 -   høj grafik
                                    udskrift
                                        af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                   ──────────
afsagt den 18. juli 2000
h-0264-98
gjensidige forsikring
(advokat eva møland rasmussen (prøve))
   mod
lindholst & co. a/s
(advokat jette jessen)
                                      dom
sagsøgte, lindholst & co. a/s (i det følgende: lindholst), leverede i oktober 1995 et
køletunnelanlæg til hedmark egglag a/s (i det følgende: hedmark). under monteringen
løsnede anlægget sig fra nogle ophæng og faldt ned med materielle skader til følge. sagsøge-
ren, gjensidige forsikring, har i den anledning udbetalt et beløb til deres forsikringstager
hedmark og kræver under denne sag beløbet godtgjort af lindholst.
                                               - 2 -
sagsfremstilling:
lindholst producerer slagterimaskiner bl.a. til fjerkræbranchen. ved en ordrebekræftelse af 23.
marts 1995 fra lindholst bestilte fjerkræslagteriet hedmark et køletunnelanlæg til en pris på
1.880.000 dkk inkl. levering og montering. af ordrebekræftelsen fremgik, at anlægget bl.a.
bestod af en køletunnel. i en specifikation til ordrebekræftelsen var det bl.a. oplyst, at køletun-
nelen skulle være 25 m lang, 7,8 m bred og 3,5 m høj og i produktionen medføre et vægttab
på mindre end 1 %.
    ordrebekræftelsen henviste til lindholsts almindelige salgs- og leveringsbetingelser, der var
vedlagt. disse indeholder følgende bestemmelse om ansvarsbegrænsning:
"sælger påtager sig intet ansvar for skader hidrørende fra den solgte vare, medmindre det kan
bevises, at en sådan skade kan tilskrives en fejl begået af sælger eller en eller flere af de hos
ham ansatte personer. sælger kan under ingen omstændigheder holdes ansvarlig for driftstab,
tab af fortjeneste eller nogen anden form for indirekte tab."
ophængene
den 5. april 1995 afholdt hedmark og lindholst et møde, hvorunder man bl.a. drøftede
spørgsmålet om levering af ophæng til køletunnelanlægget, idet hedmark var blevet bekendt
med, at disse ikke var omfattet af ordren. det blev aftalt, at lindholst tillige skulle levere
ophæng til anlægget.
    hedmarks tekniske rådgiver på entreprisen vedrørende hele køletunnelanlægget, sjåtil &
fornæss, arkitekter rådgivende ingeniører (i det følgende sjåtil), udarbejdede den 28. april
1995 en tegning af et ophæng til anlægget. tegningen var lavet på grundlag af oplysninger fra
lindholst om anlægget. tegningen blev sendt til lindholst.
    af et referat af et byggemøde den 29. juni 1995 om køletunnelanlægget, hvorunder
repræsentanter for hedmark og sjåtil, men ikke for lindholst, var til stede, fremgår, at
ophængene skulle leveres på byggepladsen i uge 35, og at det var "lincos ansvar". lindholst
driver for retning under navnet linco.
    lindholst bestilte ophængene hos søsterselskabet linco trading a/s. i lindholsts skriftlige
ordre på ophængene er henvist til et byggemøde. kaj lindgaard, ansat i lindholst, sendte
sjåtils tegning til flemming jørgensen hos linco trading a/s med påtegning om, at der skulle
anvendes 29 ophæng á 12 mm og 36 ophæng á 16 mm.
                                                - 3 -
     de ophæng, som lindholst leverede, viste sig før leveringen ikke at svare til det ophæng,
som sjåtil havde tegnet. af et referat af et byggemøde den 12. oktober 1995 fremgår, at
sjåtils repræsentant spurgte kaj lindgaard, om de leverede ophæng virkelig var gode nok, og
at kaj lindgaard forsikrede om, at linco trading a/s' konstruktionsafdeling havde beregnet
dette, og at lindholst ville komme og hænge anlægget op igen, hvis det faldt ned.
skaden
under ophængningen af køletunnelanlægget den 13. oktober 1995 faldt anlægget ned, idet
ophængene løsnede sig. der skete materielle skader. skaden fandt sted under en rygepause.
     på et møde den 14. oktober 1995, hvorunder bl.a. repræsentanter for hedmark, sjåtil,
lindholst og gjensidige forsikring deltog, blev det besluttet at iværksætte en teknisk
undersøgelse af skaden.
