- au
                                      udskrift
                                           af
                          sø- & handelsrettens dombog
                               tillægskendelse
afsagt den 10. april 2017
a-28-15, a-30-15 og a-32-15
                                 epdppaps
                                 (advokat johan løje)
                                 mod
                                 norgo aps
                                 gopark aps
                                 lonosoft aps
                                 (advokat michael hansen for alle)
     dette er en ekstraheret udgave af kendelsen til brug for offentliggørelse.
                                                -2-
sagens baggrund og parternes påstande
ved kendelse af 25. oktober 2016, hvortil der i det hele henvises, traf sø- og handelsretten
afgørelse om midlertidigt forbud mod norgo aps’, gopark aps’ og lonosoft aps’ salg og
markedsførirtg af parkeringsskiveme benævnt parkit fs22, park-n-go fs18, park-n-go fs13,
gopark f508 og ventus fs12, så længe patent dk/ef 1639556 t3 (neubauer-patentet), som
administreres af epdpp aps, er i kraft. retten traf endvidere afgørelse om, at de sagsøgte
skulle tilbagekalde eventuelt solgte eller udleverede eksemplarer af de af forbuddet omfatte
de produkter fra markedet, og at de sagsøgtes eventuelle varelager af de af forbuddet omfat
tede produkter beslaglægges. afgørelsen om midlertidigt forbud, påbud samt beslaglæggel
se blev truffet mod en sikkerhedsstillelse på 1.000.000 kr. kendelsen er efter det oplyste kæ
ret til vestre landsret.
der blev ikke ved kendelsen taget stilling til epdpp’s påstand om forbud m.v. mod salg og
markedsføring af tre andre parkeringsskiver benævnt parksafe fs24, parksafe premium
fs31 og parksafe classic fs32, idet afgørelsen vedrørende disse parkeririgsskiver var udsat
til senere påkendelse.
under sagens fortsættelse er der herefter spørgsmål om, hvorvidt de sagsøgtes salg og mar
kedsføring af de ovennævnte tre parkeringsskiver krænker sagsøgers rettigheder til neu
bauer-patentet eller patent dk/ep 2384495 t3 (needit-patentet), som også administreres af
sagsøger.
sagsøger, epdpp aps. har under fortsættelsen af sagen endeligt nedlagt følgende påstande:
        6. principalt
             a. de sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller eks
                portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, en parke
                ringsskive benævnt parksafe fs24 (gengivet i bilag 51), så længe dansk patent
                nr. dk/ef 1639556 13 er i kraft.
                                        -3-
   subsidiært
    b. de sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller eks
         portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, en parke
         ringsskive benævnt parksafe fs24 (gengivet i bilag 51), så længe dansk patent
         nr. dk/ep 2384495 t3 er i kraft.
7. principalt
    a. de sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller eks
         portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, en parke
         ringsskive benævnt farksafe premium fs31 (gengivet i bilag 55), så længe
         dansk patent nr. dk/ef 1639556 t3 er i kraft.
   subsidiært
    b. de sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller eks
         portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, en parke
         ringsskive benævnt parksafe premium fs31 (gengivet i bilag 55), så længe
         dansk patent nr. dk/ep 2384495 13 er i kraft.
8. principalt
    a. de sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller eks
         portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, en parke
         ringsskive benævnt parksafe classic fs32 (gengivet i bilag 60), så længe
         dansk patent nr. dk/ef 1639556 t3 er i kraft.
   subsidiært
    b. de sagsøgte forbydes at sælge og markedsføre, herunder importere eller eks
         portere, herunder udlevere til sine kunder eller kunders købere, en parke
         ringsskive benævnt farksafe ciassic fs32 (gengivet i bilag 60), så længe
         dansk patent nr. dk/ef 2384495 t3 er i kraft.
                                                -4-
      9. de sagsøgte pålægges at tilbagekalde eventuelt solgte eller udleverede eksemplarer
           af de af anmodning 6-8 omfattede produkter fra markedet.
      10. de sagsøgtes eventuelle varelager af de af påstande 6-8 omfattede produkter be
           slaglægges.
de sagsøgte, norgo aps, gopark aps og lonosoft aps, har nedlagt følgende påstande:
principalt:         afvisning.
subsidiært:         anmodningen om midlertidigt forbud og påbud og beslaglæggelse tages
                    ikke til følge.
mere subsidiært: der stilles en sikkerhed på ikke under 7,8 mio. kr.
epdpp har over for de sagsøgtes påstand om afvisning påstået frifindelse, og har over for
påstanden om sikkerhedsstillelse påstået, at der ikke skal stilles sikkerhed, subsidiært at sik
kerheden fastsættes til ikke over 200.000 kr.
supplerende oplysninger i sagen
de omtvistede parkeringsskiver
de sagsøgte producerer og sælger blandt andet parkeringsskiverne parksafe fs24, parksafe
premium fs31 og parksafe classic fs32 på det danske marked. fs24 kom efter det oplyste
på markedet i november 2015, mens fs31 og fs32 kom på markedet i starten af juni 2016.
epdpp inddrog fs24, fs31 og fs32 i forbudssagen ved supplerende processkrift 3 af 3. au
gust 2016.
de sagsøgte har oplyst, at disse parkeringsskiver og de parkeringsskiver, der blev behandlet
i kendelsen af 25. oktober 2016, alle fungerer efter samme princip og teknologi.
                                                     -5-
parternes supplerende bevisførelse
de sagsøgte har under fortsættelsen af sagen fremlagt en kildekode, som anføres at være den
kildekode, der anvendes i fs24, fs31 og fs32. den fremlagte kildekode er skrevet i as
sembler-kodesprog.
til støtte for de nedlagte påstande har parterne desuden irtdhentet følgende supplerende ud
talelser:
•    tekniske vurderinger af 3. juni 2016 vedrørende fs24, fs3i og fs32 udarbejdet af jesper niel
    sen, alexandra instituttet, indhentet afepdpp.
•   erklæring af 30. november 2016 vedrørende undersøgelse af detektionsalgoritme og tilhørende
    softwareimplementation for fs24, fs31 og fs32 udarbejdet af børge lindberg, aalborg universi
    tet, indhentet af de sagsøgte.
    på baggrund af en analyse af den fremlagte kildekode beskriver børge lindberg i denne
    erklæring virkemåden af de i kildekoden indeholdte algoritmer. børge lindberg konklu
    derer, at kildekoden i hovedtræk indeholder to algoritmer til detektion af henholdsvis
    motorbevægelse og køretøjets bevægelse, og at der er væsentlige forskelle mellem neu
    bauer-patentet og detektionsalgoritmerne, hvorfor algoritmerne efter hans opfattelse ikke
    krænker neubauer-patentet. det fremgår nærmere i erklæringen:
             tudeladt, yf retsplejelovens § 41 bl
             sammenligning med dk/ep 1639556 t3 (neubauer)
             den kendetegnende del af dette patent angiver at (citat):
             “at omkoblingen af displayet sker på basis af en minimumsacceteration, der fastlægges i en ensar
             tet retning i en forud fastlagt tid”.
             sammenlignes der med algoritmen i p-skiven kan der konstateres følgende forskelle:
                                                -6-
          1.   der er i nærværende algoritme to betingelser, der skal være opfyldte for at p
               skiven omkobles til kørende tilstand: nemlig samtidig tilstedeværelse af to møn
               stre, som beskrevet ovenfor. ved neubauer patentet er der derimod kun tale om én
               betingelse, nemlig at omkobling sker på basis af en minimumsacceleration.
          2.   ingen af de to underliggende detektionsalgoritmer i nærværende baserer sig på en
               bestemt retning, idet bidragene fra accelerometeret i de tre retninger fx, y og z)
               summeres evt, som kvadrater, som er tilfældet ved detektion af idle mønster
                           —
               fmotor bevægelse). retningsinformationen forsvinder således ved summationen,
               og de to algoritmer kan derfor ikke basere sig på information i en ensartet retning,
               i modsætning til neubauer patentet, som forudsætter en ensartet retning.
          3.   nærværende algoritme er adaptiv, hvilket der ikke er antydninger af i neubauer
               patentet, dvs, nærværende algoritme løbende tilpasser margin ftærskelværdien) til
               det kvadrerede differenssignal ved detektion af idle mønster fmotor aktiv).
          4.   endelig baserer beslutningerne i nærværende algoritme sig på sum2 og på
               sum_average og på differensværdier for disse to parameter, hvorimod neubauer
               patentet alene baseres på om den faktisk målte acceleration er over et minimums
               niveau i en forud fastlagt tid.
       der er således markant stor forskel på nærværende algoritmes virkemåde og den algo
       ritme, som ligger bag neubauer patentet.
       implementation af detektionsalgoritme i assembierkode.
       med hjælp fra producenten er der udleveret en beskrivelse af algoritmen, hvor der for
       hvert trin i algoritmen er angivet den tilhørende assemblerkode, som udfører det pågæl
       dende trin ved afvikling i p-skivens mcu. dette er vist i vedlagte bilag i.
       undertegnede har kontrolleret, at de medtagne kodesekvenser i bilag i, kan genfindes
       identisk i den software, som jeg fik udleveret på mødet d. 11. november, og som er den
       software, p-skivens mcu afvikler.
       den udleverede algoritmebeskrivelse sammen med assembier koden er dokumentation
       for, at den beskrevne detektionsalgoritme også er den algoritme, som er implementeret i
       p-skiven.
med børge lirldbergs erklæring er som underbilag i fremlagt et dokument benævnt “car
parking to driving detection by vibration pattem” udarbejdet af bl.a. james leung på
vegne af “kentsonic research co.”. dette dokument indeholder uddrag af den fremlagte
kildekode suppleret med kommentarer fra kentsonic.
                                                 -7-
  erklæring af 6. marts 2017 vedrørende “softwareverfikation af tm 8797 demoboard imptemen
  tation af p-skive funktionalitet” udarbejdet af børge lindberg, aalborg universitet, indhentet af
  de sagsøgte.
  på baggrund af en undersøgelse af et udleveret demoboard fra kentsonic konkluderer
  borge lindberg i denne erklæring, at den analyserede software foreligger og eksekverer i
  demoboardet. på baggrund af en række “uformelle” korsler foretaget med fs24 og fs32
  konkluderer børge lindberg endvidere, at det udleverede demoboard udviser en funkti
  onalitet, som en parkerintgsskive forventes at udvise, og at tilstandsskift for demoboardet
  samt fs24 og fs32 sker nogenlunde samtidig, hvilket indikerer, at de tre enheder har
  samme funktionalitet og dermed opererer efter den samme algoritme.
• erklæring af 10. marts 2017 med underbilag vedrørende “sammenligning af assemblerkode og bi
  nær kode, tm 8797 demoboard implementation af p-skive funktionalitet” udarbejdet af børge
  lindberg, aalborg universitet, indhentet af de sagsøgte.
  børge lindberg konkluderer i erklæringen, at den udleverede assembler-kode er identisk
  med den binære kode, som eksekverer i demoboardet.
• erklæring af 10. marts 2017 med kommentarer til klaus schütt hansens erklæring af 7. marts
  2017 udarbejdet af børge lindberg, aatborg universitet, indhentet af de sagsøgte.
• software-analyse af 7. december 2016 af elektronisk parkeringsskive udarbejdet af klaus henning
  sørensen, prevas, indhentet afepdpp.
  på baggrund af en analyse af den fremlagte kildekode anfører klaus henning sørensen
  blandt andet følgende om softwarens funktionsmåde:
           [udeladt, jf retsplejelovens § 41 bl
• udtalelser af 2. juni 2016 vedrørende fs24, fs31 og fs32 i forhold til needit- og neubauer
  patentet udarbejdet af klaus schütt hansen og knud h. finken, ipu, indhentet afepdpp.
                                                -8-
  ipu har som grundlag for udtalelseme gennemført 14 testkørsler med fs24, fs31 og fs32
  med det formål at undersøge, hvordan parkeringsskiveme opfører sig under forskellige
  kørselsmonstre, og om de konstaterede funktionaliteter er af en sådan karakter, at parke
  ringsskiverne krænker neubauer- og needit-patentet. udtalelseme indeholder grafiske
  gengivelser af data for testkørsleme.
  på baggrund af testkørsleme konkluderer ipu i udtalelseme, at fs24, fs31 og fs32 med
  stor sikkerhed skifter mellem parkeret og omskiftet netop, når de målte accelerationsdata
  ligger over en vis tærskel i samme retning og i samme tidsrum, hvilket tolkes af ipu som
  værende sammenfaldende med kendetegnet for opfindelsen i neubauer-patentet.
  udtalelse af 6. marts 2017 vedrørende fs24, fs31 og fs32 i forhold til needit- og neubauer
  patentet udarbejdet af klaus schütt hansen, ipu, indhentet afepdpp.
  ipu har som grundlag for denne udtalelse gennemført syv yderligere testkørsler med
  fs24, fs31 og fs32 (test a-g). test a-g er udført ved brug af en elbil. udtalelsen inde
  holder grafiske gengivelser af data for testkørslerne.
  på baggrund af test a-g konkluderer ipu, at fs24, fs31 og fs32 med stor sikkerhed skif
  ter mellem parkeret og omskiftet netop, når de målte accelerationsdata ligger over en vis
  tærskel i samme retning og i et vist tidsrum, og at en sådan tærskelværdi kunne se ud til
  at ligge mellem 0,2 g og 0,3 g i en minimumstid på fem sekunder. dette tolkes af ipu som
  værende sammenfaldende med kendetegnet for opfindelsen i neubauer-patentet.
