                      højesterets kendelse
                          afsagt tirsdag den 25. august 2015
sag 240/2014
boet efter erik møller
(advokat lars grøngaard)
mod
skat
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af skifteretten i randers den 13. december 2013 og af
vestre landsrets 13. afdeling den 8. juli 2014.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, jytte scharling, thomas
rørdam, lars hjortnæs og jens kruse mikkelsen.
påstande
kærende, boet efter erik møller, har nedlagt påstand om, at skifterettens kendelse stadfæstes.
indkærede, skat, har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse stadfæstes.
anbringender
boet efter erik møller har navnlig anført, at boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, 2. pkt., også finder
anvendelse på passivposter efter boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, 3. pkt., da det ikke kan have
været lovgivers hensigt, at der skal gøres forskel på, om det er den afdøde ægtefælle eller den
længstlevende ægtefælle, der ejer det aktiv (anparterne), som passivposten beregnes i forhold
til. dette vil også være i overensstemmelse med den tidligere retstilstand efter kildeskattelo-
vens regler. bemærkningerne i lovforarbejderne er ikke tilstrækkeligt klare til at kunne bære
et andet resultat end en almindelig sproglig fortolkning. retspraksis er klar og entydig, når det
drejer sig om passivposter knyttet til aktiver, som afdøde ejede, hvorefter passivposten kan
                                               - 2 -
fratrækkes i den afgiftspligtige bobeholdning, jf. ufr 2012.2451 v og tfa 2015.14 ø. denne
praksis skal også anvendes for aktiver, som den længstlevende ægtefælle ejer, således at pas-
sivposten kan fratrækkes i den afgiftspligtige bobeholdning, sådan som det er gjort i boopgø-
relsen i denne sag.
skat har navnlig anført, at det følger af forarbejderne til boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, 3.
pkt., og bestemmelsens ordlyd, at stk. 1, 2. pkt., ikke finder anvendelse, hvorfor den af boet
foretagne beregning ikke har hjemmel. selv om § 13 a, stk. 1, 2. pkt., finder anvendelse, kan
der alligevel ikke ske fradrag af passivposter vedrørende det latente skattekrav i beregnings-
grundlaget for den boafgift, som de fire livsarvinger skal betale, da ingen af dem har fået ud-
lagt anparterne, og dermed overtager de ikke det latente skattekrav. at passivposten skal fra-
trækkes ”ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning” skal i forhold til en længstle-
vende ægtefælle forstås sådan, at passivposten skal fratrækkes ved opgørelsen af fællesboet
og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som ægtefællen modtager til fyldestgørelse af sit
krav mod boet. dette gælder, uanset om aktivet har tilhørt afdøde eller den længstlevende
ægtefælle og uanset den af boet påberåbte landsretspraksis.
retsgrundlag
inden vedtagelsen af boafgiftsloven (lov nr. 426 af 14. juni 1995) fremgik reglerne om fradrag
for afdødes gældsforpligtelser i forbindelse med boopgørelsen af arve- og gaveafgiftslovens §
16, stk. 2, mens bestemmelserne om passivposter for eventuelle fremtidige latente skattebyr-
der i forbindelse med et aktiv, som den afdøde ejede, fremgik dels af arve- og gaveafgiftslo-
vens § 16, stk. 3, dels af kildeskattelovens § 33 a.
boafgiftslovens § 4 er sålydende:
       ”§ 4. boafgifterne beregnes af den godkendte arvebeholdning i en boopgørelse efter
       § 10, stk. 1 og 2, og af den godkendte formue i en anmeldelse efter § 10, stk. 3-7, efter
       fradrag af de i § 3 nævnte beløb.”
af forarbejderne til boafgiftslovens § 4 (folketingstidende 1994-95, tillæg a, lovforslag nr. l
254, side 3847) fremgår bl.a.:
       ”det skal fremgå af opgørelsen over boets aktiver og passiver, indtægter og udgifter,
       hvor stor arvebeholdningen i boet er. ved opgørelsen af arvebeholdningen skal der som
                                                - 3 -
       efter gældende regler bl.a. tages hensyn til indkomst- og formueskat, der pålignes døds-
       boet. derudover skal der, jf. arve- og gaveafgiftslovens § 16, stk. 3, tages hensyn til de
       passivposter, som fastsættes efter kildeskattelovens § 33 a til udligning af eventuelle
       fremtidige skattetilsvar vedrørende aktiver, som udlægges fra boet med succession.
