                                              udskrift
                                                  af
                           sø- & handelsrettens dombog
                                             ____________
                                             m0001000 - jp
                                    afsagt den 27. september 2005
m-1-05                                 anklagemyndigheden
                                       (fuldmægtig christina holst riis,
                                        forbrugerombudsmanden)
                                       mod
                                       tiltalte
                                        (advokat michael brandt)
                                               dom
under denne sag har anklagemyndigheden ved københavns politi ved anklageskrift af 20.
januar 2005, som berigtiget under domsforhandlingen den 19. september 2005, rejst tiltale
mod tiltalte (i det følgende: tiltalte) for:
     ”overtrædelse af markedsføringslovens § 22, stk. 6, jf. stk. 3, jf. § 2, stk. 1 og stk. 3, ved i
     perioden fra marts 2003 til og med juni 2003 at have anvendt en for forbrugerne vildle-
     dende fremgangsmåde ved tegning af telefonabonnementer, idet tiltalte formidlede sit
     salg af telefonabonnementer ved, at provisionslønnede sælgere i offentligt rum – herun-
     der på gågader og jernbanestationer – henvendte sig til forbipasserende forbrugere, fra
     hvem de på en blanket indhentede eller forsøgte at indhente en underskrift, der efterføl-
     gende dannede grundlag for tilmelding af en bindende aftale, uanset blanketten i den
     nævnte periode var udformet således, at det var uklart, om forbrugernes underskrift
     kunne opfattes som andet og mere end en accept af, at tiltalte til forbrugeren kunne frem-
     sende skriftligt materiale og tilbud vedrørende tiltaltes ydelser.”
                                                - 2 -
tiltalte har nægtet sig skyldig.
anklagemyndigheden har nedlagt påstand om bøde.
sagsfremstilling
i marts 2003 indgik tiltalte aftale med appco direct aps (i det følgende: appco) om, at app-
co skulle forestå salg af telefonabonnementer for tiltalte. salget skulle foregå ved såkaldt
”sampling”, idet appcos salgsmedarbejdere på togstationer og i indkøbscentre og butikker
uopfordret skulle rette henvendelse til forbrugere. salgsmaterialet bestod af en brochure
med tilmeldingsblanket, som tiltalte udarbejdede.
       den første brochure, der blev uddelt, var i a5-format. den ene side indeholdt oplys-
ning om tiltalte’s priser og det konkrete tilbud, mens den anden side udgjordes af en tilmel-
dingsblanket med overskriften: ”udfyld og send ind. så ringer du til halv pris de næste 6
måneder!”. nedenunder var en mindre overskrift med teksten: ”husk at afmelde din duét
eller favoritaftale inden du indsender din kupon.” hernæst fulgte 2 afkrydsningsfelter. det
første felt var forhåndsafkrydset og havde teksten: ”ja tak, jeg vil gerne tilmeldes tiltalte te-
lefon abonnement til 108 kr. pr. måned”. i feltet nedenunder kunne forbrugeren ved at sætte
et kryds desuden kunne tilmelde sig tryk-selv service light med vis nummer og viderestilling
for 16 kr. foruden felter med navn og adresse var der felterne ”nuværende telefonselskab”
og ”evt. tele danmark kontonr.”, idet det dog i en stjernenote var angivet, at tiltalte ville rin-
ge til forbrugeren og få denne oplysning, der fremgår af et kontoudtog, hvis feltet ikke var
udfyldt. derefter fulgte en rubrik til forbrugerens underskrift. under denne stod der til ven-
stre med fed skrift: ”husk at tilmelde dig betalingsservice – se hvordan på www.1001.dk”,
og til højre var der under underskriftsrubrikken et afkrydsningsfelt og teksten: ”ja tak, tiltal-
te må gerne kontakte mig med information om produkter samt benytte mine trafikdata for at
kunne tilbyde en bedre service”.
