                             højesterets dom
                            afsagt fredag den 21. maj 2010
sag 339/2009
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat henrik garlik jensen, beskikket)
og
a
(advokat søren isaksen, beskikket)
mod
t
(advokat henrik garlik jensen, beskikket)
og
trygvesta forsikring a/s
(advokat jesper ravn)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i århus, 3. afdeling, den 8. januar 2009 og af ve-
stre landsrets 8. afdeling den 7. oktober 2009.
i pådømmelsen har deltaget ni dommere: per sørensen, peter blok, børge dahl, poul sø-
gaard, jytte scharling, poul dahl jensen, henrik waaben, michael rekling og hanne
schmidt.
                                                - 2 -
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse, herunder at frakendelse af førerretten
sker betinget.
anklagemyndigheden har påstået skærpelse af straffen og frakendelsestiden.
forurettede, a, har gentaget sin påstand om betaling af 50.000 kr. i godtgørelse efter erstat-
ningsansvarslovens § 26 a.
t og trygvesta forsikring a/s har heroverfor påstået stadfæstelse, subsidiært betaling af et
mindre beløb end 50.000 kr.
anbringender
t har anført, at årsagen til uheldet var, at hun faldt i søvn, og at hun ikke bevidst har sat sig ud
over hensynet til andres sikkerhed. kørslen kan derfor ikke anses for at være sket på særlig
hensynsløs måde, og der bør ske en væsentlig nedsættelse af straffen.
vedrørende førerretten har hun anført, at denne alene bør frakendes betinget, da ulykken var
forårsaget af overtrædelsen af færdselslovens § 54, stk. 2 (føreevnekriteriet), og der således
ikke foreligger flere forhold, der hver for sig er omfattet af færdselslovens § 125, stk. 1, nr. 1-
9, jf. § 126, stk. 1, nr. 7.
anklagemyndigheden har anført, at det følger af forarbejderne til lov nr. 380 af 6. juni 2002
om ændring af bl. a. straffelovens § 241, at straffen for uagtsomt manddrab i forbindelse med
overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 2, som udgangspunkt er ubetinget fængsel i 10-12
måneder. da ts kørsel må karakteriseres som særlig hensynsløs, jf. straffelovens § 241 og
færdselslovens § 126, stk. 1, nr. 5, bør der udmåles en straf, der er højere end dette udgangs-
punkt.
der bør ske ubetinget frakendelse af førerretten efter færdselslovens § 126, stk. 1, nr. 5, om
særlig hensynsløs kørsel, og dette bør føre til en forlængelse af frakendelsestiden i forhold til
                                               - 3 -
landsrettens dom, hvor der alene skete frakendelse af førerretten i medfør af færdselslovens §
126, stk. 1, nr. 7. der er også grundlag for ubetinget frakendelse i medfør af § 126, stk. 1, nr.
7, om flere forhold, der hver for sig er omfattet af færdselslovens § 125, stk. 1, nr. 1-9. der
foreligger både et forhold omfattet af § 125, stk. 1, nr. 1, i forbindelse med overtrædelsen af
færdselslovens § 15, stk. 1, og et forhold omfattet af § 125, stk. 1, nr. 9, i forbindelse med
overtrædelsen af færdselslovens § 54. selv om højesteret måtte finde, at kørslen ikke kan
karakteriseres som særlig hensynsløs, bør der i en sag som den foreliggende ske en skærpelse
af den frakendelsestid på 2 år, som er fastsat af landsretten.
a har anført, at hun som forsædepassager i familiens bil på allernærmeste hold oplevede, at
hendes ægtefælle, b, afgik ved døden som følge af de skader, han påførtes ved sammenstødet
med ts bil. ts kørsel i forbindelse med ulykken må karakteriseres som særlig hensynsløs, og
hendes uagtsomhed må under alle omstændigheder karakteriseres som grov. ved ulykken
påførtes a en helt ekstraordinær psykisk og følelsesmæssig belastning, og hun har derfor krav
på godtgørelse i medfør af erstatningsansvarslovens § 26 a.
