden for hvilke forsikringsklasser produkterne tegnes.
      grundlaget for beregning af forsikringspræmier består bl.a. af forudsætninger om stør-
      relse af grundlagsrente, døds- og invaliditetssandsynlighed (de statistiske forudsætnin-
      ger) og omkostningselementer.
      …
      for forsikringer med ret til bonus skal selskabet udarbejde et regelsæt (bonusregulativ),
      som beskriver, hvorledes gevinster på de i beregningsgrundlaget fastsatte elementer til
      beregning af præmier føres tilbage til forsikringstagerne eller andre berettigede ifølge
      forsikringen. hertil kræves yderligere en teknisk beskrivelse af funktionaliteten i bo-
      nusopgørelsen.
      …
      til § 21
      bestemmelsen er en delvis videreførelse af den tilsvarende bestemmelse i § 31 i lov om
      forsikringsvirksomhed, og gennemføres inden for rammerne af ef-direktiver på det fi-
      nansielle område, jf. bilag a. der er foretaget ændringer som konsekvens af, at livsfor-
      sikringsselskaberne senest ved regnskabsaflæggelsen for 2003 skal opgøre livsforsik-
      ringshensættelserne til markedsværdi.
      bestemmelsen præciserer de principper, som de tekniske grundlag m.v. skal udformes
      efter, jf. art. 18 og 19 i 3. livsforsikringsdirektiv. der lægges særlig vægt på, at det an-
                                          - 4 -
meldte tekniske grundlag m.v. er betryggende, samt at selskabets realiserede resultat
fordeles rimeligt…
efter stk. 2 skal reglerne for fordeling af selskabets realiserede resultat være formuleret
så det klart og præcist fremgår, hvorledes det realiserede resultat anvendes til fordeling
imellem de enkelte forsikringer, til henlæggelse til forsikringsbestanden som sådan
(kollektivt bonuspotentiale o.lign.) og til egenkapital m.v. fordelingen af selskabets re-
aliserede resultat skal endvidere være rimelig i forhold til de berettigede parter. hermed
fastslås, at udgangspunktet for fordelingen af det realiserede resultat er det såkaldte
kontributionsprincip, hvorefter det realiserede resultat fordeles blandt de berettigede
parter efter de forhold, hvori de har bidraget til overskudsdannelsen. den del af selska-
bets realiserede resultat, der herefter tilfalder forsikringstagerne (bonus) skal frigives på
rimelig vis under forsikringsaftalens løbetid.
finanstilsynet vil i medfør af bestemmelsens stk. 5 kunne fastsætte nærmere regler om
denne beregning og fordeling af det realiserede resultat. dette er sket i bekendtgørelse
nr. 1221 af 17. december 2002 om kontributionsprincippet.
at kontributionsprincippet er udgangspunktet, indebærer, at den beregnede og fordelte
bonus ikke varigt må afvige væsentligt herfra, medmindre andet følger af forsikringsaf-
talernes indhold, herunder hvis det fremgår af aftalerne, at der ikke er ret til bonus.
for så vidt angår den del af overskuddet, der fordeles mellem de efter aftalerne bonus-
berettigede forsikringer, vil en rimelig fordeling af det realiserede resultat efter kontri-
butionsprincippet være, at der tilstræbes en fordeling i forhold til, hvorledes resultatet er
opstået. fordelingen skal således afspejle det forhold, hvorefter der er bidraget til over-
skudsdannelsen. ved vurderingen heraf tages der i fornødent omfang hensyn til forsik-
ringernes forskellige karakteristika med hensyn til risiko, omkostninger og forrentning.
…
det realiserede resultat, der skal fordeles efter kontributionsprincippet, er driftsresultatet
før beslutning om bonustildeling og egenkapitalforretning. det realiserede resultat skal
beregnes og fordeles til egenkapitalen, det kollektive bonuspotentiale, særlige bonus-
hensættelser og til de enkelte forsikringstagere i form af bonus.
bonusregler skal være betryggende i den forstand, at der ikke uddeles et større beløb i
bonus, end der er til rådighed: fordelingen af det til rådighed værende beløb, må ikke
afvige fra en fordeling baseret på det realiserede resultat, som de enkelte forsikringer
har indtjent.
