                                          udskrift
                                               af
                           sø- & handelsrettens retsbog
                                         ____________
                                             dom
afsagt den 26. januar 2007 af sø- og handelsretten sammensat af retsformanden, vicepræsident mi-
chael b. elmer, og de sagkyndige medlemmer, direktør aksel gybel og direktør hans jørgen nielsen
v 142/04                             chupa chups s.a. og
                                     chupa chups s.a. som mandatar for xavier bernat
                                     (advokat eskil nielsen)
                                     mod
                                     t2 og
                                     t3
                                     (advokat henrik hein)
chupa chups s.a. (i det følgende: chupa chups) har på egne vegne og som mandatar for
xavier bernat (i det følgende: sagsøgerne) anlagt denne sag mod t2 og t3 (i det følgende: de
sagsøgte) med påstand om, at disse idømmes straf mv. for overtrædelse af markedsførings-
loven og af straffelovens § 267 om ærekrænkelse.
       sagen var oprindelig tillige anlagt mod det danske selskab t1, hvis direktør og enean-
partshaver var t2. efter at t1 var gået konkurs, og boet udeblevet fra et retsmøde uden op-
                                               - 2 -
lyst lovligt forfald, blev sagen mod t1 udskilt til særskilt behandling og t1 dømt som ude-
bleven.
       denne dom tager stilling til de sagsøgtes påstande om afvisning eller frifindelse navn-
lig under anbringende af, at de påstande, som sagsøgerne har nedlagt i stævningen, er uklare
og upræcise og uegnede til at danne grundlag for sagens behandling
sagsfremstilling
sagen udspringer af et samarbejde om fremstilling af et reklameprodukt, som i januar 2000
blev indledt mellem det spanske selskab chupa chups s.a. (i det følgende: chupa chups),
hvis administrerende direktør er xavier bernat, og t1.
       efter at chupa chups under henvisning til forskellige indsigelser havde nægtet at beta-
le t1s krav på ca. 140.000 €, trådte t1 i april 2004 i betalingsstandsning og blev senere erklæ-
ret konkurs, i hvilken forbindelse t1s eventuelle krav mod chupa chups i maj 2004 blev
overdraget til t2s far, t3, for 1 dkk.
       t3 har på et under sagen ikke nærmere oplyst tidspunkt, formentlig i foråret og efter-
året 2004, som led i, hvad han selv betegnede som ”en massiv protestdemonstration” mod
chupa chups, udformet og i udlandet, herunder i barcelona, hvor chupa chups har hjem-
sted, omdelt løbesedler, som i sagen er benævnt bilag 1-2, hvilket gav anledning til, at t3
blev anholdt og den 27. september 2004 fremstillet for retten i barcelona, der forhørte ham
om sagen. der er efter det oplyste ikke foretaget strafforfølgning mod t3 i spanien, men det
er ikke oplyst, om den spanske anklagemyndighed eller andre påtaleberettigede har truffet
nogen beslutning om at frafalde eller opgive påtale mod ham, således at retsforfølgning mod
t3 i danmark i givet fald ville indebære dobbelt strafforfølgning i strid med princippet ne
bis in idem. t3 har endvidere sendt nogle mails, som i sagen er benævnt bilag 4, 5 og 6. end-
videre findes der på hjemmesiden (linknavn anonymiseret) links til udenlandske weblogs
(bilag 8 og bilag 9), på hvilken der er gengivet udtalelser fra personer, over for hvilke sagsø-
gerne efter det oplyste ikke har rejst påtale.
       bilag 1 er på spansk, engelsk og tysk. det angives heri, at chupa chups prøver at und-
gå betaling af et berettiget krav på 140.000 €. det oplyses, at et dansk selskab igennem 1 år
har udført arbejde for chupa chups, der nu prøver at ”løbe” fra alle løfter og at undgå beta-
                                                - 3 -
ling af regningen. det anføres endvidere (i den engelske udgave), at ”i cannot accept these
business methods, and i cannot believe that such a highly respected company is using such
questionable business methods! chupa chups, prove me wrong!” afslutningsvis opfordres
chupa chups til at betale for det udførte arbejde til det danske firma, som har ventet 2½ år
på sine penge, og der opfordres til boykot af chupa chups.