• udtalelse af 7. marts 2017 vedrørende “elektroniske p-skiver iforhold til undersøgelser po° aalborg
  universitet” udarbejdet af klaus $chütt hansen, ipu, indhentet afepdpp.
• erklæring af 27. oktober 2016 vedrørende “vibration tests of park-meters     —  additional tests of
  parksafe fs24, p531 and fs32” udarbejdet af radoslav darula, aalborg universitet, indhen
  tet af de sagsøgte.
                                                  -9-
•   erklæring af 27. oktober 2016 vedrørende “vibration tests of park-meters   — revising measure
     mentsldemonstration” udarbejdet af radoslav darula, aalborg universitet, indhentet af de sag
    søgte.
•   erklæring af 24. november 2016 vedrørende “udtalelser udarbejdet af ipu ifm nedlæggelse af
    forbud” udarbejdet af kaj olesen, patentgruppen, indhentet af de sagsøgte.
•   erklæring af 25. november 2016 vedrørende “tekniske vurderinger udarbejdet afalexandra insti
     tuttet ais ifm nedlæggelse afforbud” udarbejdet af kaj olesen, patentgruppen, indhentet af de
    sagsøgte.
•   erklæring af 10. marts 2017 vedrørende “udtalelse udarbejdet afipu ifm nedlæggelse afforbud”
     udarbejdet af kaj olesen, patentgruppen, indhentet af de sagsøgte.
•   revideret rapport af 3. februar 2017 vedrørende “teknisk vurdering park safe elektroniske p
    skiver” udarbejdet af henrik pedersen, patrade, indhentet afepdpp.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af peder borchert, jesper batting, klaus schütt hansen,
klaus henning sørensen, henrik pedersen, børge lindberg og kaj olesen. samtlige vidner
bortset fra klaus schütt hansen og klaus henning sørensen har tidligere afgivet forklaring
under deffiovedforhandlingen vedrørende parkit fs22, park-n-go f518, park-n-go f513,
gopark fso$ og ventus fs12, der blev afgjort med kendelse af 25. oktober 2016.
peder borchert har forklaret blandt andet, at epdpp har haft et underskud i 2016 på lidt over
en mio. kr. der er blevet indskudt ansvarlig låriekapital for at dække underskuddet. selska
bet har fortsat kreditfaciliteter til rådighed og kører videre.
lesper batting har forklaret blandt andet, at det har været svært at få adgang til kildekoden i
de sagsøgtes parkeringsskiver. james leung fra kentsonic, som har lavet kildekoden, ønske-
                                               - 10 -
de i første omgang ikke at udlevere kildekoden til epdpp. til brug for den første forbudssag
nøjedes de sagsøgte derfor med at få udarbejdet erklæringen fremlagt som bilag       j. det er en
stavefeji, når der i bilag j står “kentronics”. efter at de sagsøgte havde tabt den første for
budssag, indvilligede james leung i at udlevere kildekoden, dog under forudsætning af, at
det skete i forbindelse med, at james leung mødtes med børge lindberg. et møde mellem
james leung og børge lindberg blev herefter affioldt i københavn, hvorunder kildekoden
blev overleveret. det har desværre vist sig, at det, der fremgik af bilag j, ikke var dækkende
for kildekoden.
børge lindberg fik på mødet med james leung også fremvist det demoboard, som har været
brugt til at udvikle de sagsøgtes parkeringsskiver. james leung tog demoboardet med sig re
tur til hong kong efter mødet, men de sagsøgte fik efterfølgende, vistnok i starten af januar
2017, demoboardet tilsendt. de sagsøgte kunne have udleveret demoboardet til epdpp, men
epdpp er i besiddelse af tilstrækkelig information om parkeringsskiverne til at kunne bygge
sit eget demoboard. de sagsøgte har også selv skulle bruge demoboardet ved udarbejdelsen
af børge lindbergs erklæringer i sagen. børge lindberg er i besiddelse af demoboardet.
de sagsøgte har i brugervejledningen til fs31 og fs32 gjort kunderne opmærksom på, at det
kan tage op til to minutter for parkeringsskiverne at gå ud af parkeringstilstand. de sagsøgte
har valgt at oplyse herom, da enkelte kunder har oplevet, at parkeringsskiverne ikke er om-
skiftet i tilfælde, hvor kunderne har forladt en parkeringsplads for at parkere på den anden
side af gaden.
den fremlagte samhandelsaftale mellem de sagsøgte og dansk supermarked gjaldt for 2016.
dansk supermarked skulle ifølge aftalen aftage 90.000 stk. fs24, 10.000 stk. fs31 og 3.000 stk.
fs32. fs24 havde været på markedet allerede siden november-december 2015, og i starten af
juni 2016 kom fs31 og fs32 også på markedet. dansk supermarked nåede i 2016 at aftage de
aftalte f531 og f532, men nåede kun at aftage ca. 70.000 stk. fs24, inden denne parkerings
skive blev inddraget i forbudssagen i slutningen af 2016. f524 er i perioder op til mærkedage
blevet solgt til en kampagnepris på 100 kr. pr. stk. i føtex, mens f531 og fs32 i samme peri
oder er blevet solgt til en kampagnepris på henholdsvis 200 kr. og 300 kr. pr. stk. dansk su-
                                                - 11 -
permarked sælger nu parkeringsskiveme fast ifi disse priser. de sagsøgte har faktureret 4
mio. kr. i henhold til 2016-aftalen. de sagsøgtes udgifter til produktion af parkeringsskiveme
i kina, inklusiv transport, er på mellem 5 —8 usd pr. stk. afhængig af modellen.
dansk supermarked og de sagsøgte har udarbejdet en ny aftale for 2017, som dog endnu ik
ke er underskrevet, idet de har besluttet at vente hermed, indtil der foreligger en kendelse i
denne forbudssag. der er på nuværende tidspunkt ikke samhandel mellem de sagsøgte og
dansk supermarked, men så snart forbudssagen er afsluttet, vil dansk supermarked få leve
ret 40.000 stk. f524, som skulle have været leveret i 2016, og som ligger klar til afsendelse.
klaus schütt hansen har forklaret blandt andet, at han er uddannet maskiningeniør fra dtu
og har en ph.d. fra aalborg universitet. han har siden 2008 været ansat som seniorforsker og
udviklingsingeniør i konsulentvirksomheden ipu.
han har sammen med sin kollega, knud finken, udført 14 testkørsler med de sagsøgtes par
keringsskiver, fs24, f531 og fs32, og har i den forbindelse udarbejdet ipu-erklæringerne af
2. juni 2016. formålet med testkørsleme var at undersøge, hvordan parkeringsskiveme rea
gerer på forskellige kørselsmonstre med henblik på at vurdere, om de krænker neubauer- el
ler needit-patenteme. ipu har til brug for disse testkørsler genbrugt testprogrammet og kør
selsmønstrene fra knud finkens og lars heins seneste testkørsler med de sagsøgtes øvrige
parkeringsskiver, fso8, f512, f513, fs18 og fs22. som noget nyt blev f524-, fs31- og f532-
parkeringsskiverne, der som hidtil sad fastmonteret på ydersiden af bilens bagrude, under
de nye kørsler tildækket med en sort skraldesæk, så vinden ikke gav højfrekvente vibrationer
på parkeringsskiverne.
på baggrund af de konstaterede reaktionsmønstre fra de tre parkeringsskiver under testkørs
leme konkluderer ipu i erklæringerne af 2. juni 2016, at parkeringsskiveme med stor sikker
hed omskifter, når de målte accelerationsdata ligger over et vist tærskelniveau i en ensartet
retning og i et vist tidsrum. ipu har således konstateret, at der sker omskiftning fra parkeret
til kørsel ved middel til høje accelerationer, mens der ikke sker omskiffriing ved lavere acce
lerationer. ipu har endvidere konstateret, at de tre parkeringsskiver ikke omskifter med det
                                                 - 12 -
samme, men at der forløber en vis tidsperiode, før omskiftning sker. ipu har ikke ud fra dis
se testkørsler ftmdet det muligt at fastlægge en konkret grænseværdi eller tidsperiode.
han har efterfølgende udført en række yderligere testkørsler med fs24, fs31 og fs32, denne
gang ved brug af en elbil (testkørslerne a-g). han har ved disse testkørsler anvendt i al væ
sentlighed samme opstilling og samme udstyr, som ved de første 14 testkørsler, dog således,
at han blev nødt til at udskifte en af de tidligere anvendte parkeringsskiver med en ny parke
ringsskive, idet det gamle eksemplar var gået i stykker. en anden forskel var også, at bagru
den i elbilen havde en højere vinkling på ca. 40 grader sammenlignet med den næsten lodret
te bagrude i bilen, som blev anvendt ved testkørslerne 1-14. testkørsleme a-g blev desuden
udført på en ikke tidligere anvendt vejsfrækning på dtu, som var næsten lukket.
formålet med de nye testkørsler a-g var for det første at eliminere indflydelsen fra motorvi
brationer på omskiffriingen af parkeringsskiveme. da en elbil ikke er udstyret med forbræn
dingsmotor, oplever den ikke motorvibrationer. transmissionssystemet i elbilen kan eventu
el bidrage med vibrationer, men sådanne vibrationer er væsentligt mindre end motorvibrati
oner. formålet med testkørsleme a-g var for det andet at forsøge at finde frem til en nærme
re tærskelværdi for, hvornår der sker omskiftning i parkeririgsskiveme, når de udsættes for
en acceleration i kørselsretningen. kørselsmønsfrene i testkørsleme a-g kan ikke sammen
lignes med testkørslerne 1-14.
på baggrund af de konstaterede reaktionsmønsfre fra de tre parkeringsskiver under testkørs
leme a-g konkluderer han i ipu’s erklæring af 6. marts 2017 på ny, at parkeringsskiverne
med stor sikkerhed omskifter, når de målte accelerationsdata er over en vis tærskel i samme
retning og i et vist tidsrum. efter disse testkørsler tegner der sig et billede af, at tærskelvær
dien ligger mellem 0,2   — 0,3 g i en minimumstid på fem sekunder. det kan være, at tærskel
værdien er lidt lavere, for eksempel 0,17 eller 0,18 g, og at minimumsfiden måske er fire se
kunder. konklusionen vedrørende tærskelværdien baserer han på både de midlede accelera
tionsdata og de maksimale accelerationsdata, dog primært på førstnævnte. han har forklaret
nærmere om de udførte tests og baggrunden for ipu’s konklusioner og har herunder forkla
ret blandt andet, at resultatet af testkørsel f, hvor der blev foretaget en acceleration på om-
                                                 - 13 -
krmg 0,2 g i 11 sekunder, uden at parkeringsskiveme tilsyneladende omskiftede, kari forkla
res med, at hans makker under den forudgående testkørsel e blev køresyg, hvorfor de holdt
stille i tre minutter, før testkørsel f blev påbegyndt. de holdt ikke tilsvarende pauser før på-
begyndelsen af de andre testkørsler. som det fremgår af de sagsøgtes brugsanvisning til f531
og fs32, kan der gå adskillige minutter efter påbegyndelse af kørsel, før parkeringsskiveme
slår om.
han vurderer samlet set på grundlag af ipu’s testkørsler af fs24, fs31 og f532, at de tre par
keringsskiver krænker neubauer-patentet, men at der derimod ikke er tale om en krænkelse
af needit-patentet.
det er ikke usædvanligt at anvende assembler-kodesprog i produkter som de omhandlede.
klaus henning sørensen har forklaret blandt andet, at han er uddannet civilingeniør i svag-
strøm. han arbejder som senior softwarearkitekt hos konsulentfirmaet prevas. han har be
skæftiget sig med programmering af softwaresystemer de sidste 25 år.
