                             højesterets dom
                        afsagt fredag den 6. november 2015
sag 144/2014
(2. afdeling)
a a/s
(advokat thomas bang)
mod
b
(advokat k.l. németh)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i roskilde den 13. januar 2012 og af østre lands-
rets 1. afdeling den 27. januar 2014.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jytte scharling, jon stokholm, lars
hjortnæs og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, a a/s, har anket landsrettens dom for så vidt angår justifikationssagen (sag b-
697-12) og har gentaget sine påstande:
1)     det af roskilde fogedret den 8. april 2009 nedlagte forbud kendes lovligt gjort og for-
       fulgt.
2)     den af roskilde fogedret den 23. november 2009 foretagne beslaglæggelse oprethol-
       des.
3)     indstævnte, b, skal betale a 3.000.000 kr. med procesrente af 1.000.000 kr. fra den 20.
       april 2009 og af 2.000.000 kr. fra den 22. november 2010.
b har påstået stadfæstelse.
                                                - 2 -
anbringender
a har navnlig anført, at bs handlinger med at tage kopi af hele virksomhedens dokumentation
forud for sin opsigelse og tage den med hjem for derefter at overføre den til sin private com-
puter og desuden over en lang periode at videresende en lang række dokumenter til sin private
mailadresse blev foretaget uden as viden, og derfor har b under de givne omstændigheder på
utilbørlig måde ”skaffet sig rådighed over” as erhvervshemmeligheder, jf. markedsføringslo-
vens § 19, stk. 1. ved at skaffe sig rådighed over virksomhedens erhvervshemmeligheder og
ved i samarbejde med h og med k fra x-firma a/s at have forberedt og påbegyndt konkurre-
rende virksomhed, mens b stadig var ansat hos a, overtrådte b også markedsføringslovens §
1. på den baggrund måtte a – da x-firma den 9. februar 2009 meddelte, at virksomheden var
blevet forhandler for as konkurrent, ceamsa, og havde ansat den tidligere sælger hos as
tyske forhandler, h, som ny medarbejder – indse, at der forelå en reel risiko for, at b og x-
firma ville benytte as forretningshemmeligheder uretmæssigt, når de skulle opbygge en virk-
somhed, som var identisk med a. betingelserne for at nedlægge forbud var derfor opfyldt, og
forbuddet er nedlagt med rette.
b havde ikke tilbageleveret alle de mapper, han havde overført til cd-rom, og han havde desu-
den overført en række erhvervshemmeligheder ved at sende en række dokumenter fra sin ar-
bejdsmail hos a til sin private mail. disse erhvervshemmeligheder var ikke blevet tilbagele-
veret, og de er kun kommet til veje i kraft af beslaglæggelsen. ved beslaglæggelsen er endvi-
dere fremkommet en række mails, der dokumenterer overtrædelse af forbuddet. det var derfor
berettiget, at fogedretten foretog beslaglæggelse med henblik på at håndhæve forbuddet, jf.
den dagældende bestemmelse i retsplejelovens § 645, stk. 2.
ved overtrædelsen af markedsføringslovens § 1 og § 19 har b pådraget sig et erstatningsan-
svar, jf. lovens § 20, stk. 2. as tab er opstået som følge af markedsforstyrrelse og konkurren-
cehandlinger. der må ved udmålingen af erstatningen lægges vægt på, at as indtjening faldt
betragteligt i de to første år efter, at b havde startet konkurrerende virksomhed med h og k,
og at a særligt mistede omsætning i de tysktalende lande – hvor h tidligere solgte as pro-
dukter for virksomhedens tyske forhandler (z-firma gmbh & co. kg) – idet disse kunder
indtil februar 2009 udgjorde ca. 50 % af as omsætning.
                                                - 3 -
b har navnlig anført, at as recepter på fødevaretilsætningsstoffer i form af carrageenan- og
alginatblandinger ikke kan betegnes som erhvervshemmeligheder, idet det må lægges til
grund, at enhver med blot beskeden indsigt i branchen vil kunne analysere de omhandlede
produkter. a har selv i vidt omfang praktiseret at analysere konkurrenternes produkter, udar-
bejdet recepter og er derefter gået efter konkurrenternes kunder. fogedretten burde derfor slet
ikke have nedlagt forbuddet. må as recepter anses for erhvervshemmeligheder, var der ikke
grundlag for at give fogedforbuddet den indholdsmæssige og tidsmæssige vide udstrækning,
som det fik. som forbuddet blev formuleret, blev han helt afskåret fra at udøve sit erhverv.
han har hverken forud for eller efter fogedforbuddet benyttet eller videregivet oplysninger om
as recepter, kundeoplysninger, statistikker eller lignende fra a til virksomhedens konkurren-
ter. i det omfang hans kopiering af oplysningerne kan kritiseres, kan det således lægges til
grund, at han ikke har misbrugt oplysningerne.
ophæves fogedforbuddet, følger det heraf, at det ulovligt nedlagte forbud ikke kan følges op
af en bevissikring/beslaglæggelse. hertil kommer, at den måde beslaglæggelsen blev gennem-
ført på, er stridende mod fundamentale retsprincipper og utvivlsomt har ført til, at a er kom-
met i besiddelse af oplysninger om konkurrenters forhold, som a ikke lovligt ville kunne
have skaffet sig.
