                             højesterets dom
                          afsagt onsdag den 13. august 2014
sag 297/2011
(1. afdeling)
vos transport b.v.
(advokat philip graff)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat peter biering)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 16. afdeling den 17. oktober 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, jon stokholm, vibeke rønne,
oliver talevski og kurt rasmussen.
påstande
appellanten, vos transport b.v., har gentaget sine påstande om, at skatteministeriet skal
betale 106.843,70 kr. med procesrente fra den 15. juli 2005, subsidiært om hjemvisning til
fornyet behandling ved skat.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremlagt yderligere materiale om korrespondance mellem de danske og
belgiske myndigheder i 2009 og 2010 til belysning af, om dvd-disketterne i 2004 blev frem-
budt for de belgiske toldmyndigheder.
anbringender
parterne har gentaget deres anbringender. vos transport b.v. har dog anerkendt, at det ikke
kan dokumenteres, at varerne blev frembudt for de belgiske toldmyndigheder.
                                                - 2 -
vos transport b.v. har særligt fremhævet, at eu-landenes toldkodeks ikke finder anven-
delse. sagen angår alene importmoms og tilbagebetaling heraf. momslovens § 45, stk. 4, 1.
pkt., giver mulighed for momsgodtgørelse i samme omfang som toldgodtgørelse efter toldko-
deksen. dette medfører imidlertid ikke, at fortolkning af momsloven i et og alt skal følge
toldkodeksen. reglerne i toldkodeksen kan således ikke ”ad bagdøren” gøres anvendelige via
en i øvrigt ikke klar henvisning i momsloven. hertil kommer, at dobbelt betaling af moms
ikke er hjemlet i eu-retten og vil stride mod neutralitets- og proportionalitetsprincipperne.
der er ingen begrænsninger i højesterets prøvelse af landsskatterettens kendelse af 27. marts
2008, og der kan herunder ske en prøvelse af, om det var med rette, at der blev opkrævet im-
portmoms i danmark.
skatteministeriet har særligt fremhævet, at der ved sager om importmoms og afgiftsgodtgø-
relse på varer fra tredjelande skal træffes afgørelse efter toldkodeksen. den omstændighed, at
der muligt også er betalt moms af varerne i belgien, kan ikke medføre, at de danske skatte-
myndigheder alene af denne grund skal imødekomme kravet om tilbagebetaling af import-
momsen, der er opkrævet med rette.
spørgsmålet om momsskyld i form af dansk importmoms blev afgjort ved toldskats afgø-
relse af 17. marts 2005. afgørelsen blev ikke indbragt for landsskatteretten. da det er en be-
tingelse for domstolsprøvelse af en skatteforvaltningsafgørelse, at den administrative rekurs er
udnyttet, kan spørgsmålet ikke behandles ved domstolene, jf. skatteforvaltningslovens § 48,
stk. 1.
supplerende retsgrundlag
momslovens § 12 og § 45, stk. 4 (tidligere stk. 6), 1. pkt., har følgende ordlyd:
       ”§ 12. der betales afgift af varer, der indføres her til landet fra steder uden for eu.
       stk. 2. når varen ved indførslen henføres under en ordning vedrørende forsendelse af
       varer inden for eu… indtræder afgiftspligten dog først, når varen ikke længere er om-
       fattet af en af disse ordninger.
       § 45, stk. 4. der ydes i tilfælde, hvor betingelserne for toldgodtgørelse efter ef's told-
       kodeks er opfyldt, afgiftsgodtgørelse i samme omfang som toldgodtgørelse.”
                                                 - 3 -
 momslovens § 12 gennemfører bl.a. det dagældende sjette momsdirektiv (rådets direktiv
 77/388 (eøf) af 17. maj 1977) som ændret bl.a. ved rådets direktiv 91/680 (eøf) af 16.
 december 1991.
 i artikel 7 hedder det bl.a.:
       ”1. ved ”indførsel af et gode” forstås:
       …
       2. indførslen af et gode sker i den medlemsstat, på hvis område godet befinder sig, når
       det ankommer til fællesskabet.
       3. uanset stk. 2 sker indførsel af et i stk. 1, litra a), omhandlet gode, såfremt dette gode
       efter sin ankomst til fællesskabet henføres under … en ordning vedrørende ekstern for-
       sendelse, i den medlemsstat, på hvis område godet ophører med at være dækket af disse
       ordninger.”
artikel 10, stk. 3, har følgende ordlyd:
       ”3. afgiftspligten indtræder og afgiften forfalder på det tidspunkt, hvor godet indføres.
       henføres goder straks ved ankomsten til fællesskabet under en af de i artikel 7, stk. 3,
       omhandlede ordninger, vil afgiftspligten først indtræde og afgiften først forfalde på det
       tidspunkt, hvor goderne ophører med at være dækket af disse ordninger.
       skal der for de indførte goder svares told, landbrugsimportafgifter eller afgifter med til-
       svarende virkning, der er fastsat som led i en fælles politik, vil imidlertid afgiftspligten
       indtræde og afgiften forfalde på det tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræder for de på-
       gældende fællesskabsafgifter.
       skal der for de indførte goder ikke svares nogen af disse fællesskabsafgifter, anvender
       medlemsstaterne de gældende toldbestemmelser ved fastlæggelse af afgiftspligtens ind-
       træden og afgiftens forfald.”