trygvesta forsikring a/s har som ansvarsforsikringsselskab for den bil, som t kørte i, an-
ført, at det efter erstatningsansvarslovens § 26 a, stk. 1, er en betingelse for godtgørelse, at
skaden er forvoldt ved grov uagtsomhed. a har ikke godtgjort, at bs død er forvoldt ved grov
uagtsomhed. betingelserne for godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26 a, stk. 2, 1. led,
er heller ikke til stede. en eventuel godtgørelse bør ikke overstige 30.000 kr.
retsgrundlaget
straffelovens § 241
ved lov nr. 380 af 6. juni 2002 forhøjedes strafferammen i straffelovens § 241 for uagtsom
forvoldelse af en andens død under skærpende omstændigheder fra fængsel i 4 år til fængsel i
8 år.
i lovforslaget hertil hedder det i de almindelige bemærkninger (folketingstidende 2001-02 (2.
samling), tillæg a, l 118, s. 2429 og s. 2937 f.) bl.a.:
       ”1.2. hovedtræk af forslagene
       …
                                           - 4 -
som anført ovenfor er det i en række tilfælde i lovforslagets bemærkninger nærmere
angivet, hvilket forhøjet strafniveau der tilsigtes med forslaget. det skal samtidig be-
mærkes, at fastsættelse af straffen fortsat vil bero på domstolenes konkrete vurdering i
det enkelte tilfælde af samtlige sagens omstændigheder, og at de angivne strafniveauer
vil kunne fraviges i op- eller nedadgående retning, hvis der i den konkrete sag foreligger
skærpende eller formildende omstændigheder.
…
2.3.2. retspraksis
2.3.2.1. uagtsomt manddrab
af en redegørelse af 3. januar 2002 udarbejdet af rigsadvokaten om strafniveauet for
overtrædelse af straffelovens bestemmelser om uagtsomt manddrab, grov uagtsom le-
gemsbeskadigelse og forsætlig farefremkaldelse i færdselssager, der er optaget som bi-
lag 4 til lovforslaget, fremgår, at det normale strafniveau for uagtsomt manddrab ved
spirituskørsel indtil maj 1996 var fængsel i 4-6 måneder. ved en dom af 8. maj 1996
(ugeskrift for retsvæsen 1996, s. 1017) tog højesteret stilling til det generelle strafni-
veau i sager om uagtsomt manddrab i forbindelse med førstegangstilfælde af spiritus-
kørsel. med denne dom blev normalstrafniveauet forhøjet til fængsel i 6-8 måneder.
normalstrafniveauet omfatter tilfælde, hvor gerningsmanden ikke tidligere har gjort sig
skyldig i spirituskørsel, og hvor der ikke foreligger skærpende omstændigheder, således
som det eksempelvis vil være tilfældet, hvis kørslen i sig selv er foregået på særlig hen-
synsløs måde.
hvis der foreligger skærpende omstændigheder, herunder hvis gerningsmanden tidligere
er straffet for spirituskørsel, og/eller kørslen i sig selv er foregået på særlig hensynsløs
måde, vil straffen blive udmålt i niveauet omkring 1 års fængsel. i særligt grove tilfælde
kan der desuden blive tale om at udmåle en væsentlig højere straf. i rigsadvokatens re-
degørelse er nævnt et tilfælde, hvor der blev udmålt en straf på fængsel i 2 år og 6 må-
neder.
den skærpelse af straffen for uagtsomt manddrab i forbindelse med spirituskørsel, der
er sket i nyere retspraksis, synes også at have fået betydning for strafudmålingen ved til-
svarende forhold i forbindelse med overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1. efter
denne bestemmelse må et motordrevet køretøj ikke føres af nogen, som på grund af
mangel på søvn, påvirkning af opstemmende eller bedøvende midler eller af lignende
årsager er ude af stand til at føre køretøjet på betryggende måde.
rigsadvokaten har i sin redegørelse af 3. januar 2001 også foretaget en gennemgang af
en række domme om uagtsomt manddrab begået uden spirituskørsel. rigsadvokaten an-
fører på den baggrund, at gennemgangen synes at vise, at uagtsomt manddrab uden spi-
rituskørsel straffes med bøde, hvis kørslen ikke kan karakteriseres som særlig hensyns-
løs. der er dog eksempler på anvendelse af frihedsstraf i sådanne sager. hvis kørslen i
sig selv kan karakteriseres som særlig hensynsløs, vil der ifølge rigsadvokaten blive
udmålt en væsentligt højere straf formentlig i niveauet omkring 3-4 måneders fængsel.
