                                           1
- eju
                                   kendelse
afsagt den 6. januar 2015
a-11-14
                                    oticon a/s
                                    (advokat peter-ulrik plesner)
                                    mod
                                    gn resound a/s
                                    (advokat kenneth kvistgaard-aaholm)
indledning
sagen angår spørgsmålet, om gn resound a/s’ fremstilling og salg mv. af en række
høreapparater krænker oticon a/s’ rettigheder til et patent og en brugsmodelregistre-
ring, samt om betingelserne for at nedlægge midlertidigt forbud efter retsplejelovens
kapitel 40 er opfyldt.
påstande
                                           2
oticon a/s har med sit påstandsdokument af 28. oktober 2014 nedlagt følgende endeli-
ge påstande:
påstand 1 a:    det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
                bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen resound
                verso rie med trådløs teknologi, jf. bilag 2, eller importere eller be-
                sidde dem med et sådant formål, så længe krav 1 i kombination med
                krav 9 i dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 (bilag 1) er i kraft.
påstand 1 b:    det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
                bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen resound
                verso rie med trådløs teknologi, jf. bilag 2, eller importere eller be-
                sidde dem med et sådant formål, så længe dk/ep 2 076 065 er i kraft
                med et krav, således som det fremgår af krav 1 i brugsmodellen dk
                2013 00096 y6 (bilag 50).
påstand 2:      det påbydes gn resound a/s at tilbagekalde samtlige de på bilag 2
                angivne produkter, der er fremsendt til distribution i danmark.
påstand 3 a:    det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
                bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen beltone
                promise rie med trådløs teknologi, jf. bilag 3, eller importere eller
                besidde dem med et sådant formål, så længe krav 1 i kombination
                med krav 9 i dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 (bilag 1) er i kraft.
påstand 3 b:    det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
                bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen beltone
                promise rie med trådløs teknologi, jf. bilag 3, eller importere eller
                besidde dem med et sådant formål, så længe dk/ep 2 076 065 er i
                                          3
             kraft med et krav, således som det fremgår af krav 1 i brugsmodellen
             dk 2013 00096 y6 (bilag 50).
påstand 4:   det påbydes gn resound a/s at tilbagekalde samtlige de på bilag 3
             angivne produkter, der er fremsendt til distribution i danmark.
påstand 5 a: det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen interton
             cosmo rie med trådløs teknologi, jf. bilag 4, eller importere eller be-
             sidde dem med et sådant formål, så længe krav 1 i kombination med
             krav 9 i dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 (bilag 1) er i kraft.
påstand 5 b: det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen interton
             cosmo rie med trådløs teknologi, jf. bilag 4, eller importere eller be-
             sidde dem med et sådant formål, så længe dk/ep 2 076 065 er i kraft
             med et krav, således som det fremgår af krav 1 i brugsmodellen dk
             2013 00096 y6 (bilag 50).
påstand 6:   det påbydes gn resound a/s at tilbagekalde samtlige de på bilag 4
             angivne produkter, der er fremsendt til distribution i danmark.
påstand 7 a: det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen resound
             linx rie, jf. bilag 5, eller importere eller besidde dem med et sådant
             formål, så længe krav 1 i kombination med krav 9 i dansk patent nr.
             dk/ep 2 076 065 (bilag 1) er i kraft.
påstand 7 b: det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen resound
             linx rie, jf. bilag 5, eller importere eller besidde dem med et sådant
                                         4
             formål, så længe dk/ep 2 076 065 er i kraft med et krav, således som
             det fremgår af krav 1 i brugsmodellen dk 2013 00096 y6 (bilag 50).
påstand 8:   det påbydes gn resound a/s at tilbagekalde samtlige de på bilag 5
             angivne produkter, der er fremsendt til distribution i danmark.
påstand 9 a: det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen beltone first
             rie, jf. bilag 6, eller importere eller besidde dem med et sådant for-
             mål, så længe krav 1 i kombination med krav 9 i dansk patent nr.
             dk/ep 2 076 065 (bilag 1) er i kraft.
påstand 9 b: det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen beltone first
             rie, jf. bilag 6, eller importere eller besidde dem med et sådant for-
             mål, så længe dk/ep 2 076 065 er i kraft med et krav, således som det
             fremgår af krav 1 i brugsmodellen dk 2013 00096 y6 (bilag 50).
påstand 10:  det påbydes gn resound a/s at tilbagekalde samtlige de på bilag 6
             angivne produkter, der er fremsendt til distribution i danmark.
påstand 11:  det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen resound
             verso rie med trådløs teknologi, jf. bilag 2, eller importere eller be-
             sidde dem med et sådant formål, så længe brugsmodel dk 2013
             00096 y6 (bilag 50) er i kraft.
påstand 12:  det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
             bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen beltone
             promise rie med trådløs teknologi, jf. bilag 3, eller importere eller
                                           5
              besidde dem med et sådant formål, så længe brugsmodel dk 2013
              00096 y6 (bilag 50) er i kraft.
påstand 13:   det forbydes gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
              bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen interton
              cosmo rie med trådløs teknologi, jf. bilag 4, eller importere eller be-
              sidde dem med et sådant formål, så længe brugsmodel dk 2013
              00096 y6 (bilag 50) er i kraft.
påstand 14:   det forbydes, gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
              bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen resound
              linx rie, jf. bilag 5, eller importere eller besidde dem med et sådant
              formål, så længe brugsmodel dk 2013 00096 y6 (bilag 50) er i kraft.
påstand 15:   det forbydes, gn resound a/s i danmark at fremstille, udbyde,
              bringe i omsætning, eller anvende produkterne af typen beltone first
              rie, jf. bilag 6, eller importere eller besidde dem med et sådant for-
              mål, så længe brugsmodel dk 2013 00096 y6 (bilag 50) er i kraft.
påstand 16 a: det forbydes gn resound a/s i danmark at udbyde produkterne
              resound forza, jf. bilag 21, resound saxo, jf. bilag 22, og resound
              kirkland signatur, jf. bilag 23, så længe krav 1 i kombination med
              krav 9 i dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 (bilag 1) er i kraft.
påstand 16 b: det forbydes gn resound a/s i danmark at udbyde produkterne
              resound forza, jf. bilag 21, resound saxo, jf. bilag 22, og resound
              kirkland signatur, jf. bilag 23, så længe dk/ep 2 076 065 er i kraft
              med et krav, således som det fremgår af krav 1 i brugsmodellen dk
              2013 00096 y6 (bilag 50).
                                                6
påstand 17:       det forbydes gn resound a/s i danmark at udbyde produkterne
                  resound forza, jf. bilag 21, resound saxo, jf. bilag 22, og resound
                  kirkland signatur, jf. bilag 23, så længe brugsmodel dk 2013 00096
                  y6 (bilag 50) er i kraft.
gn resound a/s har med sit påstandsdokument af 28. oktober 2014 nedlagt følgende
endelige påstande:
påstand 1:               oticon a/s’ påstande 1a, 1b, 3a, 3b, 5a, 5b, 7a, 7b, 9a, 9b, 11,
                         12, 13, 14, 15, 16a, 16b og 17 nægtes fremme.
påstand 2:               oticon a/s’ påstande 2, 4, 6, 8 og 10 nægtes fremme.
subsidiært:              oticon a/s’ påstande 1-17 nægtes fremme på betingelse af, at
                         gn resound a/s stiller en af sø- og handelsretten fastlagt sik-
                         kerhed.
mere subsidiært:         oticon a/s’ påstande 1-17 fremmes på betingelse af, at oticon
                         a/s stiller en af sø- og handelsretten fastlagt sikkerhed på ikke
                         under 109.027.885 kr.
sagens oplysninger
1             oticon a/s’ patent
oticon er indehaver af et patent (dk/ep 2 076 065) (herefter ‛stridspatentet‛), der bæ-
rer titlen ‛hearing device and method for a wireless receiving and/or sending of data‛.
       stridspatentet er baseret på en europæisk patentansøgning indleveret af oticon
til european patent office (herefter ‛epo‛) den 27. december 2007. den europæiske
patentansøgning blev publiceret den 1. juli 2009.
                                              7
      som opfindere er i patentansøgningen angivet ove knudsen, poul henriksen og
thorvaldur oli bodvarsson.
      ifølge en udskrift af 29. august 2014 fra ove knudsens profil på linkedin var han
tidligere ansat hos oticon som ‛r&d engineer‛ og har tidligere været ansat ved andre
virksomheder som ‛r&d rf-engineer‛. ifølge en udskrift af 29. august 2014 fra poul
henriksens profil på linkedin er han på nuværende tidspunkt ansat hos oticon som
‛senior rf specialist/lead developer‛, har tidligere været ansat hos oticon som ‛se-
nior rf designer‛ og har tidligere været ansat hos bl.a. nokia som ‛rf specialist‛.
ifølge en udskrift af 29. august 2014 fra thorvaldur oli bodvarssons profil på linkedin
er han på nuværende tidspunkt ansat hos widex som ‛platform engineer‛ og har tid-
ligere været ansat hos oticon som ‛antenna specialist‛ og ‛development engineer‛.
      efter at have modtaget oticons patentansøgning den 27. december 2007 meddelte
epo den 25. april 2008 bl.a., at det uafhængige krav 1 i det ansøgte patent manglende
opfindelseshøjde, og at en række af de afhængige krav ligeledes manglende opfindel-
seshøjde. epo henviste i den forbindelse til følgende fem modhold:
       de3625891 (af epo benævnt ‛d1‛)
       wo 2006/055884 (af epo benævnt ‛d2‛)
       wo 98/44762 (af epo benævnt ‛d3‛)
       us2007/0171134 (af epo benævnt ‛d4‛)
       ep1589609 (af epo benævnt ‛d5‛)
ifølge epo manglede stridspatentets uafhængige krav 1 opfindelseshøjde, fordi det
ifølge epo ville være oplagt for en fagmand at kombinere indholdet af d1, som af epo
blev betragtet som nærmest kendte teknik, med indholdet af d2.
      ved brev af 25. november 2009 fremsendte oticon sine bemærkninger til epo.
oticon begrænsede samtidigt sine oprindelige 16 krav til 12 krav. krav 1 blev ligeledes
ændret med basis i de oprindelige krav 2 og 3. oticon begrundede i brevet endvidere,
hvorfor de nye krav er nye og har opfindelseshøjde.
                                                   8
den 25. juli 2013 meddelte epo, at epo havde til hensigt at udstede stridspatentet, og
den 22. januar 2014 blev stridspatentet udstedt med følgende patentkrav:
     ‛1.     høreindretning (10), som omfatter:
     -       en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret ved en bruger og til
     at tilvejebringe et signal,
     -       en output transducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk output,
     -       en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang af bru-
     geren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren, hvor den anden del
     (14) omfatter output transduceren (18),
     -       et koblingselement (16), som kobler den første del (12) og den anden del (14),
     og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at overføre signalet til output trans-
     duceren (18),
     -       en antenne, og
     -       en trådløs grænseflade (22) til at modtage og/eller sende data ved hjælp af
     antennen,
     hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24) koblet til
     den trådløse grænseflade (22), hvor det elektrisk ledende element (24) er i det
     mindste en del af antennen, og hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset
     til at bære signalet ved overførelse til output transduceren(18).
     2.      høreindretning (10) ifølge krav 1,
     hvor koblingselementet (16) omfatter to balancerede ledninger til at overføre signa-
     let til output transduceren (18), hvor det elektrisk ledende element (24) omfatter
     ledningerne.
     3.      høreindretning (10) ifølge krav 2,
     hvor den trådløse grænseflade (22) er koblet til ledningerne via et højpasfilter (124),
     hvor den trådløse grænseflade (22) er koblet til højpasfilteret (124) via en balun
     (123), og hvor højpasfilteret (124) er koblet til ledningerne via respektive kondensa-
     torer (126), hvor den første del (12) omfatter et lavpasfilter (125) i signalvejen.
     4.      høreindretning (10) ifølge krav 3,
     hvor balunen (123) omfatter en transformer, og hvor højpasfilteret (124) omfatter
     en kondensator og en induktans.
     5.      høreindretning (10) ifølge et hvilke som helst af kravene 1 til 4,
     hvor koblingselementet (16) omfatter to ledninger til at overføre signalet til output
     transduceren (18) og et afskærmningselement til afskærmning af ledningerne, og
     hvor det elektrisk ledende element (24) omfatter afskærmningselementet.
     6.      høreindretning (10) ifølge krav 5,
     hvor den trådløse grænseflade (22) er koblet til afskærmningselementet via et høj-
     pasfilter (124), hvor den trådløse grænseflade (22) er koblet til højpasfilteret (124)
     via en balun (123), og hvor den første del (12) omfatter et lavpasfilter (125) i signal-
     vejen.
     7.      høreindretning (10) ifølge krav 6,
                                                    9
     hvor balunen (123) omfatter en transformer, og hvor højpasfilteret (124) omfatter
     en kondensator og en induktans.
     8.      høreindretning (10) ifølge et hvilket som helst af de foregående krav,
     hvor den trådløse grænseflade (22) er tilpasset til at modtage og/eller sende data
     ved hjælp af radiofrekvenssignaler, navnlig ved hjælp af elektromagnetisk stråling
     i frekvensintervallet 1 mhz til 1000 ghz, fortrinsvis 1 mhz til 3 ghz, hvor den
     trådløse grænseflade mest fortrinsvis er tilpasset til at modtage og/eller sende data
     i overensstemmelse med en kommunikationsstandard, navnlig i overensstemmelse
     med bluetooth.
     9.      høreindretning (10) ifølge et hvilket som helst af de foregående krav,
     hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre af brugeren.
     10.     fremgangsmåde til trådløst at modtage og/eller sende data i en høreindret-
     ning (10) omfattende et koblingselement (16) til at koble en første del (12) og en
     anden del (14) af høreindretningen (10), hvor den første del tilvejebringer et elek-
     trisk signal og den anden del omfatter en output transducer (18) til at konvertere
     det elektriske signal til et akustisk output, hvor fremgangsmåden omfatter trinene:
     -       at tilvejebringe (30) et elektrisk ledende element (24) i koblingselementet
     (16),
     -       at arrangere (32) den første del (12) ved en bruger af høreindretningen,
     -       at arrangere (34) den anden del (14) i en øregang af brugeren, og
     -       at modtage og/eller sende data (36) ved hjælp af det elektrisk ledende ele-
     ment (24), og
     -       at arrangere at koblingselementet (16) overfører det elektriske signal til out-
     put transduceren (18).
     11.     anvendelse af en høreindretning ifølge et hvilket som helst af foregående
     krav 1 til 9.
     12.     anvendelse ifølge krav 11 til trådløst kommunikerer med en anden kom-
     munikationsindretning, for eksempel en anden høreindretning, for eksempel med
     den anden høreindretning af et binauralt høreapparatsystem og/eller med en lyd-
     port indretning.‛
oticons påstande 1a, 3a, 5a, 7a, 9a og 16a er, som det fremgår, baseret på ‛krav 1 i
kombination med krav 9‛ i stridspatentet, hvilket kan sammenskrives på følgende vis:
     ‛1.     høreindretning (10), som omfatter:
     -       en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret ved en bruger og til
     at tilvejebringe et signal,
     -       en output transducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk output,
     -       en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang af bru-
     geren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren, hvor den anden del
     (14) omfatter output transduceren (18),
     -       et koblingselement (16), som kobler den første del (12) og den anden del (14),
     og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at overføre signalet til output trans-
     duceren (18),
                                                  10
      -       en antenne, og
      -       en trådløs grænseflade (22) til at modtage og/eller sende data ved hjælp af
      antennen,
      hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24) koblet til
      den trådløse grænseflade (22), hvor det elektrisk ledende element (24) er i det
      mindste en del af antennen, og hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset
      til at bære signalet ved overførelse til output transduceren(18), og
      9… hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre af bruge-
      ren.‛
af stridspatentets beskrivelse fremgår bl.a.:
      ‚technical field
      the present invention is related to a hearing device comprising a first portion adapted for
      being arranged at a user and for providing a signal, an output transducer for converting
      said signal to an acoustic output and a second portion adapted for being arranged in an
      ear canal of said user and for providing said acoustic output to said user. the invention is
      in particular related to means for a wireless communication to and/or from such a hear-
      ing device. the invention is further related to a method for a wireless receiving and/or
      sending of data in a hearing device and to the use of a hearing device.
      background art
      hearing aids for compensating a wearer’s hearing loss are well known. the present in-
      vention is particularly related to such kinds of hearing devices. however, the present in-
      vention may also be implemented in other types of listening devices, hearing instruments
      or hearing devices which comprise a connecting element between two physical parts of
      the device, e.g. a head set, a head phone, car protection plugs, etc. in the following the
      terms ‚hearing device‛ or ‚hearing instrument‛ refer to devices in general which are re-
      lated to providing an acoustic signal to a user’s car.
      hearing instruments, in particular hearing aids, are very dense applications and when in-
      tegrating wireless applications, it may sometimes be difficult to find sufficient space for
      required or desired antenna components.
      it is widely agreed that an integration of wireless systems into hearing instrument re-
      quires integration of antenna structures as well, if bulky external antenna solutions are to
      be avoided. the efficiency of the antenna and the wireless system is important, as low
      battery consumption is commonly a design parameter. various configurations of hearing
      aids as examples of hearing devices are known, such as in-the-ear (ite), completely-in
      canal (cic), behind-the-ear (bte), or receiver-in-the-ear (rite) hearing aids (the latter
      sometimes termed ‘receiver in the canal’).
      the efficiency and bandwidth of antennas for electro-magnetic fields depend strongly on
      the size relative to a wavelength of the signal or field. however, common hearing in-
      struments are typically much smaller than the wavelength in the appropriate frequency
      bands, which has a disadvantageous effect on the efficiency and bandwidth of the anten-
                                            11
nas build into the common hearing devices.
de 3625891 a1 deals with a hearing aid comprising a radio transmitting and receiving
device including an antenna and a power source accommodated in a housing intended to
be worn behind or in the car. a connecting line is provided for connecting the radio
transmitting and receiving device to an electro-acoustic sound transducer located in an
otoplasty which contains a sound channel connected to the sound output of the sound
transducer.
wo 2006/055884 a2 deals with a wireless interactive headset. the headset may comprise
a wearable support, such as an eyeglass frame, adapted to carry one or more of speakers,
microphone and video display, depending upon the desired functionality. in an embo-
diment an inductive coil may be wrapped helically around a metallic part of an ear stem
of the eyeglass frame. in such embodiment, the metallic part of the eye glass frame is ex-
cited by the coil and contributes to an improved antenna range or efficiency.
us 2007/0171134 al and ep 1 589 609 a2 deal with ear phone antennas. the use of a ba-
lun for converting from a balanced to an unbalanced mode is disclosed.