…
efter stk. 4 skal grundlagsrente, de statistiske beregningselementer og omkostningsele-
menterne vælges forsigtigt. ved bedømmelse af om et beregningsgrundlag er betryg-
gende, er det ikke tilstrækkeligt, at forholdet imellem de enkelte beregningselementer er
realistiske, eller at beregningsgrundlaget ud fra en helhedsvurdering er betryggende.
grundlagsrenten for sig og risiko- og omkostningselementerne for sig skal vælges med
forsigtighed…
efter stk. 5 [nu lovens stk. 6] har finanstilsynet hjemmel til at udstede mere detaljerede
bekendtgørelser om, krav til indholdet af de anmeldte forhold. finanstilsynet har alle-
rede i medfør af den tilsvarende bestemmelse i § 31, stk. 6, i lov om forsikringsvirk-
somhed, udstedt bekendtgørelse om maksimal grundlagsrente og bekendtgørelse om
kontributionsprincippet.
efter stk. 6 [nu lovens stk. 7] har finanstilsynet hjemmel til at udstede påbud, såfremt
anmeldte forhold ikke opfylder lovens krav.”
                                                  - 5 -
lov om forsikringsvirksomhed
lov om finansiel virksomhed afløste lov om forsikringsvirksomhed. det fulgte af dagældende
§ 30, stk. 1, i lov om forsikringsvirksomhed (lovbekendtgørelse nr. 511 af 16. juni 1992) ved-
rørende livsforsikring, at ansøgning om godkendelse af selskabets almindelige forsikringsbe-
tingelser og tekniske grundlag m.v. skulle indsendes til finanstilsynet og være ledsaget af en
række oplysninger, herunder ”angivelse af regler for beregning og fordeling af overskud til
forsikringstagerne og andre berettigede” (§ 30, stk. 1, nr. 8). ved godkendelsen af selskabets
almindelige forsikringsbetingelser og tekniske grundlag m.v. og ved ændringer heri skulle
finanstilsynet påse, at ”de godkendte regler yder den enkelte forsikringstager og andre beret-
tigede efter forsikringsaftalerne betryggende sikkerhed” (§ 31).
lov om forsikringsvirksomhed blev ændret ved lov nr. 1062 af 23. december 1992, således at
godkendelsesordningen blev afskaffet. i stedet skulle livsforsikringsselskabets tekniske
grundlag m.v. efter § 30, stk. 1, anmeldes til finanstilsynet senest samtidig med, at grundlaget
m.v. blev taget i anvendelse. det samme gjaldt enhver efterfølgende ændring i de nævnte for-
hold. anmeldelsen skulle indeholde angivelse af en række forhold, herunder regler for bereg-
ning og fordeling af overskud til forsikringstagerne og andre berettigede efter forsikringsaf-
talerne (§ 30, stk. 1, nr. 3). efter § 31, stk. 1, skulle finanstilsynet påse, at anmeldelser efter §
30 var fyldestgørende, og at de anmeldte forhold var betryggende og rimelige over for den
enkelte forsikringstager og andre berettigede efter forsikringsaftalerne. det skulle herunder
påses, at de anmeldte regler for beregning og fordeling af overskud havde den fornødne klar-
hed, og at de førte til en rimelig fordeling alt efter selskabets og forsikringernes nærmere be-
skaffenhed. efter § 31, stk. 2, skulle finanstilsynet påbyde livsforsikringsselskabet at foretage
de fornødne ændringer inden for en nærmere fastsat tidsfrist, hvis kravene efter stk. 1 eller
regler udstedt i medfør af loven ikke var opfyldt.
ved lov nr. 363 af 18. maj 1994 blev lov om forsikringsvirksomhed ændret, således at § 31,
stk. 1, 2, 6 og 7, fik følgende ordlyd:
       ”§ 31. de anmeldte forhold skal være betryggende og rimelige over for den enkelte for-
       sikringstager og andre berettigede efter forsikringsaftalerne.
       stk. 2. de anmeldte regler for beregning og fordeling af overskud, jf. § 30, stk. 1, nr. 3,
       skal være præcise og klare og skal føre til en rimelig fordeling.