kildekoden i de sagsøgtes parkeringsskiver er skrevet i assembler-kodesprog. en producent
af et elektronisk produkt vil normalt ikke skrive kildekoden i assembler-kodesprog, da dette
medfører længere udviklingstid. hvis der er tale om et produkt, der skal sælges i store antal,
og hvor producenten ønsker at minimere stykomkostningerne, kan det dog retfærdiggøres at
bruge længere udviklingstid på at skrive produktets kildekode i assembler-kodesprog. en
assembier-kode er svær at dechifrere for andre end den programmør, der har skrevet as
sembler-koden. han har således ikke kunnet opnå det fulde overblik over de relevante dele
af kildekoden i de sagsøgtes parkeringsskiver ved kim at læse assembler-koden på papir og
uden selv at have mulighed for at simulere koden. det ville formentlig have taget et par må
neder for ham at opbygge sit eget demoboard, men dette er han ikke blevet bedt om at gøre.
han har gennemgået børge lindbergs og kentsonics analyser og beskrivelse af, hvordan al
goritmeme i de sagsøgtes parkeringsskiver fungerer, og han har også selv forsøgt at analyse
re assembier-koden. han har til brug for sin analyse downloadet manualen til mikroproces
                                               - 14 -
soren fra internettet. hans erklæring af 7. december 2016 er baseret på en blanding af input
tet fra børge lindberg og kentsonic samt af hans egen analyse af assembier-koden. han har i
det store og hele kunne genfinde de af børge lindberg og kentsonic anførte funktionaliteter i
den assembler-kode, som han har analyseret. han er kun uenig i enkelte detaljer.
han har som børge lindberg og kentsonic analyseret sig frem til, at den overordnede struk
tur i softwaren i parkeringsskiverne består af to algoritmer, henholdsvis en højfrekvensalgo
ritme og en lavfrekvensalgoritme. det er ikke helt gennemskueligt, hvordan de to algoritmer
fungerer. han kan dog konstatere, at højfrekvensalgoritmen blandt andet opererer med en
dynamisk grænseværdi, som justeres op og ned. grænseværdien holdes løbende op imod en
beregnet difference/ændring mellem to på hinanden følgende sample-værdier, som udgøres
af accelerationen2. accelerationen2 er summen af de kvadrerede komposanter x2, y2 og z2. i og
med at algoritmen anvender accelerationen2, fjernes fortegnene, hvilket betyder, at accelera
tion og deceleration begge opfattes som accelerationer. tyngdeacceleration har ingen betyd
ning i forhold til grænseværdien, da tyngdeaccelerationens virkning bliver ophævet. ret
ningsinformationen går tabt, når algoritmen lægger x2, y2 og z2 sammen. den dynamiske
grænseværdi kan aldrig komme under en minirnumsværdi på 35.000, hvilket svarer til en
grænseværdi på 0,18 g. accelerationen mellem to samples skal altså ændre sig minimum 0,18
g, for at der kan ske omskift af parkeringsskiverne. en grænseværdi på 0,18 g er ikke en na
turlig amplitude for motorvibration, som må forventes at være lavere. højfrekvensalgorit
men skal være opfyldt i sammenlagt mindst seks sekunder, før der kan ske omskift.
softwarens lavfrekvensalgoritme er den sværeste at forstå. ud fra børge liridbergs og kent
sonics beskrivelser af algoritmens funktionalitet, tyder det på, at tyngdeaccelerationen også i
denne algoritme giver i et statisk bidrag, hvorved den bliver ophævet. hvis accelerometret
sidder i en bil, som accelererer ligeud ad landevejen, vil summen af komposanterne x, y, og z
(x +  y + z) overvejende få et signal fra kørselsretningen. selv om x  + y + z lægges sammen,
bevares her stadig et groft mål af retningsinformation. lavfrekvensalgoritmen er i modsæt
ning 61 højfrekvensalgoritmen fortegnssensfflv, hvorfor accelerationerne ikke må være i di
amefralt modsatte retninger, da kurven i så fald falder og bliver negativ. ændringen i accele
                                                - 15 -
rationen skal være konstant stigende eller faldende i mindst 1 ¾ sekund, før parkeringsski
veme skifter om. der eksisterer således også et krav om et tidsrum i lavfrekvensalgoritmen.
henrik pedersen har forklaret blandt andet, at kodebogstaveme i den fremlagte assembler
kode er umulige for ham at forstå. han er dog i stand til at forstå nogle af de kommandoer,
som ligger bag koden, og nogle af de kommentarer, som programmøren har indsat i koden.
han har gennemgået børge lindbergs og kentsonics beskrivelser af, hvordan algoritmeme i
de sagsøgtes parkeringsskiver menes at fungere. han tror, at de beskrevne algoritmer svarer
til den kode, som faktisk anvendes i parkeringsskiverne, men det er ikke til at sige med sik
kerhed. den af børge lindberg beskrevne grænseværdi i softwarens højfrekvensalgoritme på
35.000 indeholder i princippet ikke nogen retningsinformation, idet værdien holdes op imod
accelerometrets x-, y- og z-retninger, som er blevet lagt sammen. når det skal vurderes, om
neubauer-patentet er krænket, skal man dog tage udgangspunkt i den naturlige og faktiske
anvendelse af parkeringsskiveme i et køretøj. parkeringsskiveme er monteret i en skrå vin
kel på bilens forrude. det må derfor forventes, at der er indikafioner på alle tre akser i accele
rometret, hvorfor accelerationen i kørselsretningen faktisk er den retning, som langt overve
jende bliver målt. tyngdeaccelerationen har ingen betydning i den forbindelse, da tyngdeac
celerationens virkning bliver elimineret. værdien på de 35.000 udtrykker en g-påvirkning på
0,18, hvilket er en minimumsacceleration. påvirkningen på 0,18 g skal desuden være til stede
i en vis tid, idet algoritmen trækker to tal fra hinanden, hvilket er et forud fastlagt tidsrum.
en påvirkning på 0,18 g er en meget typisk ved acceleration for en bil. højfrekvensalgorit
men opfylder i sig selv alle kravene i neubauer-patentet og falder derfor inden for beskyttel
sesomfanget.
den af børge lindberg beskrevne lavfrekvensalgoritme, som måler kørselsmønstre, kræver
en accelerationsstigning eller et -fald, som varer 1 ¾ sekund længere end seneste stigning el
ler fald, før der kan ske omskiftning. denne algoritme fastlægger derfor også en form for mi
nimumsacceleration over tid. man kan godt sige, at accelerationen endvidere fastlægges i en
ensartet retning. lavfrekvensalgoritmen, der er fortegnsfølsom, indebærer således, at man er
nødt til at fastholde retningen på bilen for at fastholde den samme kurve. ved en pludselig
                                                - 16 -
retningsændring vil kurveforløbet omvendt starte forfra og ændre sig til en nedadgående
kurve. lavfrekvensalgoritmen opfylder dermed også i sig selv kravene i neubauer-patentet.
parkeringsskiveme vil dog ikke skifte om, før betingelserne i begge detektionsalgoritmer er
opfyldt.
børge lindberg har forklaret blandt andet, at i.. udeladt, jf retsplejetovens 41 bl.
kaj olesen har forklaret blandt andet, at ipu’s første 14 testkørsler med parkeringsskiverne,
fs24, fs31 og fs32, som ipu har beskrevet og konkluderet på i erklæringerne af 2. juni 2016,
ikke er fyldestgørende og er forbundet med betydelige usikkerhedsmomenter. hans indven
dinger mod testopsætning m.v. i relation til disse testkørsler svarer i al væsentlighed til hans
indvendinger mod ipu’s tidligere testkørsler med parkeringsskiverne fso8, fs12, fs13, fs18
og fs22. han er dog enig i, at det mindsker risikoen for turbulens, når ipu under de seneste
testkørsler har tildækket parkeringsskiverne på ydersiden af bagruden med en skraldesæk.
det kan for visse af de 14 testkørsler med fs24, fs31 og fs31 se ud som om, at der sker om
skiftning af parkeringsskiverne, når average-accelerationen overstiger en værdi på 0,1 g. ved
andre af testkørslerne ses imidlertid ikke omskiftning i disse situationer. der er således intet
fælles mønster i testresultaterne, og det er ikke muligt på denne baggrund at drage en sikker
konklusion, som gjort at ipu. det er muligt, at der i visse af testkørslerne ikke skete omskift
ning, fordi grænseværdien reelt er højere end 0,1 g, eller fordi udsvingene i testkorslerne
tidsmæssigt ikke var lange nok. årsagen til manglende omskiftning kan for de af udsvinge
ne, som indtrådte mod slutningen af testkørslerne, også være, at omskiftning først skete ef
ter, at de pågældende testkørsler var afsluttede. i givet fald undrer det ham, at ipu ikke valg
te at forlænge testkørslerne, således at alle omskift kom med i datagrundlaget.
ipu konkluderer i erklæringen af 6. marts 2017, at tærskelværdien i fs24, fs31 og fs32 er på
mellem 0,2 og 0,3 g, og at minimumsfiden er fem sekunder. denne konklusion, som er base
ret på de supplerende testkørsler a-g, støttes imidlertid ikke af testkørsleme. det ser ud til,
at man skal anvende de maksimale accelerationsdata, hvis ipu’s konklusion skal finde bare
den mindste støtte. konklusionen finder dog kun begrænset støtte, da der i flere af testkørs
                                                -17-
leme, samlet set i ca. halvdelen af tilfældene, ikke sker omskiftning ved en overskridelse af
0,2 g. han mener derfor ikke, at det med nogen grad af sikkerhed kan siges, at der er sam
menfald mellem omskiftning og en tærskelværdi på 0,2         — 0,3 g i en tidsperiode på fem se
kunder. visse af de manglede omskift kan forklares, hvis man antager, at der i stedet skal ta
ges udgangspunkt i de midlede accelerationsdata. en mulig forklaring på den manglende
omskiftning i testkørsel f kan være, at ipu inden påbegyndelsen af testkørslen holdt stille i
tre minutter.
det forhold, at ipu har anvendt en elbil ved udførelsen af testkørsleme a-g gør ingen for
skel, da man i en elbil får vibrationer af nogenlunde tilsvarende art, som hvis bilen var ud
styret med en forbrændingsmotor. når elbilen begynder at bevæge sig, vil den blandt andet
få påvirkninger fra elmotoren, akslerne, hjulene og vejen. han har ikke efterprøvet, om vi
brationspåvirkningeme i en elbil svarer til vibrationspåvirkningeme i en bil med forbræn
dingsmotor.
det er rigtigt, at han tidligere har forklaret, at de sagsøgtes parkeringsskiver måler på hver
akse af accelerometret for sig og sammenholder hver akse for sig med en grænseværdi. dette
forklarede han som følge af bilag j samt supplerende input fra simon cheng fra hideki elec
tronics og james leung fra kentsonic, som han fik videresendt fra jesper batting. han blev
først i slutningen af november 2016 klar over, at der i parkeringsskiveme befandt sig en an-
den algoritme end den, som er beskrevet i bilag j. da han gennemgik algoritmen forbavsede
det ham blandt andet, at de tre akser ikke behandles hver for sig, og at der indgår to detek
tionsalgoritmer.
parternes synspunkter
epdpp har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med påstandsdokumentet af 7.
marts 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
                                                -18-
3.      diskussion
3.1     sagsøger skal alene sandsynliggøre krænkelsen
indledningsvis gøres det gældende, at sagsøger alene skal sandsynliggøre krænkelsen. der
henvises i det hele til det i påstandsdokument i anførte.
3.2     sø- og handelsretten har taget stilling til gyldigheden og beskyttelsesomfanget af sag
        søgers patenter
sagsøgte forsøger nu igen at anfægte beskyttelsesomfanget af sagsøgers patenter. jeg skal i den
forbindelse gøre gældende, at retten allerede i forbindelse med domsforhandlingen og afsigel
sen af kendelse d. 25. oktober 2016 har taget stilling til dette forhold, og der henvises til den ar
gumentation, som har været forelagt på det tidspunkt, samt den afsagte kendelse.
sagsøgtes har ikke modbevist sagsøgers beviser ved at fremlægge oplysninger om den påståede
anvendte kildekode
sagsøgte påstår nu, at denne har fremskaffet den software, som angiveligt skulle være anvendt
til de af sagsøgte producerede og solgt p-skiver. den påståede softwarekode er fremlagt som bi
lag aq    ... det anføres, at koden angiveligt skulle være udviklet af et firma ved navn kentsonic
og er dateret 24. juni 2011.
det bemærkes, at sagsøgte tidligere har fremlagt et bilag produceret af to andre virksomheder
benævnt kentronics og hideki (bilag j)      ..., der angiveligt skulle beskrive, hvorledes de omtvi
stede p-skiver skulle virke. det fremgår endvidere andet steds i bilagsmaterialet, at det er sel
skabet hideki, som har afregnet for udvikling af softwarekoden (bilag 67)         ... under vidnefor
klaring i såvel vestre landsret som sø- og handelsretten har sagsøgtes direktør jesper batting
tillige bekræftet at det er firmaet [kentronicsj, som har udviklet den omtvistede software.
det bemærkes tillige, at sagsøgte alene har fremlagt en isoleret kildekode, men intet bevis over
hovedet for, at det faktisk er den kode, som anvendes i de omtvistede p-skiver.