disclosure of invent1on
it is an object of the present invention to provide a hearing device and a method as men-
tioned above with sufficient characteristics regarding the ability to send and/or receive
data in a wireless manner using desired frequencies without a need for additional exter-
nal antenna solutions or for a size not meeting the current requirements of smallness for
hearing devices.
it is an additional object of the present invention that the above object is achieved with
only few modifications to known designs for hearing devices and therefore that the im-
proved hearing device may be based to a large extent on known and well-tested hearing
devices without a need for a complex re-design.
in order to achieve the above objects, the present invention provides a hearing device
comprising a first portion adapted for being arranged at a user and for providing a sig-
nal, an output transducer for converting said signal to an acoustic output, a second por-
tion adapted for being arranged in an ear canal of said user and for providing said acous-
tic output to said user, a coupling element coupling said first portion and said second
portion, an antenna, and a wireless interface for receiving and/or sending data by means
of said antenna, wherein said coupling element comprises an electrically conducting ele-
ment coupled to said wireless interface, wherein said electrically conducting element is at
least a part of said antenna.
further, the present invention provides a method for a wireless receiving and/or sending
of data in a hearing device comprising a coupling element coupling a first portion and a
second portion of said hearing device, the method comprising the steps of providing an
electrically conducting element in said coupling element, arranging said first portion at a
user of said hearing device, arranging said second portion in an car canal el said user,
and receiving and/or sending data by means of said electrically conducting element.
in a further aspect, the present invention provides use at a hearing device as defined
above, in the description below and in the claims. in an embodiment, use of a hearing aid
                                           12
according to the invention (including the antenna and wireless interface provided by the
hearing device) to wirelessly communicate with another communications device is pro-
vided. in an embodiment, such other communications device is another hearing device,
eg. the other hearing device at a binaural hearing aid system. in an embodiment, such
other communications is an audio gateway, eg. an audio selection device (cl. eg. ep i
460 769 or wo 2006/117365 al) for wirelessly transmitting an audio signal to the hearing
device, the audio signal being selected among a multitude of audio signals, possibly in-
cluding that from a telephone handset, eg. a mobile telephone. in an embodiment, the
communication between the hearing device and the other communications device is go-
verned by a specific protocol that is adapted to low power applications.
as mentioned above, the present invention relates in particular to hearing instruments of
the bte type and the rite type, typically comprising a ‚behind the ear‛-part (typically
comprising a microphone and a signal processor and one or more — eg. wireless —
communications interfaces) and an ‚in the ear-part connected by a connecting element
(eg. a wire or tube). in a rite-type hearing instrument (comprising a receiver), the con-
necting element comprises electrically conductors for transferring a processed signal
from the ‚behind the ear-part of the hearing device to the receiver. in a hearing instru-
ment where the receiver is located in the ‘behind the ear´ part, the connecting element
(e.g. a tube) works as a guide of the acoustical signal from the receiver to the ear canal
(e.g. via an ear mould).
known hearing instruments with receivers in the ear have conducting wires running at
or around the ear to connect the receiver in the ear canal with the other part(s) of the
hearing instrument. the present invention is based on the insight that these wires may be
used as antenna for a built-in radio transceiver. the invention utilizes the wires, which
are already there, as well as the structure of the hearing instrument as radiating elements
for the integrated radio transceiver. a similar technique is provided according to the
present invention for utilization in bte (behind the ear) type hearing instruments, where-
in —for example — an electrical wire is integrated into the tube connecting the ear mould
with the (remainder of the) hearing instrument.
one or more of the electrically conductors in the rite cord (or in the interconnecting
tube of standard bte type instruments) may be used as or in an antenna for wireless ap-
plications in the hearing instrument. this saves space in the device and reduces cost.
further, as the size el the coupling element allows for a better adaptation to a wavelength
of the electromagnetic signal used for transmitting the data, the efficiency and bandwidth
of the antenna is improved in comparison to known antenna solutions inside the hearing
device.
no additional mechanical processes are required to manufacture an external or addition-
al antenna structure. only a few extra standard passive components are needed to im-
plement for example a diplexer to couple the rf signal on to the wire, i.e. to the electrical-
ly conducting element.
it was found that an improvement of efficiency that can be achieved by using the rite
wires compared to an internal loop antenna with an area of maximum 100 mm2 is about
6 db at 1ghz, which is a significant improvement from the estimated best case efficiency
for the internal loop antenna of -16 db.
                                             13
according to a preferred embodiment of the present invention said second portion in-
cludes said output transducer, wherein said coupling element is adapted for transmitting
said signal to said output transducer. the output transducer (also termed as ‚receiver’) is
provided in the ear of the user at a distance to an input transducer or microphone of the
hearing aid, which reduces the risk of acoustic feedback. further, the transmission of the
signal to the output transducer may be achieved by a coupling element of small size since
only the (electrical) signal has to be transmitted to the output transducer. therefore, the
coupling element and the hearing device as a whole may be designed to an unobtrusive
look. it has to be noted that the output transducer is not necessarily coupled or connected
to the electrically conducting element provided in the coupling element.
according to another embodiment said electrically conducting element is adapted for
carrying said signal upon transmission to said output transducer. here, the same ele-
ments or wires are used as part of the antenna and as a transmission means for the signal
to be outputted at the same time, which results in a design which is easy and simple to
implement.
in a further embodiment said coupling element comprises two balanced wires for trans-
mitting said signal to said output transducer, wherein said electrically conducting ele-
ment comprises said wires. the signal transmission wires are used as (at least a part) of
the electrically conducting element acting as (at least a part) of the antenna to the wireless
interface.
according to a yet further embodiment, said wireless interface is coupled to said wires
via a high-pass filter, wherein said wireless interface is coupled to said high-pass filter via
a balun and wherein said high-pass filter is coupled to said wires via respective capacitor,
wherein said first portion includes a low-pass filter in the path of said signal. it was
found that by such an implementation good results are achievable with very few modifi-
cations to a pre-existing hearing device design. in this context it is found to be sufficient
that said balun comprises a transformer and that said high-pass filter comprises a capaci-
tor and an inductance. a balun in general is a passive electronic device that converts be-
tween balanced and unbalanced electrical signals. the skilled person is well aware of a
number of examples of baluns.
in another embodiment of the present invention said coupling element comprises two
wires for transmitting said signal to said output transducer and a shield element for
shielding said wires, wherein said electrically conducting element comprises said shield
element. as an alternative or in addition to the above options, the shielding of the trans-
mitting wires for the signal to the output transducer are usable as (at least a part of) an
antenna.
according to a further embodiment wherein said wireless interface is coupled to said
shield element via a high-pass filter, wherein said wireless interface is coupled to said
high-pass filter via a balun, wherein said first portion includes a low-pass filter in the
path of said signal. again, it was found that by such an implementation good results are
achievable with very few modifications to a pre-existing hearing device design. further,
it is found to be sufficient in this context as well that said balun comprises a transformer
and that said high-pass filter comprises a capacitor and an inductance.
according to another preferred embodiment of the present invention, said first portion
includes said output transducer and wherein said coupling element is provided for
                                            14
transmitting said acoustic output to said second portion. an example of such an ar-
rangement is a bte type hearing aid, which is among the types of hearing aids which are
most commonly used. the acoustic output is generated at the first portion, for example
by an output transducer integrated in a behind-the-ear portion of an hearing aid, wherein
the acoustic output (signal) is then transmitted or guided by means of the coupling ele-
ment to the second portion, eg. an ear mould, and provided to the user in the ear canal.
according to a further embodiment of the present invention, said wireless interface is
coupled to said electrically conducting element via a balun. according to a yet further
embodiment, said coupling element comprises a tube for transmitting said acoustic out-
put to said second portion, in particular a flexible tube.
in another embodiment of the present invention, said wireless interface is adapted for re-
ceiving and/or sending data by means of radio frequency signals, in particular by means
of electromagnetic radiation in the frequency range of i mhz to 1000 ghz, preferably of
1 mhz to 3 ghz, wherein the wireless interface is most preferably adapted for receiving
and/or sending data according to a communications standard, in particular according to
bluetooth.
according to a further embodiment of the present invention, said first portion is adapted
for being arranged behind an ear of said user. if the first portion of the hearing device is
arrangable behind an ear of a user, the heating device may be used in an unobtrusive
manner, wherein the first portion is hidden to some extent by the ear.
as used herein, the singular forms ‚a, an,’ and ‚the‛ are intended to include the plural
forms as well, unless expressly stated otherwise. it will be further understood that the
terms ‚includes, comprises, ‚including,‛ and/or ‚comprising,‛ when used in this specifi-
cation, specify the presence of stated features, integers, steps, operations, elements,
and/or components, but do not preclude the presence or addition of one or more other
features, integers, steps, operations, elements, components, and/or groups thereof. it will
be understood that when an element is referred to as being ‚connected‛ or ‚coupled‛ to
another element, ii can be directly connected or coupled to the other element or interven-
ing element maybe present. furthermore, ‚connected‛ or ‚coupled’ as used herein may
include wirelessly connected or coupled. as used herein, the term ‘and/or‛ includes any
and all combinations of one or more of the associated listed items.
brief description of drawings
in the following, exemplary embodiments of the present invention are further explained
referring to the attached drawings, in which
fig. 1     shows a schematic view of a hearing device according to the invention;
fig. 2     shows a principal sketch of an electrical diagram illustrating the present invent-
           tion;
fig. 3a    shows a schematic block diagram of a hearing device according to a first embo-
           diment of the present invention;
fig. 3b    shows a schematic block diagram of a hearing device according to a second em-
           bodiment of the present invention;
                                           15
fig. 4     shows a schematic block diagram of a heating device according b a third embo-
           diment of the present invention;
fig. 5a    shows a schematic block diagram of a particular implementation according to
           the first embodiment of the present invention shown in fig. 3a;
fig. 5b    shows a schematic block diagram of a particular implementation according to
           the second embodiment of the present invention shown in fig. 3b; and
fig. 6     shows a flow chart of a method according to the present invention.
the figures are schematic and simplified for clarity, and they just show details which are
essential to the understanding of the invention, while other details are left out. through-
out, the same reference numerals are used for identical or corresponding parts.
mode(s) for carryinc out the invention
fig. 1 shows a schematic view of a hearing device according to the invention. the hearing
device 10 comprises a first portion 12, a second portion 14 and a coupling element 16. the
first portion 12 of the shown embodiment is designed to be arranged behind a user’s ear,
wherein the second portion 14 is designed to be placed inside an ear canal (not shown) of
the user. the coupling element 16 couples the first portion 12 and the second portion 14
so that a signal generated by the first portion 12 is transmitted to the second portion 14.
according to the shown implementation the second portion 14 includes a receiver (or
output transducer). accordingly, the shown hearing device 10 is of the rite type. ac-
cording to the present invention, an electrically conducting element (not shown in fig. 1)
of the coupling element 16 is used as an antenna for wireless communications to and
from the hearing device 10.
fig. 2 shows a principal sketch of an electrical diagram illustrating the present invention.
the first portion 12 of the hearing device 10 comprises a signal processor 20 for generat-
ing and/or providing a signal and a wireless interface 22 for exchanging data with an ex-
ternal device (not shown) via an antenna (not shown in fig. 2). the hearing device 40 is
further provided with an output transducer or receiver 18 as a part of the second portion
14. the first and second portion 12, 14, in particular the signal processor 20 and the re-
ceiver 18, are coupled by the coupling element 16. the signal processor 20 receives an in-
put signal to be processed and outputs or generates a signal to the receiver 18 based on
the input signal, wherein the receiver 18 converts the output signal of the signal proces-
sor 20 to an acoustic signal which is provided to the user of the heating device 10.
in order to use the rite wires as an antenna, matching circuitry for the rf signal and cir-
cuitry to separate the rf and the audio signals is preferably included in the hearing in-
strument. two types of rite cables with either two or three wires (one or two of the
wires typically being used to connect to the receiver) are commonly used. in the first case,
with only two balanced wires for the audio signal, both may be used as antenna. in the
second case, where an additional shield wire is present, the latter is preferably used.
most low power transceivers have a balanced rf 1/0, and a balun is preferably provided
to transform the balanced rf signal to single ended before it is applied to a diplexer and
an antenna matching circuit. the diplexer preferable isolates the high frequency contents
of the audio signal going to the receiver from the antenna and separates the audio and
                                            16
the rf signal sharing the rite wires. it is particularly preferable that the diplexer and
matching circuitry are highly integrated.
figures 3a and 3b show block diagrams illustrating how the transceiver rf signal is iso-
lated from the audio signal and connected to either the shield, in case of three rite wires,
or to both audio wires, if there are only two conductors present, according to a first and
second exemplary embodiment of the present invention. a low-pass filter is provided in
series with the audio signal and a high-pass filter is provided in series with the rf signal.
fig. 3a shows a schematic block diagram of a hearing device according to a first embodi-
ment of the present invention. the hearing device 10 comprises a first portion 12, a
second portion 14 and a coupling element 16. the first portion 12 of the hearing device 10
includes a printed circuit board (pcb) 120 for realizing the primary features of the hear-
ing device 10, eg. the processing and generation of the signal to be provided to the user,
audio signal connections 121. rf signal connections 122, a balun 123, a high-pass filter
124 and a low-pass filter 125. further, the pcb 120 includes a wireless interface (not
shown). the low-pass filter 125 is coupled to audio signal connections 121 of the pcb 120.
the balun 123 is coupled to rfsignal connections 122 of the pcb 120. the balun 123 is
further coupled to a ground connection and to the high-pass filter 121. the low-pass filter
125 and the high-pass filter 124 are coupled to wires of the coupling element 16, wherein
the high-pass filter 124 is coupled to the electrically conducting element 24 forming the
shield wire of the coupling element 16. the low-pass filter 125 is coupled to an output
transducer 18 provided in the second portion 14. the audio signals are passed to the out-
put transducer 18 and converted to an acoustic output, which in turn is supplied to the
user. rf signals to be sent are converted by the balun 123 and passed through the high-
pass filter 124, exciting the antenna including the electrically conducting element 24. in
case the antenna or electrically conducting element 24 is excited by external rf signals ar-
riving at said hearing device, these external rf signals are passed through the high-pass
filter 121 and the balun 123 to enter the pcb 120 at the rf signal connections 122, where
the external signals are received by the wireless interface (not shown).
fig. 3b shows a schematic block diagram of a hearing device according to a second em-
bodiment of the present invention. the second embodiment is similar to the first embo-
diment. the main difference is that there is no shield wire provided in the coupling ele-
ment 16. instead of being coupled to the shield wire as shown in fig. 3a, the high-pass fil-
ter 124 is coupled to the wires transmitting the audio signal to the output transducer 18
via respective capacitors 126.
fig. 4 shows a schematic block diagram of a hearing device according to a third embodi-
ment of the present invention. rather than providing the output transducer or receiver 18
in the second portion 14 and in the ear of the user as in the case of the first and second
embodiment shown in figs. 3a and 3b, the output transducer 18 is provided in the first
portion 12 of the hearing device 10 of the bte type. the coupling element 16 comprises a
tube for forwarding an acoustic signal outputted by the output transducer 18 to the ear of
the user, via an ear-mould provided in the second portion 14 of the hearing device 10,
which is to be arranged in the ear canal of the user (not shown). the balun 123 is coupled
to an electrically conducting element 24 of the coupling element 16 acting as an antenna.
figures 5a and 5b show more detailed schematic block diagrams of a particular imple-
mentation according to the first and second embodiment of the present invention shown
                                            17
in fig. 3a and fig. 3b. the balun 123 is realized in form of a transformer 123, wherein the
high-pass filter 121 comprises a capacitor and a inductance coupled in a suitable way.
the low-pass filter 125 comprises inductances in series with the signal lines and a capaci-
tor coupling the signal lines.
fig. 6 shows a flow chart of a method according to the present invention. the method for
a wireless receiving and/or sending of data in a heating device according to the present
invention comprises the steps of providing (30) an electrically conducting element in said
coupling element, arranging (32) said first portion at a user of said heating device, ar-
ranging (34) said second portion in an ear canal of said user, and receiving (36) and/or
sending data by means of said electrically conducting element. the order of the steps 30
to 34 may be changed.
according to a further preferred aspect of the present invention a hearing instrument
comprises a first body adapted for being positioned behind an ear of a user and a second
body adapted for being positioned in an car canal of a user, and a connecting element
mechanically and electrically connecting the first and second bodies, the first body being
adapted to provide a processed electrical sound signal intended for being presented to a
user via an output transducer and forwarded to the second body via the connecting ele-
ment, the connecting element comprising at least one electrically conductor, wherein the
electrically conductor is adapted to constitute an antenna for a wireless interface of the
hearing instrument.
in a hearing instrument according to the above aspect the second body preferably com-
prises an output transducer for providing an acoustical signal to a user, wherein the hear-
ing instrument is adapted to transmit the processed electrical sound signal to the output
transducer via the at least one electrically conductor of the connecting element.
additionally or alternatively to the implementation described in the previous paragraph
the first body comprises an output transducer for providing an acoustical signal to a user,
wherein the hearing instrument is adapted to transmit the acoustical signal to an ear can-
al of the user via the connecting element.
the hearing instrument as described in the preceding paragraphs preferably further
comprises a transmitter for exciting the antenna, the transmitter being connectable to the
antenna. it is also found to be advantageous if the antenna is adapted to transmit an rf
signal.
the invention is defined by the features of the independent claim(s). preferred embodi-
ments are defined in the dependent claims. any reference numerals in the claims are in-
tended to be non-limiting for their scope.
some preferred embodiments have been shown in the foregoing, but it should be stressed
that the invention is not limited to these, but may be embodied in other ways within the
subject-matter defined in the following claims.
 18                                            19
                                        3/3
2             oticons brugsmodel
oticon er indehaver af en brugsmodelregistrering (dk 2013 00096 y6) (herefter
‛stridsbrugsmodellen‛), der i dag bærer titlen ‛høreapparat til at modtage og/eller
sende data trådløst‛.
      stridsbrugsmodellen er en forgrening af stridspatentet. stridsbrugsmodellen er
baseret på en ansøgning indleveret den 13. juni 2013 af oticon til patent- og varemær-
kestyrelsen. brugsmodelansøgningen indeholdt de samme krav 1-16, som den oprinde-
lige patentansøgning indleveret til epo. brugsmodellen blev uden prøvning registreret
den 13. september 2013 med krav 1-16.
      ved brev af 24. januar 2014 til patent- og varemærkestyrelsen anmodede oticon
om prøvning af brugsmodellen. til brug for prøvningen vedlagde oticon et ændret
kravsæt, der svarede til de krav 1–12, som stridspatentet endte med at blive udstedt
med.