       …
       det afgiftspligtige grundlag efter denne lov er den godkendte arvebeholdning i boopgø-
       relsen eller den godkendte formue i en anmeldelse efter de i § 3 nævnte fradrag.”
ved vedtagelsen af boafgiftsloven i 1995 var lovens § 13, stk. 1-3, sålydende:
       ”§ 13. ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning i et bo kan fratrækkes afdø-
       des gældsforpligtelser og andre byrder på afdødes formue, når boet omfatter alle afdø-
       des aktiver. ved opgørelsen kan endvidere fratrækkes de boudgifter, som har været af-
       holdt ved boets behandling, herunder udgifter til begravelsen og indkomst- og formue-
       skat, der pålignes boet.
       stk. 2. omfatter afgiftspligten kun enkelte aktiver eller en begrænset del af afdødes for-
       mue, kan kun fratrækkes de af afdødes gældsforpligtelser og andre byrder, der hviler på
       disse aktiver eller denne del af formuen.
       stk. 3. passivposter, der fastsættes efter kildeskattelovens § 33 a til udligning af even-
       tuelle fremtidige skattetilsvar vedrørende udlagte aktiver, kan ligeledes fratrækkes ved
       opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning.”
i forarbejderne til boafgiftslovens § 13 (folketingstidende 1994-95, tillæg a, lovforslag nr. l
254, side 3852) hedder det bl.a.:
       ”det foreslås efter stk. 1, at afdødes gældsforpligtelser og udgifter i forbindelse med bo-
       ets behandling som hidtil kan fratrækkes ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebe-
       holdning på tilsvarende måde som efter arve- og gaveafgiftsloven, jf. afsnit b om passi-
       ver i cirkulære nr. 185 af 17. november 1982 om værdiansættelsen af aktiver og passi-
       ver i dødsboer m.m. og ved gaveafgiftsberegningen.
       …
       på tilsvarende måde som efter arve- og gaveafgiftslovens § 16, stk. 3, tages der også
       efter stk. 3 hensyn til passivposter beregnet efter kildeskattelovens § 33 a, når den af-
       giftspligtige arvebeholdning opgøres.”
af cirkulære nr. 185 af 17. november 1982 (værdiansættelsescirkulæret) fremgår under punkt
b om passiver bl.a.:
       ”44. ved opgørelsen af et bo kan afdødes gældsforpligtelser, de øvrige byrder på den
       efterladte formue og de omkostninger, der er forbundet med erhvervelsen, fradrages før
       arveafgiftsberegningen, jf. arveafgiftslovens § 16, stk. 2.
                                                - 4 -
      …”
ved lov nr. 1222 af 27. december 1996 blev boafgiftslovens § 13, stk. 3, ophævet. samtidig
blev § 13 a indsat i loven. § 13 a, stk. 1, var herefter sålydende:
      ”i det omfang en efterlevende ægtefælle, arving eller legatar indtræder i et dødsbos
      skattemæssige stilling efter dødsboskattelovens § 36 med hensyn til et aktiv, hvortil der
      er knyttet et eventuelt fremtidigt skattetilsvar, skal der i boopgørelsen beregnes en pas-
      sivpost til udligning af skattetilsvaret. passivposten fratrækkes ved opgørelsen af den
      afgiftspligtige arvebeholdning.”
af bemærkningerne til ændringsloven (folketingstidende 1996-97, tillæg a, lovforslag nr. l
91, side 2325-2326) fremgår bl.a.:
      ”der foreslås indsat en ny bestemmelse om passivposter.
      bestemmelsens stk. 1-3 omhandler beregning af passivposter til udligning af latent
      skattetilsvar ved udlodning med succession fra dødsboer, der ikke er fritaget for beskat-
      ning efter dødsboskattelovens § 6. denne del af bestemmelsen svarer i et vist omfang til
      de gældende regler i kildeskattelovens § 33 a. endvidere omhandler bestemmelsens stk.