3.3.1 børge lindbergs redegørelse beviser ingen sammenhæng mellem bilag i og p-skiverne
sagsøgte har dog gårs dato fremlagt en redegørelse fra børge lindberg (bilag ay)         ... om, hvor
ledes han angiveligt skulle have foretaget en kontrol af den kildekode, han har set i et demo
board. børge lindberg [slutter] sin rapport ved at konkludere, at den kildekode, han har mod
taget fra kentsonic i binært maskinsprog er den samme, som den kode, som var indlagt i de
moboardet. dette siger dog intet om, hvorvidt den assemblerkode, der er fremlagt som bilag i
til hans oprindelige rapport er den samme kode, som den, der findes på p-skiven. det er ikke
muligt at dechifrere en binær kode til assemblerkode. rapporten i bilag ay er således uden no
gen værdi som bevis for, at der skulle være en sammenhæng mellem den fremlagte assembler
kode og den algoritme, som findes indlejret i de omtvistede p-skiver.
dette er problematisk al den stund, at det ikke er muligt at læse softwaren i de omtvistede p
skiver som følge af, at microprocessoren bevidst er forseglet. det må således komme sagsøgte til
skade, at denne ikke har fremlagt reel dokumentation for en forbindelse mellem den fremlagte
kildekode og de omtvistede produkter. det bemærkes i den forbindelse, at undertegnede har
opfordret sagsøgte til at give sagsøgers rådgivere adgang til at se det demoboard, som sagsøgte
                                               - 19 -
har fået udleveret, men det har sagsøgte ikke efterkommet. det er således ikke muligt for sag
søger på nogen som helst måde at få efterprøvet, hvorvidt den kildekode, som nu er fremlagt
rent faktisk anvendes i sagsøgtes p-skiver.
heller ikke børge lindbergs erklæring kan anvendes til støtte for at der skulle være tale om den
software, som faktisk findes i de omtvistede p-skiver, da heller ikke han er blevet præsenteret
for fakta, som kan dokumentere dette.
det gøres således indledningsvis gældende, at det af sagsøgte fremlagte materiale ikke er rele
vant for bedømmelse af, hvorvidt de omtvistede p-skiver krænker sagsøgers patenter.
det gøres tillige gældende, at det har formodningen imod sig, at det faktisk er den kildekode,
som sidder i de omtvistede p-skiver, som er fremlagt under sagen.
i den forbindelse bemærkes, at den forklaring, kentsonic nu er kommet med i det fremlagte
underbilag i til bilag au    ..., ikke på nogen måde harmonerer, hverken med 1) den forklaring,
som tidligere er afgivet af kaj olesen, der har talt med producenten af de omtvistede p-skiver,
med 2) det bilag j, som tidligere har været fremlagt, 3) med de testresultater, som sagsøgte har
fremlagt fra radoslav darula, senest ved fremlagte bilag ao og ap, og 4) de af sagsøger frem
lagte testresultater af korsler med de omtvistede p-skiver.
3.3.2 kaj olesens redegørelse og forklaring
sagsøgte har tilkendegivet, at alle de af sagsøgte producerede og markedsførte p-skiver angive
ligt skulle anvende samme software og algoritme. desuagtet fremgår det af kaj olesens redegø
relse gengivet i bilag q, at sagsøgtes p-skiver opererer med grænseværdier, som skal overskri
des før p-skiven slår om. der henvises til den indgående redegørelse angivet på side 1-2 i bilag
q kaj olesen har gentaget denne forklaring under vidneansvar i sø- og handelsretten, og
   ...
har desuden i den forbindelse oplyst, at han har modtaget uddybende oplysninger om frem
gangsmåden fra den kinesiske producent. der henvises til dommen side 62, hvor hans vidne-
forklaring er gengivet
3.3.3 radoslav darulas test-resultater
det kan desuden konstateres af radoslav darulas undersøgelser, at p-skiverne kræver en vibra
tion af en vis størrelse i g-værdi, før der sker omskiftning. ved gennemgang af den af børge
lindberg fremlagte redegørelse fremgår det, at den udleverede software kode øjensynligt ikke
skulle være afhængig af, om størrelsen af vibrationerne ligger over eller under en vis grænse-
værdi.
det bestrides i øvrigt, at radoslav darulas rapport modbeviser sagsøgers påstand. det er kor
rekt, at testrapporterne øjensynligt viser, at p-skiverne slår om, når de er fastspændt, men det
kan samtidig konstateres, at de er udsat for en særdeles kraftig påvirkning på over 0,5 g, hvilket
modsvarer den påvirkning, en p-skive udsættes for i kørselsretningen. det kan i øvrigt af ra
doslav darulas rapport konstateres, at den påvirkning, som en p-skive fastgjort i en bilrude ud
sættes for, langt overvejende (over 90 ¾) hidrører fra den retning, som er vinkelret på forruden
— og altså langt overvejende også lig med korselsretningen.
det gøres således gældende, at radoslav darulas undersøgelser ikke støtter den forklaring, som
sagsøgte nu har fremlagt, og der er ikke noget, der tyder på, at de p-skiver, som radoslav daru
la har testet, udnytter den algoritme som fremgår af underbilag i til bilag au.
                                                - 20 -
3.3.4 det fremlagte bilag t
endvidere henvises til bilag j, der tidligere er fremlagt af rekvisitus, og som retten i den første
afgørelse lagde til grund viste en fremgangsmåde, der krænker sagsøgers rettigheder. der hen
vises til domskonklusionen.
3.3.5 ipus testresultater
afslutningsvis bemærkes, at de resultater, sagsøgers sagkyndige ipu har opnået ved almindelig
kørsel ikke på nogen måde indikerer, at de omtvistede p-skiver anvender den fremgangsmåde,
som er anført i den nu fremlagte kildekode.
ipu har på baggrund af den påståede fremgangsmåde gennemført en række nye testkørsler
med henblik på at afklare, hvorvidt der arbejdes med en grænseværdi. disse fremlægges som
bilag 73  ... disse rapporter vil blive gennemgået nedenfor.
3.4     den påståede fremgangsmåde udgør også en krænkelse
indledningsvis bemærkes, at den fremlagte kildekode er gengivet som en såkaldt assembierko
de, der er meget svært læselig. det er således meget vanskeligt dels at forstå kodesproget, som
det foreligger, og dels at afklare, om den forklaring, som er gengivet i forbindelse med koden,
er korrekt. det forekommer i øvrigt påfaldende, at koden øjensynligt er skrevet i assemblerkode
og ikke i såkaldt ‘højniveau’ sprog, som ville være lettere tilgængeligt.
sagsøger gør gældende, dels at den algoritme, som er gengivet i tekstafsnittene i den udlevere-
de kildekode er alt for usikker til at kunne anvendes til med sikkerhed at konstatere, om bilen
har forladt en parkeringsplads, således som det kræves af en godkendt p-skive, hvorfor koden
allerede af den grund ikke kan anses for at være den kode, der ligger i de godkendte p-skiver.
endvidere gøres det gældende, at såfremt den fremlagte kode lægges til grund, så udgør den
tillige en krænkelse af sagsøgers rettigheder.
i den forbindelse fremlægger sagsøger dels som bilag 70 software analyse foretaget af prevas,
der dokumenterer, at retningsbestemmelsen er bibeholdt i den gengivne software. endvidere
fremlægges som bilag 71      ... udtalelse fra patrade a/s, der dokumenterer, at den gengivne kil
dekode dels opererer med en minimumsværdi for accelerationen. dette harmonerer godt med,
at det både fremgår af ipus testresultater og af radoslav darulas undersøgelser, at de omtvi
stede p-skiver kun slår om til kørende, når accelerationspåvirkningen er over en vis værdi.
dette harmonerer også godt med børge lindbergs udtalelse          ..., hvor det tydeligt fremgår, at
målingerne skal over en grænseværdi, før p-skiven skifter om. det forhold, at der påstås at
                                                                                        —       —
skulle foretages en del andre og meget komplekse undersøgelser herefter, har ingen betyd
                                  —
ning for krænkelsesvurderingen. i øvrigt fremgår grænseværdi flere gange i den assemblerko
de, som er fremlagt i sagen.
som anført tidligere er den udleverede assemblerkode meget vanskeligt tilgængelig, og sagsø
ger har fået oplyst, at det vil tage en person ca. en måned at omskrive koden til egt. læsbar ko
de.
sagsøger har derfor til brug for nærværende sag ladet udføre en ny kørsel, for at få yderligere
informationer om sagsøgtes p-skiver.
                                                      - 21 -
       i den forbindelse har ipu konstateret, at p-skiverne meget klart først reagerer efter der er kon
       stateret en acceleration i kørselsretningen over en vis grænseværdi. omskiftningen sker således
       efter et bestemt tidsrum.
       de frembragte grafer      ... er meget entydige, bort set fra fremlagte graf f, som afviger meget
       voldsomt, hvilket givet skyldes, at bilen havde stået parkeret et stykke tid før kørsel.
       sagsøgte har til støtte for sine påstande fremlagt yderligere erklæringer udformet af radoslav
       darula   ... det gøres dog gældende, at disse rapporter ikke på nogen måde understøtter den
       forklaring børge lindberg og kentsonic anfører omkring algoritmen         ... der henvises tillige til
       den som bilag 74   ... fremlagte erklæring udarbejdet af ipu i anledning af den af radoslav daru
       la udarbejdede rapport
       3.5    sikkerhedsstillelse
       sagsøgte har til støtte for deres anmodning om, at forbud alene kan nedlægges mod en sikker
       hedsstillelse på minimum kr. 7.800.000 fremlagt en stærkt anonymiseret aftale med dansk su
       permarked, der angiveligt skulle vise, at dansk supermarked er forpligtet til at aftage et antal af
       de krænkende p-skiver. antallet er opgjort samlet til 103.000, og sagsøgte har i den forbindelse
       tilkendegivet, at de forventer at tjene 75 kr. pr. enhed.
       det bestrides, at det fremlagte dokument kan anvendes som grundlag for dette krav. indled
       ningsvis bemærkes, at alene f524 er anført, mens de to andre p-skiver er angivet uden identifi
       kationsnummer eller navn. det bestrides fremdeles, at disse skiver er identiske med de skiver,
       der er omfattet af nærværende sag. endvidere er der alene tale om en aftale, der forpligter
       dansk supermarked til at aftage et antal skiver, men ikke dokumentation på, at der rent faktisk
       er sket et salg. det skal i den forbindelse bemærkes, at der allerede er solgt meget store antal af
       de omtvistede p-skiver gennem dansk supermarked, hvorfor det er stærkt tvivlsomt, hvor
       mange p-skiver fortsat er forpligtet til at aftage. aftalen omfatter alene 2016, og vi skriver nu
       2017, hvorfor aftalen ikke er gyldig længere.
       endelig bemærkes, at sagsøgte påbegyndte salg af de omtvistede p-skiver på et tidspunkt, hvor
       vestre landsret allerede havde truffet afgørelse om, at sagsøger havde sandsynliggjort kræn
       kelsen af de oprindelige skiver, og sagsøgte har selv oplyst, at de nye skiver også udnytter
       samme fremgangsmåde. sagsøgte har således sat disse p-skiver på markedet på et tidspunkt,
       hvor de var bekendt med, at skiverne krænkede sagsøgers rettigheder. sagsøgte må således selv
       bære risikoen for, at de nye p-skiver er sat på markedet i strid med sagsøgers rettigheder.
       af denne grund anmoder sagsøger om, at forbud nedlægges principalt uden krav om sikker
       hedsstillelse og subsidiært mod en sikkerhedsstillelse på ikke over kr. [200.000].
sagsøgeren har om afvisningssporgsmålet supplerende henvist til det tidligere herom anfør
te i sagsøgerens påstandsdokument af 13. september 2016, som er gengivet i kendelsen af 25.
oktober 2016. sagsøgeren har endvidere anført, at det            — således som sagen er oplyst for sø-
og handelsretten      — må erkendes, at det ikke er sandsynliggjort, at de sagsøgtes parkerings
skiver krænker needit-patentet.
                                                        - 22 -
norgo aps. gopark aps og lonosoft aps har i det væsentlige procederet i overensstemmel
se med påstandsdokumentet af 20. marts 2017, hvoraf fremgår blandt andet:
     2.     beskvttelsesomfanget af stridspatenterne
     det er grundlæggende og almindelig kendt teknik, blandt andet fra den tyske brugsmodel nr.