…
2.3.3. justitsministeriets overvejelser
hensynsløs og farlig adfærd i trafikken medfører ofte meningsløse dødsfald og meget
alvorlige skader. når et menneske bliver dræbt eller kommer alvorligt til skade i trafik-
ken, er det en menneskelig tragedie for både ofret og dennes pårørende.
                                               - 5 -
      det nuværende strafniveau i sager om uagtsomt manddrab, uagtsom legemsbeskadi-
      gelse og forsætlig fareforvoldelse, der sker i forbindelse med samtidig overtrædelse af
      færdselsloven, afspejler efter justitsministeriets opfattelse ikke i tilstrækkelig grad den
      krænkelse af ofret, der finder sted. samfundets klare afstandtagen fra denne form for
      kriminalitet bør derfor i højere grad komme til udtryk i straffelovens strafferammer.
      på den baggrund foreslår justitsministeriet, at strafmaksimum i straffelovens § 241, §
      249 og § 252 sættes op fra de nuværende 4 år til 8 års fængsel.
      med forslaget forudsættes det, at der i retspraksis sker en forhøjelse af strafudmålings-
      niveauet i sager om uagtsomt manddrab ved spirituskørsel (her i bemærkningerne an-
      vendt som samlebetegnelse for både spiritus- og promillekørsel), således at straffen for
      uagtsomt manddrab ved spirituskørsel i normaltilfældene forhøjes fra fængsel i 6-8 må-
      neder til fængsel i 10-12 måneder.
      der kan være skærpende omstændigheder, som gør, at forholdet skal bedømmes stren-
      gere end normalniveauet. en skærpende omstændighed kan f.eks. være, at gernings-
      manden tidligere er straffet for spirituskørsel.
      det vil også være en skærpende omstændighed, hvis kørslen i sig selv er foregået på
      særlig hensynsløs måde. som det fremgår af pkt. 2.3.2.1., vil straffen i sådanne tilfælde
      blive udmålt i niveauet omkring 1 års fængsel. det forudsættes, at der i sager, hvor der
      er tale om uagtsomt manddrab i forbindelse med spirituskørsel, og hvor kørslen i sig
      selv er foregået på en særlig hensynsløs måde, fremover fastsættes en straf, der er mar-
      kant højere end de ovenfor angivne 10-12 måneder.
      endvidere forudsættes det, at straffen for uagtsomt manddrab uden spirituskørsel for-
      højes fra det nuværende strafniveau på 3-4 måneders fængsel til 6-8 måneders fængsel i
      tilfælde, hvor kørslen i sig selv har karakter af at være særlig hensynsløs.
      lovforslaget tilsigter endvidere som udgangspunkt en tilsvarende forholdsmæssig for-
      højelse i sager om uagtsom betydelig legemsbeskadigelse (straffelovens § 249) og for-
      sætlig fareforvoldelse (straffelovens § 252), der sker i forbindelse med spirituskørsel,
      overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1, eller særlig hensynsløs kørsel. eksempelvis
      forudsættes det, at der i sager om betydelig legemsbeskadigelse ved spirituskørsel, som
      i dag straffes med 1-3 måneders fængsel, efter lovændringen skal straffes med omkring
      2-5 måneders fængsel.
      ud over de ovenfor nævnte forhøjelser tilsigter forslaget ikke nogen forhøjelser af straf-
      udmålingsniveauet i sager om overtrædelse af straffelovens § 241, § 249 og § 252.”
i de specielle bemærkninger til forslaget om ændring af § 241 hedder det bl.a. (s. 2955 f.):
      ”det foreslås at forhøje strafferammen i straffelovens § 241 om uagtsomt manddrab fra
      de nuværende 4 år til fængsel indtil 8 år. forslaget skal ses i sammenhæng med forsla-
      get om tilsvarende forhøjelser af strafferammerne i straffelovens § 249 om uagtsom
      betydelig legemsbeskadigelse og § 252 om forsætlig fareforvoldelse.
