                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 19. januar 2017
sag 209/2016
(2. afdeling)
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat anders skaaning mathiesen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i næstved den 3. juli 2015 og af østre landsrets
14. afdeling den 5. februar 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, marianne højgaard
pedersen, hanne schmidt, lars hjortnæs og lars apostoli.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 930 a, jf. § 936, stk. 1.
påstande
parterne har samstemmende nedlagt påstand om, at landsrettens og byrettens dom ophæves,
og at sagen hjemvises til fornyet behandling i byretten, subsidiært at højesteret konverterer
straffen i medfør af § 3, stk. 2, i lov om international fuldbyrdelse af straf.
anbringender
parterne har anført, at kapitel 6 a om fuldbyrdelse af afgørelser om fængselsstraf eller anden
frihedsberøvende foranstaltning, der blev indsat i eu-straffuldbyrdelsesloven ved lov nr. 347
af 14. maj 2008, ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. fuldbyrdelsen af den
polske straffedom skal i stedet ske efter reglerne i lov om international fuldbyrdelse af straf,
og efter § 3, stk. 2, i denne lov skal straffen omsættes efter reglerne i artikel 11 i europarådets
konvention fra 1983 om overførelse af domfældte.
                                                - 2 -
årsagen til, at eu-straffuldbyrdelsesloven ikke finder anvendelse, er polens forbehold i
medfør af artikel 28, stk. 2, i rådets rammeafgørelse 2008/909/ria af 27. november 2008.
dette forbehold indebærer, at de hidtil gældende regler i lov om international fuldbyrdelse af
straf finder anvendelse på polske straffedomme, som er afsagt før den 11. december 2011.
den polske anmodning om fuldbyrdelse af den betingede dom af 19. august 2009, der som
følge af vilkårsovertrædelse blev gjort ubetinget ved kendelse af 9. juli 2010, er da heller ikke
fremsat på grundlag af rammeafgørelsen.
ved afgørelsen af 24. marts 2014 har justitsministeriet lagt til grund, at overtagelsen af
fuldbyrdelsen af den polske straffedom skal ske efter reglerne i eu-straffuldbyrdelsesloven,
og byretten og landsretten har lagt denne forudsætning til grund. det må antages, at fejlen har
væsentlig betydning for resultatet, idet en omsætning af den polske fængselsstraf efter
reglerne i § 3, stk. 2, i lov om international fuldbyrdelse af straf vil indebære en betydeligt
mildere straf end 1 års fængsel under de omstændigheder, der er tale om i det foreliggende
tilfælde.
fristreglerne i udleveringslovens § 16, jf. § 18 b, stk. 5, 2. pkt., angår beslutningen om
udlevering og afskærer ikke den pågældende fra at fremføre indsigelser om valget af
fuldbyrdelsesregler under den efterfølgende behandling af sagen om fuldbyrdelse af straffen
for domstolene.
en afgørelse i overensstemmelse med den principale påstand indebærer hjemvisning af sagen
til fornyet behandling ved byretten, hvilket må foretrækkes af hensyn til muligheden for
behandling af spørgsmålet om sanktionsfastsættelsen i to instanser.
supplerende sagsfremstilling
i et brev af 2. oktober 2014 fra regionalretten i poznan til justitsministeriet hedder det bl.a.:
       [dansk oversættelse]
       ”bortset fra ovennævnte bemærker vi at de bestemmelser, der gennemføres i
       forbindelse med rådets rammeafgørelse nr. 2008/909/jha af den 27. november 2008,
       hvad angår begæringen om princippet om gensidig anerkendelse af domme i kriminelle
       sager hvori der idømmes fængselsstraffe eller foranstaltninger der indebærer frihedsbe-
       røvelse med retshåndhævelse i den europæiske union, ikke anvendes på domme afsagt
                                                 - 3 -
       i republikken polen før den 5. december 2011, og eftersom dommen fra distriktsretten
       poznan-stare miasto i poznan, reference viii k 632/09 blev afsagt over for t den 19.
       august 2009. det er også af denne årsag at den attest der beskrives i rådets
       rammeafgørelse nr. 2008/909jha ikke kan udstedes.”
i justitsministeriets brev af 27. januar 2015 til sydsjællands og lolland-falsters politi er bl.a.
anført følgende:
       ”ved vedlagte brev af 2. oktober 2014 har de polske myndigheder anmodet de danske
       myndigheder om at fuldbyrde den fængselsstraf på 1 år, som t blev idømt ved dom af
       19. august 2009 afsagt af retten i poznan.
       i den anledning skal justitsministeriet anmode sydsjællands og lolland-falsters politi
       om snarest muligt at foranstalte, at straffuldbyrdelsen påbegyndes.
       det bemærkes, at overtagelse af straffuldbyrdelsen i henhold til udleveringslovens § 10
       b, stk. 3, sker efter reglerne i lov om fuldbyrdelse af visse strafferetlige afgørelser i den
       europæiske union (lovbekendtgørelse nr. 213 af 22. februar 2013).
       af sidstnævnte lovs § 54, stk. 2, følger, at afgørelsen om fuldbyrdelse i danmark af den
       i polen idømte straf træffes ved dom, hvorfor sydsjællands og lolland-falsters politi
       anmodes om at foranledige sagen indbragt for retten. indbringelsen sker efter reglerne i
       lovens § 54 a.”
retsgrundlag
rådets rammeafgørelse 2008/909/ria af 27. november 2008 om anvendelse af princippet om
gensidig anerkendelse på domme i straffesager om idømmelse af frihedsstraffe eller friheds-
berøvende foranstaltninger med henblik på fuldbyrdelse i den europæiske union er gennem-
ført i dansk ret ved lov nr. 347 af 14. maj 2008. ved denne lovændring blev bl.a. kapitel 6 a
om fuldbyrdelse af afgørelser om fængselsstraf eller anden frihedsberøvende foranstaltning
indsat i eu-straffuldbyrdelsesloven.
artikel 28 i rammeafgørelsen af 27. november 2008 har følgende ordlyd:
       ”artikel 28
       overgangsbestemmelse
       1. anmodninger, der modtages inden den 5. december 2011 skal fortsat være omfattet
       af eksisterende retsakter om overførelse af domfældte. anmodninger, der modtages
       efter nævnte dato, vil være omfattet af de regler, som medlemsstaterne har vedtaget i
       henhold til denne rammeafgørelse.
                                              - 4 -
      2. enhver medlemsstat kan dog i forbindelse med vedtagelsen af denne rammeafgørelse
      fremsætte en erklæring om, at den i tilfælde, hvor den endelige dom er afsagt før den
      deri angivne dato, som udstedelses- og fuldbyrdelsesstat fortsat vil anvende de eksiste-
      rende retsakter om overførelse af domfældte, der gælder inden den 5. december 2011.
      fremsættes en sådan erklæring, finder de nævnte retsakter anvendelse i disse tilfælde i
      forhold til alle andre medlemsstater, uanset om de har fremsat samme erklæring. den
      pågældende dato må ikke ligge senere end den 5. december 2011. nævnte erklæring
      offentliggøres i den europæiske unions tidende. den kan til enhver tid tilbagekaldes.”
polen har afgivet en erklæring som nævnt i artikel 28, stk. 2, i rammeafgørelsen af 27.
november 2008, således at reglerne i rammeafgørelsen ikke finder anvendelse på polske
domme, der er afsagt før den 5. december 2011.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som parterne har anført, tager højesteret deres samstemmende principale
påstand til følge.
                                   thi kendes for ret:
byrettens og landsrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling ved
byretten.
statskassen skal betale sagens omkostninger for byret, landsret og højesteret.