       bilag 2 indeholder et billede af xavier bernat med overskriften: ”wanted” og teksten:
”mr. bernat! what kind of business ethics do you represent? chupa chups has still not paid
it’s debt of 140.000 euro + 3 years interest. are you in big financial trouble??? i am waiting…
t3, dinamarca.”
       i mailen, bilag 4, som er dateret den 22. marts 2004, orienterede t3 en ansat hos chupa
chups danske forhandler om, at han nu påbegyndte en massiv protestdemonstration mod
chupa chups. orienteringen indeholdt tillige en af t3 underskreven engelsk tekst med
overskriften ”warning to all”, hvori han anbefalede varsomhed ved handel med chupa
chups og angav, at chupa chups efter hans opfattelse var en forretningspartner, som var
meget vanskelig at stole på.
       bilag 5 og bilag 6 er mails modtaget af chupa chups tyske forretningsforbindelse ge-
nuport trade company ag, henholdsvis det amerikanske firma spangler candy company.
disse mails gentager indholdet af bilag 2 og bilag 4.
       bilag 8 og bilag 9 er tekster fra en katalansk weblog, ”kalebeul”. her omtaltes forud for
retsmødet den 27. september 2004 sagen mellem chupa chups og t3 under overskriften ”t3
and the catalan lollipop mafia” af en person ved navn john pawlenko, og i den forbindelse
fremkom en person ved navn trevor med en nedsættende udtalelse om det spanske og i
særdeleshed det katalanske retssystem. denne udtalelse blev fulgt op af john pawlenko med
et længere indlæg med forskellige citater, alle vedrørende langsommelighed i det spanske
retssystem, og senere i webloggen skriver t2: ”which is the exact same reason why we have
not yet taken chupa chups to court to settle our dispute …”
påstande
sagsøgerne har den 15. november 2004 anlagt denne sag ved sø- og handelsretten mod t1, t2
og t3 med følgende påstande:
                                               - 4 -
i.    de sagsøgte tilpligtes at anerkende, at de har overtrådt markedsføringslovens § 1 og §
      21
      a.   ved at udsende de i bilag 1, 2, 4, 5 og 6 anførte angivelser, og
      b.   ved på deres hjemmeside t1.dk (bilag 7) at referere til (barcelona.blogs.com/barca-
           blog/2004/09/ spacerocket_aps.html) (bilag 8) med angivelsen “the catalan lollipop
           mafia”, og
      c.   ved på deres hjemmeside t1.dk (bilag 7) at referere til (oreneta.com/baldie/blog/ar-
           chives/2004/09/johns_chupa_chu.asp) (bilag 9), idet det anførte sted – udtrykkeligt
           bekræftet af t2 som begrundelse for, at t2 og t3 ikke har anlagt sag mod chupa
           chups, s.a. – bl.a. anføres, at “catalonia appears to share with burma and parts of
           rural china the distinction of having a judicial system which collaborates with the
           influential to the extent of, on their behalf, hauling someone into court without
           that person being able to discover the charges against him in advance or take a
           copy of them with him on leaving the building..”, og
      d.   ved omkring chupa chups, s.a.s domiciler i barcelona og paris, på de mest be-
           færdede strøg i barcelona og på ”internationale süsswaren-messe” i köln at bære
           plakater og uddele løbesedler af indhold bl.a. som bilag 1, og
      e.   ved på xavier bernats bopæl at have søgt at kontakte xavier bernat og dennes fa-
           miliemedlemmer bl.a. via dørtelefoner og opsat løbesedler omkring xavier bernats
           bopæl af et indhold som angivet i bilag 2, og ved på tilsvarende vis at have opsøgt
           marta bernat og nina bernat.
ii.   de sagsøgte forbydes at udføre de i påstand i anførte handlinger.
iii.  de sagsøgte tilpligtes at berigtige de i bilag 4, 5 og 6 samt i påstand i under a, b og c.
      udspredte urigtige og vildledende angivelser ved i eget navn at offentliggøre et de-
      menti.
