- kbn
                                            udskrift
                                                 af
                            sø- & handelsrettens dombog
                                           ____________
                                               dom
afsagt den 16. januar 2015
f-17-12
                                      3f som mandat for a
                                      (advokat rune asmussen)
                                      mod
                                      1) iss facility services a/s
                                      (advokat annette fæster petersen)
                                      2) claus tingstrøm a/s
                                      (advokat judy jakobsen)
indledning
sagen handler om, hvorvidt iss facility services a/s overtagelse af en kantinedrift, der sam-
tidig flyttede lokaler, er omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, og om afskedigelsen af
a som følge heraf er i sket i strid med lovens § 3.
                                                 -2-
påstande
3f som mandatar for a har nedlagt påstand om, at iss facility services a/s (herefter iss) og
claus tingstrøm a/s (herefter tingstrøm a/s) tilpligtes til solidarisk eller alternativt hver for
sig at betale 188.479,86 kr. til sagsøger med tillæg af procesrente fra 11. april 2012.
dansk industri som mandatar for iss har principalt nedlagt påstand om frifindelse, subsidi-
ært nedlagt påstand om betaling af et mindre beløb.
tingstrøm a/s har principalt nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært frifindelse mod be-
taling af et mindre beløb.
tingstrøm a/s har endvidere overfor iss nedlagt påstand om, at denne skal bære og friholde
tingstrøm a/s for ethvert krav fra sagsøger.
iss har overfor tingstrøm a/s ’påstand nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
parterne og forløbet i sagen
ved ansættelsesbevis af 5. januar 2004 blev a ansat hos meyer og tingstrøm personalere-
stauranter a/s. a havde ansættelsesanciennitet fra den 1. august 1994, og det er ubestridt, at
a har været ansat siden anciennitetsdatoen. af ansættelsesbeviset fremgår, at a var ansat
som smørrebrødsjomfru, og at ansættelsesstedet var kpmg kantinen, borups allé 177, 2400
københavn nv.
       efterfølgende delte meyer og tingstrøm personalerestauranter a/s sig op i 2 selskaber,
og a fortsatte hos meyer, der overtog kantinedriften hos kpmg på borups allé. af et tillæg
til ansættelsesaftale af 17. marts 2010 fremgår, at driften af kpmg’s kantine på borups allé
pr. 1. april 2010 overgik til tingstrøm a/s, og at a’s ansættelsesaftale overgik til tingstrøm
a/s på uændrede vilkår.
                                               -3-
      i løbet af 2011 blev kpmgs kantine på ny sendt i udbud, og kpmg valgte iss som
fremtidig kantineleverandør pr. 8. december 2011. kpmg’s kantine flyttede samtidig lokaler
fra borups allé til flintholm.
korrespondance mellem iss og tingstrøm
da tingstrøm a/s blev gjort bekendt med, at kpmg havde valgt iss som fremtidig kantine-
leverandør, skrev claus tingstrøm et brev til iss af 11. november 2011, hvori han gjorde op-
mærksom på, at det var hans opfattelse, at iss overtagelse af kantinedriften var omfattet af
lov om lønmodtageres retsstilling ved virksomhedsoverdragelse. ved mail af 16. november
2011 meddelte claus overbye fra iss til tingstrøm a/s, at iss ikke var enige i, at overtagel-
sen af kantinedriften var omfattet af lov om lønmodtageres retsstilling ved virksomheds-
overdragelse og meddelte samtidig, at iss ikke ønskede at overtage kantinemedarbejdernes
ansættelsesforhold. tingstrøm a/s fastholdt sit synspunkt om virksomhedsoverdragelse i et
brev af 17. november 2011 fra advokat judy jakobsen til iss.
afskedigelsen og genansættelsen af a
ved brev af den 24. november 2011 blev a opsagt fra sin stilling hos tingstrøm a/s. det
fremgår af a’s lønseddel for perioden 1. november 2011 til 30. november 2011, at hun på af-
skedigelsestidspunktet modtog 28.819,55 kr. i månedsløn. ved ansættelsesbevis af 10. maj
2012 blev a på ny ansat hos tingstrøm a/s. ansættelsesdatoen var den 1. juni 2012, men a
bevarede sin anciennitet fra 1. august 1994. hendes ansættelsessted var ku-life, dyrlæge-
vej 7-13, 1870 frederiksberg c, og hendes månedsløn udgjorde 26.000 kr. af et tillæg til kon-
trakten fremgår endvidere, at hun ydes ret til to ugers ekstra ferie årligt.
andre oplysninger
der er forud for hovedforhandlingen afsagt kendelse om, at der ikke var grundlag for en
præjudiciel forelæggelse af spørgsmål for eu-domstolen. begæring herom var fremsat af a
og tingstrøm a/s.