     af et referat af et møde den 17. oktober 1995 mellem hedmark, lindholst og sjåtil fremgår,
at det bl.a. blev konkluderet, at lindholst havde påtaget sig ansvaret for leveringen af
ophængene. i en skrivelse af 19. oktober 1995 til hedmarks advokat, advokat dag campbell
pedersen, tog advokat niels søndergaard på vegne lindholst afstand fra bl.a. denne konklusion
og oplyste, at der ikke ville kunne tages stilling til ansvarsspørgs- målet, før resultatet af den
iværksatte tekniske undersøgelse forelå.
skadesrapporterne
den 30. oktober 1995 afgav multiconsult a/s efter anmodning fra hedmark og lindholst en
rapport om skaden. i rapporten konkluderes følgende:
"...
sammendrag:
det nesten ferdig monterte kjøletunnelanlegget løsnet 13.10.95 fra festene i takbjelkene og falt
iflg øyenvitner nærmest momentant ned på gulvet. multiconsults undersøkelser viser, at alle de
63 opphengsstagene har sluppet i klammerfestene til stålbjelkene som var boltet til betontaket,
uten at selve stagene eller stålbjelkene viser tegn til svikt.
årsaken til sammenbruddet er at klammerne på festeanordningen har åpnet seg og sluppet ta-
ket til stålbjelkene.
fire stag m 16 med opphengsanordninger som er prøvebelastet i laboratorium, begynte å sige
ved ca 4 kn (400 kg) og gikk alle til brudd ved ca 6 kn mens de med normale sikkerhetsre-
                                                - 4 -
server ved prøvebelastning burde ha tålt ca 21 kn; det betyr at klammerne er vesentlig under-
dimensjonerte.
iflg leverandøren linco foreligger ikke tegninger av de leverte opphengsanordninger og de er
heller ikke statisk beregnet, men kun prøvebelastet i linco's verksted med 3 kn (300 kg).
iflg leverandøren var det ved sammenbruddet kun montert utstyr som gir en opphengslast på
ca 4 kn per stag. imidlertid befant det seg tre montører på kjølebanen som tilleggsbelastet
systemet med ca 200 kg og dessuten gir opphengssystemet med strammemuffer på stagene
mulighet for introduksjon av tilleggskrefter i opphengsstag ved ujevn tilstramming av muffene.
dette forklarer at enkeltstag kan ha fått mer enn 6 kn last og derved ført til svikt i
opphengsanordningen og da har også nabostagene sviktet i rask rekkefølge.
da det ikke er funnet feil ved montering av stag som ble utført av hedmark egglag ved un-
derentreprenører, og heller ikke svakheter i andre deler enn selve festeklammerne, synes
ansvaret for svikten helt klart å ligge hos leverandøren linco.
..."
     efter at have indhentet yderligere oplysninger afgav multiconsult a/s en tillægsrapport af
14. november 1995, der indeholdt følgende konklusion:
"...
sammendrag:
årsak til kjøletunnelkollaps er redegjort for i rapport nr. 1 af 30. okt. 95. denne rapport
behandler syv spørgsmål som utstyrsleverandøren linco's forsikringsselskab ønsker besvart av
multiconsult. svarene/kommentarene er:
1.) opphengsanordningene ble ikke levert slik som opprinnelig avtalt, men festemåten blev
endret like før levering.
2.) skadeomfanget på kjøletunnel med alt utstyr ... er omfattende og alt forutsettes å måtte
demonteres for kontroll og evt. utbedring/vraking. ...
3.) sammenstyrtningen skyldtes at klammerne på opphengsanordningen var for svake ...
4.) det forelå ingen formell instruks for montering av oppheng, men det er ikke funnet feil som
kan tilbakeføres til monteringen.
5.) kjøleanleggets vekt er behandlet i rapport nr. 1 som viste at innfestningen/opphengs-
anordningen fra linco var sterkt underdimensjonert.
6.) og 7.) det har ikke kunnet påvises at det forelå noen tegning av innfesting med
opphengsbøyler for leveransen.
...