     9101216.3, jf. bilag s    ..., at en elektronisk parkeringsskive skifter mellem “parkering” og “kør
     sel” ved at måle vibrationer/accelerationer, som er uafhængige af retningen.
     en vibration består af bevægelser (accelerationer) i forskellige retninger, og en måling af vibra
     tioner sker ved at måle de accelerationer, som vibrationen består af, i alle forskellige retninger
     (x,y,z-plan) med et accelerometer.
     måling og sammenligning af vibrationsværdier for et køretøj uafhængig af retningen for vibra
     tionerne har således været almindelig kendt siden den tyske brugsmodels indlevering den 2.
     februar 1991.
     begge stridspatenter blev først udstedt efter, at der var blevet tilføjet begrænsende træk i paten
     terne, jf. nedenfor. uden disse begrænsende træk, adskilte patenterne sig ikke fra allerede kendt
     teknik. disse træk er derfor helt afgørende ved vurderingen af beskyttelsesomfanget i stridspa
     tenterne.
     2.1     neubauer patentet
     det fremgår af den oprindelige ansøgning om neubauer patentet, fremlagt som sagens bilag as
         samt af ansøgerens patentrådgivers korrespondance med det europæiske patentkontor jf. bi
     lag ø   ..., at neubauer patentet blev først udstedt efter, at det blev tilføjet og præciseret, at om-
     koblingen af displayet sker på basis af
             1)    en minimumsacceleration
            2)     der fastlægges i en ensartet retning
             3)    i en forud fastlagt tid.
     epdpp’s licensgiver angav i forbindelse med ankesagen af den administrative omprøvning, jf.
     bilag t
             “det bemærkes sammenfattende, at dittysk brugsmodel nr. 91/01216.31-sensoren ved rystelser el
             ler vuggende bevægelse af køretøjet sender pulser, og at kriteriet i dl for kørsel er pulser fra senso
             ren over flere sekunder. for i det hele taget atfå di-sensoren til at sende pulser, skal der forekom
             me en retn ingsskiftende minimumsacceleration, hvilket blev diskuteret under omprøvningen; men
            det skat fremhæves i sammenligning med krav 1, at disse retningsskiftende minimumsacceleratio
             ;ier ikke nødvendigvis er i ensartet retning for, at di-sensoren nulstiller p-skiven. specielt henvi
            ses til dl side 2 fjerde afsnit, der nævner både positive og negative acceterationer. det betyder
             imidlertid, at rystelser eller vuggen af køretøjet afsensoren i dl også fejlagtigt vil blive interprete
             ret som kørsel, bare de varer længe nok. en konstant acceleration i en bestemt retning vil ikke
            kunne aktivere dl-sensoren, fordi den konstante acceleration ikke bliver fastlagt, da kun accelera
                                                   - 23 -
        tion med retningsændring kan måles ad dl. vi er således af den opfattelse, at dl måler positiv og
       negative acceleration, som forårsages af motorvibrationer eller affiedringsvibrationer i et køretøj
       toider normal kørsel
            dl mangler således kriteriet om ensartet retning. og det er denne mangel på ensartet retning,
       der bevirker, at vuggen eller rystelser af køretøjet i et stykke tid faktisk er tilstrækkeligt for senso
       ren og elektronikken i dl til at bestemme toget af pulser i et tidsrum til at betyde, at køretøjet kø
       rer. dette er en graverende forskel mellem krav i og dl. da denne ensartede acceleration ikke er et
       kriterium i dl, men i krav i, er krav 1 ny i forhold til dl.”
tilsvarende fremgår af brev fra epdpp’s patentrådgiver leif nielsen til the european patent
office, jf. bilag ø   ..., omhandlende fortolkningen af de i neubauer-patentansøgningen anførte
krav i forhold til den modholdte tyske brugsmodel:
       “di discloses an electronic parking disc operating by means of a vibration connected to an elec
        tronic device. during operation the detector generates a pulse each time a vibration occurs inde
       pendently of the direction of the vibration. based on the actual number of pulses measured over a
       short period of time the parking disc switches from parking mode into driving mode.
       dl does not disclose the detection of a minimum acceleration during movement of the vehicle. in
       particular di does not describe a minimum acceleration determined in a uniform direction over a
       pre-determined period of time.
       hence claim i is novel over dl
        the difference between di and the invention ofclaim lis that the parking disc as described iii di
       can be inaniputated simply because vibrations are measured as a pulse indicating that a vibration
        takes place independently of the direction of the vibration as disclosed in di.”
det er så]edes afgørende for, at neubauer-patentet opfylder nyhedskravet, at der er tale om en
acceleration i en ensartet retning, hvilket derfor ligeledes er afgørende for vurdering af, hvor
vidt sagsøgtes parkeringsskiver krænker neubauer-patentet.
i den tyske brugsmodel anvendes der ligeledes et accelerometer til måling af vibrationerne, som
måler på en x, y og z-akse. sagsøgte gør gældende, at såfremt “ensartet retning” skal forstås så
ledes, at målinger af vibrationer i tre forskellige retninger, x, y, z, skal sidestilles med målirtger
i en “ensartet retning”, så opfylder neubauer-patentet ikke nyhedskravet, og er derfor ikke
gyldigt. en sådan fortolkning kan derfor ikke lægges til grund.
dette fremgår endvidere af epdpp’s licensgivers tilkendegivelser i forbindelse med den admi
nistrative omprøvning, bilag an        ..., hvoraf det om begrebet ensartet retning fremgår:
       “argumentationen for manglende klarhed i hovedkravets kendetegnende del afoises, fordi eithver
       person, der beskæftiger sig med fijsik og har lidt kendskab til almindelig drift af køretøjer, ved,
       hvad en acceleration i en bestemt retning vil sige for et køretøj. det vil således være klart for defte
       ste, at der vil være tale om, at køretøjet kører enten forlæns eller baglæns startende fra en holdende
       position og opnår en eller anden minimumshastighed. idet der gennemføres en acceleration. denne
       acceleration vil under alle omstændigheder være i køretøjets køreretning, selvom køretøjet eventu
       elt svinger vil der stadigvæk være køreretning, som er den altafgørende retning.” (vores under
       stregning)
                                                   - 24 -
desuden fremgår følgende af ankenævnet for patenter og varemærkers kendelse af 24. august
2012 om administrativ omprøvning af patentet, jf. bilag t.
        “efter en samlet vurdering af sagen, herunder blandt andet patentkravet om at nulstilling af p
        skiven sker ved en minimumsacceteration, der erfasttagt i en ensartet retning i en fastlagt tid,fin
        der ankenævnet, at opfindelsen både har tilstrækkelig nyhed og udviser væsentlig adskillelse ifor
        hold til de fremlagte modhold, der alle benytter en aitden teknologi og/eller anviser andre løsninger
        til nutstilling af p-skiven. patentet opretholdes derfor i uændret form.” (vores fremhævning).
2.2     needit patentet
det gøres gældende, at needit patentet er ugyldigt, og at epdpp således ikke har sandsynlig
gjort at have en gyldig ret som forudsat i retsplejelovens § 413.
krav i needit patentet beskriver en teknik, der ikke adskiller sig væsentligt fra den teknik, der
allerede var kendt på needit patentets prioritetsdato den 12. maj 2009.
det fremgår af patentlovens § 2, at patent kun meddeles på opfindelser, som er nye i forhold til,
hvad der var kendt før patentansøgningens indleveringsdag, og som tillige adskiller sig væsent
ligt derfra, dvs, et krav om opfindelseshøjde.
ved bedømmelsen af opfindelseshøjde anvendes samme materiale som ved vurdering af ny
hed, men bedømmelsen er ikke begrænset til et modhold ad gangen, men inkluderer typisk en
kombination af to eller flere modhold.
samtlige træk i needit patentets indledende del, træk a-j, samt dele af den kendetegnende del
kan genfindes i europæisk patentansøgning 0 522 350 (carlo siego), bilag e
us patentansøgning 2007/0057779 (battista), bilag f           ..., indeholder træk c-j af needit patentets
indledende del og samtlige træk k-m i needit patentets kendetegnende del.
der henvises i det hele til bilag d       ..., rapport fra de sagsøgtes patentrådgiver vedrørende gyl
digheden af needit patentet.
det gøres gældende, at en fagmand på området vil have kendskab til den europæiske patentan
søgning carlo siego, der omhandler en automatisk parkeringsskive, og at det vil være indly
sende at kombinere denne ansøgningen med det indhold, der kan udledes af den amerikanske
patentansøgning battista, der indeholder samtlige træk i den kendetegnende del af needit pa
tentet.
ved vurderingen af hvorvidt en opfindelse har fornøden opfindelseshøjde, anvender sagsbe
handlerne ved såvel patent- og varemærkestyrelsen som hos den europæiske patentmyndig
hed, epo, den såkaldte problem and solution approach (psa-metoden).
metoden indebærer følgende trin: a) udvælgelsen af et modhold som nærmeste kendte teknik,
b) bestemmelse af det tekniske resultat (eller den tekniske effekt), der kan opnås med opfindel
sen i lyset af den nærmeste kendte teknik, c) definition af det objektive tekniske problem, som
løses med opfindelsen, d) bestemmelse af, hvordan opfindelsen løser det tekniske problem, og
e) vurdering af, hvorvidt fagmanden, i lyset af den nærmeste kendte teknik, ville have foreslået
den tekniske løsning, der er givet med opfindelsen, for at opnå resultatet (eller den effekt), der
opnås med opfindelsen.
                                               - 25 -
de overordnede trin udgøres af trin a), c) og e).
nærmeste kendte teknik udgøres i den givne situation af carlo siego patentansøgningen
af patent- og varemærkestyrelsens “guidelines for patenter” fremgår, at det objektive tekniske
problem angiver målet for opgaven med at modificere og tilpasse den nærmeste kendte teknik
med hensyn til at opnå de tekniske virkninger, som opfindelsen tilvejebringer udover den
nærmeste kendte teknik.
videre fremgår det af patent- og varemærkestyrelsens “guidelines for patenter”, at “det tredje
spørgsmål i psa-metoden er, om der er nogen lære i den kendte teknik under ét som vil (ikke kun kan,
men vil) tilskynde en fagmand, der står overfor det objektive tekniske problem, tit at modificere eller til
passe det nærmeste kendte teknik under hensyntagen tit denne lære og komme frem til noget, der falder
indenfor kravet, og dermed opnå hvad opfindelsen opnår.” (min understregning)
den kendte teknik under et er ikke det samme som nærmeste kendte teknik, og den kendte tek
nik under et udgøres da af begge de ovennævnte patentskrifter, dvs, både carlo siego og bat
tista.
det er således ikke det skrift, der udgør den nærmeste kendte teknik, der skal danne grundlag
for en kombination, og som skal tilskynde fagmanden til at modificere den nærmeste kendte
teknik. det er i stedet den kendte teknik under et, der skal danne grundlag for en kombination.
såfremt retten måtte finde, at needit patentet ikke er ugyldigt, gøres det gældende, at needit
patentet har et stærkt begrænset beskyttelsesomfang. det fremgår af den oprindelige ansøgning
om needit patentet, fremlagt som sagens bilag at         ... samt af ansøgerens patentrådgivers korre
spondance med det europæiske         patentkontor  jf. bilag  ce2  ..., at needit patentet blev først ud
stedt efter, at det blev præciseret, at processoren er konfigureret til:
       1)   filtrering af det eksemplerede signal for at undertrykke signalet uden for et frekvens-
            vindue,
       2)   integrering af det filtrerede signal over et tidsinterval med henblik på at tilvejebringe
            en integreret signalparameter, og
       3)   bestemmelse af en ændring fra parkeret til kørende, hvis den nuværende tilstand er
            parkeret og hvis den integrerede signalparameter er større end en øvre tærskel, eller
            alternativt
       4)   bestemmelse af en ændring fra kørende til parkeret, hvis den nuværende tilstand er
            kørende og hvis den integrerede signalparameter er mindre end en nedre tærskel.
nødvendiggjort af den allerede kendte teknik på tidspunktet for ansøgningernes indlevering
blev begge stridspatenternes beskyttelsesomfang således afgrænset til ovenstående kendeteg
nende træk. beskyttelsesomfanget af stridspatenterne er derfor stærkt begrænset og beskytter
alene den teknik, som er indeholdt i de kendetegnende træk.
3.     sagsøgtes parkeringsskivers virkemåde
som bilag aq      ... er fremlagt kildekoden for softwaren i fs24, og børge lindberg, institutleder
ved aalborg universitet, har sammenlignet softwaren i de sagsøgtes parkeringsskiver med kra
vene i stridspatenterne
                                                - 26 -
som det fremgår af erklæringen udarbejdet af kentsonic, jf. bilag i       •.., der beskriver det over
ordnede princip i alle sagsøgtes parkeringsskiver, herunder også de parkeringsskiver som er
omfattet af denne sag, virker sagsøgtes parkeringsskiver således, at der med et accelerometer,
måles vibrationer i form af accelerationer i tre forskellige retninger, x, y og z. disse målinger af
vibrationer fra alle tre akser sammenholdes med det niveau, der er fastlagt for tomgangsaccele
ration (som ligeledes foregår i alle retninger). overstiger målingerne den fastlagte værdi, vil én
betingelse for omskifte af sagsøgtes parkeringsskiver være opfyldt. sagsøgtes parkeringsskiver
er dermed ikke indrettet til ubetinget at skulle måle i en ensartet retning, og målingerne i de re
spektive parkeringsskiver foregår kontinuerligt og dermed ikke inden for en prædefineret tids-
periode.