forklaringer
                                                -4-
a har forklaret, at hendes ansættelse oprindeligt startede i 1989 hos meyer, inden denne fu-
sionerede med tingstrøm a/s. der blev imidlertid først indgået en egentlig ansættelseskon-
trakt i 1994. i 1995 startede hun med at arbejde i kantinen hos kpmg. fra 2007-2008 var hun
ansat som leder for tjenerenheden. kpmg var et meget stort hus, hvor der var en del møde-
service. kpmg havde store arrangementer og mange klienter. hun og en anden medarbejder
var de eneste fastansatte i tjenerenheden. der havde tidligere været ansat yderligere to med-
arbejdere, men man valgte fremover i stedet at have ansatte vikarer i spidsbelastningsperio-
der. i kantinen var der ansat en køkkenchef, to-tre kokke, en smørebrødsjomfru og en opva-
sker. tjenerenheden havde deres eget lokale, hvorfra de styrede serveringen. det var hende,
der var tovholder. hun havde direkte kontakt med receptionen og partnersekretærerne. hun
fik derfor ca. 4.000 kr. mere i løn om måneden end de andre tjenere. det er hendes opfattelse,
at tjenerenheden fortsatte i det nye kpmg hus, men måske med lidt mindre bemanding.
       da meyer og tingstrøm personalerestauranter a/s blev opdelt, fortsatte hun hos mey-
er. da tingstrøm a/s efterfølgende vandt licitation over kantinen hos kpmg blev hun virk-
somhedsoverdraget til tingstrøm a/s.
       i november 2011 blev hun opsagt. det var hun meget overasket over og blev ked af det
og gik hjem. hun havde regnet med, at hun ville blive virksomhedsoverdraget til iss. sam-
me aften ringede claus tingstrøm og sagde, at han godt kunne forstå, hun var ked af det.
hun fik derfor lov til at gå hjemme i 14 dage med løn.
       hun tog kontakt til 3f, der rettede henvendelse til iss. der var herefter nogle møder
mellem 3f og iss. i opsigelsesperioden blev hun tilbudt at komme ud på ku-life, hvor
tingstrøm a/s manglede en kassemedarbejder. hun startede det nye sted sidst i december. i
begyndelsen vidste hun ikke, hvor længe hun skulle være der. hun skulle arbejde i kantinen
og sidde ved kassen. hun havde ingen ledelsesbeføjelser. hun valgte at blive og samtidig
søge væk. der var ingen aftenarbejde hos ku-life. i maj 2012 sagde hun ja til at blive fast-
ansat hos ku-life, da hun ikke havde fået andet arbejde. hun forsøgte ikke at få en bedre
løn, da hun ikke regnede med, at hun i så fald kunne få jobbet. hun fik formentlig mere i løn
end de øvrige kassemedarbejdere. det var aftalt, at hun skulle holde 2 ugers ekstra ferie
uden løn, da der var meget stille i kantinen i sommerperioden.
                                               -5-
       i dag er hun fortsat ansat hos tingstrøm a/s og er beskæftiget hos hk hovedstaden i
deres kantine på amager. hun får samme løn dog med den overenskomstmæssige lønstig-
ning. i dag får hun 26.700 kr. pr. måned.
       hun var ikke klar over, at der også blev udtaget stævning i hendes navn mod ting-
strøm a/s.
claus tingstrøm har forklaret, at han er direktør og eneejer af tingstrøm a/s. han er ud-
dannet kok og startede sit eget firma for 7 år siden. aktiviteten i selskabet er kantinedrift,
som han kalder personalerestauranter. selskabet har årligt mellem 115 og 120 mio. kr. i om-
sætning. der er ansat 171 medarbejdere, hvoraf nogle er på deltid.
       for så vidt angår kantinen hos kpmg blev driften heraf sendt i udbud i foråret 2011.