                                               - 5 -
1. er oppheng for kjøletunnelutstyr levert som avtalt.
opphengningsanordning ble levert av lindholst & co (linco). den opprinnelige løsningen frem-
lagt i møte med he/sjåtil & fornæss (sf) den 5.4.95 var forskjellig fra den leverte utførelsen.
linco opplyser i fax av 10.10.95 med ref.no. 2190 til mc (se vedlegg i i rapport nr. 1) at det
ikke foreligger tegning eller er foretatt dimensjonering av opphengene, men at opphenget før
levering ble prøvebelastet i linco's verksted med 300 kg. på spørgsmål fra mc til linco
27.10.95 om hvorfor opphenget kun ble prøvebelastet til 300 kg når linco hadde opplyst til sf
at takbjelkene måtte dimensjoneres for en brukslast på 800 kg pr. stag svarte lindgaard at det
kunne han ikke svare på da det var noe verkstedet hadde tatt seg av.
det må derfor konstateres at opphengsanordningene ikke ble levert som opprinnelig avtalt og
at den leverte løsningen var sterkt underdimensjonert.
monteringen av opphengningsanordningene blev utført på oppdrag av linco v/martin bakken
a.s v/underleverandør ems norge a.s som igjen benyttet hedmark byggmontasje a.s mc har
ikke funnet noen monteringsinnstruks for opphengene, men det er heller ikke funnet feil som
kan tilbakeføres til montering av opphengsanordningene.
...
        1 statisk beregning av opphengsanordning for kjøletunnelanlegg. påkjenning i
klammer.
...
1.4
...
klammertverrsnittet ved skruehull begynner å flyte ved staglast 54 = 5.40 kn. ved denne last
får klammerne plasmiske deformasjoner i tillegg til de elastiske. ved ytterligere øk ning av
staglasten øker deformasjonen raskt til klammerne glir av flensen på ipe 160. beregningene
bestyrker testlasten på ca 6.0 kn ved avglidning.
..."
parternes efterfølgende korrespondance
foranlediget af konklusionen i den første rapport rettede hedmarks advokat den 2. november
1995 henvendelse til advokat niels søndergaard og anmodede om, at lindholst skriftligt
                                                - 6 -
erkendte at være ansvarlig for uheldet og bekræftede at ville erstatte hedmark ethvert tab og
påførte omkostninger, såvel af direkte som indirekte art, som havde sin årsag i uheldet. i
skrivelsen anførtes endvidere, at det forudsattes, at lindholst tog stilling til erstatningsansvaret
uafhængigt af de talmæssige størrelser, som ikke kunne fremskaffes på daværende tidspunkt.
     i en skrivelse af 7. november 1995 til hedmark meddelte advokat niels søndergaard på
lindholsts vegne følgende:
"
vedr.: nedfald af køletunnelanlæg.
på vegne lindholst & co. a/s kan jeg efter modtagelse af rapporter om årsagssammenhæng
bekræfte, at min klient er enig i, at årsagen til køletunnelens nedstyrtning skal findes i de
leverede ophængsbeslag, og skaden er herefter omfattet af lindholst & co.'s ansvar.
...
når nærmere opgørelse foreligger vedr. skader uden for selve køletunnelanlægget, må dette
forhandles, idet der ved nærværende alene er taget stilling til ansvarsgrundlaget, og der
således ikke taget stilling til den endelige placering af ansvaret mellem lindholst & co. a/s på
den ene side og underleverandører og rådgivere på den anden side, men dette forhold er
hedmark egglag uvedkommende.
..."
forklaringer:
trond fidje har forklaret, at han i 1995 var disponent i hedmark. han havde med købet af
køletunnelanlægget at gøre. han troede, at lindholsts levering omfattede ophæng, men han
måtte senere aftale, at lindholst skulle levere ophængene. sjåtil meddelte hedmark, at man
ikke syntes, at ophængene var i orden. han er bekendt med, at hedmarks driftschef på et
byggemøde spurgte lindholst om ophængene, og at lindholst svarede, at de var i orden. han
ved, at hedmark ved en anden lejlighed igen fik bekræftelse fra lindholst om, at ophængene
var i orden.
     hedmark anså lindholst for aftalepart. der var ikke og havde ikke været kontakt mellem
hedmark og lindholsts underleverandør.
     køletunnelanlæggets nedstyrtning medførte stor økonomisk skade for hedmark. rydningen
af tunnelen påbegyndtes den 8. eller 9. november 1995, efter at den første skadesrapport
forelå. hedmark tog det for givet, at lindholst ville erstatte alle udgifter, eftersom lindholst
                                               - 7 -
havde påtaget sig ansvaret for skadens indtræden. hedmark sørgede for at begrænse skaden
så meget som muligt.