 højesterets begrundelse og resultat
 sagen angår prøvelse af landsskatterettens kendelse af 27. marts 2008. ved denne kendelse
 stadfæstede landsskatteretten toldskats afgørelse af 2. marts 2007 om ikke at imødekomme
 en ansøgning om tilbagebetaling af importmoms vedrørende en forsendelse af dvd-disketter
 inden for eu. importmomsen blev oprindelig opkrævet hos mahé euro a/s, der var antaget
 som transportør og anført som hovedforpligtet i forsendelsesdokumentet (t1). importmom-
 sen blev efterfølgende efter pålæg af toldskat betalt af danske speditører, der var kautio-
 nist for mahé euro. vos transport b.v., der forestod transporten af dvd-disketterne fra
                                               - 4 -
danmark til den belgiske importør, top invest, har herefter refunderet momsbeløbet til dan-
ske speditører.
landsskatteretten har i kendelsen til brug for bedømmelsen af spørgsmålet om tilbagebeta-
ling taget stilling til, om det var med rette, at toldskat ved afgørelse af 17. marts 2005
havde opkrævet importmoms hos mahé euro. højesteret finder herefter, at spørgsmålet om,
hvorvidt der er opstået momsskyld her i landet, kan prøves under denne retssag, jf. skatte-
forvaltningslovens § 48, stk. 1, 1. pkt.
højesteret lægger efter bevisførelsen til grund, at dvd-disketterne blev indført her i landet fra
et sted uden for eu. udgangspunktet er herefter, at der skal betales importmoms i danmark,
jf. momslovens § 12, stk. 1. da dvd-disketterne imidlertid i forbindelse med indførslen blev
henført under toldordningen for ekstern fællesskabsforsendelse, jf. herved artikel 91 og arti-
kel 92 i rådets forordning om indførelse af en ef-toldkodeks (nr. 2913/92 med senere æn-
dringer), er dette udgangspunkt fraveget, idet momspligten først indtrådte, da dvd-disket-
terne ikke længere var omfattet af denne ordning. dette gælder efter højesterets opfattelse,
selv om der ikke skulle betales told af dvd-disketterne, fordi toldsatsen var sat til nul. der
henvises til momslovens § 12, stk. 2, sammenholdt med dagældende sjette momsdirektivs
artikel 7, stk. 3, og artikel 10, stk. 3.
den omhandlede forsendelse af dvd-disketterne blev ikke frembudt for toldmyndighederne i
holland eller belgien, og proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse blev således ikke
afsluttet forskriftsmæssigt. under disse omstændigheder ophørte de pågældende dvd-di-
sketter med at være dækket af ordningen for ekstern fællesskabsforsendelse, således at
momspligten indtrådte, på det tidspunkt og det sted, hvor den første uregelmæssighed, der
kan betegnes som unddragelse fra toldtilsyn, blev begået, jf. toldkodeksens artikel 203, stk.
1 og 2, sammenholdt med præmis 53 i eu-domstolens dom af 11. juli 2002 (liberexim, sag
nr. c-371/99). forsendelsesproceduren begyndte i danmark, og der foreligger ikke nærmere
oplysninger om tid og sted for den første uregelmæssighed, der kan betegnes som unddra-
gelse af toldtilsynet. højesteret finder derfor, at momspligten indtrådte her i landet, jf.
toldkodeksens artikel 215, stk. 1, 3. pind, sammenholdt med momslovens § 12, stk. 1 og 2.
højesteret tiltræder herefter, at importmomsen med rette er opkrævet her i landet.
                                             - 5 -
efter momslovens § 45, stk. 4 (tidligere stk. 6), 1. pkt., ydes i tilfælde, hvor betingelserne for
toldgodtgørelse efter ef’s toldkodeks er opfyldt, momsgodtgørelse i samme omfang som
toldgodtgørelse. i denne sag er spørgsmålet, om betingelserne for toldgodtgørelse efter told-
kodeksens artikel 236 eller artikel 239 ville have været opfyldt.
højesteret tiltræder, at betingelserne for godtgørelse efter toldkodeksens artikel 236 ikke er
opfyldt, allerede fordi det pågældende momsbeløb efter det ovenfor anførte ”på betalings-
tidspunktet var skyldigt efter lovgivningen”. højesteret tiltræder endvidere, at betingelserne
for godtgørelse efter artikel 239 heller ikke er opfyldt. der er herved lagt vægt på, at der som
anført af landsskatteretten efter praksis skal foreligge en særlig situation, dvs. omstændig-
heder, der gør, at klageren er sat i en usædvanlig situation i forhold til andre. det forhold, at
den belgiske importør, top invest, muligt har medtaget importmoms vedrørende dvd-di-
sketterne i sit momsregnskab, udgør ikke en særlig situation, da de danske myndigheder som
nævnt har været kompetente til at opkræve importmoms. højesteret har endvidere lagt vægt
på, at det efter bevisførelsen må lægges til grund, at der er udvist åbenbar forsømmelighed i
forbindelse med transporten.
højesteret stadfæster herefter dommen.
i sagsomkostninger for højesteret skal vos transport b.v. betale 50.000 kr. til skattemini-
steriet. beløbet dækker udgifter til advokat, og der er ved fastsættelsen taget hensyn til, at
der for højesteret har været spørgsmål om præjudiciel forelæggelse for eu-domstolen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal vos transport b.v. betale 50.000 kr. til skattemini-
steriet.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