han vandt ikke udbuddet, hvorfor aftalen med hans selskab blev opsagt til udløb i december
2011. da iss vandt udbuddet, gjorde han iss opmærksom på virksomhedsoverdragelseslo-
ven, da han havde en mistanke om, at iss ville krybe uden om lønnen. iss mente ikke, at
virksomhedsoverdragelsesloven fandt anvendelse, og iss ville derfor ikke overtage medar-
bejderne i kpmgs kantine. han stod derfor med 12-13 medarbejdere fra kpmgs kantine og
kaffekøkken, som han skulle finde arbejde til. på det tidspunkt var kantinen på den gamle
kpmg-adresse halveret. han fandt job til alt køkkenpersonalet. han kunne dog ikke finde
job til de medarbejdere, som havde været ansat i kaffekøkkenet, da tingstrøm a/s ikke hav-
de kaffekøkkener andre steder. ca. 80 % af kantinens omsætning forsvandt. kpmgs kantine
havde en omsætning på ca. 10 mio. kr. årligt, og der var 6-700 spisende medarbejdere. den
anden tjener i kaffekøkkenet søgte job hos iss til en lavere løn. som han husker det, gik ved-
kommende et par tusinde kroner ned i løn. han fik oplyst, at a var blevet ked af, at hun var
blevet afskediget og derfor var gået hjem. han ringede til a om aftenen og gav hende fri
med løn. de aftalte, at hun skulle blive hjemme, til kpmg var flyttet, og hun kom herefter
tilbage på arbejde. efter et stykke tid havde han ikke mere arbejde til hende. tingstrøm a/s
havde været meget glade for a, som var meget værdsat af både kollegaer og kunder. han
ville derfor gerne finde noget arbejde til hende, indtil den rigtige stilling dukkede på. a star-
tede hos ku-life i begyndelsen af januar. det var et andet arbejde, end det hun tidligere
havde haft. a havde imidlertid et ønske om ikke bare at gå derhjemme, hvorfor hun var flek-
sibel og accepterede dette. da fratrædelsestidspunktet nærmere sig, tilbød han hende fastan-
                                              -6-
sættelse til en noget lavere løn og med den særlige aftale om ekstra ferie. da en medarbejder
fratrådte hos hk hovedstadens kantine, tilbød de a jobbet. a har været ved hk hovedsta-
dens kantine siden midten af april. han kan bekræfte, at as nuværende løn er 26.700 kr. en
kassemedarbejder hos tingsstrøm a/s får i omegnen af 22.000-23.000 kr., som er lidt over
konkurrenternes. de ville gerne holde på en god medarbejder, og derfor ville de gerne give
hende lidt ekstra.
      han følte sig forurettet, da han modtog stævningen fra 3f. han kunne ikke se, at han
kunne have handlet anderledes. han havde ingen anden mulighed end at opsige en medar-
bejder, som han ikke havde arbejde til. han kunne forstå på sin advokat, at det var praksis,
at man stævnede begge selskaber i sådan en sag som denne.
      han overvejede ikke at sikkerhedsopsige sine medarbejdere i forbindelse med udbud-
det i 2011, da han var sikker på, at virksomhedsoverdragelsesloven var gældende. han kan
ikke huske, om han tidligere har været med til, at en kantine flytter i forbindelse med en lici-
tation.
      den røremaskine, som de anvendte i køkkenet på borups alle, blev flyttet til kpmgs
nye kantine. kpmg hentede også en fødevareautomat.
alice meilgaard asmussen har forklaret, at hun er kundechef hos iss. hun havde ansvaret
for kantinen hos kpmg, da den åbnede den 9. december 2011. iss ansatte 8 medarbejdere til
kantinens drift og kun en medarbejder til selve tjenerfunktionen. tjenerfunktionen servicerer
blandt andet mødelokaler. hun vidste ikke, hvor mange der var ansat i kpmg’s kantine på
borups allé. da kpmg flyttede, lavede de nogle ”cafesteder”, hvor der var selvbetjening.
det gik imidlertid ikke som forventet, og de måtte indse, at det var nødvendigt med yderli-
gere personale. i første omgang ansatte de vikarer, og senere ansatte de en tjener mere, som
tidligere havde været på borups alle. der var to, der søgte tjenerstillingen, som tidligere
havde været ansat i kantinen på borups alle. herefter var der ni medarbejdere i kantine-
funktionen. røremaskinen fra borups alle blev brugt i køkkenet. en fødevareautomat til
nedkøling af sandwich og drikkevarer blev placeret på tredje sal, hvor der ikke var kantine.
der blev ikke opbevaret mad i automaten, og der gik et par måneder, før den blev taget i an-
vendelse. den havde strengt taget ikke noget med kantinedriften at gøre.
                                                 -7-
parternes synspunkter
3f har i det væsentligste procederet i henhold til påstandsdokument af 3. november 2014,
hvori følgende anbringender er anført:
      ”…
      8.     til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om virk-
             somhedsoverdragelse i hovedtræk det følgende gældende.
      9.     kantinedrift er utvivlsomt omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven.
             ordregiver kpmg stillede køkkenfaciliteter m.m. til rådighed for den kan-
             tinedrift som claus tingstrøm a/s forestod for at servicere ansatte i kpmg.
             der er fortsat 600-700 medarbejdere, der bespises i kantinen af kpmg, og
             det er fortsat kpmg, der stiller køkkenfaciliteter til rådighed.
      10.    virksomhedens-identiteten ved drift af kantinen består i netop driften af
             kantinen og bespisning af de 600-700 medarbejdere.