     opgørelsen af erstatningskravet var færdig den 9. januar 1996, pr. hvilken dato
køletunnelanlægget kom i gang. indtil da var man fortsat med produktionen på den gamle
måde, og hedmark kunne ikke drage nytte af det nye anlæg. køletunnelanlægget var en
teknologisk landvinding for hedmark, og hedmark havde store forventninger til anlægget.
hedmark havde en kraftig øgning i omsætningen af ferskvarer. fordelen ved anlægget i forhold
til hedmarks hidtidige produktionsmåde var bl.a., at kyllingerne blev nedkølet og indpakket
med det samme. hedmark investerede næsten 10 mio. nok i ny teknologi, hvoraf 5 mio. nok
udgjorde udgiften til køletunnelanlægget og byggeleverancen.
     det er ham, der har lavet opgørelsen af kravene på i alt 221.590 nok. kravene vedrører
perioden fra den 13. oktober 1995 til den 9. januar 1996. forsinkelsen med det nye anlæg
betød, at man måtte atmospakke kyllingerne i stedet for at sende dem afkølet i indpakning.
atmospakningen fandt sted i perioden fra den 23. oktober 1995 til den 9. januar 1996, og
hedmark anvendte 218 merarbejdstimer på denne pakning. der blev i den periode pakket 250
kyllinger pr. time pr. mand, hvilket svarer til 119.000 kg.
     forsinkelsen medførte endvidere et ekstra vægttab på kyllingerne. det gamle køleanlægs
nedkøling udtørrede kyllingerne på en sådan måde, at der skete et større vægttab, end det
påregnede vægttab ved det nye anlæg. kyllingernes pris fastsættes efter vægt. det ekstra
vægttab udgjorde 1,5 %. han har til grund for beregningen af vægttabet på 111.490,50 nok
anvendt den aftalte pris uden tillæg af salgsomkostninger, hvilket svarer til kostprisen.
lindholst brugte netop som argument for at købe lindholsts køleanlæg, at svindet ville blive re-
duceret med 2 %. hedmark forventede et vægttab på 1 % ved anvendelsen af det nye anlæg.
     hedmarks tab på 28.800 nok vedrørende palletering af ferskvarer skyldtes, at man måtte
sætte en ekstra person på linjen i slagtningen for så vidt angår de 45 % af kyllingerne, der ikke
blev atmospakket. dette havde ikke været nødvendigt, hvis køleanlægget havde fungeret til
aftalt tid. der blev således ekstrahåndteret 1.800 kyllinger pr. time svarende til i alt 192 timer.
     de 900 nok i egne timer til montage skyldes det oprydningsarbejde, som blev udført
umiddelbart efter uheldet af hedmarks medarbejdere. han kan ikke finde bilaget for det
udførte arbejde. beløbet dækker over 6 timer á 150 nok. det beregnede
administrationshonorar på i alt 47.700 nok er beregnet på grundlag af meget nøjagtigt
opgjorte timesedler. hedmarks medarbejdere brugte i øvrigt flere timer end de registrerede.
                                                - 8 -
kaj lindgaard har forklaret, at han har været ansat i lindholst som sælger i 28 år. linco
trading a/s er fast underleverandør til lindholst.
     ophæng indgik ikke i lindholsts tilbud til hedmark, idet man på daværende tidspunkt ikke
kendte til bygningens konstruktion. anlægget kan også stå på gulvet, det behøver ikke at
hænge. efter et byggemøde bad hedmark lindholst om at komme med et tilbud på ophæng.
     han deltog ikke i byggemødet den 29. juni 1995, men modtog et referat af mødet. han
burde nok have tænkt over afsnittet om lindholsts ansvar.
     i uge 34 sendte han en skitse uden mål på et ophæng til sjåtil. han modtog en tegning fra
sjåtil over et ophæng og sendte den til underleverandøren den 21. april 1995 med henblik på
at få et tilbud. flemming jørgensen fra underleverandøren ringede til ham og spurgte til an-
læggets totalvægt. han oplyste, at totalvægten var 22 - 24 tons, som skulle hænges op på
ophængsbeslag i 2 størrelser. han oplyste ikke om vægten af de enkelte dele af anlægget.
flemming jørgensen mente godt, at linco trading a/s kunne levere ophængene.