1  henvisningerne er til den gamle markedsføringslov. de tilsvarende bestemmelser findes i den nu-
gældende lovs §§ 1 og 3.
                                               - 5 -
iv.    de sagsøgte tilpligtes at anerkende, at de er erstatningsansvarlige efter almindelige
       regler om erstatning og erstatningsansvarslovens § 26 over for chupa chups og xavier
       bernat for det tab, chupa chups og xavier bernat lider som følge af, at t2 og t3 har fo-
       retaget de i påstand i anførte handlinger.
v.     de sagsøgte straffes jf. markedsføringsloven § 22, stk. 3, jf. stk. 6, med en af retten ud-
       målt straf for ved at have udført de i påstand i anførte handlinger at have overtrådt
       markedsføringslovens § 2.2
vi.    t2 og t3 straffes med en af retten udmålt straf for ved at have udført de i påstand i an-
       førte handlinger at have overtrådt straffelovens § 267. de i påstand i, a, b og c anførte
       udtalelser kendes ubeføjede, jf. straffelovens § 273 og almindelige regler. t2 og t3 til-
       pligtes at udrede til sagsøgerne en af retten fastsat sum til omkostninger ved kundgø-
       relse af dommen.
efter at kurator havde tilkendegivet, at t1s konkursbo ikke ønskede at indtræde i sagen og
ikke agtede at give møde under sagen, og efter at sagsøgerne havde frafaldet påstand v om
straf for overtrædelse af markedsføringsloven i forhold til denne sagsøgte, blev sagen mod
t1 udskilt til særskilt behandling, og t1, der var udeblevet fra et retsmøde uden oplyst lov-
ligt forfald, blev den 14. oktober 2005 dømt som udebleven i overensstemmelse med sagsø-
gernes påstande i-iv.
       t2 og t3 har påstået frifindelse.
sagens behandling ved sø- og handelsretten
sø- og handelsretten har bl.a. under henvisning til, at sagen angår straf for overtrædelse af
markedsføringsloven og af straffelovens § 267 om ærekrænkelse, afslået sagsøgernes begæ-
2
   henvisningerne er til den tidligere markedsføringslov. de tilsvarende bestemmelser findes i den
nugældende lovs § 30, stk. 3 og 6, og § 3.
                                                - 6 -
ring om, at der til brug for sagens pådømmelse foretages afhøring af nærmere angivne parter
og vidner ved retten i barcelona.
       samtidig har retten i medfør af retsplejelovens § 339, stk. 2, stillet spørgsmål til parter-
ne om, hvorvidt sagsøgernes påstande har en sådan bestemthed og klarhed, at de er egnede
til at danne grundlag for sagens behandling og pådømmelse, om, hvorvidt sagsøgerne har
fornøden retlig interesse i at påtale det i stævningens påstand i c nævnte citat vedrørende det
katalanske retssystem, og om, hvorvidt en straffesag for overtrædelse af straffelovens § 267,
der henhører under byret, kan kumuleres med en sag om overtrædelse af markedsføringslo-
ven, som behandles af sø- og handelsretten med appel direkte til højesteret.
       retten har på denne baggrund bestemt, at spørgsmålet om, hvorvidt disse forhold fø-
rer til, at sagen må afvises, eller de sagsøgte helt eller delvis må frifindes, udskilles til sær-
skilt behandling under en deldomsforhandling.