      11.    langt hover(d)formålet med kantinedriften på borups allé var bespisning
             af de 6-700 ansatte i kpmg. formålet med kantinedriften på flintholm var
             (og er) bespisning af de 6-700 ansatte i kpmg.
      12.    derfor er der tale om økonomisk identitet i virksomhedsoverdragelseslo-
             vens forstand mellem kantinedriften på borups allé og kantinedriften på
             flintholm.
      13.    sagsøgte 1, iss, har gjort gældende, at der forhold at ordregiveren, kpmg,
             rent fysisk er flyttet fra borups allé til flintholm burde gøre en forskel i re-
             lation til spørgsmålet om virksomhedsoverdragelse.
      14.    dette forhold ses imidlertid ikke at gøre nogen forskel i relation til spørgs-
             målet om identitet i virksomhedsoverdragelseslovens forstand. hvis dette
             forhold tillægges vægt af retten, vil det konstituere en arbitrær retstilstand
             med omgåelsesrisiko.
      15.    dernæst gør sagsøgte 1 gældende, at der ikke tale om identitet i virksom-
             hedsoverdragelseslovens forstand mellem den ydelse som claus tingstrøm
             a/s udførte for kpmg og den ydelse som iss udfører for kpmg, idet de
             driftmidler som kpmg stillede til rådighed for claus tingstrøm a/s i al
                                            -8-
    væsentlighed ikke er de samme driftmidler som kpmg stiller til rådighed
    for iss.
16. i relation til denne del er det afgørende, at driftmidlerne ikke tilhører hver-
    ken claus tingstrøm a/s eller iss, men derimod ordregiveren (kpmg).
    det afgørende er, at rådigheden over køkkenfaciliteterne overgik fra over-
    drager (claus tingstrøm a/s) til erhverver (iss). det forhold at der var tale
    om rådighed over nye driftmidler er – i og med at der under alle omstæn-
    digheder kun er tale om rådighed og ikke ejerskab – ikke afgørende.
17. denne pointe understreges af, at der ikke ville have været tale om virk-
    somhedsoverdragelse, hvis køkkenfaciliteterne var blevet udskiftet på bo-
    rups allé, men kantinedriften i øvrigt var fortsat uanfægtet på adressen på
    borups allé.
18. sagsøgers påstand er, at der er tale om identitet i virksomhedsoverdragel-
    seslovens forstand. sagsøger lægger vægt på følgende momenter:
    at der skete overdragelse af selve opgaven (en kontrakt på anslået 10 mio.
         i årlig værdi),
    at der skete overdragelse af den specifikt definerede og i sagens natur fa-
         ste kundekreds,
    at ydelsen som overdrager og erhverver levererede/leverer for kpmg er
         den samme,
    at ydelsen ikke eller kun ganske kortvarigt har været indstillet i forbin-
         delse med overtagelsen, og
    at overdrager (claus tingstrøm a/s) tillige er af opfattelse, at der er tale
         om en virksomhedsoverdragelse.
19. til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om af-
    skedigelse i strid med virksomhedsoverdragelsesloven i hovedtræk det
    følgende gældende.
20. a blev opsagt den 24. november 2011. opsigelsen var utvivlsomt begrun-
    det i, at iss fik licitationen af drift i af kantinen for kpmg´s ansatte.
21. denne opsigelse var ikke begrundet i økonomiske, tekniske eller organisa-
    toriske årsager, der medførte beskæftigelsesmæssige ændringer. dette er åben-
    bart derved, at parterne er enige om, at erhverver (iss) nyansatte 8 perso-
                                        -9-
    ner til at varetage kantinedriften for kpmg (og at iss i øvrigt kort tid efter
    opstart ansatte endnu mere personale til varetagelse af denne opgave).
22. til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om sag-
    søgers berettigelse til en godtgørelse i hovedtræk det følgende gældende.
23. det er (som udgangspunkt) usagligt at opsige en medarbejder pga. virk-
    somhedsoverdragelse, jf. virksomhedsoverdragelseslovens § 3, stk. 1.
24. loven hjemler imidlertid ikke en mulighed for godtgørelse.
25. godtgørelse kræver derfor, at sagsøger finder hjemmel til godtgørelse for
    usaglig afskedigelse på andet grundlag.
26. sagsøger var omfattet af hovedaftalen, der hjemler godtgørelse for usaglig
    afskedigelse, hvorfor sagsøger er berettiget til en godtgørelse efter virk-
    somhedsoverdragelseslovens § 3, jf. hovedaftalens 4,3.
27. til støtte for sagsøgers påstand gøres der i relation til spørgsmålet om
    hvorvidt der tale om en afskedigelse eller ej i hovedtræk det følgende gæl-
    dende.