                                               - 6 -
      formålet med den foreslåede forhøjelse af strafferammerne er at skærpe straffen for
      uagtsomt manddrab, uagtsom betydelig legemsbeskadigelse og forsætlig fareforvol-
      delse, der sker i forbindelse med spirituskørsel eller særlig hensynsløs kørsel.
      det forudsættes således, at straffen for uagtsomt manddrab ved spirituskørsel (her i be-
      mærkningerne anvendt som samlet betegnelse for spiritus- og promillekørsel), der i
      normaltilfældene i dag af domstolene straffes med 6-8 måneders fængsel, i retspraksis
      forhøjes til fængsel i 10-12 måneders fængsel. det er hensigten, at forhøjelsen også skal
      slå igennem i sager om uagtsomt manddrab i forbindelse med overtrædelse af færdsels-
      lovens § 54, stk. 1.
      der kan være skærpende omstændigheder, som gør, at forholdet skal bedømmes stren-
      gere end normalniveauet. en skærpende omstændighed kan f.eks. være, at gernings-
      manden tidligere er straffet for spirituskørsel.
      det vil også være en skærpende omstændighed, hvis kørslen i sig selv er foregået på
      særlig hensynsløs måde. som det fremgår af pkt. 2.3.2.1. i de almindelige bemærknin-
      ger, vil straffen i sådanne tilfælde, hvor der er tale om uagtsomt manddrab i forbindelse
      med spirituskørsel, og hvor kørslen i sig selv er foregået på en særlig hensynsløs måde, i
      dag blive udmålt i niveauet omkring 1 års fængsel. det forudsættes, at der i sager af
      denne karakter fremover fastsættes en straf, der er markant højere end de ovenfor an-
      givne 10-12 måneder.
      endvidere forudsættes det, at straffen for uagtsomt manddrab uden spirituskørsel for-
      højes fra det nuværende strafniveau på 3-4 måneders fængsel til 6-8 måneders fængsel,
      hvor kørslen i sig selv har karakter af at være særlig hensynsløs.”
færdselslovens § 54
den gældende færdselslov stammer fra 1976. som bilag 15 til retsudvalgets betænkning af
6. juni 1975 over forslaget til færdselslov i folketingsåret 1974-75 er optaget en udtalelse af
7. maj 1975 fra rigsadvokaten til justitsministeriet. i udtalelsen hedder det bl.a. (folketingsti-
dende 1974-75 (1. samling), tillæg b, l 117, sp. 1071-72):
      ”2. de tilstande, der beskrives i forslagets § 52 (træthedstilstande m.v.) kan som anført i
      de indhentede erklæringer rumme samme risiko for færdselssikkerheden som påvirket-
      hed af spiritus. de repræsenterer imidlertid i modsætning til spirituspåvirkethed en
      række forskelligartede tilstande både i henseende til den fare de repræsenterer, og den
      måde de er opstået på, således at de af denne grund ikke kan sidestilles med spirituspå-
      virkning.”
ved lov nr. 524 af 6. juni 2007 om ændring af færdselsloven (alkoholkoncentration i udån-
dingsluft, nulgrænse for euforiserende stoffer mv.) skærpedes sanktionerne for kørsel under
påvirkning af andet end alkohol, således at de blev tilnærmet sanktionerne for spirituskørsel.
lovforslaget byggede på betænkning nr. 1486/2007 om alkohol i udåndingsluft og en
nulgrænse for euforiserende stoffer mv. i denne betænkning hedder det på side 116 under pkt.
                                                - 7 -
6.7.1.2. om overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1 (som svarer til det gældende stk. 2)
bl.a.:
       ”den gældende bestemmelse i færdselslovens § 54, stk. 1, omfatter kørsel i tilstande,
       der skyldes en række forskellige årsager, herunder sygdom, træthed samt påvirkning af
       opstemmende eller bedøvende midler. det er derfor ikke muligt at gennemføre ret-
       ningslinjer om strafudmålingen for overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1, der hvi-
       ler på føreevnekriteriet, på samme måde som ved spirituskørsel efter færdselslovens §
       53, stk. 1, hvor strafudmålingen i førstegangstilfælde er afhængig af alkoholpromillens
       størrelse. en tilnærmelse af strafniveauet for spirituskørsel efter færdselslovens § 53,
       stk. 1, og overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 1, forudsætter, at der opstilles regler,
       der tilstræber at differentiere strafudmålingen efter grovheden af overtrædelserne.”