       …
       stk. 6. finanstilsynet kan fastsætte nærmere bestemmelser om de i stk. 1-5 nævnte krav.
       stk. 7. såfremt kravene i stk. 1-5 eller i regler udstedt i medfør af denne lov ikke er op-
       fyldt, skal finanstilsynet påbyde livsforsikringsselskabet at foretage de fornødne æn-
                                                  - 6 -
       dringer i de i henhold til § 30 anmeldte forhold inden for en af finanstilsynet fastsat
       tidsfrist. bestemmelserne i § 250 finder tilsvarende anvendelse.”
i bemærkningerne til § 31 hedder det bl.a. (l 117, folketingstidende 1993-94, tillæg a, sp.
4284):
       ”fordelingen af selskabets overskud skal endvidere være rimelig i forhold til de beretti-
       gede parter. hermed fastslås, at udgangspunktet for fordelingen af overskuddet er det
       såkaldte kontributionsprincip, hvorefter overskuddet fordeles blandt de berettigede par-
       ter efter de forhold, hvori de har bidraget til overskudsdannelsen. den del af selskabets
       overskud, der herefter tilfalder forsikringstagerne (bonus), skal frigives på rimelig vis
       under forsikringsaftalens løbetid.”
ved lov nr. 1329 af 20. december 2000 blev ordet ”overskud” ændret til ”realiseret resultat” i
bl.a. § 31, stk. 2. i bemærkningerne til ændringsforslaget hedder det bl.a. (l 77, folketings-
tidende 2000-01, tillæg a, s. 1970):
       ”beregningen og fordelingen af det pågældende overskud, der nu foreslås benævnt ”re-
       aliseret resultat”, skal fortsat efter § 31, stk. 2, i lov om forsikringsvirksomhed være ri-
       melig. udgangspunktet for fordelingen af overskuddet vil være det såkaldte kontribu-
       tionsprincip. at kontributionsprincippet er udgangspunktet indebærer, at den beregnede
       og fordelte bonus ikke varigt må afvige væsentligt herfra, medmindre andet følger af
       forsikringsaftalernes indhold, herunder at der ikke er ret til bonus.
       for så vidt angår den del af overskuddet, der fordeles mellem de efter aftalerne bonus-
       berettigede forsikringer, vil en rimelig fordeling af det realiserede resultat efter kontri-
       butionsprincippet være, at der tilstræbes en fordeling i forhold til, hvorledes resultatet er
       opstået. fordelingen skal således afspejle det forhold, hvorefter der er bidraget til over-
       skudsdannelsen. ved vurderingen heraf tages der i fornødent omfang hensyn til forsik-
       ringernes forskellige karakteristika med hensyn til risiko, omkostninger og forrentning.
       ...
       finanstilsynet vil i efteråret 2000 i medfør af § 31, stk. 6, i lov om forsikringsvirksom-
       hed fastsætte nærmere regler om denne beregning og fordeling af det realiserede resultat
       (bekendtgørelse om kontributionsprincippet).”
administrative forskrifter m.v.
i medfør af § 31, stk. 6, i lov om forsikringsvirksomhed udstedte finanstilsynet bekendtgø-
relse nr. 59 af 29. januar 2001 om kontributionsprincippet. i bekendtgørelsens §§ 3-5 var fast-
sat bl.a.:
                                            ”kontributionsprincippet
       § 3. på baggrund af det efter § 2, stk. 1, beregnede realiserede resultat, skal der foreta-
       ges en beregning af den del af det realiserede resultat, der tilfalder bestanden af forsik-
                                                  - 7 -
     ringsaftaler i overensstemmelse med det beregningsmæssige kontributionsprincip, jf.