     han udfærdigede og sendte ordren på ophængene til underleverandøren. han mener ikke,
at ordren kan have givet anledning til misforståelser. underleverandøren havde jo også fået
tilsendt tegningen. han foretog ikke nogen selvstændig undersøgelse eller beregning af be-
lastningen ved ordreafgivelsen til underleverandøren. det er ikke fast praksis.
underleverandøren havde tidligere leveret ophæng til lindholst, også ud fra skitser. man havde
brugt tilsvarende beslag 3 uger før til et anlæg i polen.
     han var ikke i kontakt med underleverandørens ingeniør i de følgende uger. han fik på et
tidspunkt at vide, at underleverandøren havde ændret på udformningen af ophængene. han
sagde, at det var i orden, når blot styrkeforholdet var i orden.
     han så ikke ophængene, mens de blev ompakket i danmark, inden de blev sendt til norge.
     en prøvebelastning med 3 kn ville ikke være tilstrækkelig til disse beslag.
underleverandøren havde ikke fortalt ham, at de kun havde prøvebelastet med 3 kn. han gik
ud fra, at underleverandøren vidste, hvad de havde med at gøre.
     på et tidspunkt før uheldet blev han ringet op af advokat dag campbell pedersen, der
spurgte, om ophængene kunne holde anlægget. han undersøgte sagen og ringede til flemming
jørgensen og gentog oplysningen om totalvægten på 22 - 24 tons. flemming jørgensen
bekræftede, at ophængene var stærke nok, og den besked gav han videre. han var nødt til at
stole på underleverandøren.
     han var tilfældigt til stede på byggemødet den 12. oktober 1995, som han ikke var indkaldt
til. på vej ud af døren blev han på ny spurgt, om ophængene kunne holde. han svarede som
refereret i referatet af byggemødet. han modtog først referatet et stykke tid efter uheldet.
                                              - 9 -
leif moe har forklaret, at han er uddannet civilingeniør og har arbejdet i multiconsult a/s siden
1970. han har udfærdiget de to skadesrapporter. han ville personligt have valgt en meget
kraftigere løsning med hensyn til ophængene end den, der blev anvendt. det ville i norge være
normalt at foretage en statisk beregning af belastningsgraden. han har i rapporterne anvendt
almindelige principper for beregningen af belastningen.
    han konstaterede ved sine undersøgelser, at det var utilstrækkeligt at prøvebelaste hvert
ophæng med 3 kn. efter de foreliggende oplysninger skulle man have prøvebelastet hvert
ophæng med 21,5 kn. heri er indregnet en sikkerhedsmargin.
knut andersen har forklaret, at han er uddannet bygningsingeniør og på daværende tidspunkt
ansat i sjåtil som sagsbehandler på byggetekniske sager. det blev på byggemødet den 5. april
1995 klart, at ophængene ikke var med i lindholsts entreprise. man skulle afklare
grænsefladerne med entreprenøren. det blev aftalt, at lindholst skulle indhente et tilbud på
ophæng, og at sjåtil skulle indhente et tilbud på montering af ophængene på grundlag af
oplysninger fra lindholst.
    det er ham, der har udarbejdet tegningen til et ophæng. han lavede tegningen på grundlag
af en fax fra lindholst, som han modtog efter byggemødet den 5. april. tegningen var tiltænkt
den entreprenør, der skulle stå for montagen, og ikke lindholst.
    han fik den 7. eller 8. september 1995 under et byggemøde oplyst, at lindholst havde
ændret på ophængets konstruktion. lindholst havde ikke informeret ham herom. han
kontaktede i den anledning hedmark, der kontaktede lindholst. han fik en tilbagemelding om,
at lindholsts ophæng var i orden. på byggemødet den 12. oktober 1995 spurgte han igen, om
ophænget var stærkt nok. svaret var, at ophænget var konstrueret på lindholsts værksted, og
at ophænget var i orden. han stolede på oplysningerne. man kan ikke se på et ophæng, hvor
mange kilo det kan holde. det må man beregne.
     alle ophængene var sat på plads, da uheldet skete, og lindholst havde monteret sit udstyr.
påstande:
gjensidige forsikring har nedlagt påstand om, at lindholst tilpligtes at betale 244.990 nok,
subsidiært 23.400 nok, med procesrenter fra sagens anlæg den 12. oktober 1998.
    gjensidige forsikring havde ved sagens anlæg nedlagt påstand om bl.a. betaling af 810.225
nok med tillæg af rente. efter afgivelse af svarskrift i sagen betalte lindholst et beløb
svarende til 565.235 nok til gjensidige forsikring.