                                                  20
      den 10. april 2014 meddelte patent- og varemærkestyrelsen, at brugsmodelregi-
streringen ikke kunne opretholdes. patent- og varemærkestyrelsen anførte i den for-
bindelse bl.a.:
      ”4. nyhed og tydelig adskillelse fra den kendte teknik, jf. bml § 5
      4.1 den relevante kendte teknik er beskrevet i følgende dokument:
      (d1)     ep 1589609 a2 (sony corp.) 26. oktober 2005. *af epo benævnt ‚d5‛+
      d1 beskriver en høreindretning, se figurerne, med en første del 120 tilpasset til at
      være arrangeret på en bruger og til at tilvejebringe et signal, en udgangstransducer
      40l, 40r til konvertering af signalet til et akustisk output, en anden del 40l, 40r
      tilpasset til at være arrangeret ved en øregang hos brugeren og til at tilvejebringe
      det akustiske output til brugeren hvor den anden del indbefatter udgangstransdu-
      ceren, et koblingselement 10 som sammenkobler den første del og den anden del
      og er tilpasset til at sende signalet til udgangstransduceren, en antenne 41, 42, se
      afsnit 0035, en trådløs grænseflade 7,1 til at modtage data ved hjælp af antennen,
      hvor koblingselementet omfatter et elektrisk ledende element 21, 41, 42 sammen-
      koblet med den trådløse grænseflade, og hvor det elektrisk ledende element er i
      det mindste en del af antennen 41, 42 og er tilpasset til at bære signalet til udgangs-
      transduceren, se f.eks. afsnit 0035.
      høreindretningen kan også anvendes til trådløs kommunikation med en anden
      kommunikationsindretning, f.eks. en mobiltelefon, se afsnit 0038.
      indholdet af dine krav 1, 11 og 12 er dermed kendt. du kan derfor ikke opretholde
      registreringen af indholdet af disse krav som brugsmodel.
      …
      4.5 indholdet af dit krav 9 afviger fra den kendte teknik ved at den første del er til-
      passet til at være arrangeret bag et øre på en bruger til forskel fra det kendte
      kropsbårne apparat.
      det problem, som bliver løst ved indholdet af krav 9, er en alternativ anbringelse af
      apparatet.
      det er dog almindelig kendt at anbringe elektroniske apparater bag øret på en bru-
      ger, f.eks. et høreapparat.
      fagmanden, der arbejder med kropsbårne elektroniske apparater, og som ønsker at
      løse ovennævnte problem, vil efter vores vurdering være inspireret af sin almene
      viden til at anvise indholdet af dit krav 9, som løsning på dette problem. vi kan ik-
      ke se, at der opnås andet end den forventede tekniske virkning med indholdet af
      dette krav.
      indholdet af dit krav 9 adskiller sig dermed ikke tydeligt fra kendt teknik. du kan
      derfor ikke opretholde registreringen af indholdet af dette krav som brugsmodel.‛
                                                   21
ved patent- og varemærkestyrelsens brev af 10. april 2014 var vedlagt en nyhedsun-
dersøgelsesrapport, som i tillæg til det af styrelsen nævnte modhold angav yderligere
to modhold (us 7292705 og gb 2380861).
       ved brev af 10. juni 2014 fremsendte oticon sine bemærkninger til patent- og va-
remærkestyrelsen. oticon vedlagde samtidig bl.a. et tilpasset krav 1, baseret på en
kombination af de tidligere krav 1 og 9, ligesom oticon i titlen og i krav 1 ændrede or-
det ‛høreindretning‛ til ‛høreapparat‛. oticon begrundede i brevet endvidere, hvorfor
de tilpassede krav er nye og har frembringelseshøjde.
       den 18. juni 2014 meddelte patent- og varemærkestyrelsen, at brugsmodelregi-
streringen kunne opretholdes i den ændrede form. patent- og varemærkestyrelsen an-
førte i den forbindelse bl.a.:
       ‛2. nyhed og tydelig adskillelse fra den kendte teknik, jf. bml § 5
       den relevante kendte teknik er beskrevet i følgende dokument:
       (d1) ep 1589609 a2 (sony corp.) 26. oktober 2005. *af epo benævnt ‚d5‛+
       d1 beskriver et håndholdt radioudstyr med en høreindretning, se figurerne, med
       en første del 120 tilpasset til at være arrangeret på en bruger og til at tilvejebringe
       et signal, en udgangstransducer 40l, 40r til konvertering af signalet til et akustisk
       output, en anden del 40l, 40r tilpasset til at være arrangeret ved en øregang hos
       brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren hvor den anden
       del indbefatter udgangstransduceren, et koblingselement 10 som sammenkobler
       den første del og den anden del og er tilpasset til at sende signalet til udgangs-
       transduceren, en antenne 41, 42, se afsnit 0035, en trådløs grænseflade 7, 1 til at
       modtage data ved hjælp af antennen, hvor koblingselementet omfatter et elektrisk
       ledende element 21, 41, 42 sammenkoblet med den trådløse grænseflade, og hvor
       det elektrisk ledende element er i det mindste en del af antennen 41, 42 og er til-
       passet til at bære signalet til udgangstransduceren, se f.eks. afsnit 0035.
       indholdet af krav 1 afviger fra den kendte teknik ved at være implementeret i et
       høreapparat af bag øret typen.
       fagmanden, der arbejder med høreapparater, og som ønsker at reducere kompo-
       nentforbruget i et høreapparat, vil efter vores vurdering ikke være inspireret af
       hverken d1, som angår et andet fagområde (håndholdt radioudstyr), eller anden
       specifik viden inden for fagområdet til at anvise indholdet af krav 1 som løsning
       på dette problem.
       indholdet af krav 1 (og de sammenhørende krav 2-11) adskiller sig derfor tydeligt
       fra kendt teknik.‛
                                                  22
den 23. juni 2014 blev brugsmodellen registreret i den ændrede form, der fremgår ne-
denfor:
     ‛1.       høreapparat (10), som omfatter:
     -         en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret på en bruger og til
     at tilvejebringe et signal,
     -         en udgangstransducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk out-
     put,
     -         en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
     brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren, hvor den anden
     del (14) indbefatter udgangstransduceren (18),
     -         et koblingselement (16), som sammenkobler den første del (12) og den an-
     den del (14), og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at sende signalet til ud-
     gangstransduceren (18),
     -         en antenne og
     -         en trådløs grænseflade (22) til at modtage og/eller sende data ved hjælp af
     antennen,
               hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24)
     sammenkoblet med den trådløse grænseflade (22), hvor det elektrisk ledende ele-
     ment (24) er i det mindste en del af antennen, og hvor det elektrisk ledende ele-
     ment (24) er tilpasset til at bære signalet ved transmission til udgangstransduceren
     (18), og
               hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos
     brugeren.
     2.        høreapparat (10) ifølge krav 1,
     hvor koblingselementet (16) omfatter to balancerede ledninger til at sende signalet
     til udgangstransduceren (18), og hvor det elektrisk ledende element (24) omfatter
     ledningerne.
     3.        høreapparat (10) ifølge krav 2,
     hvor den trådløse grænseflade (22) er sammenkoblet med ledningerne via et høj-
     pasfilter (124), hvor den trådløse grænseflade (22) er sammenkoblet med højpasfil-
     teret (124) via en balun (123), og hvor højpasfilteret (124) er sammenkoblet med
     ledningerne via respektive kondensatorer (126), hvor den første del (12) indbefatter
     et lavpasfilter (125) i signalvejen.
     4.        høreapparat (10) ifølge krav 3,
     hvor balunen (123) omfatter en transformer, og hvor højpasfilteret (124) omfatter
     en kondensator og en induktans.
     5.        høreapparat (10) ifølge krav 1,
     hvor koblingselementet (16) omfatter to ledninger til at sende signalet til udgangs-
     transduceren (18) og et afskærmningselement til afskærmning af ledningerne, og
     hvor det elektrisk ledende element (24) omfatter afskærmningselementet.
     6.        høreapparat (10) ifølge krav 5,
     hvor den trådløse grænseflade (22) er sammenkoblet med afskærmningselementet
     via et højpasfilter (124), hvor den trådløse grænseflade (22) er sammenkoblet med
                                                 23
       højpasfilteret (124) via en balun (123), og hvor den første del (12) indbefatter et
       lavpasfilter (125) i signalvejen.
       7.       høreapparat (10) ifølge krav 6,
       hvor balunen (123) omfatter en transformer, og hvor højpasfilteret (124) omfatter
       en kondensator og en induktans.
       8.       høreapparat (10) ifølge et hvilket som helst af de foregående krav,
       hvor den trådløse grænseflade (22) er tilpasset til at modtage og/eller sende data
       ved hjælp af radiofrekvenssignaler, navnlig ved hjælp af elektromagnetisk stråling
       i frekvensintervallet 1 mhz til 1000 ghz, fortrinsvis 1 mhz til 3 ghz, hvor den
       trådløse grænseflade mest fortrinsvis er tilpasset til at modtage og/eller sende data
       i overensstemmelse med en kommunikationsstandard, navnlig i overensstemmelse
       med bluetooth.
       9.       høreapparat (10) ifølge et hvilket som helst af de foregående krav, hvor
       den anden del omfatter en øreprop.
       10.      anvendelse af en høreapparat ifølge et hvilket som helst af kravene 1-9.
       11.      anvendelse ifølge krav 10 til trådløs kommunikation med en anden kom-
       munikationsindretning.‛
i forbindelse med oticons indlevering af sin replik den 3. juli 2014 nedlagde oticon
herefter en række påstande baseret på stridsbrugsmodellen.
3               ugyldighedsindsigelserne
3.1             patentet
den 22. januar 2014 indleverede gn resound en anmodning til epo om at erklære
stridspatentet ugyldigt baseret på, at stridspatentet mangler nyhed og opfindelseshøj-
de.
       den 22. oktober 2014 indleverede gn resound yderligere bemærkninger i sagen.
gn resound anførte i den forbindelse bl.a., at stridspatentet også skal erklæres ugyl-
digt, fordi patentets genstand går ud over indholdet af ansøgningen, og fordi patentet
angår en opfindelse, som ikke er så tydeligt beskrevet, at en fagmand på grundlag af
beskrivelsen kan udøve den. disse ugyldighedsindsigelser gør gn resound ikke gæl-
dende under denne forbudssag.
                                            24
       gn resounds anmodning om at erklære stridspatentet ugyldigt er samlet set ba-
seret på følgende modhold:
       de 3625891 (herefter ‛d1‛)
       wo 2006/055884 (herefter ‛d2‛)
       wo 98/44762 a1 (herefter ‛d3‛)
       us 2007/0171134 a1 (herefter ‛d4‛)
       ep 1 589 609 a2 (herefter ‛d5‛)
       us 2,535,063 (herefter ‛d6‛)
       us 2006/0071869 (herefter ‛d7‛)
             us 2005/009480 (der befinder sig i samme patentfamilie som us 7292705
              fremhævet af patent- og varemærkestyrelsen under prøvningen af strids-
              brugsmodellen (herefter ‛d8‛)
             wo 03/026342 a2 (der befinder sig i samme patentfamilie som gb
              2380861 fremhævet af patent- og varemærkestyrelsen under prøvningen
              af stridsbrugsmodellen (herefter ‛d9‛)
       wo 2004/110099 a2 (herefter ‛d10‛)
             lewallen, roy w., ‛baluns: what they do and how they do it‛, the
              arrl antenna compendium, vol. 1, 1985 (herefter ‛d11‛)
       jp 2006-25392 (herefter ‚d12‛).
       wo 2007/140403 a2 (herefter ‛d13‛) (bilag ak)
       ep 1 231 819 a2 (herefter ‛d14‛) (bilag ah)
             application notes for the knowles ep integrated receiver (herefter ‚d15‛)
       wo 2005/076664 a1 (herefter ‛d16)
       harvey dillon, hearing aids (herefter ‛d17‛)
3.2           stridsbrugsmodellen
den 17. oktober 2014 indleverede gn resound en anmodning til patent- og varemær-
kestyrelsens om administrativ prøvning af stridsbrugsmodellen bl.a. baseret på, at
stridsbrugsmodellen mangler nyhed og frembringelseshøjde.
                                                 25
       ved brev af 23. oktober 2014 anmodede oticon patent- og varemærkestyrelsen
om at sætte den administrative prøvning af stridsbrugsmodellen i bero på grund af
denne forbudssag.
       gn resounds anmodning om prøvning af stridsbrugsmodellen er baseret på føl-
gende modhold:
        d5
        d1
        wo 03/107548
        d6
        d14
3.3              de enkelte modhold
de modhold, som parterne har påberåbt sig og henvist til under den foreliggende sag,
er i relevant omfang beskrevet i de sagkyndige erklæringer gengivet nedenfor.
3.4              sagkyndige erklæringer
parterne har fremlagt en række ensidigt indhentede sagkyndige erklæringer vedrøren-
de stridspatentets og stridsbrugsmodellens gyldighed.
i en erklæring af 13. juni 2014 udarbejdet af forhenværende rektor ved danmarks inge-
niørakademi, palle sørensen, fremlagt af gn resound fremgår bl.a.:
       ‛1.2      opgave
       advokat kenneth kvistgaard-aaholm har bedt mig vurdere patentet i lyset af en
       række modhold.
       jeg har ud over patentet blandt andet gennemgået notice of opposition med bila-
       gene d1-d14, som jeg forstår, er indleveret af gnr den 29. april 2014 mod paten-
       tet. tilsvarende har jeg gennemgået brugsmodellen samt patent- og varemærke-
       styrelsens brev af 10. april 2014 vedrørende brugsmodellen. brugsmodellen er ba-
       seret på patentet, og krav 1 og krav 8 i brugsmodellen svarer således til krav 1 og
       krav 8 i patentet.
                                             26
jeg har ikke foretaget søgninger efter yderligere modhold.
min vurdering af patentet er således foretaget på basis af min teoretiske og prakti-
ske viden om den relevante teknik således som den forelå i perioden forud for ind-
leveringen af ansøgningen om patentet og som blandt andet kommer til udtryk i
de nævnte modhold.
*…+
2         vurdering af patentet
2.1       generelt
jeg har noteret, at patentet er indleveret den 27. december 2007. min vurdering er
derfor foretaget på basis af teknikkens stade på det tidspunkt.
yderligere har jeg noteret, at mens sagen drejer sig om høreapparater solgt af
gnr, er patentet ikke begrænset til høreapparater. det fremgår således af paten-
tets beskrivelse, jf. sagens bilag 1, at selv om teknikken særligt er relateret til høre-
apparater kan den foreliggende opfindelse ”imidlertid også implementeres i andre ty-
per af lytteindretninger, høreinstrumenter eller høreindretninger, som omfatter et forbin-
delseselement mellem to fysiske dele af indretningen, f.eks. et headset, en hovedtelefon, be-
skyttende ørepropper osv. i det følgende henviser termerne ”høreindretning” eller ”hørein-
strument” til indretninger i almindelighed, som har relation til at tilvejebringe et akustisk
signal til en brugers øre.‛, jf. *…+.
jeg har ikke gennemgået samtlige modhold i detaljer nedenfor, men derimod ud-
valgt enkelte, der er illustrative.
*…+.
2.2       overordnet om anvendelse af ledning til fremførsel af signal - og lidt om
          antenner
en signalledning består i al almindelighed af to fra hinanden isolerede lederstruk-
turer. der kan i de her behandlede tilfælde være tale om en totrådsledning bestå-
ende af to parallelle, ledende tråde, eller et koaksialkabel bestående af en eller flere
indre ledende tråde omgivet af en ledende kappe.
signalledningen kan overføre elektriske signaler i form af strømme, hvortil der al-
tid vil være tilknyttet et elektromagnetisk felt. en del af dette felt vil udstråles som
elektromagnetiske bølger, ligesom signalstrømmene vil påvirkes af udefra kom-
mende elektromagnetiske bølger. en signalledning vil med andre ord kunne virke
som såvel sende- som modtageantenne.
antennevirkningen er optimal, når bølgelængden af det omgivende felt er af sam-
me størrelsesorden som længden af signalledningen eller dele af denne. for en
elektromagnetisk bølge er produktet af dens frekvens og dens bølgelængde lig
med lysets hastighed, hvilket eksempelvis betyder, at man for en frekvens på 3
ghz får en bølgelængde på 10 cm, medens man for en frekvens på 1 mhz får en
bølgelængde på 300 m.
                                           27
for antenner i al almindelighed gælder det at deres optimale dimensioner kan be-
regnes ud fra den frekvens man vælger at anvende. eller sagt på en anden måde:
en antennes dimensioner begrænser det frekvensområde antennen fungerer opti-
malt ved. den type høreapparater som er beskrevet i patentet har en maksimal ud-
strækning på i størrelsesordenen 10 cm, hvilket betyder, at et nyttigt frekvensom-
råde for den type løsning der er beskrevet i patentet begrænser sig til frekvensin-
tervallet omkring 1 – 10 ghz.
2.3      detaljeret vurdering af patentet i lyset af de gennemgåede modhold
2.3.1    sagens bilag k: d5 – ep 1 589 609 a2
jeg har noteret, at d5 indgik i de dokumenter, der var inkluderet i den europæiske
patentmyndigheds behandling af ansøgningen, der førte til patentet. d5 blev of-
fentliggjort den 26. oktober 2005, og var dermed offentligt tilgængeligt på tids-
punktet for ansøgningens indlevering.
d5 beskriver dels en øretelefonantenne, dels en bærbar radio forsynet med anten-
nen. øretelefonantennen består overordnet set af to signalledninger med tilslutte-
de øretelefoner, som er sluttet til en forbindelsesenhed, som via et skærmet kabel
kan tilsluttes radioen. ud over at overføre de akustiske signaler fra radioen til øre-
telefonerne, udgør de to signalledninger, sammen med det skærmede kabels yder-
ste skærm, en dipolantenne. det skærmede kabel overfører de radiosignaler, der
modtages på dipolantennen til radioen, og de akustiske signaler fra radioen til for-
bindelsesenheden. forbindelsesenheden sørger for adskillelse af de akustiske sig-
naler og radiosignalerne, og den skaber tilpasning og balancering i systemet som
sådan.
i nedenstående tabel gennemgås de enkelte kravselementer:
  kravselement – krav 1               findes i d5; se              d5 siger
                                                                   figur 1 viser en
                                                                   høreindretning 100
                                      fig. 1 viser et menneske,
                                                                   i form af et bærbart
                                      der bruger en høreind-
                                                                   tv-apparat, spalte
          høreindretning       (10),  retning 100, nemlig en
  a                                                                5, linie 30, med
          som omfatter                lcd television receiver,
                                                                   øretelefoner til ly-
                                      spalte 5, linie 30, og iført
                                                                   den, spalte 6, linie
                                      høretelefoner
                                                                   9
                                   28
                                                       figur 1 viser den
                                                       første del i form af
                                                       en         modtager
                                                       (”main body”) 120,
                                                       der her holdes i
                                                       brugerens hænder,
                                                       og som tilvejebrin-
                                                       ger et audiosignal
  en første del (12), som
                                                       til øretelefonerne.
  er tilpasset til at være
                              fig. 1, main body 120 af audiosignalet
b arrangeret ved en bru-
                              lcd television receiver  tílvejebringes af en
  ger og til at tilvejebringe
                                                       ”audio         signal
  et signal
                                                       processing unit”
                                                       125, se figur 3, via
                                                       terminalerne 2 og 5
                                                       i jackstikket 110, se
                                                       også figur 2 og
                                                       spalte 5, linie 55 –
                                                       58.