28. sagsøgte 1 og 2 har påstået, at fordi a fik tilbudt en stilling hos erhverver
    næsten 6 mdr. efter hendes opsigelse og hun takkede ja til denne stilling, så
    er hun de facto aldrig blevet opsagt af sagsøgte 2.
29. en opsigelses saglighed skal vurderes på opsigelsestidspunktet og ved
    denne vurdering spiller det ikke nogen rolle, hvorvidt man næsten 6 mdr.
    efter tilbydes en anden stilling hos samme arbejdsgiver. det skal bemærkes,
    at allerede på tidspunktet for opsigelsen havde iss gjort gældende, at loven
    ikke fandt anvendelse.
30. derudover gøres det gældende, at sagsøgers stilling både i relation til den
    væsentlige lønnedgang og i relation til beføjelser/stillingsbetegnelse (fra
    ”leder af kaffekøkken” til menig ”kassemedarbejder”) er tale om væsentlige
    vilkårsændringer, hvorfor a reelt blev opsagt i november 2011.
31. hvis sådanne væsentlige vilkårsændringer viser sig at være blevet iværk-
    sat/tilbudt på usagligt grundlag, så er det spørgsmålet om usagligheden
    uvedkommende, om den pågældende ansættes i anden mindre attraktiv
                                         - 10 -
    stilling, jf. fx øld af 8. november 1999. dette forhold må især gøres sig
    gældende, når der går næsten 6 mdr. fra opsigelsen til tilbud om genansæt-
    telse på i øvrigt væsentligt ringere vilkår.
32. det kan ikke komme a til skade i relation til at påberåbe sig usagligheden
    af en opsigelse, at hun næsten 6 mdr. efter denne opsigelse, accepterer et
    tilbud om ansættelse på ringere vilkår.
33. hvis retten finder, at de sagsøgte er ansvarlige i relation til opsigelsen af a,
    kan de sagsøgte ikke få en bedre retsstilling, fordi overdrager (claus ting-
    strøm a/s) næsten 6 mdr. efter opsigelsestidspunktet tilbyder en stilling på
    væsentlig ringere vilkår og det viser, at den ansatte tilfældigvis tager imod
    dette tilbud. dette synspunkt gøres gældende overfor begge sagsøgte, der
    er særligt belæg for synspunktet overfor iss, der i hvert fald ikke kan få en
    bedre retsstilling, fordi claus tingstrøm a/s vælger at tilbyde ansættelse
    på væsentligt ringere vilkår til a.
34. i relation til denne problemstilling har sagsøgte 1 blandt andet anført, at
    sagsøger fik sin anciennitet med over i stillingen som ”kassemedarbejder”.
    det ville være lidt absurd at forestille sig, at ancienniteten ikke skulle gå
    med over i en sådan situation, men dette forhold har ikke relevans i forhold
    til spørgsmålet om, hvorvidt de væsentlige ringere vilkår blev indført på
    usagligt grundlag næsten 6 mdr. forinden denne anciennitetsoverførsel.
35. til støtte for spørgsmålet om solidarisk hæftelse gøres det under henvis-
    ning til fx ufr 2009.307 v gældende, at de to sagsøgte skal hæfte solidarisk.
    alternativt må retten tage stilling til hvem af de to sagsøgte, der er nærmest
    til at være ansvarlig for afskedigelsen.
36. til støtte for spørgsmålet om godtgørelsens størrelse gøres det overfor sag-
    søgte 1 og 2 gældende,
    at      a havde anciennitet fra 1994 ved opsigelsen, og
    at      den stilling a blev ansat i efter hendes opsigelse utvivlsomt var en
            væsentlig vilkårsændring både på baggrund af den nedsatte løn og
            beføjelser/stillingsbetegnelse.
37. til støtte for spørgsmålet om godtgørelsens størrelse gøres det overfor sag-
    søgte 1 gældende,
                                              - 11 -
           at hvis retten anser iss (sagsøgte 1) for at være ansvarlig i relation til af-
           skedigelsen af sagsøger, så skal iss ikke kunne opnå en bedre retsstilling,
           fordi a 6 mdr. efter opsigelsen tilfældigvis ansættes på øvrigt forringede
           vilkår hos overdrager.
     opgørelse af kravet
     38.   hverken sagsøgte 1 eller sagsøgte 2 er kommet med beregnings- eller opgø-
           relsesmæssige indsigelser overfor kravet.
     39.   retten kan derfor lægge følgende månedsløn til grund ved opgørelse af en
           eventuel godtgørelse til sagsøger.