    differencen på 244.990 nok udgøres af følgende poster:
                                              - 10 -
salær til hedmarks advokat               23.400 nok
diverse påståede tab                  221.590 nok
i alt                           244.990 nok
gjensidige forsikring har til dokumentation for posten vedrørende advokatbistand fremlagt en
faktura af 7. december 1995 på 23.400 nok fra advokat dag campbell pedersen til hedmark
for juridisk assistance i forbindelse med skaden. af en vedlagt timeliste fremgår, at advokatens
bistand påbegyndtes den 13. oktober 1995, og at advokaten i alt har anvendt 29,5 timer
svarende til 793 nok i timen. arbejdets art er specificeret i timelisten.
     gjensidige forsikring har som dokumentation for kravet på 221.590 nok fremlagt en af
hedmark udarbejdet opgørelse over indirekte tab for perioden 23. oktober 1995 til 15. april
1998, hvilket udgør bogføringsdatoen. af opgørelsen fremgår bl.a. følgende:
"...
aktivitet
kostn.fakt
timer
x150/300
kg
x23,30
baregnet
bokført
sum kost.
1.1
atmospakking
merarbeid/ kg
218
32700
32700
                       - 11 -
32700
1.2
vekttap
svinn kjølevare+ 1/5%
4785
111490,5
111490,5
111490,5
1.3
palletering ferskvare
merarbeid/ kg
192
28800
28800
28800
1.4
egne timer- montasje
6
900
900
900
1.5
egne timer- admin.
pes/tf/de/ ke/kon/.
                                               - 12 -
159
47700
47700
47700
..."
     de anførte 159 administrationstimer er specificeret på aktivitet og medarbejder i en
selvstændig opgørelse.
lindholst har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært mod betaling af et mindre beløb.
anbringender:
parterne er enige om, at dansk ret finder anvendelse på retsforholdet.
gjensidige forsikrings advokat har gjort gældende, at lindholst er ansvarlig for de tab på i alt
244.990 nok, som gjensidige forsikring har måtte udbetale til hedmark. lindholst er først og
fremmest forpligtet til at betale beløbet, idet lindholsts advokat ved skrivelsen af 7. november
1995 har anerkendt erstatningsansvaret for såvel direkte som indirekte tab. anerkendelsen er
udtrykkelig og har fundet sted efter direkte opfordring hertil i advokat dag campbell pedersens
skrivelse. lindholst kan derfor ikke efterfølgende påberåbe sig ansvarsbegrænsningsklausulen i
lindholsts almindelige salgs- og leveringsbetingelser.
     såfremt retten ikke måtte give gjensidige forsikring medhold i dette synspunkt, gøres det
gældende, at ansvarsbegrænsningsklausulen i de almindelige salgs- og leveringsbetingelser
ikke kan opretholdes for så vidt angår hedmarks driftstab, idet lindholst har handlet groft
uagtsomt ved at have leveret væsentligt underdimensionerede ophæng. lindholst kendte kø-
letunnelanlæggets samlede vægt og var den professionelle part i kontraktsforholdet med
hedmark. den latente risiko for personskade burde have fået lindholst til at skærpe kravene til
forsigtighed. men til trods for gentagne henvendelser om ophængene fandt lindholst ikke
anledning til at undersøge sagen nærmere.
     lindholst hæfter over for hedmark for de af underleverandøren begåede fejl.
                                               - 13 -
     det gøres gældende, at der består den fornødne årsagssammenhæng mellem de forhold,
som lindholst er ansvarlig for, og hedmarks samlede tab, og at det samlede tab er påregneligt.
     udgiften til advokatbistand på 23.400 nok er et direkte tab, som er kausalt og adækvat.
denne udgift var rimelig og nødvendig for at varetage hedmarks interesser i den kritiske fase
umiddelbart efter uheldet. bistanden medførte rent faktisk, at lindholst anerkendte ansvaret.
der er intet at udsætte på størrelsen af beløbet, der er udtryk for en rimelig advokattimeløn.
     det gøres gældende, at gjensidige forsikring har godtgjort tabet og størrelsen af tabet på
221.590 nok. det må haves i erindring, at de enkelte tabsposter har været igennem
"vridemaskinen" hos gjensidige forsikring.