                                                       øretelefonerne har
                                                       højttalere       40l,
                                                       40r, der konverte-
  en output transducer
                                                       rer audiosignalet til
  (18) til konvertering af    fig. 3, earphones 40l,
c                                                      lyd (et akustisk
  signalet til et akustisk    40r
                                                       output), se også
  output
                                                       spalte 7, linie 56 –
                                                       58
                                                       øretelefonerne ud-
                                                       gør den anden del,
  en anden del (14), som
                                                       der – som nævnt
  er tilpasset til at være
                                                       ovenfor – genererer
  arrangeret i en øregang     fig. 1 og fig. 3
d                                                      lyden i overens-
  af brugeren og til at til-  earphones 40l, 40r
                                                       stemmelse        med
  vejebringe det akustiske
                                                       signalet fra modta-
  output til brugeren,
                                                       geren 120
                                                       se punkt c oven-
  hvor den anden del (14)                              for
d                             fig. 3, earphones 40l,
  omfatter output trans-
1                             40r
  duceren (18)
                                 29
                                                        figur 1 viser et
                                                        koblingselement,
                                                        nemlig             “an
                                                        earphone antenna”
  et koblingselement (16),  fig. 3, earphone cables 41,
                                                        10, der forbinder
  som kobler den første     42, connection block 30,
e                                                       den første del, nem-
  del (12) og den anden     shield cable 20, og connec-
                                                        lig      modtageren,
  del (14), 10              tor 110
                                                        med den anden del,
                                                        nemlig       øretelefo-
                                                        nerne
                                                        ”earphone anten-
                                                        na” 10 har to kab-
                                                        ler 41, 42, der er
  og hvor koblingsele-                                  forbundet til ørete-
  mentet (16) er tilpasset                              lefonernes højttale-
e                           fig. 3, earphone cables 41,
  til at overføre signalet                              re 40l, 40r, spalte
1                           42
  til output transduceren                               6, linie 9 – 11, til at
  (18)                                                  overføre audio sig-
                                                        nalet fra modtage-
                                                        ren
                                                        kablerne 41, 42
                                                        fungerer også som
                                                        dele af antennen
f en antenne                fig. 3, antenna 10          (sammen           med
                                                        skærmen 27), spal-
                                                        te 8, linie 24 – 31
                                                        antennen er for-
                                                        bundet til tuneren
  en trådløs grænseflade
                                                        121 via termina-
  (22) til at modtage
g                           fig. 3, tuner unit 121      lerne 1 og 7, se fi-
  og/eller sende data ved
                                                        gur 3 og spalte 5,
  hjælp af antennen
                                                        linie 53 – 55
                                                        kablerne 41, 42 be-
                                                        står af elektrisk le-
                                                        dende elementer,
                                                        hhv. 41a og 42a,
                                                        der er forbundet til
  hvor koblingselementet                                den centrale leder
  (16) omfatter et elek-                                21 i koaksialkablet
h trisk ledende element     fig. 3, shield cable 20     24, der forbinder
  (24) koblet til den tråd-                             antennesignalet til
  løse grænseflade (22),                                terminal 7 og der-
                                                        med tuneren 121,
                                                        se figur 4 og 5 og
                                                        spalte 8, linie 10 –
                                                        31
                                              30
                                         fig. 3, antenna 10, [0035]:   kablerne 41, 42
                                         “therefore, in this ear-      fungerer også som
                                         phone antenna 10, by          dele af antennen
                                         connecting the earphone       (sammen           med
                                         cable 41, 42 and the shield   skærmen 27), spal-
                                         wire 27 which covers the      te 8, linie 24 - 31
                                         shield cable 20 to the axial
                                         cable24 via the balun 37,
           hvor det elektrisk le-
                                         the earphone cable 41, 42
  h        dende element (24) er i
                                         and the shield wire 27 are
  1        det mindste en del af
                                         configured to be used as
           antennen,
                                         an aerial having a dipole
                                         antenna structure resonat-
                                         ing at its line length, and
                                         each length thereof is ad-
                                         justed to be able to receive
                                         100 mhz in the vhf
                                         band.”
                                                                       ”earphone anten-
                                                                       na” 10 har to kab-
                                                                       ler 41, 42, der er
           og hvor det elektrisk le-                                   forbundet til ørete-
           dende element (24) er                                       lefonernes højttale-
  h                                      fig. 3, earphone cable 41,
           tilpasset til at bære sig-                                  re 40l, 40r, spalte
  2                                      42
           nalet ved overførelse til                                   6, linie 9 – 11, til at
           output transduceren(18)                                     overføre audio sig-
                                                                       nalet fra modtage-
                                                                       ren
på den baggrund konkluderer jeg, at patentets krav 1 ikke er nyt i forhold til tek-
nikken beskrevet i d5.
det afhængige krav 8 i patentet indeholder følgende element: ‛hvor den trådløse
grænseflade (22) er tilpasset til at modtage og/eller sende data ved hjælp af radiofrekvens-
signaler, navnlig ved hjælp af elektromagnetisk stråling i frekvensintervallet 1 mhz til
1000 ghz, fortrinsvis 1 mhz til 3 ghz, hvor den trådløse grænseflade mest fortrinsvis er
tilpasset til at modtage og/eller sende data i overensstemmelse med en kommunikations-
standard, navnlig i overensstemmelse med bluetooth.‛
for mig at se indeholder krav 8 ikke yderligere begrænsninger, idet udsagnet ‛den
trådløse grænseflade er tilpasset til at modtage og/eller sende data ved hjælp af radiofre-
kvenssignaler” altid må være gyldigt for en trådløs grænseflade der er koblet til en
antenne, og idet fortsættelsen ‛navnlig ved hjælp af elektromagnetisk stråling i frekvens-
intervallet 1 mhz til 1000 ghz” peger på et frekvensområde hvis bredde er uden
praktisk relevans og reelt ikke udgør nogen begrænsning i denne sammenhæng.
til den nedre frekvens 1 mhz svarer således en bølgelængde på 300 m – altså be-
tragteligt mere end dimensionerne på et høreapparat, medens den øvre frekvens
1000 ghz giver en bølgelængde på 0,3 mm svarende til infrarødt lys. som følge af
                                               31
sammenhængen imellem bølgelængde og antennens længde er såvel den nedre
som den øvre frekvens i krav 8 urealistiske i forhold til at benytte hele signalled-
ningen eller dele af den som antenne. da det derudover slet ikke er muligt at finde
praktisk anvendelse for et andet frekvensinterval end det i krav 8 specificerede
frekvensinterval, er der patentteknisk ikke nogen reel begrænsning i krav 8.
det skal tilføjes, at d5 i spalte 8, linie 20-23 nævner frekvensintervallerne 90 mhz –
108 mhz, 170 mhz – 222 mhz og 470mhz – 770 mhz, som alle ligger inden for
det interval der i krav 8 er angivet som fortrinsvis anvendt.
endvidere sendes data i d5 også i overensstemmelse med en kommunikations-
standard, nemlig en japansk standard for fjernsynsudsendelser.
på den baggrund konkluderer jeg, at patentets krav 8 ikke er nyt i forhold til tek-
nikken beskrevet i d5.
jeg bemærker yderligere, at patent- & varemærkestyrelsen under behandlingen af
brugsmodellen ligeledes fremhæver d5. på basis af denne konkluderer patent- &
varemærkestyrelsen i brev af 10. april 2014, at brugsmodellens krav 1 og krav 8
ikke er gyldige. jeg har gennemgået patent- & varemærkestyrelsens begrundelse,
der stemmer overens med min vurdering af, at de løsninger der er valgt i patentet
ikke adskiller sig fra den teknik der var kendt på tidspunktet for udtagelsen af pa-
tentet.
2.3.2    sagens bilag l: d6 – us 2,535,063
d6 blev offentliggjort den 26. december 1950, og var dermed offentligt tilgængeligt
på tidspunktet for ansøgningens indlevering. d6 indgik ikke i den europæiske pa-
tentmyndigheds behandling af ansøgningen om patentet.
patentet, der er fra 1950, kan i alt væsentligt underdeles i en kombineret sen-
der/modtager, en signalledning der er afsluttet med en øretelefon og kombineret
med en antenne, og et filter. signalledningen er en totrådsledning omsluttet af en
ledende skærm som, ud over at være med til at bære det til signalstrømmen hø-
rende felt, fungerer som antenne. filteret adskiller radiosignalet fra antennen fra
det akustiske signal til øretelefonen.
i nedenstående tabel gennemgås de enkelte kravselementer:
                                                                                d6
  kravselement – krav 1                   findes i d6; se
                                                                                siger
                                                                        figur 2 viser en hø-
                                                                        reindretning i form
          høreindretning         (10),    fig. 2, og spalte 4, linie 68 af en bærbar tovejs
  a
          som omfatter                    – spalte 5, linie 3           radiotelefon, spalte.
                                                                        3, linie 25 – 27
                                   32
                                                           figur 2 viser en
                                                           første del, i form af
                                                           en kombineret sen-
                                                           de/modtage enhed
  en første del (12), som                                  32, der kan bæres i
  er tilpasset til at være    fig. 2, the combined         en lomme eller sæt-
b arrangeret ved en bru-      transmitter-receiver unit    tes på et bælte,
  ger og til at tilvejebringe 32, spalte 4, linie 75       spalte 4, linie 74 –
  et signal                                                spalte 5, linie 2, og
                                                           som har en audio
                                                           signaludgang, spal-
                                                           te 3, linie 73
                                                           figur 2 og figur 4b
                                                           viser       udgangs-
  en output transducer                                     transduceren       18
  (18) til konvertering af    fig.2, the transducer 18,    udformet som en
c
  signalet til et akustisk    spalte 4, linie 71 – 72      øretelefon, der an-
  output                                                   bringes i brugerens
                                                           ørekanal
                                                           figur 2 og figur 4b
  en anden del (14), som
                                                           viser       udgangs-
  er tilpasset til at være
                                                           transduceren       18
  arrangeret i en øregang
                              fig. 2, the insert earpiece, udformet som en
d af brugeren og til at til-
                              spalte 4, linie 71 – 72      øretelefon, der an-
  vejebringe det akustiske
                                                           bringes i brugerens
  output til brugeren,
                                                           ørekanal
                                                           figur 2 og figur 4b
                                                           viser       udgangs-
                                                           transduceren       18
  hvor den anden del (14)
d                             fig. 2, the insert earpiece, udformet som en
  omfatter output trans-
1                             spalte 4, linie 71 – 72      øretelefon, der an-
  duceren (18)
                                                           bringes i brugerens
                                                           ørekanal
                                                           koblingselementet
                                                           udgøres af kablet
  et koblingselement (16),    fig. 2, the combined an-     20/21, se figur 1 og
  som kobler den første       tenna and transducer cord    2, der sammenkob-
e
  del (12) og den anden       20/21, spalte 4, linie 72 –  ler      øretelefonen
  del (14), 10                74                           med sende/modtage
                                                           enheden 32
  og hvor koblingsele-                                     kablet 20/21 over-
  mentet (16) er tilpasset    fig. 1 og 2, the combined    fører audiosignalet
e
  til at overføre signalet    antenna and transducer       til transduceren 18,
1
  til output transduceren     cord 20/21                   se figur 2
  (18)
                                               33
                                         fig. 2, 4a og 4b, the com-   elementet 20 på fi-
                                         bined antenna and trans-     gur 1 er en anten-
 f       en antenne                      ducer cord 20/21, spalte 4,  ne, spalte 3, linie
                                         linie 72 – 74                58
                                                                      figur 1 viser en
                                                                      sender 12 og en
         en trådløs grænseflade
                                         fig. 1, the switch 16,       modtager 11 til at
         (22) til at modtage
 g                                       spalte 3, linie 67 – spalte  modtage       og/eller
         og/eller sende data ved
                                         4, linie 12                  sende data ved
         hjælp af antennen
                                                                      hjælp af antennen
                                                                      koblingselementet
                                                                      udgøres af kablet
                                                                      20/21, hvor ele-
                                                                      mentet 20 på figur
         hvor koblingselementet
                                                                      1 udgør det elek-
         (16) omfatter et elek-
                                         fig. 1, 4a og 4b, conduc-    trisk ledende ele-
 h       trisk ledende element
                                         tors 21, shield 20           ment. elementet 20
         (24) koblet til den tråd-
                                                                      er koblet til sende-
         løse grænseflade (22),
                                                                      ren 12 og modtage-
                                                                      ren 11 via omskif-
                                                                      teren 16
                                                                      det elektrisk leden-
                                                                      de element udgøres
         hvor det elektrisk le-
                                                                      af elementet 20 på
 h       dende element (24) er i
                                         fig. 1, 4a og 4b, shield 20  figur 1. elementet
 1       det mindste en del af
                                                                      20 er en antenne,
         antennen,
                                                                      spalte 3, linie 58
                                                                      på figur 4a og 4b
                                                                      ses at antennen 20
                                                                      udgør skærmen i
                                                                      kablet med lederne
                                                                      21 til audiosignalet
         og hvor det elektrisk le-
                                                                      til transduceren 18
         dende element (24) er
 h                                       fig. 1, conductors 21,       og er på denne må-
         tilpasset til at bære sig-
 2                                       shield 20                    de med til at bære
         nalet ved overførelse til
                                                                      signalet ved overfø-
         output transduceren(18)
                                                                      relse til output
                                                                      transduceren       (på
                                                                      samme måde som
                                                                      angivet i patentets
                                                                      krav 6)
på den baggrund konkluderer jeg, at patentets krav 1 ikke er nyt i forhold til tek-
nikken beskrevet i d6.
det afhængige krav 8 i patentet indeholder følgende element: ‛hvor den trådløse
grænseflade (22) er tilpasset til at modtage og/eller sende data ved hjælp af radiofrekvens-
                                              34
signaler, navnlig ved hjælp af elektromagnetisk stråling i frekvensintervallet 1 mhz til
1000 ghz, fortrinsvis 1 mhz til 3 ghz, hvor den trådløse grænseflade mest fortrinsvis er
tilpasset til at modtage og/eller sende data i overensstemmelse med en kommunikations-
standard, navnlig i overensstemmelse med bluetooth.‛
her gøres samme generelle bemærkninger som for d5 ovenfor. derudover frem-
hæves det, at d6 i spalte 3, linie 38 – 40 beskriver, at figur 1 viser et apparat til ra-
diokommunikation, det vil altså sige kommunikation ved hjælp af radiofrekvens-
signaler. i 1950 lå fm-båndet i usa i området 88-108 mhz, svarende til bølge-
længder i omegnen af 3 m – altså af samme størrelsesorden som signalkablet. fre-
kvensområdet i d6 ligger derfor inden for frekvensområdet i patentets krav 8.
på den baggrund konkluderer jeg, at patentets krav 8 ikke er nyt i forhold til tek-
nikken beskrevet i d6.
2.3.3     sagens bilag n: d8 – us 2005/0094840 a1
d8 blev offentliggjort den 5. maj 2005, og var dermed offentligt tilgængeligt på
tidspunktet for ansøgningens indlevering. d8 indgik ikke i den europæiske pa-
tentmyndigheds behandling af ansøgningen om patentet.
d8 beskriver et antenneelement i flere varianter. princippet for dem alle kan be-
skrives ud fra en grundversion, som indeholder en totrådssignalledning der er af-
sluttet med en øretelefon, et filter, og et transmissionskabel afsluttet med en kon-
nektor. ud over at føre det akustiske signal frem til øretelefonen, fungerer signal-
ledningen også som antenne. filteret adskiller det akustiske signal fra det radio-
signal der modtages på antennen. og transmissionskablet indeholder en
totrådsledning til overførsel af det akustiske signal, samt et koaksialkabel til over-
førsel af radiosignalet.
ud over den beskrevne monoversion indeholder patentet nogle stereovarianter
med to øretelefoner og tilhørende signalledninger, der fungerer som antenne, og
med en ekstra ledning i transmissionskablet til det akustiske signal.
i nedenstående tabel gennemgås de enkelte kravselementer:
  kravselement - krav 1                 findes i d8; se              d8 siger
                                                                     d8 beskriver en hø-
                                                                     reindretning, se af-
                                        d8 beskriver en høreind-     snit *0012+: ”... an-
                                        retning, se afsn. [0012]:    tenneindretningen
                                        ”... antenneindretningen     ifølge opfindelsen er
                                        ifølge opfindelsen er inte-  integreret med en
           høreindretning        (10),
  a                                     greret med en øretelefon til øretelefon til at ge-
           som omfatter
                                        at generere lyd fra en øre-  nerere lyd fra en
                                        højttaler og forbundet til   ørehøjttaler og for-
                                        en radio gennem en kon-      bundet til en radio
                                        nektor...”                   gennem en konnek-
                                                                     tor...”
                                   35
                                                           figur 1 viser et di-
                                                           agram for antenne-
                                                           indretningen, der
                                                           er integreret med
                              [0005] a portable fm ra-     en øretelefon, som
                              dio                          er forbundet med
  en første del (12), som                                  en kompakt trådløs
  er tilpasset til at være    [0026] connector 11,         enhed, se afsnit
b arrangeret ved en bru-      which is inserted into a re- [0023]. af afsnit
  ger og til at tilvejebringe ceptacle of a compact        [0030] fremgår, at
  et signal                   wireless equipment (not      audiosignalet, der
                              shown) … user of the         påtrykkes termina-
                              compact radio …              lerne 17a og 17b,
                                                           kommer fra den
                                                           kompakte trådløse
                                                           enhed.
