                       højesterets kendelse
                        afsagt torsdag den 6. december 2012
sag 27/2012
ital-engros aps
(advokat finn roger nielsen)
mod
veko a.m.b.a. (tidligere veko finans a/s)
(advokat henrik rosenvinge skov)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af fogedretten på frederiksberg den 16. maj 2011 og af
østre landsrets 10. afdeling den 7. oktober 2011.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm og hanne
schmidt.
påstande
kærende, ital-engros aps, har nedlagt påstand om stadfæstelse af fogedrettens kendelse.
indkærede, veko a.m.b.a. (tidligere veko finans a/s), har nedlagt påstand om stad-
fæstelse af landsrettens kendelse.
højesterets begrundelse og resultat
det følger af fast praksis, at en fordringshaver, som har foretaget udlæg for en fordring, også
har sikkerhed i det udlagte for fordringens renter, jf. bl.a. ufr 1974.38h og ufr 2000.1883ø
vedrørende fast ejendom. i relation til fast ejendom følger det samtidig af tinglysningslovens
§ 40, stk. 4, at fordringshaveren ikke kan tillægges fortrinsret i forhold til efterstående pantha-
vere så vidt angår renter, som har været forfaldne i mere end et år.
                                               - 2 -
en regel svarende til tinglysningslovens § 40, stk. 4, gælder ikke ved underpant eller udlæg i
løsøre, selv om reale grunde for så vidt kunne tale herfor, idet tinglysningslovens § 40, stk. 4,
må ses som et supplement til kravet i lovens § 10, stk. 3, om fiksering eller maksimering af
pantekravet.
tinglysningslovens kapitel 6 b om tinglysning i andelsboligbogen står i lovens afdeling ii om
tinglysning vedrørende løsøre og formue i almindelighed. det fremgår samtidig af forarbej-
derne til bestemmelserne, at spørgsmålet om oprykningsret ved sekundær pantsætning af en
andel i en andelsbolig skal løses efter de almindelige ulovbestemte regler, der gælder ved pant
i fordringer og løsøre, samt at der ikke er fundet at være noget praktisk behov for en særlig
lovregulering af spørgsmålet om oprykningsret ved sekundær pantsætning af andele i en an-
delsboligforening svarende til reglerne i tinglysningslovens § 40.
højesteret finder på denne baggrund ikke anledning til at overveje, hvorvidt reale grunde
eventuelt kunne tale for at anvende reglen i tinglysningslovens § 40, stk. 4, analogt.
højesteret tiltræder herefter, at veko a.m.b.a. har krav på, at selskabets fordring skal opgø-
res med tillæg af uforældede renter, og stadfæster derfor landsrettens kendelse.
                                       thi bestemmes:
østre landsrets kendelse stadfæstes.