     § 4. denne del af det realiserede resultat tilføres de forsikringsmæssige hensættelser.
     uanset den faktiske fordelingsmetode, jf. § 5, stk. 4, forudsættes denne del af det reali-
     serede resultat beregningsmæssigt at blive tilført bonusudjævningshensættelserne, hvor-
     fra midlerne fordeles til forsikringsaftalerne i overensstemmelse med det fordelings-
     mæssige kontributionsprincip, jf. § 5.’
                                det beregningsmæssige kontributionsprincip
     § 4. den del af det realiserede resultat, der tilfalder bestanden af forsikringsaftaler, jf.
     § 3, 1. pkt., skal, jf. § 31, stk. 2, i lov om forsikringsvirksomhed, beregnes således, at
     bestanden af forsikringsaftaler tildeles en andel af det realiserede resultat, som er rime-
     lig i forhold til, hvorledes bestanden har bidraget til dette resultat. ved beregningen
     heraf indgår de i stk. 2 og 3 nævnte hensyn samt andre relevante forhold, der vedrører
     de omhandlede livsforsikringsaftaler.
      stk. 2. ved beregningen kan egenkapitalen tildeles en rimelig andel af det realiserede
     resultat. herved afspejles omfanget af den risiko, som påhviler egenkapitalen i form af,
     at den hæfter for forpligtelserne over for forsikringsbestanden.
     …
     stk. 4. det beregningsmæssige kontributionsprincip skal være opfyldt over en årrække,
     idet beregningen i det enkelte år skal foretages under fornødent hensyn til de tidligere
     års faktiske beregning samt de kommende års tilsigtede deling af det realiserede resultat
     imellem forsikringsbestanden henholdsvis egenkapitalen i overensstemmelse med for-
     sikringsselskabets eller pensionskassens overskudspolitik. der må ikke ske systematisk
     omfordeling af betydelig økonomisk størrelse mellem forskellige årgange af forsik-
     ringstagere.
                                det fordelingsmæssige kontributionsprincip
     § 5. fordeling af midler fra bonusudjævningshensættelserne, jf. § 3, 2. pkt., skal ske un-
     der hensyntagen til, at bonus skal frigives på rimelig vis under forsikringsaftalernes lø-
     betid, samt at bonusudjævningshensættelserne skal have en passende størrelse i forhold
     til selskabets forpligtelser og økonomiske situation i øvrigt, herunder egenkapital og
     aktivsammensætning.
     stk. 2. tildelingen til de enkelte forsikringsaftaler skal afspejle, hvorledes der er bidra-
     get til bonusudjævningshensættelserne. der skal således ved denne fordeling tages for-
     nødent hensyn til, hvorledes det til bonusudjævningshensættelserne tilførte realiserede
     resultat hidrører fra beregningsgrundlagets elementer, samt til de risici, forsikringsafta-
     lerne indebærer, herunder forskellige renterisici. fordelingen skal afspejle, hvorledes
     forsikringer med forskellige karakteristika har bidraget forskelligt til det realiserede re-
     sultat.
     stk. 3. det fordelingsmæssige kontributionsprincip skal være opfyldt over en årrække,
     idet fordelingen i det enkelte år skal foretages under fornødent hensyn til de tidligere års
     faktiske fordeling samt de kommende års tilsigtede fordeling af midler fra bonusudjæv-
     ningshensættelserne. der kan herved ske en udjævning af fordelingen, jf. stk. 1. der må
     ikke ske en systematisk omfordeling af betydelig økonomiske størrelse mellem forskel-
     lige årgange af forsikringstagere”.
finanstilsynet sendte ved brev af 9. februar 2001 bekendtgørelsen til alle livsforsikringssel-
skaber og tværgående pensionskasser. i brevet hedder det bl.a.:
                                                   - 8 -
       ”der er med bekendtgørelsen ikke tilsigtet nogen ændringer i praksis på området ... be-
       kendtgørelsen skal således alene ses som en kodificering af praksis. i den forbindelse
       skal følgende forhold, der omtales i bekendtgørelsen, særlig fremhæves:
       efter bekendtgørelsens § 4, stk. 1 og 2, skal overskuddet fordeles rimeligt mellem
       ejerne og bestanden af bonusberettigede forsikringer. i § 4, stk. 2 og 3, anføres hensyn,
       der indgår i beregningen heraf. omtalen af disse forhold udelukker ikke, at der i kon-
       krete bestande også kan være andre forhold, der skal tages hensyn til, jf. § 4, stk. 1, sid-
       ste punktum.”