       fra den 23. maj 2003 gik tiltalte over til en ny pjece, der var udformet på lignende måde
som den første. overskriften på denne blanket var: ”om kort tid ringer du gratis – hver søn-
dag!”, og tilmeldingsblanketten indeholdt på lignende måde et forhåndsafkrydset felt med
                                                  - 3 -
ordlyden: ”ja tak, jeg vil gerne tilmeldes tiltalteweekend+ til 116 kr. pr. måned og ringe gra-
tis hver søndag”. blanketten svarede i øvrigt til den første blanket.
       den 26. juni 2003 ændredes salgsmaterialet på ny. blanketten fik nu overskriften: ”til-
melding”, og nederst til højre udgik afkrydsningsfeltet, hvor forbrugeren kunne give sam-
tykke til at få tilsendt materiale og til tiltalte’s brug af trafikdata.
forklaringer
salgsdirektør hos tiltalte, aa, har forklaret, at tiltalte har outsourcet en række opgaver til
eksterne samarbejdspartnere. appco er stort et internationalt firma, som ikke er koncernfor-
bundet med tiltalte, og som har erfaringer med sampling, bl.a. for red barnet og falck.
       appco fik 150 kr. per ny kunde, som blev godkendt af tiltalte. tiltalte skulle selv betale
udgiften til dsb og metroselskabet og til de butikker og indkøbscentre, hvor salget fandt
sted. udgiften hertil varierede meget. eksempelvis fik imerco enten to flasker vin eller 45 kr.
pr. godkendt kunde, mens dsb samlet skulle have 199.800 kr. for det salg, der fandt sted fra
dsb’s stationer. den gennemsnitlige salgsomkostning per kunde var 180 kr.
       der blev i den 3 måneders periode, som sagen angår, tegnet ca. 65.000 nye abonnemen-
ter. tiltalte fik så få klager vedrørende salget, at han ikke blev informeret herom. han fik
først kendskab til, at der var klager, da sagen blev omtalt i pressen.
       appco aflønnede og stod for den salgsmæssige oplæring af medarbejderne, mens tiltal-
te stod for oplæringen i tiltalte’s produkter.
konsulent hos tiltalte, bb, har forklaret, at de nye kunder, når de fik tilsendt bekræftelsen fra
tiltalte, blev oplyst om, at de kunne fortryde skiftet af teleselskab inden for en frist på 14 da-
ge. det viste sig imidlertid, at kunderne allerede inden bekræftelsesbrevet modtog et brev fra
tdc om, at de ikke længere var kunder hos tdc. det gjorde mange kunder forvirrede. til-
talte valgte derfor den 11. april 2003 at sætte et klistermærke på de første brochurer med op-
lysning om fortrydelsesretten. de senere brochurer indeholdt oplysning om fortrydelsesret-
ten. den seneste blanket fik overskriften ”tilmelding”, for at kunderne ikke skulle kunne
være i tvivl om, at de indgik en bindende aftale med et nyt teleselskab.
                                             - 4 -
       hun underviste sælgerne i tiltalte’s produkt, herunder priser, vis nummer-funktion,
opsigelse af abonnementet og andre forhold omkring abonnementet. denne uddannelse af
sælgerne blev afsluttet med en eksamen. derudover opstillede hun retningslinier for salgs-
medarbejdernes opførsel over for kunderne og deres påklædning. appco stod for undervis-
ningen i salgsteknik. tiltalte førte kontrol med, om salgsmedarbejderne levede op til ret-
ningslinierne, bl.a. med ”mystery shoppers”, som udgav sig for at være kunder.
       undervejs i forløbet fik salgsmedarbejderne en tiltalte-bluse på, hvor der stod ”ring
gratis hver søndag”. i starten var der 20 sælgere på landsplan, i slutningen af perioden 80.
       klagerne kom først efter, at dr i programmet ”kontant” tog tiltalte’s salgsmetode op.
dog havde enkelte i starten af perioden klaget til tiltalte’s kundeservice på grund af forvir-
ring omkring fortrydelsesfristen og brevet fra tdc.