                                                           figur 1 viser en
                                                           øretelefon 13 til
                              [0012] …the antenna de-      konvertering af au-
                              vice of the present inven-   diosignalet til et
                              tion is integrated with an   akustisk output, og
  en output transducer        earphone for generating      det fremgår også af
  (18) til konvertering af    sound from an ear re-        sidste sætning i af-
c
  signalet til et akustisk    ceiver, and connected to a   snit[0029], at ørete-
  output                      radio through a connec-      lefonen 13 genere-
                              tor…                         rer lyd – altså aku-
                                                           stisk output – i
                              fig. 1 – 7, ear receiver 13  overensstemmelse
                                                           med audiosignalet
                                                           af afsnit [0023]
                                                           fremgår, at anten-
                              [0012] …the antenna de-      neindretninger er
  en anden del (14), som      vice of the present inven-   integreret med en
  er tilpasset til at være    tion is integrated with an   øretelefon. det er
  arrangeret i en øregang     earphone for generating      almindeligt kendt,
d
  af brugeren og til at til-  sound from an ear re-        at anbringe en øre-
  vejebringe det akustiske    ceiver, and connected to a   telefon i brugerens
  output til brugeren,        radio through a connec-      øregang, og at øre-
                              tor…                         telefonen genererer
                                                           lyd ved hjælp af en
                                                           højttaler
                                36
                                                       det er almindeligt
                                                       kendt, at en øretele-
                                                       fon indeholder en
                           [0012] …the antenna de-
                                                       højttaler,    hvilket
                           vice of the present inven-
                                                       også fremgår af af-
                           tion is integrated with an
  hvor den anden del (14)                              snit [0024], sidste
d                          earphone for generating
  omfatter output trans-                               sætning: forgre-
1                          sound from an ear re-
  duceren (18)                                         ning 12 er forbun-
                           ceiver, and connected to a
                                                       det til ørehøjttale-
                           radio through a connec-
                                                       ren 13 gennem øre-
                           tor…
                                                       telefonsignallinie-
                                                       parret 15
                                                       figur 1 viser, at
                                                       pågældende      kob-
                                                       lingselement ind-
  et koblingselement (16), fig. 1 – 7, connector 11 og
                                                       holder konnektoren
  som kobler den første    earphone cable 10 og
e                                                      11, øretelefonkablet
  del (12) og den anden    branch 12 og earphone
                                                       10, foregreningen
  del (14), 10             signal line pair 15
                                                       12 og øretelefon-
                                                       signallinieparret 15
                                                       af afsnit [0030]
                                                       fremgår, at det au-
                                                       diosignal, der på-
                                                       trykkes terminaler-
                           fig. 1 – 7, earphone cable
                                                       ne 17a og 17b, og
                           10 comprises earphone
                                                       som kommer fra
                           signal line pair 19
                                                       den kompakte tråd-
  og hvor koblingsele-                                 løse enhed, når
                           [0030] an audio signal
  mentet (16) er tilpasset                             frem til ørehøjttale-
e                          applied between earphone
  til at overføre signalet                             ren 13 gennem øre-
1                          terminal 17b and ear-
  til output transduceren                              telefonsignallinie-
                           phone gnd terminal 17a
  (18)                                                 parret 19, højfre-
                           from the compact wireless
                                                       kvensseparator 18
                           equipment reaches ear re-
                                                       og øretelfonsignal-
                           ceiver 13 through ear-
                                                       linieparret 15, som
                           phone signal line pair 19
                                                       indgår i koblings-
                                                       elementet; se også
                                                       figur 1
                                                       af afsnit [0031],
                           fig. 1 – 7, earphone audio  første      sætning,
                           line 15b                    fremgår, at øretele-
                                                       fonaudiolinien 15b
                           [0031] on the other hand,   mellem forgrenin-
f en antenne
                           earphone audio line 15b     gen 12 og ørehøjtta-
                           between branch 12 and ear   leren 13 fungerer
                           receiver 13 functions as an som et antenneele-
                           antenna element             ment
                                   37
                                                         figur 1 viser an-
                                                         tenneterminalerne
                                                         16a, 16b, der er
                                                         forbundet med an-
                                                         tennen gennem ko-
                                                         aksialkabelet 14, se
                                                         afsnit [0031], an-
  en trådløs grænseflade
                                                         den sætning: et
  (22) til at modtage         1.1.1 fig. 1 – 7, antenna
g                                                        signal, der modta-
  og/eller sende data ved          terminals 16a, 16b
                                                         ges med antenne-
  hjælp af antennen
                                                         elementet, trans-
                                                         mitteres over koak-
                                                         siallinien 14 og til-
                                                         føres det kompakte
                                                         trådløse apparat fra
                                                         antenneterminalen
                                                         16a.
                                                         figur 1 viser et
                                                         elektrisk    ledende
                                                         element,      nemlig
                             fig. 1 – 7, earphone audio
                                                         audiolinien     15b,
                             line 15b
                                                         som er en del af
  hvor koblingselementet                                 koblingselementet,
                             [0026] in connector 11,
  (16) omfatter et elektrisk                             og som er forbun-
                             antenna terminal 16a is
h ledende element (24)                                   det til koaksiallini-
                             connected to core line 14b,
  koblet til den trådløse                                en 14b og dermed
  grænseflade (22),                                      til antennetermina-
                             [0027] in branch 12, core
                                                         len 16a, der er for-
                             line 14b is connected to
                                                         bundet til det kom-
                             earphone audio line 15b
                                                         pakte trådløse ap-
                                                         parat
                                                         af afsnit [0031],
                                                         første      sætning,
                             fig. 1 – 7, earphone audio
                                                         fremgår, at øretele-
                             line 15b
                                                         fonaudiolinien 15b
  hvor det elektrisk le-
                                                         mellem forgrenin-
h dende element (24) er i    [0031] on the other hand,
                                                         gen 12 og ørehøjt-
1 det mindste en del af      earphone audio line 15b
                                                         taleren 13 fungerer
  antennen,                  between branch 12 and ear
                                                         som et antenneele-
                             receiver 13 functions as an
                                                         ment; se også figur
                             antenna element
                                                         1
                                              38
                                                                       af afsnit [0030]
                                                                       fremgår, at det au-
                                                                       diosignal, der på-
                                                                       trykkes terminaler-
                                                                       ne 17a og 17b, og
                                                                       som kommer fra
                                                                       den kompakte tråd-
                                         [0030] an audio signal
                                                                       løse enhed, når
                                         applied between earphone
                                                                       frem til ørehøjttale-
                                         terminal 17b and ear-
                                                                       ren 13 gennem øre-
           og hvor det elektrisk le-     phone gnd terminal 17a
                                                                       telefonsignallinie-
           dende element (24) er         from the compact wireless
  h                                                                    parret 19, højfre-
           tilpasset til at bære sig-    equipment reaches ear re-
  2                                                                    kvensseparator 18
           nalet ved overførelse til     ceiver 13 through ear-
                                                                       og øretelefonsignal-
           output transduceren(18)       phone signal line pair 19
                                                                       linieparret 15, som
                                         and high frequency sepa-
                                                                       indgår i koblings-
                                         rator 18, and earphone
                                                                       elementet. øretele-
                                         signal line pair 15
                                                                       fonsignallinieparret
                                                                       15 indeholder det
                                                                       elektrisk    ledende
                                                                       element,      nemlig
                                                                       øretelefonaudioli-
                                                                       nien 15b
på den baggrund konkluderer jeg, at patentets krav 1 ikke er nyt i forhold til tek-
nikken beskrevet i d8.
det afhængige krav 8 i patentet indeholder følgende element: ‛hvor den trådløse
grænseflade (22) er tilpasset til at modtage og/eller sende data ved hjælp af radiofrekvens-
signaler, navnlig ved hjælp af elektromagnetisk stråling i frekvensintervallet 1 mhz til
1000 ghz, fortrinsvis 1 mhz til 3 ghz, hvor den trådløse grænseflade mest fortrinsvis er
tilpasset til at modtage og/eller sende data i overensstemmelse med en kommunikations-
standard, navnlig i overensstemmelse med bluetooth.‛
her gøres samme generelle bemærkninger som for d5 ovenfor. herudover be-
mærkes, at d8 nævner vhf båndet (fm båndet) sidst i afsnit [0006], og i afsnit
[0012] og [0029] angiver at det kompakte trådløse apparat er en radio beregnet til
modtagelse af radiofrekvenssignaler, afsnit [0032] midt. som allerede nævnt, lå
fm-båndet fra 1950 i usa i området 88-108 mhz, svarende til bølgelængder i om-
egnen af 3 m – altså af samme størrelsesorden som signalkablet. frekvensområdet i
d6 ligger inden for det i patentets krav 8 ‛fortrinsvis anvendte‛ frekvensområde.
på den baggrund konkluderer jeg, at patentets krav 8 ikke er nyt i forhold til tek-
nikken beskrevet i d8.
3         konklusion
det er samlet set min konklusion, at patentet ikke er nyt i forhold til den på ansøg-
ningstidspunktet kendte teknik, og derfor ikke burde være udstedt, idet krav 1 og
krav 8 ikke er nye, ikke mindst i lyset af hvert af modholdene d5, d6 eller d8.
                                                   39
      som modholdene også viser har princippet med at anvende signalledninger eller
      dele deraf som antenne været kendt på tidspunktet for indleveringen af ansøgnin-
      gen om patentet, og det er desuden min vurdering at de i patentet benyttede kreds-
      løbsløsninger ikke ligger ud over det en fagmand beskæftiget med signaloverførsel
      i givet fald ville bringe i spil.‛
i en erklæring af 30. juni 2014 udarbejdet af patentagent claus elmeros fremlagt af oti-
con fremgår følgende:
      ‛advokat peter-ulrik plesner har anmodet mig om at vurdere, hvorvidt ep 2 076
      065 b1 (i det følge kaldet ep’065) samt dansk brugsmodel br 2013 00096 u3
      (brugsmodellen) er gyldige i lyset af indsigelsen mod ep’065 fra gn resound a/s
      af 29/04/2014 og de heri citerede modhold d1-d14.
      patentet ep'065 er udstedt med krav 1-12, hvor krav 1 samt de afhængige krav 2-9
      angår et høreapparat. jeg har fået oplyst, at ep'065 under en sag om midlertidigt
      forbud gøres gældende således, at krav 1 er baseret på en sammenskrivning af de
      udstedte krav 1 og 9, således som det fremgår af de ændrede krav i brugsmodellen
      i forbindelse med prøvningen af denne. det er således denne formulering, jeg læg-
      ger til grund for denne erklæring.
      det bemærkes, at det fremgår af patentets titel, at opfindelsen angår et høreappa-
      rat: "høreapparat og metode til trådløs modtagelse og/eller afsendelse af data".
      endvidere fremgår det af beskrivelsen, side 1, linje 20-23, at opfindelsen er rettet
      mod høreapparater: "hearing instruments, in particular hearing aids, are very dense ap-
      plications and when integrating wireless applications, it may sometimes be difficult to find
      sufficient space for required or desired antenna components". i overensstemmelse her-
      med viser figur 1 en tegning af et høreapparat.
      yderligere fremgår det af afsnittet på side 2, linjerne 22-26, at: “it is an object of the
      present invention to provide a hearing device *…+ without a need for additional external
      antenna solutions or for a size not meeting the current requirements of smallness for hear-
      ing devices.”
      hermed er det tydeligt, at ‘høreindretning’ ifølge krav 1 skal forstås som en lille
      kompakt enhed, og at indarbejdelsen af en antenne i sådan en lille enhed er et af de
      problemer, der løses med den foreliggende opfindelse som beskrevet i ep’065.
      det fremgår desuden af epo’s sagsbehandling af patentansøgningen, som førte til
      ep’065, at det er denne forståelse som er lagt til grund, og at krav 1 opfylder betin-
      gelserne for patentering.
      krav 1 opfylder således betingelserne for patentering, hvilket blot yderligere un-
      derstøttes ved en læsning af krav 1 og 9 sammen.
      1.   tekniske træk i krav 1
                                             40
til brug for vurderingen inddeles krav 1 i kombination med krav 9 i følgende tek-
niske træk:
nr.         tekniske træk i krav 1 og 9:
1.          høreindretning (10) som omfatter:
2.          - en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret på en bruger
            og til at tilvejebringe et signal,
3.          - en output transducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk
            output,
4.          - en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang
            hos brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren,
5.          hvor den anden del (14) indbefatter output transduceren (18),
6.          - et koblingselement (16) som sammenkobler den første del (12) og den
            anden del (14),
7.          og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at transmittere et signal til
            output transduceren (18),
8.          - en antenne,
9.          - en trådløs grænseflade (22) for modtagelse og/eller sende data ved
            hjælp af antennen,
10.         hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24)
            sammenkoblet med den trådløse grænseflade (22),
11.         hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af anten-
            nen,
12.         og hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset til at bære signa-
            let ved transmission til output transduceren (18), og
13.         hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos
            brugeren.
ved kravopdelingen skal her bemærkes, at træk 1-12 findes i krav 1 og at træk 13
stammer fra det afhængige krav 9, som henviser til et hvilket som helst af de fore-
gående krav, dvs. herunder krav 1.
ved en optagelse af krav 9 i krav 1 er der efter min opfattelse ikke tvivl om, at det
er præciseret, at krav 1 alene omfatter et høreapparat.
2.       analyse af citerede skrifter d1-d14
indledningsvist skal det bemærkes, at det ikke er alle af de i indsigelsen citerede
skrifter d1-d14, som er citeret i forhold til vurdering af nyhed og opfindelseshøjde.
d1: de 36 25 891 a1
d1 angår et høreapparat med en radiosender/-modtager inklusive en antenne og
en strømkilde i en første del, som er indrettet til at være arrangeret bag øret på en
bruger. d1 omtaler imidlertid ikke træk 5, 11 og 12, nemlig at hvor den anden del
(som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos brugeren) indbefatter ud-
gangstransduceren, samt at det elektrisk ledende element er i det mindste en del af
antennen, og hvor det elektrisk ledende element er tilpasset til at bære signalet ved
transmission til udgangstransduceren.
                                          41
d1 er omtalt i beskrivelsen af kendt teknik i ep’065.
d2: wo 2006/055884 a2
d2 angår et trådløst interaktivt headset på stellet af en brille med en eller flere høj-
talere, en mikrofon og et video display afhængig af funktionen. der er således ikke
tale om et høreapparat, men derimod en indretning til lydgengivelse. udgangs-
transduceren (højtaleren) synes ikke at være arrangeret i øregangen hos en bruger,
ligesom første del heller ikke er arrangeret bag øret på en bruger. d2 beskriver så-
ledes i det mindste ikke træk 1, ligesom de tekniske træk 2-7 samt 13 ikke er be-
skrevet deri.
d2 er omtalt i beskrivelsen af kendt teknik i ep’065.
d3: wo 98/44762 a1
d3 beskriver en øretelefon (communication earpiece), hvor en mikrofon og en
transducer (højtaler) er arrangeret udenfor øret på en bruger og med en lydkanal
fra højtaleren ind i øregangen. d3 beskriver således de tekniske træk 1-3 samt 8 og
9 i krav 1, men ikke træk 4-7 og 10-13.
d4: us2007/171134 a1
d4 beskriver en indretning til lydgengivelse med en antenne med to par af au-
dio/højfrekvens signallinjer til henholdsvis højre og venstre øre. signalerne modta-
ges i en indretning båret af brugeren og sendes til ørerne. det er ikke beskrevet, at
indretningen også er indrettet til at sende signaler. d4 beskriver ikke et høreappa-
rat og omtaler derfor ikke træk 1 og 13, ligesom d4 heller ikke udviser en første
del, der er arrangeret bag øret på en bruger.
d4 er omtalt i beskrivelsen af kendt teknik i ep’065.
d5: ep 1 589 609 a1
d5 beskriver en indretning til lydgengivelse med en antenne med to par af au-
dio/højfrekvens signallinjer til henholdsvis højre og venstre øre. signalerne modta-
ges i en konsol båret af brugeren og sendes til ørerne. det er ikke beskrevet, at ind-
retningen, og især antennen mellem konsollen og ørerne, er indrettet til at sende
signaler. d5 beskriver ikke et høreapparat og omtaler derfor ikke træk 1 og 13, li-
gesom d5 heller ikke udviser en første del, der er arrangeret bag øret på en bruger.
d5 er omtalt i beskrivelsen af kendt teknik i ep’065.
d6: us 2,535,063
d6 beskriver en ‚earphone‛ med en transducer, som sættes i øret og en sender-
/modtagerdel, som brugeren bærer på sig. antennen er en separat ledning, som ik-
ke anvendes til at føre det akustiske signal til transduceren (højtaleren). træk 1, 12
og 13 er således ikke til stede i d6.
d7: us 2006/0071869 a1
                                            42
ligesom d5 beskriver d7 en indretning til lydgengivelse med en antenne med to
par af audio/højfrekvens signallinjer til henholdsvis højre og venstre øre. signaler-
ne modtages i en konsol båret af brugeren og sendes til ørerne. det er ikke beskre-
vet, at indretningen, og især antennen mellem konsollen og ørerne, er indrettet til
at sende signaler. d7 beskriver ikke et høreapparat om omtaler derfor ikke træk 1
og 13, ligesom d7 heller ikke udviser en første del, der er arrangeret bag øret på en
bruger.
d8: us 2005/0094840 a1
d8 beskriver en antenne, der er integreret i en ‛earphone‛. der beskrives en første
del og en anden del i øret med et kabel derimellem. dette kabel er imidlertid ikke
anvendt som en antenne. det fremgår heller ikke, at den beskrevne ‛earphone‛ er
tilpasset øregangen af en bruger. de tekniske træk 1, 4, 11, 12 og 13 er derfor ikke
omtalt i d8.
d9: wo 03/026342 a2
d9 beskriver en ‛headphone‛, dvs. en indretning til lydgengivelse, hvor trådene
mellem en sende-/modtagedel og ørepropperne anvendes som antenne til modta-
gelse af radiosignaler. der er således ikke tale om et høreapparat, dvs. et apparat til
kompensation for nedsat hørelse på et øre af en bruger. træk 1 og 13 er således ik-
ke til stede. den anden del, som ifølge træk 4 skal være tilpasset til at være arran-
geret i en øregang, er heller ikke tilstede.
d10: wo 2004/110099 a2
d10 beskriver anvendelsen af et høreapparat, som kan bruges til kommunikation
med en række forskellige andre apparater. d10 omtaler imidlertid ikke nogle af de
tekniske træk 2-13, som er angivet i ep’065 og brugsmodellens krav 1.
d11: ‛baluns: what they do and how they do it‛
i denne artikel forklares den tekniske virkemåde af en såkaldt ‛balun‛, som bl.a. er
nævnt i ep’065 og brugsmodellens krav 3. artiklen beskriver ikke anvendelsen af
en balun i relation til et høreapparat, og d11 angiver således ingen af de tekniske
træk 1-13 i det ovenfor omtalte krav 1.
d12: jp 2006-25392 a samt oversættelse heraf (d13 samt bekræftelsen i d14)
d12 omtaler en øretelefon-kabelantenne til en indretning til lydgengivelse, hvor
trådene mellem en radiomodtager og ørepropperne anvendes som antenne til
modtagelse af radiosignaler. der er således ikke tale om et høreapparat, dvs. et ap-
parat til kompensation for nedsat hørelse på et øre af en bruger. træk 1 og 13 er så-
ledes ikke til stede. den anden del, som ifølge træk 4 skal være tilpasset til at være
arrangeret i en øregang, er heller ikke tilstede.