     40.   sagsøgers krav udgør; 6 måneders løn á 31.413,31 kr.(månedsløn på
           28.819,55 kr.+ 8 % arbejdsgiverbetalt pensionsbidrag på 2.593,76 kr.) =
           188.479,86 kr. …”
claus tingstrøm a/s har i det væsentligste procederet i henhold til påstandsdokument af 3.
november 2014, hvori følgende anbringender er anført:
     ”… for så vidt angår spørgsmålet om virksomhedsoverdragelsesloven:
     det gøres gældende,
     at    overdragelsen af kantinedriften for kpmg fra tingstrøm ais til 155 er en
           overdragelse omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, idet kantinedrift
           utvivlsomt er omfattet af loven, jfr. f.eks. afgørelse fra eu-domstolen frem-
           lagt som bilag 11,
     at    kundekredsen, der udgør mellem 600 — 700 personer, der er ansat i
           kpmg, er identiske med de kunder, der hidtil har været betjent af ting-
           strøm a/s,
     at    det fortsat er kpmg, der stiller alle faciliteter til rådighed for kantinedrif-
           ten,
     at    der de facto er overdraget enkelte driftsmidler i forbindelse med overdra-
           gelsen,
     at    det er uden betydning, at kpmg som udbyder af opgaven er flyttet til en
           ny adresse, idet virksomheden fortsætter uændret, og idet det fortsat er
           kpmg, der som udbyder stiller driftsmidler og inventar m.m. til rådighed,
                                               - 12 -
            at der er fuld identitet i mellem virksomheden med kantinedrift på borups
            alle og nu på flintholm,
      at    iss har overtrådt virksomhedsoverdragelsesloven ved at nægte at fortsætte
            ansættelsesforholdet med sagsøger a samt at sagsøgte 2 (herefter ting-
            strøm) i forbindelse med kpmgs udbud af kantinedriften udtrykkeligt på
            kpmgs forespørgsel meddelte, at virksomhedsoverdragelsesloven fandt
            anvendelse i sagen,
      for så vidt angår opsigelsen af a gøres det gældende,
      at    opsigelsen at a og en række andre medarbejdere er saglig og var nødven-
            dig, idet den skyldtes, at 80 % af virksomhedens omsætning i kpmg kanti-
            nen forsvandt med kort varsel, efter at kpmg valgte iss som ny leverandør
            til kantinedriften,
      at    tingstrøm har overholdt samtlige sine forpligtelser, herunder forpligtelsen
            til på forhånd at oplyse, at ansættelsesforholdet i henhold til loven overgik
            til jss, såfremt a ønskede dette, og
      at    opsigelsen er sket med aftalt varsel, og at samtlige krav fra a i relation til
            ansættelsesforholdet rettidigt er betalt, samt
      at    opsigelsen må betragtes som bortfaldet! annulleret, idet a før opsigelsens
            udløb valgte at acceptere tingstrøms tilbud om at fortsat ansættelse i sel-
            skabet med uændret anciennitet, og at parterne i den forbindelse forhand-
            lede ansættelses vilkårene, herunder således at tingstrøm accepterede
            hendes ønske om ekstra ferie,
      overfor iss gøres det gældende,
      at    iss skal bære og friholde tingstrøm a/s for ethvert krav fra sagsøger, idet
            iss er eneansvarlig for sagsøgers erstatningskrav som følge af iss’s nægtel-
            se af at videreføre ansættelsesforholdet, hvilket kan sidestilles med en ulov-
            lig bortvisning, samt
      at    iss på forhånd var gjort opmærksom, at selskabet i henhold til virksom-
            hedsoverdragelsesloven var forpligtet til at overtage ansættelsesaftalen. ...”
iss har i det væsentligste procederet i henhold til påstandsdokument af 3. november 2014,
hvori følgende anbringender er anført:
      ”… det gøres gældende, at sagsøgte 1, iss facility services a/s (herefter iss),
      skal frifindes for det første, fordi a ikke fratrådte som følge af tingstrøm a/s’
      opsigelse af hende den 24. november 2011, og for det andet fordi virksomheds-
                                         - 13 -
overdragelsesloven ikke finder anvendelse på kpmg’s overdragelse af kantine-
driften fra tingstrøm a/s til iss.
ikke fratrådt
a blev opsagt af tingstrøm a/s, men opsigelsen blev senere efter aftale mellem
parterne annulleret, og a fortsatte sin ansættelse hos tingstrøm a/s uden nogen
form for afbrydelse. ganske vist efter en forhandling mellem parterne i en anden
stilling til en lidt lavere løn, men hvor hun fik sin anciennitet i virksomheden
med i det nye ansættelsesforhold. a er således aldrig fratrådt sin stilling hos
tingstrøm a/s.
på denne baggrund gøres det gældende, at a ikke har noget krav om godtgørelse
for usaglig afskedigelse, da opsigelsen efter aftale blev annulleret. kravet kan
under alle omstændigheder ikke rettes mod iss, da de ikke har opsagt hende. a
kan højst rette et krav mod tingstrøm a/s, der opsagde hende.
