                             højesterets dom
                          afsagt mandag den 27. april 2015
sag 99/2014
(2. afdeling)
city parkeringsservice a/s (tidligere city parkeringsservice ved peter eliassen)
(advokat per edrén)
mod
forenede danske motorejere som mandatar for lars ebert nordbjærg
(advokat lennart fogh)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 8. afdeling den 2. maj 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: niels grubbe, jon stokholm, vibeke rønne,
oliver talevski og jens kruse mikkelsen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
city parkeringsservice har anført, at der i bilens rude ikke må findes andre parkeringsskiver
end den, der benyttes ved parkeringen, jf. § 4, stk. 2, i bekendtgørelse nr. 327 af 29. april 2003
om parkeringsskiver. i overensstemmelse med det generelle anvendelsesområde for færd-
selsloven, jf. lovens § 1, gælder denne bestemmelse i bekendtgørelsen også på det private
parkeringsområde ved hørsholm midtpunkt, hvor adgangen til parkering er tidsbegrænset, og
hvor det er angivet, at p-skive er påbudt. city parkeringsservice må på vegne af grundejeren
kunne pålægge lars ebert nordbjærg en kontrolafgift ved overtrædelse af bestemmelsen, idet
han overtrådte et vilkår for at parkere på det private parkeringsområde.
                                                - 2 -
i anden række har city parkeringsservice anført, at lars ebert nordbjærg ved sin parkering
på det private parkeringsområde har accepteret de restriktioner for parkeringen, der fremgår af
skiltningen, herunder kravet om anvendelse af p-skive. parternes aftalegrundlag må i sagens
natur være kortfattet, idet det skal kunne rummes på et parkeringsskilt. når det er anført, at p-
skive er påbudt, må det forstås som en henvisning til færdselslovgivningens begreb og regler
herom. det vil sige, at bilisten skal anvende en p-skive – og kun én – der er udformet i over-
ensstemmelse med færdselslovgivningens krav. flere p-skiver skaber uklarhed og medfører,
at der ikke kan foretages en effektiv kontrol. det er uden betydning, om p-skiverne er indstil-
let korrekt, og om bilen ikke holdt parkeret i længere tid end tilladt. der er ikke grundlag for
at tilsidesætte aftalevilkåret efter aftalelovens § 36 eller § 38 b, idet aftalen er klar, forståelig
og tydelig og på ingen måde urimelig.
forenede danske motorejere har anført, at man ikke bestrider, at færdselsloven gælder for
færdsel på det private parkeringsareal. derimod bestrides det, at city parkeringsservice kan
påberåbe sig færdselsloven eller bekendtgørelsen om parkeringsskiver i denne sag, da disse
offentligretlige regler ikke er vedtaget – eller kan vedtages – mellem parterne, hvoraf den ene
er forbruger, og da et privat parkeringsfirma ikke er tillagt kompetence til at håndhæve reg-
lerne. parternes indbyrdes retsforhold beror således på privatretlige regler.
angivelsen på skiltningen af, at p-skive er påbudt, medfører ikke, at hele bekendtgørelsen om
parkeringsskiver er vedtaget mellem parterne. vilkåret har ikke været forhandlet mellem par-
terne og skal derfor ved fortolkningstvivl fortolkes på den måde, der er mest gunstig for
forbrugeren, jf. aftalelovens § 38 b. hvis hele bekendtgørelsen må anses for vedtaget, skal et
sådant vilkår tilsidesættes som urimeligt, jf. aftalelovens § 36.
skiltningen medfører heller ikke, at bestemmelsen i bekendtgørelsen om, at der ikke må være
to p-skiver i bilen, er vedtaget med den virkning, at der ved overtrædelse af reglerne kan på-
lægges en kontrolafgift. det kan alene lægges til grund, at der skal anvendes p-skive på parke-
ringsarealet.
det har konkret ikke haft betydning, at de to p-skiver ikke stod helt nøjagtig ens, fordi det var
utvivlsomt, at bilen ikke havde holdt parkeret længere end tilladt, uanset hvilken af p-skiver-
                                                 - 3 -
nes ankomsttidspunkt der lægges til grund. i en situation, hvor der ikke var anledning til mis-
forståelse, og hvor vilkåret om anvendelse af p-skive har karakter af en ordensforskrift, er der
ikke en rimelig sammenhæng mellem på den ene side omfanget og betydningen af den kon-
krete overtrædelse af vilkåret og på den anden side konsekvensen i form af et pålagt kontrol-
gebyr. det vil derfor være urimeligt at gøre vilkåret gældende.
højesterets begrundelse og resultat
den 31. maj 2012 parkerede lars ebert nordbjærg sin bil på et privat parkeringsområde ved
hørsholm midtpunkt, hvor city parkeringsservice varetager parkeringskontrollen. det var
ved skiltning angivet bl.a., at det er tilladt at parkere i 3 timer, at p-skive er påbudt, og at om-
rådet drives efter privatretlige regler. i bilens forrude var anbragt både en elektronisk p-skive,
hvor ankomsttidspunktet var angivet til kl. 15.15, og en manuel p-skive, hvor ankomsttids-
punktet var angivet til kl. 15.00. parkeringsvagten fra city parkeringsservice pålagde en par-
keringsafgift under henvisning til, at der var to p-skiver i bilen, som viste forskellige tids-
punkter. på opkrævningen af parkeringsafgiften er det angivet, at parkeringsvagten observe-
rede bilen den 31. maj 2012 i tidsrummet kl. 15.24-15.39.
sagen angår, om denne parkeringsafgift (kontrolafgift) er pålagt med rette.
uanset at færdselsloven som udgangspunkt finder anvendelse for færdsel på det private parke-
ringsområde, gælder reglerne i færdselslovens § 93 og bekendtgørelsen om parkeringsskiver
kun for offentligretlig regulering af parkering, som håndhæves af politiet eller kommunalt
ansatte parkeringskontrollører i henhold til færdselslovens §§ 121-122 a. reglerne gælder
således ikke direkte for parkering på det private parkeringsområde, og der er heller ikke
grundlag for at anvende reglerne analogt, jf. herved højesterets dom af 4. marts 2010 (ufr
2010.1534).
ved parkering på et privat parkeringsområde, som en ejer har indrettet på sin ejendom, beror
parkeringsrestriktionerne på aftaleretlige regler, jf. højesterets dom af 12. marts 2014 (ufr
2014.1719). fortolkningen af parkeringsskiltene må således ske efter reglerne om aftalers
fortolkning, herunder aftalelovens § 38 b om fortolkningen af forbrugeraftaler.
                                               - 4 -
en angivelse på skiltningen på et privat parkeringsområde: ”p-skive påbudt”, kan ikke forstås
som en generel henvisning til de offentligretlige regler om anvendelse af p-skive.
højesteret finder endvidere, at vilkåret om anvendelse af p-skive (”p-skive påbudt”) ikke kan
anses for tilsidesat, fordi der er anbragt mere end én p-skive i bilen, eller fordi der er en for-
skel i tidsangivelsen på de to p-skiver, når forskellen er uden betydning for bedømmelsen af,
om 3-timers tidsbegrænsningen er overholdt.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal city parkeringsservice a/s betale 20.000 kr. til for-
enede danske motorejere som mandatar for lars ebert nordbjærg.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