højesterets begrundelse og resultat
straffen
på ulykkestidspunktet befandt t sig på grund af mangel på søvn i en sådan tilstand, at hun var
ude af stand til at føre bilen på fuldt betryggende måde. ulykken indtraf ved, at hun faldt i
søvn og mistede kontrollen over bilen, som kørte over i den modsatte kørebanehalvdel og her
stødte sammen med den modkørende bil og yderligere en bil. der er ikke oplysninger om, at
hendes kørsel på et tidligere tidspunkt havde været påvirket af søvnmangel, og der er heller
ikke oplysninger om, at hun inden ulykken havde mærket søvnen presse sig på.
højesteret tiltræder, at ts kørsel ikke kan anses for en sådan bevidst tilsidesættelse af hensy-
net til andres sikkerhed, at den kan karakteriseres som særlig hensynsløs.
i forarbejderne til lov nr. 380 af 6. juni 2002 om ændring af bl. a. straffelovens § 241 om
uagtsomt manddrab er det anført, at normalstraffen i sager om uagtsomt manddrab ved spiri-
tuskørsel skal være fængsel i 10-12 måneder. anklagemyndigheden har gjort gældende, at
bemærkningerne i forarbejderne om straffen ved overtrædelse af straffelovens § 241 i forbin-
delse med overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 2, skal forstås således, at normalstraffen
generelt også skal være fængsel i 10-12 måneder i disse tilfælde. færdselslovens § 54, stk. 2,
omfatter imidlertid tilfældegrupper af meget forskellig karakter, hvoraf nogle, men ikke alle,
kan sidestilles med spirituskørsel, og forarbejderne udelukker efter højesterets opfattelse
ikke, at der tages hensyn hertil ved straffastsættelsen.
det foreliggende tilfælde af overtrædelse af færdselslovens § 54, stk. 2, kan ikke sidestilles
med spirituskørsel, og højesteret finder, at straffen for overtrædelse af straffelovens § 241
                                               - 8 -
mv. passende kan fastsættes til fængsel i 4 måneder. der er ikke grundlag for at gøre straffen
betinget.
frakendelse af førerretten
højesteret tiltræder, at t ved sin kørsel har gjort sig skyldig i flere forhold, der hver for sig er
omfattet af færdselslovens § 125, stk. 1, nr. 1-9, nærmere bestemt nr. 1 og nr. 9, og at hun
derfor i medfør af færdselslovens § 126, stk. 1, nr. 7, skal frakendes førerretten ubetinget.
højesteret finder frakendelsestiden på 2 år passende bestemt.
godtgørelse
t er fundet skyldig i uagtsomt manddrab, jf. straffelovens § 241, i forbindelse med overtræ-
delse af færdselslovens § 54, stk. 2, og hun idømmes en ikke ubetydelig fængselsstraf herfor.
højesteret finder, at hun på denne baggrund må anses at have forvoldt bs død ved grov uagt-
somhed i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i erstatningsansvarslovens § 26 a.
a befandt sig i den bil, som blev påkørt af bilen ført af t, og hun overværede sin ægtefælles
død. højesteret finder, at hun under disse omstændigheder blev påført en sådan særlig følel-
sesmæssig belastning, at det i medfør af § 26 a bør pålægges t (trygvesta forsikring a/s) at
betale en godtgørelse til hende. godtgørelsen findes passende at kunne fastsættes til 50.000
kr.
                                     thi kendes for ret:
t straffes med fængsel i 4 måneder.
retten til at føre motordrevet køretøj, hvortil der kræves kørekort, frakendes t i 2 år regnet
fra højesterets dom.
trygvesta forsikring a/s skal til a inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse be-
tale 50.000 kr. med procesrente fra den 8. januar 2009.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
                                                - 9 -
i forholdet mellem trygvesta forsikring a/s og a skal ingen af parterne betale sagsomkost-
ninger til den anden part eller til statskassen.
landsrettens afgørelser om sagsomkostninger for byret og landsret stadfæstes.