i bekendtgørelse nr. 1221 af 17. december 2002 om kontributionsprincippet, som afløste be-
kendtgørelsen fra 2001, hedder det i § 4 om det beregningsmæssige kontributionsprincip bl.a.:
       ”§ 4. den del af det realiserede resultat, der tilfalder bestanden af forsikringer, jf. § 3,
       stk. 1, skal, jf. § 31, stk. 2, i lov om forsikringsvirksomhed, beregnes således, at bestan-
       den af forsikringer tildeles en andel af det realiserede resultat, som er rimelig i forhold
       til, hvorledes bestanden har bidraget til dette resultat.
       stk. 2. selskabet skal i henhold til § 30, stk. 1, nr. 3, i lov om forsikringsvirksomhed til
       finanstilsynet anmelde regler for beregning af den del af det realiserede resultat, der til-
       falder egenkapitalen...
        stk. 3. ved anmeldelse efter § 4, stk. 2, skal selskabet opdele egenkapitalens andel af
       det realiserede resultat i en andel relateret til forrentning af egenkapitalen, og en andel
       som afspejler omfanget af den risiko, som påhviler egenkapitalen. det skal i anmeldel-
       sen begrundes, hvorledes det anmeldte er rimeligt i forhold til den risiko, der påhviler
       egenkapitalen.”
det beregningsmæssige kontributionsprincip og det fordelingsmæssige kontributionsprincip
er videreført i senere bekendtgørelser.
højesterets begrundelse og resultat
sagerne angår, om og i givet fald i hvilket omfang danica pension fra år 2000 har været be-
rettiget til at foretage modregning af omkostningsbidrag i bonus til forsikringstagerne a, b, c
og d.
efter forsikringsaftalerne har a, b, c og d ret til bonus af selskabets realiserede resultat
(overskuddet), men de har ikke krav på bonus af en bestemt størrelse. størrelsen af bonus be-
ror på, hvad der følger dels af danicas regler om fordeling af overskuddet mellem egenkapi-
talen og forsikringstagerne (selskabets overskudspolitik), dels af danicas bonusregulativ om
fordeling af restoverskuddet som bonus mellem forsikringstagerne. forsikringsaftalerne ude-
lukker ikke, at danica indfører regler om modregning af omkostningsbidrag i bonus, men af-
                                               - 9 -
talerne må forstås således, at danica ikke er berettiget til at foretage modregning i bonus af
omkostningsbidrag, hvis dette er i strid med lovgivningen om livsforsikringsvirksomhed.
det følger af lov om finansiel virksomhed § 21, stk. 2, at de anmeldte regler for beregning og
fordeling af realiseret resultat (overskud) skal føre til en rimelig fordeling. tilsvarende fulgte
af § 31, stk. 2, i lov om forsikringsvirksomhed. det fremgår af forarbejderne til disse be-
stemmelser, at udgangspunktet for fordelingen er det såkaldte kontributionsprincip, hvorefter
overskuddet fordeles blandt de berettigede parter efter de forhold, hvori de har bidraget til
overskudsdannelsen. for så vidt angår den del af overskuddet, der fordeles som bonus mellem
forsikringstagerne, skal der efter forarbejderne i fornødent omfang tages hensyn til forsikrin-
gernes forskellige karakteristika med hensyn til risiko, omkostninger og forrentning.