derfor gør iss gældende, at a ikke har en retlig interesse i at få vurderet, hvor-
vidt der var tale om en virksomhedsoverdragelse i lovens forstand i forbindelse
med overgangen af kantinedriften for kpmg fra tingstrøm a/s til iss.
tingstrøm a/s har af denne årsag heller ikke en retlig interesse i at få vurderet,
hvorvidt der var tale om virksomhedsoverdragelse.
det følger desuden generelt af sø- og handelsrettens afgørelse af 2. april 2009
(gate gourmet a/s mod lsg sky chefs danmark a/s) refereret i ufr 2009, side
1941 s, at en arbejdsgiver, der mister en kunde (i denne sag tingstrøm a/s) ikke
kan påberåbe sig, at virksomhedsoverdragelsesloven finder anvendelse, da for-
målet med virksomhedsoverdragelsesloven er at sikre hensynet til arbejdstagere,
ikke kontraktlige relationer mellem virksomheder.
tingstrøm a/s vil således heller ikke kunne henvise til, at andre medarbejdere
hos tingstrøm a/s skulle have været virksomhedsoverdraget. såfremt andre tid-
ligere medarbejdere mener, at de skulle have været virksomhedsoverdraget, gø-
res det gældende, at disse medarbejdere selv skulle have rejst et krav efter virk-
somhedsoverdragelsesloven mod iss. dette er ikke muligt for tingstrøm a/s.
virksomhedsoverdragelsesloven finder ikke anvendelse
                                          - 14 -
hvis sø- og handelsretten finder, at a som udgangspunkt kan gøre et krav om
fratrædelsesgodtgørelse gældende over for iss, gør iss gældende, at eu-
domstolen og de danske domstole klart har angivet, hvorledes spørgsmålet om
virksomhedsoverdragelse skal afgøres.
det er således fast eu-praksis, at det, når det skal bedømmes, om der er tale om
en virksomhedsoverdragelse, i første omgang skal vurderes, om der er tale om en
virksomhed, der hovedsageligt hviler på arbejdskraft (dvs. medarbejderne i virk-
somheden) eller driftsmidlerne (dvs. aktiverne i virksomheden).
det gøres gældende, at det allerede er afgjort i eu-domstolens dom af 20. no-
vember 2003 i sag c-340/01 (abler/sodexho), om det er medarbejderne eller
driftsmidlerne, der er afgørende i et storkøkken – eller som her en kantine.
som det fremgår af dommen, er det afgørende, om aktiverne i storkøkkenet (kan-
tinen) overdrages fra den ene virksomhed til den anden.
i denne sag er der imidlertid hverken overdraget aktiver (i et relevant omfang)
eller medarbejdere fra iss til tingstrøm a/s. der overføres alene aktiver til en
samlet anslået værdi af 50.000 kr. i form af en røremaskine på 3 liter og en ven-
dingmaskine, og der er i kantinen ved flintholm tale om et køkken i millionklas-
sen med nyindkøbte aktiver. iss har alene ansat en medarbejder, der tidligere var
beskæftiget hos tingstrøm a/s, men dette skete efter en uopfordret ansøgning fra
medarbejderen, og denne startede hos iss næsten en måned efter opstarten af
kantinen ved flintholm.
iss er enig i, at det ikke er en betingelse for, at der kan foreligge virksomheds-
overdragelse, at ejerskabet til driftsmidlerne eller den økonomiske interesse i
driftsmidlerne (f.eks. et kantinekøkken) overgår fra overdrager til erhverver. det
følger af en lang række domme fra eu-domstolen. der er dog som minimum
krav om, at brugen af driftsmidlerne skal overgå fra overdrager til erhverver, når
der f.eks. er tale om et kantinekøkken.
det afgørende i denne sag er netop, at kantinen blev flyttet, og at kantinekøkke-
net, der blev brugt af tingstrøm, ikke efterfølgende blev brugt af iss. sø- og
handelsretten skal derfor ikke tage stilling til den hypotetiske situation, at kanti-
nen ikke fysisk blev flyttet, da der i så fald ville foreligge en helt anden situation
end i nærværende sag. der sker netop ikke overførsel af driftsmidler i nærvæ-
rende sag, fordi kantinen flyttes.