cc har forklaret, at hun er socialrådgiver, og at hun på vej hjem fra arbejde i myldretiden
blev kontaktet af en salgsmedarbejder på jægersborg station. han spurgte hende, om hun
ville være kunde hos tiltalte. hun sagde, at det ville hun ikke, men at hun gerne ville have
noget informationsmateriale. hun skriver ikke under på noget, hun ikke har læst igennem,
men da salgsmedarbejderen bad hende kvittere for modtagelsen af materialet, satte hun sin
underskrift på blanketten uden at læse den igennem. det var ikke var blankettens tekst, der
fik hende til at skrive under, men derimod salgsmedarbejderens udtalelser om, at hun ikke
blev bundet til noget.
dd har forklaret, at hun er civilingeniør og konsulent i rambøll. hun blev i ballerup centret
kontaktet af en salgsmedarbejder, som spurgte, om hun ville kontaktes af tiltalte inden for 14
dage. det sagde hun ja til. salgsmedarbejderen gav hende herefter en blanket og bad hende
underskrive den. hun sætter ellers ikke sin underskrift på noget, hun ikke har læst, men da
salgsmedarbejderen sagde, at tiltalte kun måtte kontakte hende, hvis hun skrev under, satte
hun sin underskrift på blanketten uden at læse den igennem. det var ikke var blankettens
tekst, der fik hende til at skrive under, men derimod salgsmedarbejderens udtalelser om, at
hun ikke blev bundet til noget.
                                              - 5 -
ee har forklaret, at hun blev kontaktet af en salgsmedarbejder på odense banegård, hvor
hun var på vej til bussen. han præsenterede sig som sælger fra tiltalte og spurgte, om hun
ville have information om tiltalte. det ville hun godt. hun kan ikke huske, om hun selv ud-
fyldte blanketten, eller om salgsmedarbejderen udfyldte den med hendes oplysninger, men
hun skrev blanketten under. hun spurgte, hvorfor hun skulle skrive under på blanketten, og
salgsmedarbejderen svarede, at det var for, at tiltalte kunne sende hende informationsmate-
riale. hun læste ikke blanketten igennem, inden hun skrev under. det var ikke var blanket-
tens tekst, der fik hende til at skrive under, men derimod salgsmedarbejderens udtalelser
om, at hun ikke blev bundet til noget.
parternes synspunkter
anklagemyndigheden har gjort gældende, at brochuren og tilmeldingsblanketten var vildle-
dende. det fremstod som uklart for forbrugeren, om denne underskrev en bindende abon-
nementsaftale eller blot en anmodning om at få oplysninger, og markedsføringsmaterialet
var derfor vildledende, jf. markedsføringslovens § 2, stk. 1. den fremgangsmåde, som blev
anvendt ved markedsføringen, var ligeledes vildledende, jf. markedsføringslovens § 2, stk. 3.
det må således efter bevisførelsen lægges til grund, at salgsmedarbejderne har vildledt for-
brugerne ved at sige til dem, at de ikke underskrev nogen bindende aftale, men alene en an-
modning om informationsmateriale. der skal ved vurderingen af, om blanketten og sælger-
nes fremgangsmåde har været vildledende, lægges vægt på, at blanketten blev uddelt på
steder, hvor folk sædvanligvis befinder sig en fortravlet situation. dette skærper kravet til
indholdet af blanketten og til sælgernes adfærd. der er endvidere tale om et usædvanligt og
kompliceret produkt, som en forbruger ikke kan forventes at kunne tage stilling til på de
steder, hvorfra sælgerne tilbød abonnementerne. tiltalte må anses for rette tiltalte, jf. straffe-
lovens § 27, idet det var tiltalte, som havde udarbejdet det markedsføringsmateriale, som til-
talte lod appco uddele, ligesom tiltalte havde betydelig indflydelse på, hvordan salget skete.