for så vidt angår den nedlagte erstatningspåstand foreligger der hverken ansvarsgrundlag,
årsagssammenhæng eller dokumentation for tabet, uanset hvordan højesteret vurderer de øv-
rige spørgsmål i sagen.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om det var berettiget, at a a/s den 3. april 2009 fik nedlagt fogedforbud, hvor-
efter b i 3 år regnet fra fratrædelsen den 18. november 2008 ikke måtte deltage i indkøb og
afsætning af carrageenan- og alginatblandinger, og om en efterfølgende beslaglæggelse til
håndhævelse af forbuddet var berettiget. a har endvidere krævet erstatning fra b.
b opsagde den 24. juli 2008 efter ca. 10 års ansættelse som international salgschef og senere
salgsdirektør sin stilling hos a til fratrædelse med udgangen af august 2008. den 26. august
2008 aftalte parterne, at b skulle udføre konsulentopgaver for a, foreløbig i tre måneder frem
til udgangen af november 2008.
                                                  - 4 -
den 16. juli 2008, otte dage før sin opsigelse, overførte b uden virksomhedens viden og
samtykke en stor mængde filer fra as it-system til cd-rom’er, herunder oplysninger om re-
cepter på as carrageenan- og alginatblandinger samt oplysninger om råvareleverandører,
kunder, analyseresultater, økonomi og priskalkulationer. der var tale om oplysninger, som
han havde adgang til i kraft sin ansættelse.
højesteret finder, at b ved denne handling – som han som nævnt foretog umiddelbart før sin
opsigelse, og før han vidste, at han fortsat skulle udføre konsulentopgaver for virksomheden –
på utilbørlig måde har skaffet sig rådighed over as erhvervshemmeligheder i strid med mar-
kedsføringslovens § 19, stk. 1. det bemærkes herved, at det er ubestridt, at b via sin bærbare
arbejds-pc havde adgang til samtlige oplysninger fra virksomhedens it-system, idet den bær-
bare pc blev opdateret, når den var tilsluttet dette via en dockingstation på bs kontor. højeste-
ret finder herefter ikke anledning til at tage stilling til, om der tillige skete en overtrædelse af
denne bestemmelse ved, at b fra foråret 2008 og indtil sin fratræden som konsulent videre-
sendte en række mails fra sin arbejdsmail til sin private mailadresse.
i tilknytning til, at b fratrådte sin stilling hos a, indledte han et samarbejde med k fra x-
firma a/s og den tidligere sælger hos as tyske forhandler, z-firma gmbh & co. kg, h.
hverken k eller h havde været ansat hos a, og b var ikke bundet af en konkurrenceklausul.
as virksomhed konkurrerede på et marked, hvor det efter forklaringerne var sædvanligt at
efterligne konkurrenternes produkter. på denne baggrund finder højesteret, at b ikke ved det
nævnte samarbejde om at etablere konkurrerende virksomhed overtrådte markedsføringslo-
vens § 1.
højesteret finder, at det efter bs kopiering til cd-rom af as erhvervshemmeligheder måtte
anses for sandsynligt, at b ville benytte eller videregive disse erhvervshemmeligheder efter
sin fratræden, og at der derfor som udgangspunkt var grundlag for at nedlægge et fogedfor-
bud, jf. den dagældende bestemmelse i retsplejelovens § 642. det ændrer ikke herved, at b
forud for fogedforbuddet havde tilbageleveret cd-rom’erne, idet han kunne have kopieret ma-
terialet.
                                               - 5 -
det nedlagte fogedforbud begrænsede sig imidlertid ikke til f.eks. at angå de carrageenan- og
alginatblandinger, som a havde recepter på, eller til markedsføring over for as kunder, men
forbød helt generelt b fortsat at beskæftige sig med carrageenan- og alginatblandinger, hvilket
han havde gjort både før og under sin ansættelse hos a. forbuddet indebar dermed reelt, at b
blev afskåret fra at udøve konkurrerende virksomhed i forhold til a, selv om han ikke havde
påtaget sig en konkurrenceklausul. i lyset af den konkurrencemæssige situation på markedet
for disse tilsætningsstoffer, hvor det er sædvanligt, at konkurrenter analyserer og efterligner
hinandens produkter inden for forholdsvis korte tidshorisonter, var også det generelle forbuds
varighed på 3 år fra fratrædelsen vidtrækkende. højesteret finder på den anførte baggrund, at
det nedlagte forbud indholds- og tidsmæssigt gik videre, end det var nødvendigt for at vare-
tage as rimelige interesse i at beskytte sine erhvervshemmeligheder.
højesteret tiltræder herefter, at forbuddet er ophævet som ikke lovligt foretaget. højesteret
tiltræder endvidere, at beslaglæggelsen foretaget ved fogedforretning af 23. november 2009
allerede som følge heraf ikke er lovligt foretaget.
højesteret finder, at der ikke er godtgjort nogen årsagsforbindelse mellem handlinger fra b og
et eventuelt tab for a. b er derfor ikke erstatningsansvarlig over for a.
højesteret stadfæster herefter dommen.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal a a/s betale 150.000 kr. til b.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