3.1     erklæring fra børge lindberg om software i sagsøgtes parkeringsskiver
i bilag au    ... er fremlagt erklæring fra børge lindberg vedrørende virkemåden af detektionsal
goritmen for parkeringsskiverne fs 24, fs 31 og fs 32.
ludeladt, jf. retsplejelovens § 41 b]
det konkluderes følgelig af børge lindberg, at der ved en gennemgang af detektionsalgoritmen
således konstateres væsentlige forskelle mellem neubauer patentet dk/ef 1639556 t3 og de
pågældende p-skivers detektionsalgoritme.
der henvises i det hele til bilag au
3.2     nyt bilag ay     — erklæring fra børge lindberg vedrørende softwareverifikation
sagsøger gør gældende, at der ikke er sammenhæng mellem den fremlagte og analyserede kil
dekode og de i sagen omfattede parkeringsskiver, hvilket bestrides af sagsøgte. som bilag ay er
fremlagt erklæring fra børge lindberg, hvoraf det fremgår, at det er den pågældende kildekode,
der indgår i parkeringsskiverne fs 24, fs 31 og fs32. det fremgår af bilag ay, at børge lind
berg har foretaget en én-til-én sammenligning mellem demoboardet og den binære fil, som bør
ge lindberg fik udleveret på mødet den 11. november 2016, og som børge lindbergs erklæring
jf. bilag au    ..., er en beskrivelse af. sammenligningen viste, at demoboardet og den binære fil
har identisk indhold.
dernæst har børge lindberg desuden også foretaget en verifikation af, at demoboardet har en
funktion, der svarer til en parkeringsskive.
samlet gør sagsøgte gældende, at sagsøgte hermed har bevist, at det er den udleverede kode,
som anvendes i de omtvistede parkeringsskiver. hertil bemærker sagsøgte dog også, at det er
sagsøger, som har bevisbyrden for, at der er sandsynliggjort krænkelse, og dermed flis sagsøg
te, der har bevisbyrden for, at der ikke foreligger krænkelse.
bilag ay vil blive nærmere forklaret i forbindelse med vidneforklaringen.
3.3     tests udført af darula radoslav
rapport udarbejdet af m.sc., ph.d. radoslav darula, department of mechanical and manufac
turing engineering ved aalborg universitet, fremlagt som bilag ao         ..., beskriver, hvad der be
virker omskiftning fra park mode til drive mode (og omvendt) for sagsøgtes parkeringsskiver,
                                                 - 27 -
herunder at dette kan ske, mens parkeringsskiverne er stationært placerede i modsætning til
ved en acceleration i en ensartet retning, som f.eks. i et køretøj, der bevæger sig.
testene viser, at sagsøgtes parkeringsskiver er konfigureret til at trigge omskiftning fra park
mode til drive mode baseret på de målte vibrationer/accelerationer             når parkeringsskiven
er stationært placeret i modsætning til f.eks. et køretøj, der bevæger sig.
radoslav darula har desuden foretaget en opdateret og revideret test af vibrationerne i bilru
dens vindue jf. bilag ap, afsnit 1, “vibration measurements at car’s windscreen”         ... i modsæt
ning til den tidligere test i bilag r, afsnit 2, er opmålingerne sket ved hjælp af et tre-akset accele
rometer. resultaterne af de foretagne tests bekræfter, at den dominerende vibration sker vinkel
ret på forruden.
i rapportens afsnit to er foretaget en cykeltest. ved cykeltesten blev det testet, hvordan en fak
tisk bevægelse influerer på omskiftet, men uden at der var betydelige vibrationer til stede. un
der denne test blev ingen af sagsøgtes parkeringsskiverne trigget til at skifte til drive mode,
mens parkone og jacob jensen parkeringsskiverne omskiftede, hvilket underbygger, at sagsøg
tes parkeringsskiver trigges på basis af vibrationer 4ifl og uden hensyn til, at der sker en fak
tisk bevægelse.
samlet viser rapporterne i bilag ao og af, at det ikke er en acceleration i en ensartet retning,
herunder kørselsretningen, der trigger omskiftning af sagsøgtes parkeringsskiver. rapporterne
understøtter derimod, at det er vibrationer alene (og dermed accelerationer i forskellige retnin
ger), som bevirker omskiftning. som følge heraf savner teknologien i sagsøgtes parkeringsski
ver det kendetegnende træk i neubauer patentets krav 1.
4.     betingelserne for nedlæggelse af midlertidig forbud
4.1    ad “sandsynliggorelse af krænkelse”
det følger af retsplejelovens § 413, nr. 1, at sagsøgeren skal godtgøre eller sandsynliggøre, at
sagsøgeren har den ret, der søges beskyttet ved forbuddet eller påbuddet, og at der foreligger
en aktuel eller potentiel krænkelse af den påberåbte immaterialrettighed.
det skal således ikke alene være sandsynliggjort, at de sagsøgte har foretaget de handlinger,
som påberåbes af sagsøgeren, men også at disse handlinger udgør en krænkelse af sagsøgerens
rettigheder.
det fremgår af betænkning nr. 1530/2012 om midlertidige afgørelser om forbud og påbud, at de
gældende betingelser for at nedlægge forbud i retsplejelovens § 642 med enkelte sproglige
                                                                            —
ændringer videreføres.
            —
ifølge lovbemærkningerne til 1989-reformen er kravet om godtgørelse eller sandsynliggørelse
omtalt som et “beviskrav”. dette indebærer at retten kan indrømme sagsøgeren en bevislettelse
i den forstand, at beviset for et retsfaktum foreligger er lavere end ved en ordinær retssag om
det samme spørgsmål. det er sagsøgeren, der har bevisbyrden for at sandsynliggøre krænkelse,
og der kan ikke indrømmes en større bevislettelse, end at det fortsat skal være mere sandsynligt
at betingelserne i retsplejelovens § 413 er opfyldt end det modsatte.
                                                  - 28  -
4.1.1 sagsogers erklæringer indhentet hos ipu
sagsøger har til støtte for sin påstand om krænkelsen fremlagt ensidigt udarbejdede erklæringer
fra ipu, jf. bilag 54 ..., bilag 59 ... og bilag 63   ... (“ipu erklæringerne”), uanset at erklæringerne
ikke direkte sammenligner teknologien i de sagsøgtes parkeringsskiver med stridspatenterne,
men alene har foretaget en måling af, hvordan de sagsøgtes parkeringsskiver reagerer og på
den baggrund foretaget en vurdering.
4.1.1.1 generelle kommentarer til ipu erklæringerne
sagsøgte har som sagens bilag av         ... fremlagt erklæring fra patentgruppen vedrørende ipu er
klæringerne.
af patentgruppens erklæring fremgår: “f...] overordnet bemærkes det, at der for to af p-skriverne,
nemlig parksafe premium fs31 og parksafe classic f532 kun er konstateret omskiftning i 3 testkørsler,
mens derfor parksafe city fs24 kun er konstateret omskiftn ing i 4 testkørsler. dette synes at være spar
somt materiale, og da der tilsyneladende heller ikke er foretaget gentagelse af testkørslerne til efterprøv
ning af rigtigheden, må resultaterne betragtes med en vis forsigtighed.” jf. bilag av, afsnit 3
i forhold til det anvendte måleudstyr ved testene bemærker patentgruppen i afsnit 4 i erklærin
gen, at den anvendte gps også af ipu antages at have en høj måleusikkerhed. desuden var
parkeringsskiverne ved testkørslen placeret udvendigt på bagruden i stedet for indvendigt ved
forruden, som parkeringsskiver normalt er ved almindeligt brug. herved er hældningen af par
keringsskiven anderledes, idet en placering i bagruden gør, at parkeringsskiven hælder frem
over, i forhold til i en forude, hvor placeringen af parkeringsskiven gør, at den hælder bagover.
endvidere har placeringen indvendigt i stedet for udvendigt den betydning, at sædvanlige på
virkninger fra vind og turbulens ikke medtages, hvilket ikke er uden betydning, idet sagsøgtes
parkeringsskiver netop virker ved at måle vibrationer, som bl.a. kan forårsages af vind m.m.
usikkerheder ved gps målinger foretaget af mobiltelefoner understøttes desuden af den i bilag
aæ    ... fremlagte artikel.
i tillæg til ovenstående er det helt afgørende, at ipu har fravaigt at registrere accelerationer
sideværts og i vertikal retning. dermed er der ikke observeret en sammenhæng mellem disse
accelerationer/vibrationer i flere retninger og sagsøgtes parkeringsskivers opførsel og dermed
                                                                                             —
forskellen mellem den patenterede teknologi og sagsogtes parkeringsskiver.
patentgruppen påpeger desuden, at der eventuelt er fejl i måleudstyret, idet der i test 13 ved
skub sideværts på bilen tilsyneladende sker en max. acceleration i køreretningen, som er kon
stant i et længere tidsrum, og som er af ikke ubetydelig størrelse. dette må bero på en fejl ved
måleudstyret.
ipus hypotese om en sleep-funktion til at forklare, at der generelt ikke sker omskiftning i star
ten ved testkorslerne, må afvises, da der f.eks. i test 4 i testen af fs32 sker et omskifte i starten.
samlet betyder ovenstående, at de af ipu foretagne test giver så usikre målinger, at sagsøgte gør
gældende, at de ikke kan danne grundlag for konklusioner. da testmaterialet desuden ikke op
lyser om de ruter, som har været anvendt ved testkorslerne, er en efterprøvning af resultaterne
ikke mulig.
                                                   - 29 -
sagsøgte gør gældende, at retten skal se bort fra ipu erklæringerne, idet testene er mangelful
de og ikke opfylder sædvanlige krav til sådanne tests.
4.1.1.2 needit patentet
for så vidt angår needit patentet bemærkes det, at det i indledningen af ipu erklæringerne,
under afsnittet “baggrund” fremgår, at knud h. finken og klaus schütt hansen er blevet an
modet om at vurdere sagsøgtes parkeringsskiver i forhold til både needit patentet og neubauer
patentet. det er med dette formål, at erklæringerne er blevet lavet. under afsnittet “patenternes
beskyttelsesomfang” nævnes ligeledes de kendetegnende krav, for needit patentet, og i tillæg
hertil er testkørsel nummer 9 tilsyneladende konstrueret til at teste needit patentets kendeteg
nende træk. det fremgår af beskrivelsen til testkørsel nummer 9, at “[...] p-skiver som benytter in
tegreret acceleration bør registrere at farten langsomt når op omkring 60 km/t og omskifte. p-skriver der
ikke benytter en grænseværdi for accelerationens størrelse bør derimod ikke omskiftes hvis acceterationen
holdes under p-skivens tærskelværdi”      ... ingen af sagsøgtes parkeringsskiver omskiftede i testkør
sel 9.
knud h. finken og klaus schütt hansen konkluderer ikke på de foretagne tests i forhold til
needit patentet, men kun i forhold til neubauer patentet.
det kan alene forstås således, at ipu ikke mener, at sagsøgtes parkeringsskiver krænker needit
patentet. det svækker efter sagsøgtes opfattelse afgørende troværdigheden af ipus erklæringer
generelt, at ipu har valgt at undlade konklusionen, fordi den ikke taler til epdpps fordel.
4.1.1.3 neubauer patentet
ipu sidestiller kriteriet “i en forud fastlagt tid” i neubauer patentet med termen “i et vist tids
rum”. begrebet “i et vist tidsrum” er mere uklart og indeholder ikke umiddelbart kravet om, at
tidsrummet er fastlagt på forhånd, hvilket netop er et af de kendetegnende træk i neubauer pa
tentet.
hvis sagsøgtes parkeringsskiver havde udnyttet teknologien i neubauer patentet burde der i
flere testkørsler være sket en omskiftning, end tilfældet var. det fremgår af patentgruppens er
klæring, bilag av, afsnit 6, 7 og 8      ...  her fremgår, at såfremt omskiftning sker på grund af en
acceleration, der overskrider en tærskelværdi i et vist tidsrum i samme retning, så burde der
være sket omskiftning oftere. hvis der tages udgangspunkt i, at der skete omskiftning i test 11,
ved en accelerationsværdi i størrelsesorden i m/s2, så burde der endvidere være sket omskift
ning:
        -   i test 10 ved 00:26:09 og/eller efter 00:27:09
        -   i test 9 efter 00:22:06 og/eller efter 00:23:16
        -   i test 8 ved 00:19:46 og/eller ved ca. 00:20:16
        -   i test i ved 00:01:44.
det skyldes, at der på ovennævnte tidspunkter i de pågældende tests ligeledes blev målt en ac
celeration i samme retning, i samme tidsrum, som overstiger tærskelværdien på 1 m/s2 (hvor
omskiftning netop skete i test ii). dette kan ses af skemaerne i ipu erklæringerne. når der ikke
skete en omskiftning på disse tidspunkter, viser testkørslerne flsis, at sagsøgtes parkeringsski
ver indeholder teknologien i neubauers patent. derimod taler disse forhold i testene netop for,
at sagsøgtes parkeringsskiver anvender en anden teknologi.