finanstilsynet har i bekendtgørelsen fra 2001 fastsat nærmere regler om kontributionsprincip-
pet. bekendtgørelsen kodificerede praksis. fordelingen af overskuddet mellem egenkapitalen
(selskabet) og forsikringstagerne skulle ske i henhold til det beregningsmæssige kontributi-
onsprincip, og ved beregningen kunne egenkapitalen tildeles en rimelig andel af overskuddet,
hvorved afspejledes omfanget af den risiko, som påhviler egenkapitalen, i kraft af at den
hæfter for forpligtelserne over for forsikringsbestanden. i bekendtgørelsen fra 2002 blev det
beregningsmæssige kontributionsprincip præciseret, således at selskabet ved anmeldelse af
regler for beregning af overskuddet, der tilfalder egenkapitalen, skulle opdele egenkapitalens
andel af overskuddet i en andel til forrentning af egenkapitalen og en andel, som afspejlede
omfanget af den risiko, som påhviler egenkapitalen (risikotillæg). det skulle i anmeldelsen
begrundes, hvorledes det anmeldte var rimeligt i forhold til den risiko, der påhviler egenkapi-
talen. dette princip er videreført i senere bekendtgørelser.
med hensyn til den del af overskuddet, der fordeles som bonus mellem forsikringstagerne,
følger det af finanstilsynets bekendtgørelser, at fordelingen skal ske efter det såkaldte forde-
lingsmæssige kontributionsprincip, som indebærer, at fordelingen til de enkelte forsikringer
skal afspejle, hvorledes de har bidraget til overskuddet.
hvad angår det beregningsmæssige kontributionsprincip, lod danica i årene 2000-2005 en
andel af omkostningsresultatet (forskellen mellem de opkrævede omkostninger og de faktiske
omkostninger) indgå i beregningen af risikotillægget. reglerne om overskudspolitikken blev
anmeldt til finanstilsynet, og af de aktuarudtalelser, som i den forbindelse blev indsendt til
                                              - 10 -
finanstilsynet, fremgik, at overskudspolitikken var i overensstemmelse med reglerne i lov-
givningen. finanstilsynet påbød ikke ændringer i reglerne om selskabets overskudspolitik og
gav ikke i øvrigt udtryk for betænkeligheder herved. der er tværtimod i bilag 1 til redegørel-
sen af 13. januar 2005 til folketingets erhvervsudvalg om pensionsselskabernes egenkapital-
forrentning givet udtryk for, at anvendelse af bl.a. omkostningsresultatet ved beregning af
risikoforrentningen afspejler, at selskabet får et tillæg for at drive sin forretning betryggende.
efter det oplyste har det i praksis været almindeligt forekommende, at livsforsikringsselskaber
har ladet omkostningsresultatet indgå ved beregningen af risikotillægget. på den anførte bag-
grund og efter bevisførelsen i øvrigt har højesteret ikke grundlag for at fastslå, at danica ved
fastsættelsen af omkostningsbidragene eller ved fordelingen af overskuddet mellem egenka-
pitalen og forsikringstagerne har tilsidesat det beregningsmæssige kontributionsprincip.
hvad angår det fordelingsmæssige kontributionsprincip, lægges det til grund, at der er om-
kostninger forbundet med administrationen af de forsikringer, som disse sager angår. danicas
regler om modregning i bonus af omkostningsbidrag til dækning af disse administrationsom-
kostninger blev som anført af landsretten godkendt af eller anmeldt til finanstilsynet efter
reglerne i lovgivningen om livsforsikringsvirksomhed, og der foreligger ikke oplysninger om,
at finanstilsynet har haft indvendinger mod omkostningsbidragene. på denne baggrund og
efter bevisførelsen i øvrigt er der ikke grundlag for at fastslå, at de omkostningsbidrag, som
danica har fastsat, har været i strid med det fordelingsmæssige kontributionsprincip.
efter det anførte, og da der heller ikke i øvrigt er grundlag for at fastslå, at de omkostningsbi-
drag, som danica har fastsat, har været uberettigede, stadfæster højesteret dommen.
ved fastsættelsen af sagsomkostninger er der taget hensyn til sagernes karakter og arbejdets
omfang.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale i alt 450.000 kr. til danica pension.
                                              - 11 -
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