påstande og anbringender under deldomsforhandlingen
sagsøgernes advokat har påstået sagen fremmet i sin helhed, subsidiært påstået påstand vi
henvist til behandling ved de sagsøgtes hjemting. påstandene indeholder fornøden angivelse
af de påtalte forhold, idet det er reglerne om den borgerlige retspleje, der finder anvendelse,
men skulle der være behov for en præcisering af påstandene på nogle punkter, begæres sa-
gen udsat med henblik på at give sagsøgerne adgang til at ændre deres påstande i overens-
stemmelse hermed. sagsøgerne har retlig interesse i at imødegå, at de skulle have øvet eller
søgt at øve usaglig indflydelse på den spanske, herunder catalanske retspleje. de sagsøgtes
handlinger må anses foretaget erhvervsmæssigt og er rettet også mod det danske marked.
spørgsmålet om straf for ærekrænkelser har nær sammenhæng med de øvrige påstande i sa-
gen og bør kunne behandles sammen hermed, i hvert fald for så vidt angår spørgsmålet om
mortifikation.
de sagsøgtes advokat har nedlagt påstand om afvisning, subsidiært frifindelse, og har under
henvisning til, at spørgsmålet om det processuelle grundlag for sagens behandling må afgø-
res på det foreliggende grundlag, protesteret mod, at der gives sagsøgerne adgang til at
ændre eller præcisere deres påstande. sagsøgernes påstande er uklare og ubestemte, og de er
                                                - 7 -
uegnede ikke blot til at danne grundlag for sagens behandling, men tillige til at indgå i en
dom.
       de almindelige krav til indholdet af en stævning i en borgerlig sag skal i en privat
straffesag som den foreliggende suppleres med strafferetsplejens krav til anklageskrifter, jf.
retsplejelovens § 834, således at de sagsøgte som tiltalte i en privat straffesag får tilstrækkelig
mulighed for at varetage deres forsvar, jf. artikel 6 i den europæiske menneskerettigheds-
konvention og den hertil knyttede praksis. det er ikke tilstrækkeligt til at give de sagsøgte
mulighed for at varetage deres forsvar, når det f.eks. anføres, at de sagsøgte har overtrådt
”markedsføringslovens § 1 og § 2 … ved at udsende de i bilag 1, 2, 4, 5 og 6 anførte angivel-
ser”. påstanden må således indeholde en nærmere beskrivelse af det forhold, som der rejses
tiltale for, med sådan angivelse af tid, sted, udførelsesmåde og andre nærmere omstændig-
heder, som er nødvendige for en tilstrækkelig og tydelig beskrivelse. således må det angives
nærmere, hvilket af de forskelligartede gerningsindhold i markedsføringslovens § 3, stk. 1-3,
(tidligere § 2, stk. 1-3) de sagsøgte tiltales for at have realiseret, samt hvorfra, hvortil, hvor-
når, på hvilken måde, og under hvilke omstændigheder i øvrigt hver af de tiltalte har foreta-
get den beskrevne ”udsendelse”, og ikke mindst hvilke ytringer i de angivne bilag der nær-
mere skulle realisere det pågældende gerningsindhold ved at være vildledende, utilbørlige
mv. i mangel af sådanne præcise angivelser har de sagsøgte ingen mulighed for at forsvare
sig over for den rejste tiltale.
       angivelsen på en dansk hjemmeside af et link til eller en url på en udenlandsk
weblog med ytringer af den ene eller anden art indebærer ikke i sig selv anvendelse af angi-
velser som nævnt i markedsføringslovens § 3 eller fremsættelse eller udbredelse af sigtelser
som nævnt i straffelovens § 267. sagsøgerne savner endvidere enhver retlig interesse i at få
påkendt retmæssigheden af et helt generelt holdt udsagn om det spanske, herunder det kata-
lanske retssystem, som i øvrigt slet ikke er fremsat af de sagsøgte, men derimod af en tred-
jemand, der slet ikke er sagsøgt under sagen. markedsføringsloven er territorialt begrænset
og finder ikke anvendelse på de handlinger, som søges påtalt under sagen, idet de pågæl-
dende handlinger i forhold til de sagsøgte personer hverken kan anses for erhvervsmæssige
eller for at være rettet mod, endsige have virkninger på det danske marked. der er således
ikke dansk straffemyndighed, jf. straffelovens §§ 6, 7 og 9.