                                                   - 30   -
desuden formår ipu ikke ved testkørslerne at demonstrere, at der i sagsøgtes parkeringsskiver
indgår et kriterium om “et forudfastlagt tidsrum” ved omskiftningen.
det påvises eller sandsynliggøres således ikke ved testkørslerne, at den patenterede teknologi
rent faktisk benyttes, hvilket også understøttes af, at det ikke er testet, hvorvidt teknologien er
omfattet af den teknologi, der allerede var kendt på tidspunktet for stridspatenternes udstedel
se, f.eks. den tyske brugsmodel nr. 9101216.3, jf. bilag 5           ...,  ville have givet samme handlemøn
ster i de pågældende tests.
uanset dette konkluderes der i samtlige erklæringer, at sagsøgtes parkeringsskiver “med stor
sikkerhed skifter mellem ‘parkeret’ og ‘omsktftet’ netop når de måtte accelerationsdata ligger over en vis
tærskel, i samme retning, i samme tidsrum” og at dette af ipu tolkes som sammenfaldende med
                                                 —
det kendetegnende krav i neubauer patentet.
sagsøgte gør gældende, at sagsøger med de pågældende tests fra ipu alene har vist et typisk
handlemønster for elektroniske parkeringsskiver. dette handlemønster er nødvendigt for, at
parkeringsskiverne opfylder de krav i lovgivningen, der er til elektroniske parkeringsskiver.
4.1.2 sagsøgers erklæringer indhentet hos alexandra instituttet
epdpp har til støtte for sin påstand om krænkelsen fremlagt ensidigt udarbejdet erklæringer fra
alexandra instituttet, jf. bilag 55   ..., bilag 60  ...   og bilag 64   ... (“alexandra erklæringerne”).
tiltagene og observationerne i de respektive bilag viser kun en generel teknisk virkemåde for
en opstilling med en mikrocontroller og et accelerometer ved en opstartskonfiguration og efter
følgende aflæsning af accelerometrets dataværdier.
der er ikke udført nogen form for test på opstillingen, såsom at tilføre relevante ydre fysiske
stimuli på accelerometret svarende til almindelig brug af en parkeringsskive i et køretøj, hvilket
bl.a. fremgår af afsnit 3.3 i hver af de tekniske vurderinger, hvor der er anført, at           “... studier af p
skivens reaktion på relevante ydre fysiske stimuti sammenholdt med de her fremkomne oplysninger kan
muligvis helt eller delvis afdække virkemåden af p-skivens indre algoritme”.
det fremgår endvidere af indledningen til afsnit 3.3 i de respektive tekniske vurderinger, at
“mikrocontrotlerens programkode kan ikke udtæses...”, og der er således ikke konstateret noget es
sentielt om virkemåden af parkeringsskiverne parksafe city fs24, parksafe premium fs31 og
parksafe classic fs32 ved almindelig brug og især ikke noget om virkemåden i forbindelse med
et skift i status mellem “parkering” og “kørende” for parkeringsskiverne.
det er ikke muligt på grundlag af de tekniske observationer ifølge bilagene 55, 60 og 64 at ud-
drage nogen konklusion om implikationer i forhold til needit-patentet, især da der ikke er kon
stateret træk ved de testede parkeringsskiver parksafe city fs24, parksafe premium fs3l og
parksafe classic fs32, der svarer til trækkene i den kendetegnende del af krav 1.
endvidere er det ikke muligt på grundlag af de tekniske observationer ifølge bilagene 55, 60 og
64 at uddrage nogen konklusion om implikationer i forhold til neubauer-patentet, navnlig idet
der ikke er konstateret træk ved de testede parkeringsskiver parksafe city fs24, parksafe pre
mium fs31 og parksafe classic fs32, der svarer til flere af trækkene i såvel den indledende som
den kendetegnende del af krav 1.
                                                   - 31 -
der henvises i det hele til bilag aw       ..., erklæring fra patentgruppen vedrørende alexandra er
klæringerne.
4.1.3 sagsøgers erklæring fra prevas, bilag 70
sagsøger har fremlagt bilag 70      ..., som indeholder prevas’ softwareanalyse. det fremgår af den
ne erklæring, at detektion af, om et køretøj er i drift eller parkeret er baseret på to detektionsal
goritmer; en højfrekvensalgoritme designet til at detektere vibration fra en igangsat motor, samt
en lavfrekvensalgoritme som detekterer bevægelse af køretøjet. prevas anfører i afsnit 5 i erklæ
ringen   ..., at højfrekvensalgoritmen ikke indeholder information om accelerationens retning.
i forhold til lavfrekvensalgoritmen anfører prevas          ..., at der er “ikke en så entydig fortoikning”,
hvilket er uddybet på tillægsekstraktens side 1305, hvoraf det fremgår, at der er “bibeholdt
retningsinformation” (vores fremhævning). der er imidlertid ingen indikationer af, at denne ret
ningsinformation på nogen måde skulle være i en ensartet retning, som netop er kravet i neu
bauer patentets kendetegnende del.
samlet gør sagsøgte gældende, at der ingen holdepunkter er i prevas erklæring for, at softwaren
i de omstridte parkeringsskiver skulle udgøre en krænkelse af stridspatenterne.
4.1.4 sagsøgers erklæring fra patrade, bilag 71
sagsøger har fremlagt en erklæring fra patrade som bilag 71. sagsøgte bemærker hertil, at bilag
71 delvist vedrører en helt anden parkeringsskive, som slet ikke tilhører sagsøgte, og der er
henvist til bilag, der ikke er fremlagt i denne sag. dette gør erklæringen nærmest umulig at for
stå, ligesom validiteten af erklæringen må være ganske tvivlsom.
patrade henviser på side 2 og 3 i bilag 71 til forskellige dele af kildekoden som angiveligt skulle
vedrøre en “minimumsacceleration”. dette er dog fuldstændig udokumenteret.
sagsøgte gør opmærksom på, at patrade tilsyneladende har misforstået kildekoden. til eksem
pel kan nævnes      ... den del af kildekoden, hvortil patrade anfører, at “7” udgør en minimumsac
celeration”, idet kildekoden i det af patrade citerede uddrag omhandler tidsperioder og ikke ac
celerationer. derudover også den del af kildekoden, som patrade citerer, og derefter konklude
rer, at “systemet kræver overskridelse af minimums acceleration før start på step 2”. her regulerer kil
dekoden, at frekvensen af vibrationerne skal være over en vis størrelse. derimod er der ingen
regulering af, hvor stor amplituden skal være.
det samme gælder for patrades citat af kildekoden på side 3 i erklæringen, midten, hvor der
igen er tale om frekvensen af vibrationerne, og ikke amplituden.
samlet gør sagsøgte gældende, at bilag 71 er udokumenteret og beror på en misforståelse af kil
dekoden, og at erklæringen derfor ikke skal tillægges betydning ved rettens vurdering af sagen.
4.1.5 påstået krænkelse set i lyset af stridspatenternes beskvttelsesomfang
4.1.5.1 needit patentet
det gøres gældende, at needit patentet er ugyldigt, og at epdpp således ikke har sandsynlig
gjort at have en gyldig ret som forudsat i retsplejelovens § 413.
                                                 - 32 -
krav i needit patentet beskriver en teknik, der ikke adskiller sig væsentligt fra den teknik, der
allerede var kendt på needit patentets prioritetsdato den 12. maj 2009.
den opfindelse, der beskrives i needit patentets krav 1, adskiller sig ikke væsentligt i patentlo
vens § 2’s forstand, idet det vil være nærliggende for en fagmand at komme frem til needit pa
tentet ved en kombination af det indhold, der kan udledes af europæisk patentansøgning nr. 0
522 350 (carlo siego), bilag e    ..., og us patentansøgning nr. 2007/0057779 (battista), bilag f
needit patentet har således ikke fornøden opfindelseshøjde, og sagsøgte gør derfor gældende,
at needit patentet er ugyldigt.
såfremt retten måtte finde, at needit patentet ikke er ugyldigt, gøres det gældende, at sagsøger
ikke har fremlagt dokumentation som sandsynliggør, at sagsøgtes parkeringsskiver krænker
needit patentet. hertil bemærkes det særligt, at det tillige følger af ipu erklæringerne, fremlagt
af sagsøger, at sagsøgtes parkeringsskiver ikke krænker needit patentet.
sagsøgte gør desuden gældende, at needit patentet har et stærkt begrænset beskyttelsesomfang
4.1.5.2 neubnuer patentet
samlet gøres det gældende, at neubauer patentet har et stærkt begrænset beskyttelsesomfang
som følge af den allerede kendte teknik på tidspunktet for patentets udstedelse, jf. pkt. 0. neu
bauer patentets beskyttelsesomfang er således afgrænset til det kendetegnende træk; at om
skiftning sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en ensartet retning, i en
forudfastlagt tid.
sagsøgte gør desuden gældende, at de tre led i det kendetegnede træk skal forstås som kumula
tive betingelser, idet en omskiftning på grund af en acceleration alene ikke i sig selv opfylder
nyhedskravet. det følger bl.a. af, at vibrationer består af accelerationer i forskellige retninger,
hvilket netop var teknikken bag den tyske brugsmodel nummer nr. 9101216.3, jf. bilag 5, som
blev indleveret den 2. februar 1991. her skete omskiftningen ved et accelerometers målinger af
accelerationer i x,y,z-retningerne (vibrationer).
det er derfor helt afgørende for neubauer patentet, at der er tale om omskiftning på grund af
en acceleration i en ensartet retning.
sagsøgte gør gældende, at det er utvivlsomt, at sagsøgtes parkeringsskiver måler vibrationer i
tre forskellige retninger, x, y, z, jf. herved bl.a. børge lindbergs analyse af kildekoden i sagsøg
tes parkeringsskiver, jf. pkt. 0.
sagsøgte gør i forlængelse heraf gældende, at når sagsøgtes parkeringsskiver måler vibrationer
i tre forskellige retninger, x, y, z, og på baggrund af disse målinger omskifter, så kan dette ikke
sidestilles med en måling af en acceleration i en “ensartet retning”. en sådan fortolkning af “ens
artet retning” kan ikke lægges til grund, da neubauer patentet i så fald efter sagsøgtes opfattel
se ikke ville adskille sig fra allerede kendt teknik, og dermed ikke opfylde nyhedskravet.
sagsøgte bemærker tillige til kravet om “ensartet retning”, at prevas i bilag 70   ... anfører, at høj
frekvensalgoritmen ikke indeholder information om accelerationens retning. for så vidt angår
lavfrekvensalgoritmen anfører prevas, at der kun er bibeholdt noget retningsinformation, der
                                              - 33 -
dog ikke nærmere er præciseret, herunder om det er retningsinformation i en ensartet retning,
jf. ovenfor pkt. 0.
sagsøgte gør desuden gældende, at testene foretaget af ipu er stærkt kritisable og mangelfulde.
desuden illustrerer og afprøver testene ikke forskellene mellem teknologien i stridspatentet og
teknologien i sagsøgtes parkeringsskriver. dette har sagsøgte imidlertid foranlediget testet, jf.
herved rapporterne fra darula radoslav, jf. bilag ao og ap og pkt. 0. rapporterne fra darula
radoslav viser, at det ikke er en acceleration i en ensartet retning, der trigger omskiftning af
sagsøgtes parkeringsskiver. derimod understøtter rapporterne, at det er vibrationer alene (og
dermed accelerationer i forskellige retninger), som trigger omskiftning.
da sagsøgtes parkeringsskiver ikke indeholder samtlige de kendetegnende træk i hverken
neubauer eller needit patentet, krænker sagsøgtes parkeringsskiver ikke stridspatenterne.