3.        nyhed
                                           43
som det fremgår af gennemgangen af de citerede modhold, så er der ingen af dem,
som udviser samtlige træk i krav 1 i henholdsvis ep’065 og brugsmodellen. krav 1
er derfor nyt i forhold til ethvert af modholdene d1-d14.
4.        opfindelseshøjde
adskillige af de modholdte skrifter, som er gennemgået ovenfor, angår en indret-
ning til lydgengivelse, såsom en ‛earphone‛ eller lignende i forbindelse med en
radiomodtager eller lignende, som brugeren bærer på sig. sådanne indretninger er
f.eks. mobiltelefoner med høretelefonledninger eller lignende forbrugerelektroni-
ske indretninger. enkelte af skrifterne omtalt ovenfor angår et egentligt høreappa-
rat, dvs. et apparat til kompensation for nedsat hørelse på et øre af en bruger. et
sådant egentligt høreapparat er kendetegnet ved at være kompakt og tilpasset in-
dividuelt til et øre hos en bruger med et høretab.
den mest relevante kendte teknik i forhold til ep’065 og brugsmodellen skal såle-
des findes blandt d1 og d3. d10 beskriver ikke opbygningen af et høreapparat,
men er derimod fokuseret på en anvendelse af et høreapparat. d3 omtaler dels en
øretelefon og, ligesom d1, et egentligt høreapparat. d1 har de fleste tekniske træk
til fælles med krav 1, og d1 må derfor anses for den nærmeste kendte teknik. det
skal hertil bemærkes, at d1 ved af sagsbehandlingen ved epo af ep’065 også blev
identificeret som ‛closest prior art‛.
krav 1 adskiller sig fra d1 ved, at den anden del (som er tilpasset til at være arran-
geret i en øregang hos brugeren) indbefatter udgangstransduceren, samt at det
elektrisk ledende element er i det mindste en del af antennen, og hvor det elektrisk
ledende element er tilpasset til at bære signalet ved transmission til udgangstrans-
duceren (dvs. træk 5, 11 og 12, jf. inddelingen ovenfor under pkt. 1).
det problem, som er løst ved disse adskillende tekniske træk, er at tilvejebringe et
høreapparat, som kan sende og modtage data trådløst ved anvendelse af ønskede
frekvenser uden behov for yderligere antenneløsninger samt en kompakt størrelse,
der opfylder de aktuelle krav til kompaktheden af høreapparater.
fagmanden vil ikke kunne udlede denne problemstilling af d1. fagmanden vil
dog kende til kravet om kompakthed for derved at opnå et diskret høreapparat,
idet fagmanden jo netop er specialist indenfor høreapparater. både i d1 og i d3 er
der beskrevet høreapparater med separate antenner. selv om fagmanden måtte an-
se dette for en ikke-tilfredsstillende løsning i forhold til at sikre gode sende-
/modtageforhold, er der ikke angivet alternativer, som fagmanden ville kunne
overveje efter at have konsulteret den tekniske lære af d1.
fra det andet tekniske område, såsom øretelefoner og mobiltelefoner, bærbare tv,
video og/eller radioafspillere, vil fagmanden vide, at løsningerne ikke er kompakte
og diskrete, ligesom løsningerne er indrettet med antenner tilpasset til at modtage
radiosignaler i et bestemt frekvensbånd.
den tekniske effekt af løsningen ifølge krav 1 er, at der tilvejebringes en kompakt
antenneløsning, hvor antennen ikke er særlig lang, da den kun strækker sig fra bag
øret på en bruger og ind i øregangen, og antennen i det mindste delvist udgøres af
koblingselementet. en fordel der hermed opnås er, at der spares plads i og om-
                                                     44
      kring høreapparatet samt at længden af koblingselementet, antennen, er bedre til-
      passet til de bølgelængder/frekvenser, der anvendes til transmission af elektro-
      magnetiske datasignaler. effektiviteten af antennen i sammenligning med kendte
      antenneløsninger indenfor høreapparater er derved forbedret.
      på tidspunktet for indleveringen af patentansøgningen, der har ført til ep’065 og
      brugsmodellen, var en fagmand indenfor høreapparater til kompensation for høre-
      tab ikke ansporet til at opbryde konstruktionen af høreapparatet ifølge d1 allerede
      fordi, fagmanden ikke vil have erkendt problemstillingen. dernæst, selv hvis fag-
      manden erkendte ovennævnte problemstilling og satte sig for at løse problemet,
      ville fagmanden ikke finde et hint, som ville lede ham i retning af den løsning, der
      er angivet i krav 1. fagmanden ville derfor med udgangspunkt i d1 skulle bryde
      med sin rutinemæssige arbejde med teknologitilpasning og vanetænkning for først
      at få idéen til problemet og tillige løse problemet på den måde, der er angivet i
      krav 1. på denne baggrund er det min helt klare opfattelse, at krav 1 besidder op-
      findelseshøjde i forhold til den kendte teknik.‛
i en erklæring af 1. september 2014 udarbejdet af patentagent gert høy jacobsen frem-
lagt af gn resound fremgår følgende:
      ‛1.       indledning
      til brug for den verserende sag mellem oticon a/s (herefter oticon) og gn re-
      sound a/s (herefter gn resound) har advokat kenneth kvistgaard‐aaholm an-
      modet mig om at vurdere, hvorvidt oticons europæiske patent ep 2 076 065 b1
      (stridspatentet) og danske brugsmodel br 2013 00096 (stridsbrugsmodellen) er
      gyldige, herunder at kommentere oticons replik af 4. juli 2014 og replikkens bilag
      38 claus elmeros’ erklæring (i det følgende benævnt ce).
      der henvises i det følgende til stridspatentet som valideret i danmark: dk/ep 2
      076 065 t3 og til stridsbrugsmodellen som publiceret i brugsmodelskrift dk 2013
      00096 y6.
      2.        kernen i opfindelsen/er patentet begrænset til høreapparater?
      efter min opfattelse er kernen i stridspatentets opfindelse at anvende samme elek-
      triske leder både til antenne og til transmission af et lydsignal til en højttaler, der
      sender lyd ind i en persons øre.
      2.1       stridspatentets ordlyd
      dette fremgår særligt af beskrivelsen af fordelene ved opfindelsen, stridspatentet,
      side 4, linje 17– 31:
              “one or more of the electrically conductors in the rite cord (or in the inter-
              connecting tube of standard bte type instruments) may be used as or in an
              antenna for wireless applications in the hearing instrument. this saves space
                                                 45
       in the device and reduces cost. further, as the size of the coupling element al-
       lows for a better adaptation to a wavelength of the electromagnetic signal
       used for transmitting the data, the efficiency and bandwidth of the antenna is
       improved in comparison to known antenna solutions inside the hearing de-
       vice.
       no additional mechanical processes are required to manufacture an ex-
       ternal or additional antenna structure. only a few extra standard passive
       components are needed to implement for example a diplexer to couple the rf
       signal on to the wire, i.e. to the electrically conducting element.
       it was found that an improvement of efficiency that can be achieved by using
       the rite wires compared to an internal loop antenna with an area of maxi-
       mum 100 mm2 is about
       6 db at 1 ghz, which is a significant improvement from the estimated
       best case efficiency for the internal loop antenna of ‐16 db‛
                          som i stridsbrugsmodellen er oversat til
       ”en eller flere af de elektriske ledere i rite‐ledningen (eller i den forbindende
       slange i standardinstrumenter af bte‐typen) kan anvendes som eller i en an-
       tenne til trådløse applikationer i høreinstrumentet. dette sparer plads i ind-
       retningen og reducerer omkostningerne. da koblingselementets størrelse mu-
       liggør bedre tilpasning til en bølgelængde af det elektromagnetiske signal,
       som anvendes til at sende dataene, er antennens effektivitet og båndbredde
       endvidere forbedret i sammenligning med kendte antenneløsninger indeni
       høreindretningen.
       der kræves ingen yderligere mekaniske processer til fremstilling af en ekstern
       eller yderligere antennestruktur. der er kun behov for nogle få ekstra passive
       standardkomponenter for at implementere for eksempel en diplekser til at kob-
       le rf‐ signalet til ledningen, dvs. til det elektrisk ledende element.
       det har vist sig, at der kan opnås en effektivitetsforbedring ved anvendelse af
       rite‐ ledningerne sammenlignet med en intern sløjfeantenne med et areal på
       maksimalt 100 mm2 på ca. 6 db ved 1 ghz, hvilket er en betydelig forbed-
       ring i forhold til den estimerede, i bedste fald opnåelige effektivitet for den in-
       terne sløjfeantenne på ‐16 db.”
i de citerede afsnit omtales alene fordelene ved at kombinere antennen med en le-
der, der i forvejen indgår i transmissionen af et lydsignal.
i oticons replik af 4. juli 2014 hævdes det, at den i stridspatentet patenterede op-
findelse alene vedrører høreapparater.
efter min opfattelse fremgår det klart af stridspatentet, at opfindelsen vedrører en-
hver form for høreindretning, der sender lyd ind i en brugers øre.
i stridspatentet defineres begrebet ‛hearing device‛ på side 1, linje 18 – 19:
                                               46
       ”in the following the terms “hearing device” or “hearing instrument” refer
       to devices in general which are related to providing an acoustic signal to a
       user’s ear”, (understregning tilføjet)
                          som i stridsbrugsmodellen er oversat til
       ‛i det følgende henviser termerne “høreindretning” eller “høreinstrument”
       til indretninger i almindelighed, som har relation til at tilvejebringe et aku-
       stisk signal til en brugers øre”, (understregning tilføjet)
i stridspatentet nævnes efterfølgende høreapparater, som eksempel på høreindret-
ninger med særlige pladskrav, hvor det kan være vanskeligt at finde tilstrækkelig
plads til en antenne eller antennekomponenter.
det bør imidlertid bemærkes, at høreapparater netop ikke er det eneste eksempel,
der nævnes i stridspatentet, men at også headsets, hovedtelefoner og høreværn ud-
trykkelig nævnes som eksempel på høreindretninger, hvor opfindelsen kan an-
vendes, se stridspatentet, side 1, linje 14 – 18:
       ”however, the present invention may also be implemented in other types of
       listening devices, hearing instruments or hearing devices which comprise a
       connecting element between two physical parts of the device, e.g. a head set, a
       head phone, ear protection plugs, etc.”,
            (understregning tilføjet) som i stridsbrugsmodellen er oversat til
       ”den foreliggende frembringelse kan imidlertid også implementeres i andre
       typer af høreindretninger eller høreinstrumenter, som omfatter et forbindel-
       seselement mellem to fysiske dele af indretningen/instrumentet, f.eks. et
       headset, en hovedtelefon, beskyttende ørepropper osv.”
2.2       generel sondring
benævnelsen ‛hearing aid‛, på dansk ‛høreapparat‛, anvendes sædvanligvis i pa-
tentkravene i patentansøgninger og patenter, hvor et høreapparat ønskes patentbe-
skyttet. det ville have været enkelt at følge denne normale praksis i stridspatentet,
hvis det oprindeligt havde været ønsket udelukkende at opnå beskyttelse for et hø-
reapparat.
samtlige figurer i stridspatentet viser en høreindretning. et høreapparat er slet ikke
nævnt i figurbeskrivelsen, stridspatentet side 7, linje 19 – side 12, linje 6. her be-
skrives udelukkende en høreindretning.
det er således oplagt, at benævnelsen ‛hearing device‛ – på dansk ‛høreindret-
ning‛ – er anvendt i stedet for benævnesen ‛hearing aid‛ – på dansk ‛høreappa-
rat‛ – som betegnelse for opfindelsen i stridspatentet netop for at opnå en bredere
beskyttelse for opfindelsen end alene en beskyttelse for opfindelsens anvendelse i
et høreapparat.
                                             47
dette synspunkt støttes også af, at opfindelsens kerne på ingen måde relaterer sig
særligt til et høreapparat, men derimod lige hensigtsmæssigt anvendes i en hvilket
som helst høreindretning med en forbindelse mellem to dele, som det også frem-
hæves i stridspatentet side 1, linje 14 ‐ 18.
et høreapparat adskiller sig fra andre former for høreindretninger ved, at der i et
høreapparat – ud over gengivelse af lyd i en brugers øre – også foretages en kom-
pensation af brugerens høretab. opfindelsens kerne – kombinationen af antenne
med en leder, der i forvejen indgår i transmissionen af et lydsignal – påvirkes imid-
lertid ikke af, om der foretages høretabskompensation eller ej.
2.3      pladskrav/kompakte enheder
oticon anfører i sin replik, at der gør sig særlige pladsforhold gældende i et
bag‐øret høreapparat, og at dette derfor er en indikation af, at stridspatentet vedrø-
rer høreapparater. samme pladsforhold gør sig dog gældende for den tilsvarende
type headsets, som benævnes over‐øret, ‛over‐the‐ear‛, headsets eller ote head-
sets.
ote      headsets    har    samme       udformning      og     størrelsesforhold  som
bag‐øret‐høreapparater. ote headsets er velkendte og har været det siden 1970,
hvor plantronics introducerede det såkaldte starset headset i 1970, se billedet ne-
denfor, der vises på plantronics hjemmeside:
www.plantronics.com/us/company/50th‐anniversary/timeline.jsp
en mere moderne udgave af dette headset er vist på fig. 2 i wo 2007/027270, som
er offentliggjort den 8. marts 2007, altså før stridspatentets indleveringsdato 27. de-
cember 2007:
                                               48
endnu et eksempel er vist på fig. 1 i us 4,864,610, der er offentliggjort den 5. sep-
tember 1989, se nedenfor:
de viste ote headsets har en mikrofonarm, som et bag‐øret høreapparat ikke har.
man kunne derfor hævde, at der er endnu større pladskrav i ote headsets end i
tilsvarende bag‐øret høreapparater.
i replikken anføres endvidere til støtte for synspunktet, at stridspatentet vedrører
høreapparater, at ‛krav 1 skal forstås i kombination med krav 9‛ (se overskrift til
afsnit 2.1.4), men stridspatentets krav 9 er netop også formuleret, så det omfatter
en høreindretning:
       9. høreindretning (10) ifølge et hvilket som helst af de foregående krav, hvor
       den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre af brugeren
       (understregning tilføjet),
krav 9 er således også formuleret, så det omfatter et ote headset, som vist på figu-
rerne ovenfor.
2.4      konklusion
da der i stridspatentet anføres en række eksempler på andre former for høreind-
retninger end høreapparater, hvori opfindelsen også kan implementeres, og da der
ikke gør sig særlige forhold gældende ved implementering af opfindelsen i et hø-
reapparat i forhold til at implementere opfindelsen i en anden type høreindretning,
kan der efter min opfattelse ikke findes begrundelse i stridspatentet for, at den be-
skrevne opfindelse kun vedrører høreapparater og ikke andre former for høreind-
retninger, som fx ote headsets.
3.       fagmanden og den relevante teknik
3.1      det relevante fagområde
                                                 49
i replikken anføres, at det er ‛forskellige fagmænd, der arbejder med henholdsvis høreap-
parater og de af modholdene omhandlede fagområder, der beskæftiger sig med almindelig
forbrugerelektronik‛, replikken side 10, linje 2 – 4.
dette er ikke korrekt.
fagmanden er defineret i patent‐ og varemærkestyrelsens patentguidelines, se
http://paguidelines.dkpto.dk/aa/betingelser‐for‐patenterbarhed/vaesentlig‐
adskillelse/fagmand.aspx:
        "fagmanden" skal antages at være en almindelig praktiker, som har generel
        almenviden inden for teknikområdet på det relevante tidspunkt. epo board
        of appeal afgørelsen t 60/89, der i de sidste mange år er blevet refereret til,
        konkluderer, at en fagmand ikke er en nobelprisvinder, men en "almindelig"
        person, f. eks. en person der arbejder i et laboratorium. fagmanden skal for-
        udsættes at have adgang til alt "kendt teknik", i særdeleshed de dokumenter,
        der er citeret i nyhedsundersøgelsesrapporten, og fagmanden har mulighed
        for at udføre rutinearbejde og almindelige eksperimenter.
        hvis et problems karakter tilskynder fagmanden til at søge dets løsning inden
        for et andet teknisk område, er fagmanden inden for dette den person, der an-
        ses for kvalificeret til at løse problemet. vurderingen af, om løsningen adskil-
        ler sig væsentligt fra kendt teknik, skal derfor baseres på denne fagmands vi-
        den og evne (se epo t 32/81, oj 6/1982, 225).
        det tekniske område for fagmanden er fastlagt af det problem der skal løses på
        basis af den nærmest liggende, kendte teknik. hvis det tekniske område for
        problemet henholdsvis løsningen er forskelligt, er fagmanden eksperten in-
        denfor problemet ‐ og ikke løsningen.
        der kan være tilfælde, hvor det er mere passende at tænke på grupper af per-
        soner, f.eks. et forsknings‐ eller produktionsteam, snarere end på en person
        som fagmand (se epo t 99/89). dette kan f.eks. være gældende inden for
        visse avancerede teknologier, såsom computer‐ eller telefonsystemer og i
        stærkt specialiserede processer, såsom den kommercielle produktion af inte-
        grerede kredsløb eller af komplekse kemiske forbindelser (understregning og
        fremhævelse tilføjet).‛
stridspatentet angiver det problem, der ligger til grund for opfindelsen på side 2,
linje 1 – 5:
        “the efficiency and bandwidth of antennas for electro‐magnetic fields depend
        strongly on the size relative to a wavelength of the signal or field. however,
        common hearing instruments are typically much smaller than the wave-
        length in the appropriate frequency bands, which has a disadvantageous effect
        on the efficiency and band‐width of the antennas build into the common hear-
        ing devices”
                           som i stridsbrugsmodellen er oversat til
                                              50
      ”effektiviteten og båndbredden for antenner til elektromagnetiske felter er
      stærkt afhængige af størrelsen i forhold til en bølgelængde af signalet eller fel-
      tet. almindelige høreinstrumenter er imidlertid typisk meget mindre end bøl-
      gelængden i de relevante frekvensbånd, hvilket har en ufordelagtig indvirk-
      ning på effektiviteten og båndbredden for de antenner, der indbygges i de al-
      mindelige høreindretninger.”
det problem, der ligger til grund for opfindelsen, vedrører ifølge stridspatentet ud-
formning af antenner i høreindretninger, der er meget mindre end bølgelængden i
de relevante frekvensbånd. det vil sige, at problemet ligger inden for antennetek-
nik, og fagmanden er derfor en fagmand inden for antenneteknik.
det er naturligvis samme fagmand inden for antenneteknik, der arbejder med an-
tenner i høreapparater og i andre former for høreindretninger, som fx de høreind-
retninger, der er beskrevet i de fremdragne dokumenter, og de ovenfor viste ote
headsets.
oticon har da også selv udpeget en ekspert i antenneteknik til at udtale sig om op-
findelsen.
dette er ikke blot teoretisk, men kommer også til udtryk ved, at det rent faktisk er
ingeniører med speciale i antenneteknik, der har konstrueret, de antenner, der an-
vendes i gn resounds høreapparater. det samme synes at være tilfældet hos oti-
con.
oticon anfører i replikken, at høreapparater falder under et ganske andet fagområ-
de end andre former for høreindretninger, der anføres at henhøre under forbruger-
elektronik.
dette strider mod, at et høreapparat i stridspatentet side 1, linje 16 beskrives som ét
eksempel på en høreindretning, og at der i stridspatent udtrykkeligt nævnes andre
eksempler på høreindretninger, hvori opfindelsen finder anvendelse, nemlig et
headset, en hovedtelefon, høreværn, osv.
det anføres også i stridspatentet, at opfindelsen kan anvendes i frekvensområdet
fra 1 mhz til 1000 ghz, fortrinsvis fra 1 mhz – 3 ghz, se side 6, linje 30 – 31, samt
stridspatentets krav 8.
oticons ekspert gert frølund petersen forklarer, at den bedste antennevirkning
opnås, når antennens længde er en kvart bølgelængde. en kvart bølgelængde ved 1
mhz er ca. 75 m. en monopolantenne som vist på fig. 3b i stridspatentet skal altså
helst have en længde på ca. 75 m for at virke godt ved 1 mhz. en sådan antenne
finder næppe anvendelse i et høreapparat.
oticons argumentation er altså fejlagtigt baseret på at præsentere en løsning, nem-
lig opfindelsen implementeret i et bag‐øret høreapparat, for at introducere en fag-
mand inden for løsningen i stedet for inden for problemet, som foreskrevet i pa-
tent‐ og varemærkestyrelsens patentguidelines, for derefter at hævde, at denne
fagmand ikke har kendskab til almindeligt kendt forbrugerelektronik med anten-
ner.