     retten bør ved udmålingen af sagsomkostningerne tage hensyn til, at 70 % af det
oprindeligt påstævnte beløb er betalt efter afgivelsen af svarskriftet. gjensidige forsikring bør
endvidere godtgøres udgifterne til førelsen af de udenlandske vidner på i alt 42.027,40 nok.
lindholsts advokat har gjort gældende, at lindholst ikke ved skrivelsen af 7. november 1995
har påtaget sig et ansvar for et eventuelt indirekte tab. skrivelsen er på ingen måde udtryk for
en bindende accept og omtaler i øvrigt ikke indirekte tab. en anerkendelse af et videregående
erstatningsansvar skal være udtrykkelig. der er heller ingen sammenhæng mellem advokat
dag campbell pedersens skrivelse af 2. november 1995 og advokat niels søndergaards
skrivelse af 7. november 1995, der er stilet til hedmark.
     lindholst har i sine almindelige salgs- og leveringsbetingelser begrænset sit ansvar til ikke
at omfatte driftstab og andre indirekte tab. det bestrides, at lindholst har udvist uagtsomhed
af en sådan grovhed, at ansvarsbegrænsningsklausulen ikke kan finde anvendelse.
     det bestrides, at lindholst og underleverandøren har handlet groft uagtsomt. det erkendes,
at de af lindholst leverede ophæng var underdimensionerede, og at der derved er begået en
fejl fra lindholst side. men lindholst har haft en berettiget forventning om, at underle-
verandøren, der tidligere har leveret ophæng til lindholsts køletunnelanlæg, med sin erfaring
har foretaget det fornødne for at kunne levere den bestilte vare. det bestrides ikke, at en
prøvebelastning med 3 kn var klart for lidt. men der er ingen krav eller specifikationer eller
standarder om, at man skal lave en prøvebelast ning. det erkendes, at lindholst to gange blev
forespurgt om, hvorvidt de leverede ophæng var stærke nok. kaj lindgaard har dog ikke på
mødet den 12. oktober 1995 opfattet eller haft anledning til at opfatte forespørgs- len om
ophængene som noget, at han skulle gøre noget ved.
     såfremt retten måtte finde, at underleverandøren har handlet groft uagtsomt, kan der ikke
                                                - 14 -
ske identifikation med lindholst eller på anden måde ske udvidelse af lindholsts ansvar.
    der foreligger ikke fornøden årsagssammenhæng og adækvans mellem det opgjorte tab og
uheldet. hedmarks produktion har ikke ligget stille som følge af uheldet. hedmark er alene
blevet forsinket i produktionen i forhold til forventningerne til anvendelsen af det nye kø-
letunnelanlæg. det opgjorte tab på 221.590 nok er primært baseret på skønsmæssige
kalkulationer, som er foretaget af gjensidige forsikrings forsikringstager og er derfor
udokumenteret. trond fidjes vidneforklaring ændrer ikke herpå.
    der er ikke grundlag for at erstatte hedmarks udgift til advokatbistand. kravet er ikke
adækvat. hedmark antog advokatbistand til trods for, at virksomheden var forsikret, og til
trods for, at lindholst på et meget tidligt tidspunkt anerkendte ansvaret.
    at lindholst har foretaget en indbetaling efter afgivelse af svarskriftet, kan alene medføre,
at gjensidige forsikring godtgøres retsafgiften af beløbet. omkostningerne til afhøring af vidnet
leif moe skal i givet fald ikke belastes lindholst, da afhøring af vidnet har været irrelevant.
udgifterne til førelsen af de udenlandske vidner forekommer i øvrigt overflødig høj for så vidt
angår den påførte tid til sagsforberedelse.
sø- og handelsrettens afgørelse:
i skrivelsen af 7. november 1995 til hedmark anerkender advokat niels søndergaard
ansvarsgrundlaget, men i skrivelsens femte afsnit tages der forbehold om ansvarets omfang for
så vidt angår skader "uden for selve køletunnelanlægget". allerede af denne grund findes
lindholst ikke at have anerkendt erstatningsansvaret for de tab, som gjensidige forsikring har
påstået erstattet under
denne sag.
ved fortolkningen af ansvarsbegrænsningsbestemmelsen i lindholsts almindelige salgs- og
leveringsbetingelser må det tages i betragtning, at bestemmelsen er udformet ensidigt af
lindholst, og at den derfor må fortolkes mod affatteren. efter fast praksis tilsidesættes
ansvarsbegrænsningsklausuler som den foreliggende i øvrigt, når der foreligger grov
uagtsomhed hos den, der påberåber sig bestemmelsen.