                                             - 15 -
det gøres derudover gældende, at det ligeledes fremgår af eu-domstolens prak-
sis, at det ikke er tilstrækkeligt, at tjenesteydelsen, der udføres, er den samme.
der er således ikke tale om overførsel af en økonomisk enhed, blot fordi den tje-
nesteydelse, der udføres af den gamle og den nye ordremodtager, er den samme.
overførsel af en økonomisk enhed er en betingelse for, at der overhovedet er tale
om en virksomhedsoverdragelse i lovens forstand.
det er derfor ikke, som anført af sagsøger, relevant - eller tilstrækkeligt til at ud-
gøre virksomhedsoverdragelse - at der er tale om bespisning af de samme 6-700
medarbejdere hos kpmg (tjenesteydelsen), når der ikke samtidig overføres akti-
ver af relevant omfang. værdien af kontrakten er derfor heller ikke relevant for
sagen.
derudover gør iss gældende, at spørgsmålet i denne sag allerede er afgjort i
dansk ret.
der kan her henvises til ovennævnte sø- og handelsretsafgørelse (optrykt i ufr
2009, side 1941 s), hvor sø- og handelsretten nåede frem til, at det var ligegyl-
digt, at eller om ”de af lsg leverede ydelser er mere eller mindre identiske med
de af gate gourmet leverede ydelser.”
der henvises endvidere til sø- og handelsrettens kendelse af 11. november 2013 i
nærværende sag.
endelig var der ikke tale om overdragelse af hele kundemassen på borups alle –
men udelukkende en andel svarende til 80 % af kundemassen, idet det kun var
kpmg, der flyttede til flintholm, og ikke de øvrige lejere. det underbygges tilli-
ge af, at der fortsat var ansat en fuldtidsansat kok og en 32 timers kantineassi-
stent i tingstrøm a/s’ kantine på borups alle.
tillige af denne grund var der ikke tale om overdragelse af en økonomisk enhed,
der havde bevaret sin identitet.
det bestrides, at iss var forpligtet til at foretage omplacering af a – uanset om
der var tale om virksomhedsoverdragelse af a eller ej. såfremt der var tale om en
situation omfattet af virksomhedsoverdragelsesloven, hvor iss var forpligtet til
at overtage a, skulle iss have beskæftiget a i kantinen i flintholm og ikke andre
steder. men da der ikke var tale om virksomhedsoverdragelse i denne sag, skal
der allerede derfor ikke ske en omplacering af a i iss-regi.
                                               - 16 -
       på denne baggrund gør iss gældende, at da der ikke er tale om en situation om-
       fattet af virksomhedsoverdragelsesloven, er iss ikke ansvarlig for afskedigelsen
       af a – uanset om denne er saglig eller ej – foretaget af tingstrøm a/s.
       til støtte for den subsidiære påstand om betaling af et mindre beløb gør iss gæl-
       dende, at en eventuel godtgørelse kun skal udgøre et langt mindre beløb. …”
sø- og handelsrettens afgørelse
efter bevisførelsen lægger retten til grund, at iss overtog driften af kpmg’s kantine på en ny
adresse, hvor der var indrettet et helt nyt køkken til brug for driften, og hvor denne skulle
ske efter et lidt ændret koncept.
       retten lægger endvidere til grund, at iss ikke ved driftens påbegyndelse overtog med-
arbejdere fra tingstrøm a/s, ligesom det lægges til grund, at der fortsat blev drevet kantine
på den oprindelige adresse af tingstrøm a/s, om end for et betydeligt færre antal medarbej-
dere.
       under disse omstændigheder finder retten, at der ikke er sket overførsel af en økono-
misk virksomhed med uændret identitet fra tingstrøm a/s til iss, og at der derfor ikke er ta-
le om en virksomhedsoverdragelse i lovens forstand.
       da sagsøgeren ikke har gjort gældende, at tingstrøm a/s skal betale godtgørelse, så-
fremt virksomhedsoverdragelsesloven ikke finder anvendelse, vil begge de sagsøgte være at
frifinde. som følge heraf vil iss ligeledes være at frifinde overfor den af tingstrøm a/s ned-
lagte påstand.
       efter sagens udfald og omfang skal 3f som mandatar for a inden 14 dage betale sags-
omkostninger med 50.000 kr. til iss og med 30.000 kr. til tingstrøm a/s. i forholdet mellem
iss og tingstrøm a/s ophæves sagens omkostninger.
                                      thi kendes for ret:
iss facility services a/s og claus tingstrøm a/s frifindes.
                                              - 17 -
inden 14 dage fra dato skal 3f som mandatar for a betale sagsomkostninger til iss facility
services a/s med 50.000 kr. og til claus tingstrøm a/s med 30.000 kr.
beløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.
i forholdet mellem iss facility services a/s og claus tingstrøm a/s ophæves sagens om-
kostninger.
                                         henrik rothe
                mette skov larsen                        torben kuld hansen
jeanette robetjé hahnemann                                            charlotte ærthøj lind
                                            (sign.)
                                         ___ ___ ___
                               udskriftens rigtighed bekræftes
                                  sø- og handelsretten, den