                                           51
samlet må derfor konkluderes, at fagmanden er en fagmand indenfor antennetek-
nik.
3.2       relevant faglitteratur
på baggrund af ovenstående er ikke kun teknisk litteratur, der vedrører høreappa-
rater, men også teknisk litteratur, der vedrører antenneløsninger i andre former for
høreindretninger, som defineret i stridspatentet, side 1, linje 18 ‐19, relevante for en
vurdering af nyhed og opfindelseshøjde for den i stridspatentet beskrevne opfin-
delse.
de i replikken nævnte modhold d4, d5, d6, d7, d8, d9 og d12 beskriver alle høre-
indretninger, der er meget mindre end bølgelængden i de relevante frekvensbånd,
og som anvender løsningen ifølge opfindelsen, nemlig at kombinere antenne med
en leder, der i forvejen indgår i transmissionen af et lydsignal til en højttaler, der
anbringes i øret.
den i stridspatentet beskrevne løsning er således velkendt.
3.3       den teknologiske udvikling
i bogen ‛hearing aids‛ af harvey dillon (bilag å), som er udgivet i 2001, beskri-
ves den historiske udvikling af høreapparater i kapitel 1.4, ‛historical perspecti-
ve‛, side 12.
i afsnit 1.4.4, ‛the transistor and integrated circuit era‛, side 15, beskrives hvorle-
des fremkomsten af transistoren i 1952 bevirkede, at høreapparaters størrelse redu-
ceredes, så de fra 1954 kunne anbringes ved hovedet i stedet for på kroppen. de
første høreapparater af denne type var de såkaldte ‛barrette hearing aids‛ (‛barret-
te‛ = klips), der havde mange forskellige former, og som blev båret på eller under
håret eller på et slips, revers, eller en flip. mange blev udformet, så de lignede
smykker.
herefter fulgte de såkaldte ‛hørebriller‛, hvor høreapparatkomponenterne var
indbygget i et brillestel. den fortsatte generelle formindskelse af komponentstør-
relser bevirkede hurtigt, at alle høreapparatkomponenterne kunne flyttes hen bag
øret i brillestellet og snart fremkom herefter det selvstændige bag‐øret høreappa-
rat.
den generelle teknologiske udvikling med den hurtige udvikling af mindre og
mindre elektronikkomponenter har altså ført til en tilsvarende reduktion af et hø-
reapparats størrelse og udformning fra et kropsbåret høreapparat, som fx det her
viste høreapparat fra oticon (model 370vt),
                                          52
til et bag‐øret høreapparat, som nedenfor vist (oticon epoq fra 2007):
herved er længden af ledningsforbindelsen mellem høreapparatets komponenthus
og højttaler blevet tilsvarende reduceret, hvilket hensigtsmæssigt svarer til reduk-
tionen af bølgelængder for de højere kommunikationsfrekvenser for trådløs kom-
munikation, der parallelt har udviklet sig fra fm‐kommunikation i 100
mhz‐området til kommunikation i ghz‐området (der for eksempel avendes af
bluetooth standarden).
flere eksempler kan ses på http://www.hearingaidmuseum.com/.
de i replikken nævnte modhold d4, d5, d6, d7, d8, d9 og d12 beskriver alle høre-
indretninger med en udformning, der svarer til det ovenfor viste kropsbårne høre-
apparat. den generelle teknologiske udvikling har ført til en udvikling fra de
kropsbårne høreapparater til bag‐øret høreapparater, som vist ovenfor.
andre former for høreindretninger end høreapparater, se de ote headsets, der og-
så er vist ovenfor, har fulgt samme generelle udvikling.
3.4       konklusion
den rette fagmand er en fagmand indenfor antenneteknik. teknik vedrørende an-
dre antenneløsninger, herunder antenneløsninger til andre høreindretninger end
høreapparater, er derfor relevant ved vurderingen af, om stridspatentets høreind-
retning er nyt eller har opfindelseshøjde.
i modholdene d4, d5, d6, d7, d8, d9 og d12 beskrives kropsbårne høreindretnin-
ger med antenner og angiver en løsning på problemet at udforme antenner i høre-
indretninger, der er meget mindre end bølgelængden i de relevante frekvensbånd,
nemlig at kombinere antennen med en leder, der i forvejen indgår i transmissionen
af et lydsignal.
                                              53
den almindelige teknologiske udvikling har formindsket størrelsen af disse appa-
rater, så de kan bæres bag øret som en bag‐øret høreindretning, hvor forbindelsen
til højttaleren i øret har en længde, der passer til de højere frekvenser for trådløs
kommunikation, der også er en følge af den almindelige teknologiske udvikling.
krav 9’s karakteristiske træk følger altså naturligt af den almindelige teknologiske
udvikling. derfor har stridspatentets krav 1 i kombination med krav 9 ikke opfin-
delseshøjde, og stridsbrugsmodellens krav 1 har ikke frembringelseshøjde.
manglende opfindelseshøjde og frembringelseshøjde begrundes yderligere neden-
for i forbindelse med kommentarerne til ce.
4.        bilag 38 – ce’s erklæring
4.1       høreapparat ctr. høreindretning
ce synes at udgøre en erklæring om, at stridsbrugsmodellens krav 1 – dog med en
udskiftning af begrebet ‛høreapparat‛ med begrebet ‛høreindretning‛, som det er
gengivet på side 2 i ce, er nyt og har frembringelseshøjde.
selvom begrebet ‛høreindretning‛ anvendes i det formulerede krav 1, anføres det,
at det er præciseret, at dette krav 1 alene omhandler høreapparater, se side 2, andet
afsnit efter krav 1.
som det fremgår af ovenstående kommentarer til replikken, er denne tolkning efter
min opfattelse ubegrundet.
de i ce anførte begrundelser imødegås i det følgende:
i ce’s afsnit 3, anføres ‛at det fremgår af patentets titel, at opfindelsen angår et høreap-
parat‛. imidlertid er patentansøgningen, der førte til udstedelse af stridspatentet,
indleveret med titlen: ‛hearing device and method for a wireless receiving and/or sen-
ding of data‛ (min understregning). den danske titel er altså ikke oversat korrekt.
den korrekte oversættelse er ‛høreindretning og fremgangsmåde til trådløs mod-
tagelse og/eller afsendelse af data‛. også patentets titel, som indleveret, viser, at
det oprindeligt har været ønsket at beskytte anvendelsen af opfindelsens kerne i en
bred kategori af apparater og ikke kun høreapparater.
der refereres ikke i ce, afsnit 3, til stridsbrugsmodellen, men for fuldstændighe-
dens skyld bemærkes, at stridsbrugsmodellen også blev indleveret med stridspa-
tentets titel: ‛hearing device and method for a wireless receiving and/or sending of data‛.
i stridsbrugsmodellens titel blev ‛hearing device‛ i øvrigt korrekt oversat til ‛høre-
indretning‛ på dansk.
i ce’s afsnit 4 citeres et afsnit fra stridspatentet, der også omhandler en ‛hearing
device” som begrundelse for, at stridspatentet alene skulle omhandle høreappara-
ter.
                                             54
i ce’s afsnit 5 konkluderes, ‛at ’høreindretning’ ifølge krav 1 skal forstås som en lille
kompakt enhed, og at indarbejdelsen af en antenne i sådan en lille enhed er et af de proble-
mer, der løses med den foreliggende opfindelse…‛.
dette er ikke korrekt. ifølge stridspatentet sættes størrelsen af enheden i relation til
den anvendte bølgelængde, idet enheden er meget mindre end bølgelænden i de
relevante frekvensbånd. som påvist ovenfor, vedrører opfindelsen i stridspatentet
høreindretninger generelt, herunder små og kompakte enheder.
i ce’s afsnit 6 anføres, at ‛det fremgår desuden af epo’s sagsbehandling af patentansøg-
ningen, som førte til ep’065, at det er denne forståelse som er lagt til grund, og at krav 1
opfylder betingelserne for patentering‛. denne påstand dokumenteres ikke og fremgår
efter min opfattelse ikke af epo’s sagsbehandling.
på side 2 i ce udformes et ny patentkrav, hvor stridspatentets krav 1 og krav 9 er
kombineret. dette kombinerede krav indeholder også benævnelsen ‛høreindret-
ning‛. det anføres, at træk 13 ‛hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret
bag et øre hos brugeren‛ bevirker, at det kombinerede krav er præciseret til alene at
omfatte et høreapparat.
denne konklusion er formodentlig fremkommet uden kendskab til de ovenfor vi-
ste ote headsets.
det er således min vurdering, at der ikke er nogen sammenhæng mellem begræns-
ningen, at første del af placeret ‛bag et øre hos brugeren‛ og en indsnævring af kra-
vet til alene at angå høreapparater.
på denne baggrund fastholdes, at stridspatentet angår en høreindretning, og ikke
blot et høreapparat.
4.2       patenterbarhed
herefter imødegås de i ce anførte argumenter vedrørende patenterbarhed.
i kapitel 3 ‛nyhed‛ anføres, at krav 1 er nyt. det er ikke klart, hvilket krav 1, der
her omtales, idet der henvises både til stridspatentet, stridsbrugsmodellen, og det
krav 1, der er formuleret i ce.
det er imidlertid min opfattelse, a) at stridspatentets krav 1 ikke er nyt, b) at det i
ce formulerede krav 1 ikke er nyt, og c) at den nyligt registrerede stridsbrugsmo-
dels krav 1 ikke har frembringelseshøjde.
dette begrundes nærmere i det følgende:
4.2.1     re a) stridspatentets krav 1
ce’s nummerering af kravets træk er også anvendt her.
stridspatentets krav 1:
1.   høreindretning (10), som omfatter:
                                              55
2.       en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret ved en bruger og til
         at tilvejebringe et signal,
3.   en output transducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk output,
4.       en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang af
         brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren,
5.       hvor den anden del (14) omfatter output transduceren (18),
6.       et koblingselement (16), som kobler den første del (12) og den anden del
         (14),
7.       og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at overføre signalet til output
         transduceren (18),
8.       en antenne, og
9.       en trådløs grænseflade (22) til at modtage og/eller sende data ved hjælp af
         antennen,
10.      hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24) kob-
         let til den trådløse grænseflade (22),
11.      hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af antennen,
         og
12.      hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset til at bære signalet ved
         overførelse til output transduceren(18).
4.2.1.1 nyhed
4.2.1.1.1 nyhed i forhold til ep 1 231 819 a2
ep 1 231 819 a2, som er offentliggjort den 14. august 2002, indeholder alle træk i
stridspatentets krav 1 som påvist nedenfor:
re 1:     ep 1 231 819 a2 beskriver et høreapparat, se spalte 1, linje 1 – 10: ‛specifikt
           vedrører den foreliggende opfindelse trådløs overførsel og håndtering af informa-
          tion i en implanterbar høreapparatindretning således, at kommunikation fra radio,
          tv‐lyd, intercom, telecom, cellulære systemer, computergenereret lyd og lignende
          audiosignaler kan modtages og høres via den implanterbare høreindretning.‛
          se også fig. 2d.
re 2:     den på fig. 2d viste enhed 112 udgør den første del.
re 3:     transduceren 110 på fig. 2d udgør output transduceren (18), idet transdu-
          ceren er implanteret. transducerens funktion er at vibrere mellemørets
                                               56
          knogler, hvilket for normalt hørende er trommehindens funktion. herved
          sættes den meget tunghøre bruger i stand til at høre lyd. transduceren er
          altså indrettet til at vibrere med lydens frekvenser og har således samme
          funktion, som output transduceren (18).
re 4:     den på fig. 2d viste transducer 110 udgør den anden del (14).
re 5:     transduceren 110 udgør den anden del.
re 6:     den kombinerede antenne‐ og transducerledning, som vises på fig. 2d
          mellem enhed 112 og transducer 110 udgør koblingselementet (16).
re 7:     koblingselementet (16) udgøres af den kombinerede antenne‐ og transdu-
          cerledning, som forbinder modtageren 112 med transduceren 110, se fig.
          2d og afsnit [0013].
re 8:     antennen er vist på fig. 2b.
re 9:     den trådløse grænseflade (22) er vist på fig. 2b og 2c.
re 10:    som vist på fig. 2b og 2c.
re 11:    i afsnit [0013], linje 30 – 33 beskrives, at transducerledningen også fungerer
          som antenne, og
re 12:    transducerledningen på fig. 2d leder signalet fra udgangsforstærkeren
          206 til transduceren 110, se også fig. 2b og afsnit [0013], linje 11 ‐ 14.
4.2.1.1.2 nyhed i forhold til us patent nr. 2.535.063
us patent nr. 2.535.063 (d6 i indsigelsen), som er offentliggjort den 26. december
1950, indeholder alle træk i stridspatentets krav 1 som påvist nedenfor:
re 1:     us patent nr. 2.535.063 beskriver en høreindretning som defineret i strids-
          patentet, se spalte 1, linje 1 – 4: ‛den foreliggende opfindelse vedrører systemer
          til tovejs elektrisk kommunikation, hvor en enkelt transducer fungerer både som
          sender og modtager.‛
          se også fig. 2 og spalte 4, linje 68 – spalte 5, linje 3: ‛det ses af fig. 2, at ra-
          dio‐telefonen, der vises skematisk på fig. 1, kan bæres af en operatør 31, idet trans-
          duceren 18 forefindes i form af et indsættelsesørestykke, der er monteret inde i
          brugerens øre, og den kombinerede antenne og transducerledning 20, 21 strækker
          sig nedad fra ørestykket til den kombinerede sende‐modtage enhed 32, som kan bæ-
          res i en lomme i operatørens beklædning, som vist, bæres på et bælte (ikke vist) el-
          ler ophængt på anden måde‛.
          us patent nr. 2.535.063 beskriver altså en enhed, som tilvejebringer et aku-
          stisk signal til en brugers øre, som er stridspatentets definition på en høre-
          indretning.
                                            57
re 2:    den på figurerne 1 og 2 viste sende‐modtage enhed 32 udgør den første
         del, se også spalte 4, linje 75.
re 3:    transduceren 18 på figurerne 1 og 2 udgør output transduceren (18), se
         også spalte 4, linje 71 – 72, samt spalte 6, linje 34 – 47, hvoraf det fremgår,
         at transduceren 18 på alle måder svarer til output transduceren i et høre-
         apparat.
re 4:    indsættelsesørestykket er vist mere detaljeret på fig. 4 med transduceren
         18 og udgør den anden del (14), se også spalte 4, linje 71 – 72.
re 5:    som vist på fig. 4 rummer indsættelsesørestykket transduceren (18).
re 6:    den kombinerede antenne‐ og transducerledning 20, 21, som vises på figu-
         rene 1 og 2 udgør koblingselementet (16), se også spalte 4, linje 71 – 72.
re 7:    det fremgår af fig. 1, at transducerledningen 21 forbinder modtageren 11
         med transduceren 18, se også spalte 6, linje 34 – 47.
re 8:    figurerne 1, 2, 4a og 4b viser, at den kombinerende antenne‐ og transdu-
         cerledning 20, 21 indeholder antennen 20.
re 9:    omskifteren 16, senderen 12 og modtageren 11 vist på fig. 1 udgør den
         trådløse grænseflade (22).
re 10:   fig. 1 viser, at antennen 20 er koblet til den trådløse grænseflade (22).
re 11:   antennen 20 udgør indlysende i det mindste en del af antennen.
re 12:   på fig. 4 vises, at antennen 20 udgør skærmen i den kombinerede antenne‐
         og tranducerledning 20, 21 således, at det elektrisk ledende element, nem-
         lig skærmen 20, er tilpasset til at bære signalet ved overførelse til output
         transduceren (18).
4.2.2    re b) det i ce formulerede krav 1
det i ce formulerede krav 1 adskiller sig fra stridspatentets krav 1 ved tilføjelse af
trækket:
13       hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos
         brugeren.
4.2.2.1 nyhed
efter min opfattelse repræsenterer træk 13 ikke en begrænsning af stridspatentets
krav 1, idet det ikke er angivet, hvorledes den første del (12) er udformet for at væ-
re tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos brugeren.
det er muligt, at der ved udarbejdelsen af det i ce formulerede krav 1 har været
tænkt på et bag‐ øret høreapparat, som udgør et eksempel på én mulig måde at ud-
                                            58
forme et apparat på, så det kan anbringes bag et øre. imidlertid er det i ce formu-
lerede krav 1 ikke begrænset til netop denne form.
4.2.2.1.1 nyhed i forhold til ep 1 231 819 a2
med en længere ledning kan enheden 112 på fig. 2d i ep 1 231 819 a2 også anbrin-
ges bag et øre hos brugeren og er altså også tilpasset til at være arrangeret bag et
øre hos brugeren.
4.2.2.1.2 nyhed i forhold til us patent nr. 2.535.063
den kombinerede sende‐modtage enhed 32, der er beskrevet i us patent nr.