      4 og 5 beregning af passivposter i forbindelse med udlodning af selvstændig erhvervs-
      virksomhed. bestemmelsen er i denne henseende en videreførelse og videreudvikling af
      virksomhedsskattelovens § 18, stk. 3.
      materielt foreslås beregningsreglerne for passivposter i kildeskattelovens § 33 a videre-
      ført (i § 13 a), hvorimod de formelle regler omkring beregningen i kildeskattelovens §
      16, stk. 3-5, foreslås tilpasset dødsboskattelovens og dødsboskiftelovens nye struktur (i
      § 12 ). kildeskattelovens § 33 a foreslås ophævet i forslag til lov om ændring af for-
      skellige skatte- og afgiftslove og konkursloven (ændringer som følge af dødsboskifte-
      loven og dødsboskatteloven m.v.) som fremsættes samtidig med nærværende lovforslag.
      passivposterne anvendes ved beregningen af bo- og tillægsboafgift, idet de fratrækkes i
      den afgiftspligtige arvebeholdning. passivposterne anses for udlagt sammen med akti-
      vet, og kan desuden – afhængig af de involverede parters aftale – anvendes ved den in-
      terne fordeling af boets beholdning mellem arvingerne. i relation til dødsbobeskatnin-
      gen har passivposterne derimod kun betydning i ganske specielle situationer, jf. bl.a.
      dødsboskattelovens § 37, stk. 2, om begrænsninger i adgangen til succession. da pas-
      sivposternes altovervejende funktion således er at optræde som regulerende faktor ved
      boopgørelsen i relation til boafgiftsberegningen, foreslås bestemmelserne i konsekvens
      heraf ikke medtaget i dødsboskatteloven, men i stedet placeret i boafgiftsloven.
      mens det påhviler dødsboet at værdiansætte boets øvrige aktiver og passiver til brug for
      bl.a. den endelige boopgørelse, er det efter de gældende regler skattemyndighederne,
      dvs. den kommunale skattemyndighed, der beregner de her omhandlede passivposter,
      dog kun efter anmodning derom fra boet, jf. kildeskatteloven § 33 a, stk. 2, 1. pkt.
                                                 - 5 -
       der foreslås den formelle ændring, at boerne fremover selv skal angive passivposterne i
       boopgørelsen, således at den kommunale skattemyndighed fremover skal efterprøve be-
       regningen af passivposterne. den kommunale skattemyndigheds afgørelse for så vidt
       angår passivposterne skal som hidtil fortsat kunne påklages inden for det ligningsmæs-
       sige klagesystem.
       korrekt passivpostberegning forudsætter – ud over kendskab til værdien af det under-
       liggende aktiv – kendskab til en række skattemæssige regler, f.eks. til, hvordan det afgø-
       res, om en eventuel fremtidig aktieavance vil være personlig indkomst, kapitalindkomst
       eller aktieindkomst for den pågældende. et så indgående kendskab til skattelovgivnin-
       gen kan ikke med rimelighed forlanges af den personkreds, som skifteretterne i almin-
       delighed ville kunne anvende som sagkyndige. samtidig måtte det anses for urimeligt
       over for boet og interessenterne deri, hvis de rent skattemæssige spørgsmål omkring
       passivpostberegningen ikke skulle kunne påklages. der foreslås således en mellemløs-
       ning gående ud på, at passivpostberegningerne fortsat omfattes af det ligningsmæssige
       klagesystem, men med den indskrænkning, at dette ikke gælder værdiansættelsen af de
       bagved liggende aktiver. hvis der er uenighed om værdiansættelsen af disse, skal denne
       uenighed løses i det skiftemæssige vurderingssystem.
       til stk. 1
       bestemmelsen angiver, hvornår der skal beregnes passivposter efter stk. 2-3. dette for-
       udsætter for det første, at der er tale om et aktiv, på hvilket der hviler et latent skattetil-
       svar.