                                                - 8 -
sø- og handelsrettens afgørelse
straffesager, der påtales af private, behandles i de tilfælde, der er nævnt i retsplejelovens §§
725-727 og § 990, i første instans eller under anke i strafferetsplejens former. i andre tilfælde
må reglerne om den borgerlige retspleje, jf. § 989, suppleres med grundlæggende straffepro-
cessuelle principper, bl.a. om uskyldsformodning og om tiltaltes adgang til at varetage sit
forsvar, jf. artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention, som gælder her i lan-
det, jf. § 1 i lovbekendtgørelse nr. 750 af 19. oktober 1998.
       sagsøgernes påstande er opbygget på den måde, at de sagsøgte efter påstand i skal an-
erkende at have overtrådt markedsføringslovens §§ 1 og 3 (tidligere § 2) ved at have foreta-
get nogle handlinger, der nærmere opregnes i litra a-e. til denne opregning af handlinger
knytter sig påstandene ii – vi, hvorved de sagsøgte påstås pålagt forbud mod de i påstand i
nævnte handlinger og dømt til berigtigelse i form af dementi, til at betale en ikke nærmere
fastsat erstatning for ”tab som følge af, at de sagsøgte har foretaget de i påstand i nævnte
handlinger”, til straf for overtrædelse af markedsføringslovens § 30, stk. 3, jf. stk. 6, (tidligere
§ 22, stk. 3, jf. stk. 6) ”for ved at have udført de i påstand i nævnte handlinger” at have over-
trådt markedsføringslovens § 3 (tidligere § 2), og til straf for overtrædelse af straffelovens §
267 ”ved at have udført de i påstand i anførte handlinger”, hvoraf ”de i påstand i a, b og c
nævnte handlinger” samtidig påstås kendt ubeføjede.
       til angivelsen af disse handlinger i påstand i er ikke blot knyttet den i påstand i angiv-
ne anerkendelsespåstand, men tillige de i påstand ii – vi påståede yderligere retsfølger, her-
under straf for overtrædelse af markedsføringsloven og for overtrædelse af straffelovens §
267 ved at have udført de angivne handlinger og erstatning for ”tab, som [sagsøgerne] lider
som følge heraf”. idet de sagsøgte efter denne opbygning af anklageskriftet på én og samme
tid skal forsvare sig over for de i påstand i opregnede handlinger såvel i forhold til de påstå-
ede civilretlige følger heraf som i forhold til de påståede strafferetlige følger heraf, må kra-
vene til beskrivelsen af forholdene i påstand i være de samme i forhold til de civilretlige føl-
ger som i forhold til de nedlagte påstande om straf.
       det må derfor i det hele kræves, at de handlinger, som er opregnet i påstand i, litra a-e,
er beskrevet så præcist, at de sagsøgte (tiltalte) har adgang til at varetage deres forsvar og
herunder mulighed for at tage til genmæle over for præcist formulerede beskyldninger, jf.
                                              - 9 -
princippet i retsplejelovens § 834, stk. 2, nr. 4, hvorefter der i et anklageskrift skal findes en
sådan angivelse af tid, sted, genstand, udførelsesmåde og andre nærmere omstændigheder,
som er nødvendig for en tilstrækkelig og tydelig beskrivelse af det forhold, for hvilket der er
rejst tiltale ved stævningen.
       en sådan angivelse findes imidlertid ikke i stævningen.