4.2     ad “formålet forspildes ved almindelig rettergang”
det er en betingelse efter retsplejelovens § 413, stk. 3, at partens mulighed for at opnå sin ret
forspildes, hvis parten henvises til at afvente tvistens retlige afgørelse.
det fremgår af forarbejderne til bestemmelsens forgænger, betænkning nr. 1107/1987 om forbud
og arrest s. 93, at nedlæggelse af forbud er af subsidiær karakter:
dette understøttes også af hensynet bag forbudsinstituttet, som er, at give rettighedshavere mu
lighed for hurtigt at gribe ind over for mulige rettighedskrænkelser, og det påhviler derfor også
sagsøger at bevise, at deres ret fortabes, hvis spørgsmålet skal anlægges ved en ordinær retssag.
ovennævnte indebærer et krav om, at sagsøgeren indleverer anmodning om midlertidigt for
bud ret hurtigt efter at have haft anledning hertil.
epdpp anlagde sag mod sagsøgte ved begæring om nedlæggelse af forbud i juni 2015 om sag
søgtes parkeringsskiver fs22, fs18, fs13, fso8 og fs12.
fs24 har sagsøgte bragt på markedet i efteråret 2015. fs31 og fs32 blev bragt på markedet i maj
2016. alligevel inddrog epdpp først disse parkeringsskiver i sagen ved supplerende proces-
skrift 3 af 3. august 2016 altså næsten et år efter, at sagsøgte lancerede fs24 parkeringsskiven.
                           —
idet epdpp allerede havde anlagt sag mod de sagsøgte om parkeringsskiver, må der påhvile
epdpp en særlig forpligtelse til at undersøge produkter og adressere påståede krænkelser.
at epdpp et år efter markedsføringen af fs24 inddrager parkeringsskiverne i sagen viser, at
sagen ikke har den fornødne hastende karakter til at begrunde, at sagen køres efter reglerne om
midlertidige forbud i retsplejelovens § 411ff.
ud fra en helhedsvurdering af det beskrevne forløb gøres det gældende, at betingelsen i rpl       §
413, nr. 3, ikke er opfyldt.
dette understøttes i den juridiske litteratur, hvor det anføres, at rettighedshavere ikke kan vente
i årevis, før begæring om midlertidigt forbud indgives.
                                                - 34 -
endvidere ses også i retspraksis flere eksempler på, at domstolene har skærpet kravene til, hvor
længe rettighedshavere må vente med at indgive forbudsbegæring efter, at man har kendskab
til det påståede krænkende produkt, og at rettighedshavere som fremsætter trusler om retsfor
følgning må forvente en skærpet passivitetsvurdering.
fra retspraksis ses bl.a. u2004.25320, hvor sagsøger havde rettet henvendelse til sagsøgte og
givet det indtryk, at henvendelserne ville blive fulgt op med retslige skridt, hvis sagsøgte ikke
indstillede salget. østre landsret lagde i deres begrundelse vægt på, at der var gået væsentlig
længere tid mellem henvendelserne og forbudsbegæringens indgivelse, end det med rimelig
hed var nødvendigt for iværksættelsen af retslige skrift. endvidere lagde landsretten vægt på,
at der ikke var nogen saglige hensyn, som begrundende, at der gik 1½ år, inden forbudsbegæ
ringen blev indleveret, og afviste på dette grundlag at nedlægge forbud.
dommen blev fulgt op af højesteret i u2014.3346h, hvor rekvirenten først indleverede for
budsbegæring 14 måneder efter, at man havde påtalt retskrænkelsen. højesteret anførte i deres
begrundelse, at der var forløbet væsentlig længere tid end det med rimelighed var nødvendigt
for at iværksætte retslige skridt, hvorfor rekvirenten hverken havde godtgjort eller sandsynlig
gjort, at formålet ville være forspildt ved almindelig rettergang.
derudover henviser vi til sø- og handeisrettens kendelse af 8. november 2016 i a-23-16. sagen
handlede om en påstået krænkelse efter varemærkeloven og markedsføringsloven i relation til
anvendelse af et logo. sagsøger indleverede i denne sag forbudsbegæring den 1. juli 2016 til sø-
og handelsretten, men retten fandt ikke, at betingelserne for nedlæggelse af forbud var opfyldt.
retten udtalte som led i deres begrundelse “f..j at sagsøgtes etiket med logo fra 2012 i hvert fald har
været benyttet på produkter, der bt.a. blev forhandlet hos lidt siden februar 2015 og året ud og i et vist
omfang i sverige, finder retten, at sagsøgeren burde være blevet opmærksom på brugen afsagsøgtes etiket
på et langt tidligere tidspunkt”. herefter fandt retten ikke, at sagsøgtes adfærd nødvendiggjorde,
at der meddeles et forbud, ligesom sagsøgerens ret ikke vil forspildes ved at afvente en retlig
afgørelse.
på baggrund af en samlet vurdering gøres det gældende, at der er gået væsentlig længere tid fra
end det med rimelighed kan forventes, følgelig finder sagsøgte det heller ikke godtgjort eller
sandsynliggjort, at formålet vil forspildes, hvis sagsøger henvises til at gøre sin ret gældende
ved en ordinær retssag, og retten bør derfor afvise sagsøgers begæring om nedlæggelse af for
bud.
5.      sikkerhedsstillelse
såfremt retten mod forventning måtte imødekomme anmodningen om forbud og påbud gøres
det gældende, at dette alene kan ske mod sikkerhedsstillelse.
de sagsøgtes produkter sælges gennem gopark, hvis eneste aktivitet består i salg af parkerings
skiver, og et forbud heroverfor vil indebære, at alt selskabets aktivitet vil blive forbudt, indtil
der måtte falde dom i en hovedsag.
det bemærkes i den forbindelse særligt, at sagsøgeren er et til formålet oprettet selskab i januar
2015, hvor der ikke må forventes at være aktiver udover eventuelle royaltybetalinger i forbin
delse med forvaltning af stridspatenterne i sagen, og sikkerhedsstillelsen må derfor forventes at
udgøre de sagsøgtes eneste mulighed for at søge sig fyldestgjort for et erstatningskrav.
                                                    - 35 -
       goparks kontrakt med dansk supermarked vedrørende p-skiverne fs-24, fs-31 og fs-32 har i
       2016 haft en værdi af kr. 7.800.000, og det gøres gældende, at en passende sikkerhedsstillelse
       som minimum bør svare til værdien af et års kontrakt med dansk supermarked. som bilag ax
          er fremlagt samhandelsaftale med dansk supermarked for 2016.
       der er tale om en sag af betydelig kompleksitet, der kræver vurderinger, undersøgelser og ana
       lyser fra en række forskellige rådgivere. herudover har epdpp’s anmodning om forbud og på
       bud, såfremt den tages til følge som konsekvens, at hovedparten af de sagsøgtes virksomhed
       forbydes indtil hovedforhandling i hovedsagen, hvormed flere års omsætning i sagsøgtes virk
       somhed vil være tabt, ligesom der vil ske en ikke ubetydelig markedsforstyrrelse. såfremt an-
       modningen tages til følge på denne brede og indgribende måde, gøres det gældende, at sikker
       hedsstiltelsen skal være ikke under kr. 7.800.000.
de sagsøgte har til støtte for deres principale afvisningspåstand supplerende henvist til det
tidligere herom anførte i de sagsøgtes påstandsdokument af 12. september 2016, som er gen
givet i kendelsen af 25. oktober 2016.
sø- og handeisrettens begrundelse og resultat
epdpp’s søgsmålskompetence (partsevne)
efter oplysningerne om epdpp, herunder oplysningerne om selskabets drift og aktivitet, der
blandt andet er kommet til udtryk ved indgåelsen af licensaftaler med de to stiftende selska
ber vedrørende brugen og håndhævelsen af rettighederne til neubauer- og needit-patentet,
for hvilket epdpp modtager royalty, er der ikke grundlag for at fastslå, at epdpp er stiftet
med det formål at omgå retsplejelovens regler om sagsomkosfriinger. sø- og handelsretten
finder herefter ikke grundlag for at afvise sagen.
betingelserne for nedlæggelse af midlertidigt forbud, påbud og beslaglæggelse
neubnuer-patentet
epdpp har som grundlag for anmodningen om nedlæggelse af midlertidigt forbud og påbud
samt påstanden om beslaglæggelse principalt henvist til, at de sagsøgtes parkeringsskiver,
fs24, fs31 og fs32, krænker neubauer-patentet.
                                               - 36 -
                                                                                                 l7
efter det foreliggende er det sandsynliggjort, at de indledende fræk i patentets krav i gen
findes i fs24, fs31 og fs32. spørgsmålet er herefter, om de kendetegnende fræk i patentkrav
1, hvorefter omkoblingen af parkeringsskiverne skal ske på basis af en “minimumsaccelera
lion, der fastlægges i en ensartet retning i en forudfastlagt tid”, også genfindes i parkerings
skiverne.
efter bevisførelsen, herunder børge lindbergs erklæringer af 6. og 10. marts 2017 samt hans
forklaring under hovedforhandlingen, lægger retten til grund, at den af de sagsøgte fremlag
te kildekode anvendes i fs24, fs31 og fs32. der må derfor tages udgangspunkt i denne kil
dekode ved vurderingen af, om det er sandsynliggjort, at parkeringsskiverne krænker neu
bauer-patentet.
der er efter det foreliggende ikke tilvejebragt tilstrækkelig sandsynlighed for, at fs24, fs31
og fs32 krænker neubauer-patentet, idet det ikke er sandsynliggjort, at patentets krav om, at
omkoblingen af displayet sker på basis af en minimumsacceleration, der fastlægges i en ens
artet retning, er opfyldt i parkeringsskiverne. retten finder, at den første af de to detekions
algoritmer i kildekoden (idle-algoritmen) for hver måling beregner en sum af kvadraterne af
accelerationsværdierne i x-, y- og z-retningerne. ved summationen af de kvadrerede værdier
af x, y og z går retningsinformationen tabt. retten finder, at retningen af påvirkningen af ac
celerometret herefter ikke spiller nogen rolle for idle-algoritmen. det er således ikke et krite
rium i denne algoritme, at omkoblingen skal ske på basis af en minirnumsacceleration i ens
artet retning. den anden af detektionsalgoritmerne (driving-algoritmen) foretager for hver
sample en summation af accelerationsværdierne i x, y, og z (sum(n)), midler værdierne for 32
målinger og finder forskellen i forhold til tidligere målinger, hvorfor retningsinformation
heller ikke spiller en afgørende rolle for denne algoritme.
neubauer-patentets krav om, at omkoblingen sker på basis af en minirnumsacceleration, der
fastlægges i en ensartet retning, er derfor ikke opfyldt, og allerede af denne grund frifindes
de sagsøgte for epdpp’s principale påstande.
                                                - 37 -
needit-patentet
epdpp har som grundlag for anmodriingen om nedlæggelse af midlertidigt forbud og påbud
samt påstanden om beslaglæggelse subsidiært henvist til needit-patentet.
efter bevisførelsen finder retten, som også erkendt af epdpp under proceduren, det ikke
sandsynliggjort, at fs24, fs31 og fs32 krænker needit-patentet, jf. retsplejelovens § 413, nr.
1. betingelserne for at tage epdpp’s subsidiære påstande til følge er allerede derfor heller ik
ke opfyldt.
sagsomkostninger
epdpp skal efter sagens udfald betale sagsomkostniriger til de sagsøgte. efter sagens karak
ter, værdi, omfang og forløb, herunder med hovedforhandling på to dage, fastsættes sags-
omkostningerne til i alt 200.000 kr., idet der er taget hensyn til de sagsøgtes udgifter til advo
kat og udgifter til teknisk og patentsagkyndig bistand. vedrørende udgifterne til teknisk og
patentsagkyndig bistand bemærkes, at de afholdte udgifter ifl børge lindberg på 47.631,36
kr. kan dækkes fuldt ud, mens udgifterne til aalborg universitet alene kan dækkes delvist
med 41.829,66 kr., idet 12.359,93 kr. af de opgjorte omkostninger vedrører tirneforbrug og rej
seomkostninger i forbindelse med hovedforhandling i sø- og handelsretten den 20. septem
ber 2016 vedrørende de sagsøgtes andre parkeringsskiver, hvilket ikke kan kræves godtgjort
som sagsomkosfriinger i nærværende delafgørelse. udgifterne til patentagent kaj olesen (pa
tentgrnppen) på i alt 64.649,56 kr. kan også alene dækkes delvist, da en væsentlig del af den
nes bistand må antages at have haft et bredere rådgivende formål og derfor ikke kan kræves
godtgjort som sagsomkostninger.
                                        thi bestemmes:
epdpp aps frifindes for norgo aps’, gopark aps’ og lonosoft aps’ påstand om afvisning.
norgo aps, gopark aps og lonosoft aps frifindes for epdpp aps’ påstande.
                                                                                         b
                                          - 38 -
epdpp aps skal i sagsomkostninger inden 14 dage betale i alt 200.000 kr. til norgo aps,
gopark aps og lonosoft aps. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
  peter indahi jensen              b. vollmond                    hans henrik bjørstrup
                                         (sign.)
                            udskriftens rigtighed bekræftes
                               sø- og handelsretten, den