       derudover kræves det, at der sker succession efter dødsboskattelovens § 36. som nævnt
       i bemærkningerne til dødsboskattelovens § 37, stk. 1, 3. og 4. pkt., foreslås det som en
       ændring i forhold til de nugældende regler, at der fremover skal være adgang til delvis
       succession. i tilfælde af delvis succession vil der skulle beregnes en passivpost efter
       reglerne i stk. 2-3, hvorefter der skal ske en forholdsmæssig reduktion af passivposten.
       bestemmelsen svarer til den gældende regel i kildeskattelovens § 33 a, stk. 1, 1. pkt. §
       33 a, stk. 1, 2. pkt., der angiver, at passivposterne skal medtages i den endelige boopgø-
       relse, findes overflødig og foreslås derfor ikke videreført.
       passivposterne kan fortsat fratrækkes ved opgørelsen af den afgiftspligtige arvebehold-
       ning, svarende til den gældende regel i boafgiftslovens § 13, stk. 3.”
ved lov nr. 166 af 24. marts 1999 blev boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, ændret, idet følgende
blev indsat som 3. pkt.:
       ”1. pkt. finder tilsvarende anvendelse ved en efterlevende ægtefælles overtagelse af ak-
       tiver, der hidrører fra den efterlevende ægtefælles andel af fællesboet.”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget (folketingstidende 1998-99, tillæg a, lovfor-
slag nr. l 87, side 2163) hedder det bl.a.:
                                              - 6 -
     ”ad boafgiftsloven
     det foreslås, at der i boafgiftslovens regler om boopgørelse skabes ens regler for værdi-
     ansættelse af henholdsvis afdødes og den efterlevendes ægtefælles aktiver. det foreslås
     således, at der ved værdiansættelsen af den efterlevende ægtefælles aktiver kan tages
     højde for den latente skat, der evt. hviler på aktivet, dvs. at beregne en såkaldt passiv-
     post.
     konsekvensen af at indføre en passivpostberegning for de aktiver, der vedbliver med at
     tilhøre den efterlevende ægtefælle, vil være, at en større del af boet vil overgå til den
     efterlevende ægtefælle. dermed bliver den samlede boafgift alt andet lige mindre, idet
     ægtefællen, som er afgiftsfri, arver en større del.
     …”
af de specielle bemærkninger til § 13 a, stk. 1, 3. pkt., (side 2172) fremgår bl.a.:
     ”efter boafgiftslovens § 13 a skal der i boopgørelsen beregnes en passivpost i det om-
     fang, en efterlevende ægtefælle, arving eller legatar indtræder i et dødsbos skattemæs-
     sige stilling efter dødsboskattelovens § 36 med hensyn til et skatterelevant aktiv. pas-
     sivposten fratrækkes ved opgørelsen af den afgiftspligtige beholdning.
     efter de gældende regler er der ikke hjemmel til at beregne passivpost ved den efterle-
     vende ægtefælles overtagelse af egne aktiver.
     af dødsboskatteloven § 96, stk. 1, følger, at der ikke sker nogen udlodning vedrørende
     det, der både før, under og efter skiftet tilhører den efterlevende ægtefælle.
     da den efterlevende ægtefælles overtagelse af egne aktiver ikke er omfattet af begrebet
     udlodning, falder situationen uden for dødsboskattelovens § 36 og dermed uden for bo-
     afgiftslovens § 13 a.
     da værdiansættelsen af de aktiver, som tilhører den efterlevende ægtefælle før, under og
     efter skiftet kan påvirke størrelsen af arvebeholdningen efter den afdøde, synes det ri-
     meligt, at denne værdiansættelse sker efter de samme principper som værdiansættelsen
     af de aktiver, der tilhørte afdøde. som følge af de gældende regler ansættes aktiverne
     ikke ens, idet den efterlevendes aktiver værdiansættes højere, når der ikke kan beregnes
     en passivpost.