forsvareren har gjort gældende, at markedsføringsmaterialet ikke var vildledende. det frem-
gik klart af tilmeldingsblanketten, at der var tale om en ”tilmelding” til et telefonabonne-
ment. der må tages udgangspunkt i den almindeligt veloplyste gennemsnitsforbruger, der
                                                - 6 -
ved gennemlæsning af blanketten ikke kan have været i tvivl om, at underskriften i givet
fald blev sat på en abonnementsaftale, som i øvrigt ikke var mere bindende, end at forbruge-
ren kunne fortryde aftalen inden for den frist, som forbrugeraftaleloven sætter herfor. selv
om nogle salgsmedarbejdere muligt gik for vidt i deres udtalelser, må det i hvert fald efter
bevisførelsen lægges til grund, at det var disse udtalelser, men derimod ikke brochuren og
tilmeldingsblanketten, som var vildledende. som anklageskriftet er affattet, kan vildledende
udtalelser fra salgsmedarbejdernes side imidlertid ikke begrunde domfældelse af tiltalte, idet
anklageskriftet angiver, at tilmeldingsblanketten var vildledende, hvilket imidlertid ikke er
tilfældet. tiltalte kan endvidere ikke anses for rette tiltalte, idet markedsføringen ikke er sket
inden for tiltalte’s virksomhed, jf. straffelovens § 27, men derimod foretaget af appco, med
hvem tiltalte ikke kan identificeres.
sø- og handelsrettens afgørelse
markedsføring på togstationer, i indkøbscentre eller i øvrigt i det offentlige rum er ikke for-
budt, og der er intet grundlag for at anse markedsføring i det offentlige rum for vildledende i
sig selv.
       retten finder, at det må stå en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderret-
tet forbruger, som læser tilmeldingsblanketten igennem, klart, at forbrugeren ved sin under-
skrift herpå tegner telefonabonnement hos tiltalte. en sådan forbruger kan efter rettens op-
fattelse ikke med rimelighed tro, at underskriften på blanketten blot skulle indebære et sam-
tykke til senere at få tilsendt - eller en kvittering for allerede at have modtaget - oplysninger
fra tiltalte. det fremgår således udtrykkeligt af tilmeldingsblanketten, at forbrugeren ønsker
at blive tilmeldt tiltalte’s telefonabonnement til en angiven pris per måned, og at forbrugeren
skal huske at tilmelde sig betalingsservice. forbrugeren skal endvidere give visse oplysnin-
ger, som kun kan have mening, hvis hensigten med det hele er, at forbrugerens bestående
abonnement overføres til tiltalte. at forbrugeren – efter at have skrevet under herpå – yderli-
gere ved afkrydsning kan give samtykke til at modtage visse oplysninger fra tiltalte og til at
tiltalte anvender trafikoplysninger, kan ikke føre til nogen anden forståelse.
       de forbrugere, som anklagemyndigheden har ført som vidner under sagen, har da og-
så alle samstemmende forklaret, at det ikke var teksten i blanketten – som de end ikke læste
                                                 - 7 -
igennem - der fik dem til at skrive under på tilmeldingsblanketten, men derimod den på-
gældende salgsmedarbejders udtalelser om, at de ikke blev bundet til noget.
       tiltalte frifindes for tiltalen for så vidt angår anklageskriftets angivelse af, at tilmel-
dingsblanketten var udformet således, at det var uklart, om forbrugernes underskrift kunne
opfattes som andet og mere end en accept af, at tiltalte til forbrugeren kunne fremsende
skriftligt materiale og tilbud vedrørende tiltaltes ydelser, jf. markedsføringslovens § 2, stk. 1,
om vildledende eller mangelfulde angivelser.
       således som anklageskriftet er udformet, er der ikke rejst tiltale for, at de pågældende
sælgere ved deres tilsagn har vildledt forbrugeren, og da tiltalen for overtrædelse af mar-
kedsføringslovens § 2, stk. 3, om vildledende fremgangsmåde, således som anklageskriftet er
udformet, er nøje knyttet sammen med tiltalen for overtrædelse af § 2, stk. 1, om vildledende
eller mangelfulde angivelser, frifinder retten i det hele tiltalte.
                                 thi kendes for ret
tiltalte frifindes.
statskassen skal betale sagens omkostninger, herunder til den valgte forsvarer, advokat mi-
chael brandt, et beløb på 30.000 kr. med tillæg af 25 % moms.
søren rathmann                                                      ole lundsgaard andersen
                                       michael b. elmer
laura larsen                                                        rut jørgensen
                                                (sign.)
                                             ___ ___ ___
                                  udskriftens rigtighed bekræftes
                                  p.j.v. sø- og handelsretten, den