    det lægges til grund, at lindholst, der havde indgående kendskab til køletunnelanlæggets
vægt og dimen- sioner, på forespørgsel gav besked til underleverandøren om, at ophængene
skulle kunne holde en vægt på 22 - 24 tons. lindholst havde endog selv videregivet tegningen
af et ophæng til underleverandøren med en påtegning, der viser, at lindholst var klar over, at
                                               - 15 -
dimensioneringen skulle være forskellig, alt efter hvor ophængene skulle placeres.
    det lægges endvidere til grund, at underleverandøren lavede ophængene på en måde, der
afveg fra denne tegning, uden at have drøftet dette med lindholst, endsige med hedmark. på
hedmarks forespørgsel om, hvorvidt ophængene nu kunne holde, synes også lindholst at være
kommet i tvivl herom og fandt anledning til at spørge underleverandøren, der imidlertid
oplyste, at ophængene var stærke nok. på dette grundlag og uden at foretage selvstændige
undersøgelser erklærede lindholst, at ophængene var stærke nok.
    kaj lindgaard har forklaret om drøftelserne om ophængenes styrke på byggemødet den 12.
oktober 1995 i overensstemmelse med referatet af byggemødet. disse drøftelser burde i hvert
fald have givet lindholst anledning til at foretage en nærmere undersøgelse af forholdene.
også risikoen for personskade under og efter monteringen burde have givet lindholst
anledning hertil.
    retten finder, at lindholst har udvist en grov forsømmelse ved at have påtaget sig at levere
ophængene uden at have foretaget nogen selvstændig undersøgelse af dem og ved trods
bekymring hos kontraktspartneren blot at have svaret beroligende. det er i øvrigt ikke bevist,
at hedmark og lindholst havde aftalt, eller at det i aftalen var forudsat, at der skulle benyttes
selvstændig medhjælper, og lindholst er derfor ansvarlig for fejl eller forsømmelse begået af
den selvstændige medhjælper efter reglen i dl 3-19-2 i kontrakt.
retten finder, at det er fast praksis ved uheld som det foreliggende at overlade juridiske
spørgsmål til forsikringsselskabet. da der ikke ses at gøre sig særlige forhold gældende i denne
sag, finder retten ikke grundlag for at godtgøre gjensidige forsikring det udlagte beløb på
23.400 nok til advokatbistand.
    ved vurderingen af de øvrige poster, som gjensidige forsikring påstår sig godtgjort, finder
retten, at der bør lægges afgørende vægt på, at hedmark ikke har haft produktionsstop som
følge af uheldet, men at man fortsatte produktionen efter den hidtidige fremgangsmåde.
herefter findes der ikke grundlag for at godtgøre udgifterne 47.700 nok til administration, idet
det efter bevisførelsen må antages, at personalet skulle have været til stede under alle
omstændigheder. da der ikke foreligger nogen dokumentation for udgiften på 900 nok til
montage, kan dette beløb endvidere heller ikke godtgøres.
    efter bevisførelsen finder retten, at posterne på henholdsvis 32.700 nok vedrørende
atmospakning, 111.490,50 nok vedrørende vægttab og 28.800 nok vedrørende palletering af
ferskvarer udgør kausale og adækvate tab. da posternes størrelse imidlertid ikke findes at
være nærmere dokumenteret, fastsættes der skønsmæssigt en samlet erstatning for disse
poster på i alt 100.000 nok.
                                                - 16 -
ved fastsættelsen af sagens omkostninger har retten taget hensyn til, at gjensidige forsikring
ved sagens anlæg nedlagde påstand om bl.a. betaling af 810.225 nok med tillæg af rente, og
at lindholst efter afgivelse af svarskrift i sagen betalte et beløb svarende til 565.235 nok til
gjensidige forsikring.
                        thi kendes for ret:
sagsøgte, lindholst og co. a/s, skal til sagsøgeren, gjensidige forsikring, betale 100.000 nok
med procesrenter fra den 12. oktober 1998, til betaling sker, samt 62.500 dkk i
sagsomkostninger.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage fra denne doms afsigelse.
ole bent andersen         elmer.      kaj schou
                                      (sign.)
                          udskriftens rigtighed bekræftes
                        p. j. v. sø- og handelsretten, den