     det foreslås derfor, at der indføres regler om beregning af passivposter for de aktiver,
     der tilhører den efterlevende ægtefælle før, under og efter skiftet. reglerne skal omfatte
     de aktiver, der var en del af fællesejet, samt aktiver, der indgik i et skilsmissesæreje,
     idet disse aktiver bliver en del af fællesejet ved død. passivposten fratrækkes ved opgø-
     relsen af fællesboet og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som ægtefællen modta-
     ger til fyldestgørelse af sit krav mod boet.
     konsekvensen af at indføre en passivpostberegning for de aktiver, der vedbliver med at
     tilhøre den efterlevende ægtefælle, vil være, at en større del af boet vil overgå til den
     efterlevende ægtefælle. dermed bliver den samlede boafgift alt andet lige mindre, idet
     ægtefællen, som er afgiftsfri, arver en større del.”
                                                 - 7 -
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om en passivpost til udligning af et latent skattekrav vedrørende aktiver, der er
udtaget af den længstlevende ægtefælle, ved beregning af boafgift efter boafgiftslovens § 13
a, stk. 1, kan fradrages i den arv, der tilfalder de afgiftspligtige arvinger – dvs. efter at der er
sket fradrag af den efterlevende ægtefælles boslod og arvelod – eller om passivposten skal
fratrækkes ved opgørelsen af fællesboet og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som den
længstlevende ægtefælle udtager.
efter boafgiftslovens § 13 a, stk. 1, skal der i boopgørelsen beregnes en passivpost til udlig-
ning af et eventuelt fremtidigt skattetilsvar, hvis bl.a. en længstlevende ægtefælle indtræder i
et dødsbos skattemæssige stilling i forhold til et aktiv, hvortil der er knyttet et sådant skattetil-
svar. dette gælder uanset, om aktivet tilhørte den afdøde (1. pkt.) eller den længstlevende
ægtefælle (3. pkt.). efter § 13 a, stk. 1, 2. pkt., skal passivposten fratrækkes ”ved opgørelsen
af den afgiftspligtige arvebeholdning”.
efter boafgiftslovens § 1, stk. 1, sammenholdt med § 1, stk. 2, nr. 1, skal der betales en boaf-
gift på 15 % af den arv, der tilfalder afdødes fire børn ud over et bundfradrag, hvorimod den
længstlevende ægtefælles arv er undtaget fra afgiftspligten, jf. § 3, stk. 1, litra a.
efter forarbejderne til § 13 a, stk. 1, 3. pkt., skal passivposten vedrørende aktiver, der tilhører
den længstlevende ægtefælle før, under og efter skiftet fratrækkes ved opgørelsen af fælles-
boet og ved opgørelsen af værdien af de aktiver, som ægtefællen modtager til fyldestgørelse
af sit krav mod boet, jf. folketingstidende 1998-99, tillæg a, lovforslag nr. l 87, side 2172.
der er hverken efter ordlyden af § 13 a, stk. 1, 1. og 2. pkt., eller forarbejderne hertil grundlag
for at antage, at der er tilsigtet en anden beregningsmåde for aktiver, der tilhørte afdøde. ved
at fratrække passivposten ved opgørelsen af fællesboet som anført indgår passivposten ”ved
opgørelsen af den afgiftspligtige arvebeholdning”, idet en større del af boet derved overgår til
den efterlevende ægtefælle, og dermed bliver den samlede boafgift alt andet lige mindre, idet
ægtefællen, som er afgiftsfri, arver en større del.
den beregningsmåde, som boet påberåber sig, er endvidere ikke i overensstemmelse med § 13
a, stk. 1, 1. pkt., idet passivposten skal tjene til ”udligning af skattetilsvaret” ved fastlæggel-
                                              - 8 -
sen af beregningsgrundlaget for den boafgift, der skal betales. når afdødes fire børn ikke får
udlagt aktiver med et latent skattekrav, er der ikke i forhold til dem noget skattetilsvar at ud-
ligne. afdødes ægtefælle, der udtager de omhandlede aktiver, kan som nævnt indregne pas-
sivposten ved opgørelsen af fællesboet og hendes arvelod og er i øvrigt fritaget for boafgift.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                      thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
ingen part skal betale sagsomkostninger til den anden part.