       således nævnes det i påstand i, litra a, at det pågældende forhold skulle bestå i ”at ud-
sende de i bilag 1, 2, 4, 5 og 6 anførte angivelser”, uden at det nærmere angives, hvilke af de
mange forskellige udsagn i de enkelte bilag der må anses for at være i strid med god mar-
kedsføringsskik eller vildledende og i givet fald på hvilken måde, herunder under hvilket
stykke af markedsføringslovens § 3, og dermed under hvilket af de forskelligartede ger-
ningsindhold i denne bestemmelse forholdet nærmere skal henføres (påstand i). det angives
heller ikke, hvilke af de nævnte udsagn som nærmere skal anses for urigtige eller vildleden-
de og derfor skal forbydes (påstand ii), som påfører eller er egnede til at påføre sagsøgerne
tab ”som følge af handlingerne nævnt i påstand i” (påstand 3), eller som skal medføre straf-
ansvar efter markedsføringslovens § 30, stk. 3, og efter straffelovens § 267.
       der savnes også fuldstændigt en angivelse af, på hvilket grundlag hver enkelt af de
sagsøgte/tiltalte må anses for ansvarlig for hver enkelt af de handlinger, som skal medføre de
påståede retsfølger, herunder straf. det er således ikke muligt ud fra anklageskriftet at se, på
hvilken måde de sagsøgte hver for sig skulle have foretaget markedsføring i markedsførings-
lovens forstand, jf. lovens §§ 1-2, endsige hvordan forholdet er mellem de sagsøgte/tiltalte
enkeltpersoners handlinger, sammenholdt med t1s ansvar herfor.
       de samme betragtninger gælder med hensyn til angivelserne i påstand i b, i c og i e,
idet der fuldstændigt savnes en angivelse af, hvori de strafbare, henholdsvis erstatningspå-
dragende forhold består.
       ligeledes henstår det efter påstandenes udformning som uklart, på hvilken måde hver
enkelt af de sagsøgte nærmere skulle være ansvarlig til straf og erstatning for tredjemænds
udsagn på spanske weblogs ved, at der er ”refereret” hertil på hjemmesiden t1.dk. hertil
kommer, at sagsøgerne, blot fordi de måtte have hjemsted i barcelona, ikke i sig selv har ret-
lig interesse i at påtale generelt holdte udsagn om det spanske, herunder det katalanske rets-
system, ligesom sagsøgerne i denne private straffesag ikke har tilvejebragt oplysninger, der
gør det muligt at fastslå, om den påståede strafforfølgning vil stride mod det almindeligt an-
                                                 - 10 -
erkendte princip om forbud mod dobbelt strafforfølgning, som har fundet udtryk i en række
konventioner, herunder konventionen fra 1987 mellem medlemsstaterne af de europæiske
fællesskaber om forbud mod dobbelt strafforfølgning, og i straffelovens § 10 a.
       de hensyn, som de nævnte regler og principper om udformningen af anklageskrifter
skal beskytte, ville blive tilsidesat, såfremt der blev givet udsættelse med sagen, for at ankla-
geskriftet kunne blive rettet til med henblik på at ”lappe på” de nævnte mangler. det samme
ville være tilfældet, såfremt sagen blot blev afvist, idet der da principielt ikke ville være no-
get til hinder for at anlægge den på ny med korrekt udformet anklageskrift (stævning).
       i overensstemmelse med fast praksis vedrørende princippet i retsplejelovens § 834 skal
de sagsøgte herefter allerede af disse grunde frifindes og sagsøgerne pålægges at betale dem
sagsomkostninger som nævnt nedenfor til dækning af deres udgift til advokat.
                               thi kendes for ret
t2 og t3 frifindes.
       chupa chups s.a. og chupa chups s.a. som mandatar for xavier bernat skal inden 14
dage i sagsomkostninger betale 20.000 kr. til t2 og 20.000 kr. til t3.
       aksel gybel                     michael b. elmer             hans jørgen nielsen
                                         (retsformand)
                                                 (sign.)
                                              ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                   p.j.v. sø- og handelsretten, den