2.535.063, kan også anbringes bag et øre hos brugeren. enheden kan bæres på ryg-
gen af brugeren ‐ eventuelt tæt på brugerens nakke ‐ og på den måde hensigts-
mæssigt bæres bag brugerens øre, som det ofte ses på personer, der skal optræde.
da sende‐modtage enheden 32, der er beskrevet i us patent nr. 2.535.063, således
også er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos brugeren, er det i ce formule-
rede krav 1 ikke nyt i forhold til us patent nr. 2.535.063.
4.2.2.2 opfindelseshøjde
skulle retten alligevel finde, at kravet er nyt, skal det anføres, at kravet ikke har op-
findelseshøjde af følgende grunde:
4.2.2.2.1 opfindelseshøjde med ep 1 231 819 a2 som nærmest kendte teknik
ep 1 231 819 a2 anses for at udgøre den nærmest kendte teknik, idet ep 1 231 819
a2 beskriver alle kravets træk med undtagelse af træk 13 ifølge rettens antagelse.
den tekniske effekt af træk 13 er, at høreapparatet bæres på en alternativ måde.
det objektive tekniske problem er altså at modificere høreapparatet i ep 1 231 819
a2, så det kan bæres på en alternativ måde.
det er velkendt at udforme implanterbare høreapparater med fx et bag‐øret hus.
fagmanden, der ønsker at tilvejebringe et implanterbart høreapparat, som det i ep
1 231 819 a2 beskrevne, men båret på en anden måde, vil da som et indlysende al-
ternativ vælge et bag‐øret hus og derved gennem sin almindelige fagmandsviden
komme frem til et implanterbart høreapparat, der falder ind under kravets ordlyd.
derfor har kravet ikke opfindelseshøjde i forhold til ep 1 231 819 a2.
4.2.2.2.2 opfindelseshøjde med us patent 2.535.063 som nærmest kendte teknik
us patent nr. 2.535.063 anses for at udgøre den nærmest kendte teknik, idet us pa-
tent nr. 2.535.063 beskriver alle kravets træk med undtagelse af træk 13 ifølge ret-
tens antagelse.
                                           59
den tekniske effekt af træk 13 er, at høreindretningen er gjort mindre og lettere at
bære.
det objektive tekniske problem er altså at modificere høreindretningen i us patent
nr. 2.535.063, så den bliver mindre og lettere at bære.
det er velkendt at udforme høreindretninger som fx et bag‐øret høreapparat, se
også de ovenfor viste ote headsets. for en bag‐øret høreindretning har ledningen
mellem bag‐øret huset og højttaleren en længde, der svarer til ¼ bølgelængde ved
1 ghz, som er den frekvens, opfindelsen er afprøvet ved ifølge stridspatentet, se
side 4, linje 28 ‐ 31.
fagmanden, der ønsker at tilvejebringe en høreindretning med en antenne, hvor
høreindretningen er mindre og lettere at bære end den i us patent nr. 2.535.063 be-
skrevne kropsbårne høreindretning, vil derfor blot følge den generelle teknologi-
ske udvikling, der har medført en udvikling fra kropsbårne høreindretninger til
bag‐øret høreindretninger, og vil da som et indlysende alternativ vælge et bag‐øret
hus og derved gennem sin almindelige fagmandsviden komme frem til en høre-
indretning, der falder ind under kravets ordlyd.
derfor har kravet ikke opfindelseshøjde i forhold til us patent nr. 2.535.063.
4.2.2.2.3 opfindelseshøjde med us patent 2.535.063 som nærmest kendte teknik i
           kombination med de 36 25 891
det kan tilføjes, at de 36 25 891, som er offentliggjort den 4. februar 1988, og som i
ce anses for at udgøre den nærmest kendte teknik, beskriver et høreapparat med
en trådløs kommunikationsenhed, se stridspatentet s. 2, linje 6 – 11 og figurerne i
de 36 25 891. det ses på fig. 3 i de 36 25 891, at den kombinerede sende‐modtage
enhed er indrettet til at være anbragt bag brugerens øre.
fagmanden, der ønsker at tilvejebringe en høreindretning med en antenne, hvor
høreindretninger er mindre og lettere at bære end den i us patent nr. 2.535.063 be-
skrevne kropsbårne høreindretning, vil derfor konsultere de 36 25 891, der beskri-
ver en høreindretning med en kommunikationsenhed, der er mindre og lettere at
bære end den i us patent nr. 2.535.063 beskrevne kropsbårne høreindretning, og
derved blive ledt til at modificere den kropsbårne enhed til en bag‐øret høreind-
retning.
det i ce formulerede krav 1 har således heller ikke opfindelseshøjde over en kom-
bination af us patent nr. 2.535.063 og de 36 25 891.
4.2.2.2.4 opfindelseshøjde i forhold til de 36 25 891
i ce anses de 36 25 891 (d1 i indsigelsen og i epo’s sagsbehandling) for at udgøre
den nærmest kendte teknik, se side 6, afsnit 3. både på side 3, afsnit 1 og på side 6,
afsnit 4 anføres, at de 36 25 891 ikke omtaler træk 5, 11 og 12.
det er ikke korrekt. de 36 25 891 omtaler træk 5 og 12, se fig. 1 og fig. 2 i de 36 25
891, der viser, at ørestykket 13 indeholder output transduceren 12, og at det elek-
trisk ledende element 14 er tilpasset til at bære signalet ved overførelse til output
                                           60
transduceren 12, se også spalte 2, linje 48 – 56. dette fremgår også af omtalen i
stridspatentet s. 2, linje 6 ‐11.
det i ce formulerede krav 1 adskiller sig altså fra de 36 25 891 alene ved træk 11,
at det elektrisk ledende element er i det mindste en del af antennen.
den tekniske effekt af det adskillende træk 11, er at der tilvejebringes en antenne
med højere effektivitet end effektiviteten af den indbyggede antenne, som har en
lav effektivitet på grund af, at det hus, antennen er indbygget i, er meget mindre
end bølgelængden ved de relevante frekvenser.
fagmanden vil med udgangspunkt i de 36 25 891 og med et ønske om løse pro-
blemet, at den indbyggede antenne har lav effektivitet, fordi huset er meget min-
dre end bølgelængden, vide, at antennes effektivitet kan forøges ved at gøre an-
tennen større. dette er basal viden for fagmanden.
det er endvidere basal viden for fagmanden, at enhver leder kan fungere som an-
tenne.
ved betragtning af bag‐øret høreapparatet, som vist i de 36 25 891, vil fagmanden
umiddelbart indse, at det elektrisk ledende element 14 mellem ørestykket 13 og
bag‐øret huset 16 har den rette længde for en antenne ved de relevante frekvenser
omkring 1 ghz, nemlig omkring ¼ bølgelængde.
fagmanden, der ønsker at forbedre antennens effektivitet, vil derfor kombinere sin
basale viden med beskrivelsen i de 36 25 891 og tilvejebringe et høreapparat som
det i de 36 25 891 viste, hvor det elektrisk ledende element 14 også fungerer som
antenne, og derved tilvejebringe en høreindretning, der falder ind under det i ce
formulerede krav 1’s ordlyd.
altså har det i ce formulerede krav 1 ikke opfindelseshøjde i forhold til de 36 25
891.
4.2.2.2.5 opfindelseshøjde med de 36 25 891 som nærmest kendte teknik i kom-
           bination med us patent nr. 2.535.063
som nævnt ovenfor, adskiller det i ce formulerede krav 1 sig fra de 36 25 891 ale-
ne ved træk 11, at det elektrisk ledende element er i det mindste en del af anten-
nen.
den tekniske effekt af det adskillende træk 11, er at der tilvejebringes en antenne
med højere effektivitet end effektiviteten af den indbyggede antenne, som har en
lav effektivitet på grund af, at det hus, antennen er indbygget i, er meget mindre
end bølgelængden ved de relevante frekvenser.
fagmanden vil med udgangspunkt i de 36 25 891 og med et ønske om løse dette
problem, at den indbyggede antenne har lav effektivitet på grund af husets liden-
hed, være motiveret til at studere anden antenneteknisk litteratur og derfor også til
at studere us 2.535.063, der netop beskriver en løsning af dette problem, hvor pro-
blemet løses ved at kombinere antennen med en leder, der bærer signalet til højtta-
leren i brugerens øre. herved ledes fagmanden også til at tilvejebringe et høreap-
                                           61
parat som det i de 36 25 891 viste, hvor det elektrisk ledende element 14 også fun-
gerer som antenne, og derved til at tilvejebringe en høreindretning, der falder ind
under det i ce formulerede krav 1’s ordlyd.
altså har det i ce formulerede krav 1 heller ikke opfindelseshøjde i forhold til en
kombination af de 36 25 891 og us 2.535.063.
4.2.3      re c) stridsbrugsmodellens krav 1
stridsbrugsmodellens krav 1 adskiller sig fra det i ce formulerede krav 1 ved at
være begrænset til et høreapparat. et høreapparat adskiller sig fra andre former for
høreindretninger ved, at der i et høreapparat udover gengivelse af lyd også foreta-
ges kompensation for en brugers høretab.
4.2.3.1    nyhed
4.2.3.1.1 nyhed i forhold til ep 1 231 819 a2
da ep 1 231 819 a2 beskriver et høreapparat er stridsbrugsmodellens krav 1 ikke
nyt i forhold til ep 1 231 819 a2 af samme grunde som anført i afsnit 4.2.2.1.1.
4.2.3.2    frembringelseshøjde
4.2.3.2.1 frembringelseshøjde i forhold til ep 1 231 819 a2
skulle retten alligevel finde, at kravet er nyt i forhold til ep 1 231 819 a2, har kra-
vet ikke opfindelseshøjde af samme grunde som anført i afsnit 4.2.2.2.1.
4.2.3.2.2 frembringelseshøjde i forhold til de 36 25 891
som vist ovenfor, adskiller stridsbrugsmodellens krav 1 sig fra de 36 25 891 alene
ved træk 11, at det elektrisk ledende element udgør i det mindste en del af anten-
nen, se afsnit 4.2.2.2.3 ovenfor.
den tekniske effekt af det adskillende træk 11, er at der tilvejebringes en antenne
med højere effektivitet end effektiviteten af den indbyggede antenne, som har en
lav effektivitet på grund af, at det hus, antennen er indbygget i, er meget mindre
end bølgelængden ved de relevante frekvenser.
fagmanden vil med udgangspunkt i de 36 25 891 og med et ønske om løse pro-
blemet, at den indbyggede antenne har lav effektivitet, fordi huset er meget min-
dre end bølgelængden, vide, at antennes effektivitet kan forøges ved at gøre an-
tennen større. dette er basal viden for fagmanden.
det er endvidere basal viden for fagmanden, at enhver leder kan fungere som an-
tenne.
ved betragtning af bag‐øret høreapparatet, som vist i de 36 25 891, vil fagmanden
umiddelbart indse, at det elektrisk ledende element 14 mellem ørestykket 13 og
bag‐øret huset 16 har den rette længde for en antenne ved de relevante frekvenser
omkring 1 ghz, nemlig omkring ¼ bølgelængde.
                                          62
fagmanden vil med udgangspunkt i de 36 25 891 og med ønsket om at forbedre
antennens effektivitet kombinere sin basale viden med beskrivelsen i de 36 25 891
og tilvejebringe et høreapparat som det i de 36 25 891 viste, hvor det elektrisk le-
dende element 14 også fungerer som antenne, og derved tilvejebringe en høreind-
retning, der falder ind under ordlyden for stridsbrugsmodellens krav 1.
altså har stridsbrugsmodellens krav 1 ikke frembringelseshøjde i forhold til de 36
25 891 kombineret med almindelig fagmandsviden.
4.2.3.2.3 frembringelseshøjde med de 36 25 891 som nærmest kendte teknik i
           kombination med us patent nr. 2.535.063
som nævnt ovenfor, adskiller det i stridsbrugsmodellens krav 1 sig fra de 36 25
891 alene ved træk 11, at det elektrisk ledende element er i det mindste en del af
antennen.
den tekniske effekt af det adskillende træk 11, er at der tilvejebringes en antenne
med højere effektivitet end effektiviteten af den indbyggede antenne, som har en
lav effektivitet på grund af, at det hus, antennen er indbygget i, er meget mindre
end bølgelængden ved de relevante frekvenser.
fagmanden vil med udgangspunkt i de 36 25 891 og med et ønske om løse pro-
blemet med, at den indbyggede antenne har lav effektivitet på grund af husets li-
denhed være motiveret til at studere anden antennelitteratur og derfor også til at
studere us 2.535.063, der netop beskriver, hvordan dette problem løses ved at
kombinere antennen med en leder, der bærer signalet til højttaleren i brugerens
øre. herved ledes fagmanden også til at tilvejebringe et høreapparat som det i de
36 25 891 viste, hvor det elektrisk ledende element 14 også fungerer som antenne,
og derved til at tilvejebringe et høreapparat, der falder ind under det stridsbrugs-
modellens krav 1’s ordlyd.
altså har stridsbrugsmodellens krav 1 heller ikke frembringelseshøjde over en
kombination af de 36 25 891 og us 2.535.063.
4.2.3.3    patent‐ og varemærkestyrelsens behandling af stridsbrugsmodellen
oticon afgrenede stridsbrugsmodellen fra stridspatentet den 13. juni 2013 med
samme brugsmodelkrav som de oprindeligt indleverede patentkrav. stridsbrugs-
modellen registreredes uden prøvning med de oprindeligt indleverede brugsmo-
delkrav den 3. september 2013.
den 27. januar 2014 anmodede oticon om prøvning af brugsmodellen med efter-
følgende indlevering af ændrede brugsmodelkrav. de ændrede brugsmodelkrav er
de samme krav, som er udstedt i stridspatentet.
den 10. april 2014 fremsender patent‐ og varemærkestyrelsen sin første prøvnings-
rapport, hvori brugsmodelansøgningen afslås, fordi brugsmodelansøgningens
krav 1, 11 og 12 ikke er nye, men derimod foregrebet af ep 1 589 609 a2 (d5 i ind-
sigelsen).
                                               63
brugsmodelkrav 9 afvises endvidere med følgende begrundelse, se afsnit. 4.5 i
prøvningsrapporten:
       ‛4.5 indholdet af dit krav 9 afviger fra den kendte teknik ved at den første del
       er tilpasset til at være arrangeret bag et øre på en bruger til forskel fra det
       kendte kropsbårne apparat.
       det problem, som bliver løst ved indholdet af krav 9, er en alternativ anbrin-
       gelse af apparatet.
       det er dog almindelig kendt at anbringe elektroniske apparater bag øret på en
       bruger, f.eks. et høreapparat.
       fagmanden, der arbejder med kropsbårne elektroniske apparater, og som øn-
       sker at løse ovennævnte problem, vil efter vores vurdering være inspireret af
       sin almene viden til at anvise indholdet af dit krav 9, som løsning på dette
       problem. vi kan ikke se, at der opnås andet end den forventede tekniske virk-
       ning med indholdet af dette krav.
       indholdet af dit krav 9 adskiller sig dermed ikke tydeligt fra kendt teknik. du
       kan derfor ikke opretholde registreringen af indholdet af dette krav som
       brugsmodel.‛
oticon indleverer herefter en besvarelse den 10. juni 2014 med et ændret brugsmo-
delkravsæt, hvor krav 1 er ændret, så det indeholder krav 9’s træk og endvidere er
‛høreindretning‛ begrænset til ‛høreapparat‛.
det må på baggrund af ovenstående vurdering fra patent‐ og varemærkestyrelsen
lægges til grund, at patent‐ og varemærkestyrelsen afgørelse ikke har været moti-
veret af, at krav 9 er tilføjet krav 1, men derimod alene af ændringen fra, at kravet
angik en ‛høreindretning‛ til at angå et ‛høreapparat‛.
oticon argumenterer i besvarelsen for, at fagmanden nu er en fagmand inden for
høreapparater, og at modholdet ep 1 589 609 a2 tilhører et andet fagområde, idet
ep 1 589 609 a2 beskriver ‛modtagelse af tv signaler samt præsentation af video til en
bruger‛.
patent‐ og varemærkestyrelsen accepterer den 18. juni 2014 de ændrede brugsmo-
delkrav, idet patent‐ og varemærkestyrelsen uden nærmere forklaring accepterer,
at fagmanden er en høreapparatfagmand.
herved har patent‐ og varemærkestyrelsen begået en fejl.
af patent‐ og varemærkestyrelsens brugsmodelguidelines fremgår det, se
http://bmguidelines.dkpto.dk/aa/behandling‐af‐brugsmodelansoegninger/proevni
ng‐af‐brugsmodelansoegning‐foer‐registrering/registrerbarhedsvurdering/tydelig‐
adskillelse/fagmand.aspx:
       "fagmanden" skal antages at være en almindelig praktiker, som har generel
       almenviden inden for teknikområdet på det relevante tidspunkt. fagmanden
                                                    64
             skal forudsættes at have adgang til alt "kendt teknik", i særdeleshed de do-
             kumenter, der er citeret i nyhedsundersøgelsesrapporten, og fagmanden har
             mulighed for at udføre rutinearbejde og almindelige eksperimenter.
             det tekniske område for fagmanden er fastlagt af det problem der skal løses på
             basis af den nærmest liggende, kendte teknik. hvis det tekniske område for
             problemet henholdsvis løsningen er forskelligt, er fagmanden eksperten in-
             denfor problemet ‐ og ikke løsningen.
             fagmanden i relation til brugsmodeller er en person, der har et mere snævert
             kendskab til teknikområdet end en fagmand i relation til patenter. en brugs-
             modelfagsmand har således kendskab til frembringelsens teknikområde, han
             har normalt ikke kendskab til beslægtede teknikområder og han har ikke kend-
             skab til fjerntliggende teknikområder (understregning tilføjet).
      i dette tilfælde har patent‐ og varemærkestyrelsen fejlagtigt valgt eksperten inden-
      for løsningen, nemlig høreapparater, og ikke, som det skulle have været gjort, eks-
      perten indenfor problemet, nemlig at forbedre høreapparatantennens effektivitet,
      hvilket udføres af en antennefagmand.
      ep 1 589 609 a2 omhandler antenneteknologi og beskriver netop en løsning på
      problemet at tilvejebringe en effektiv antenne for et apparat, der er meget mindre
      end bølgelængden, ved at kombinere antennen med en leder, der bærer signalet fra
      apparatet til højttaleren i brugerens øre.
      valget af den forkerte fagmand, får derfor direkte betydning for patent‐ og vare-
      mærkestyrelsens vurdering, idet patent‐ og varemærkestyrelsen som følge af det
      fastlagte fagmandsbegreb afskriver ep 1 589 609 a2 som relevant modhold.
      der gør sig imidlertid ikke særlige forhold gældende ved anvendelse af den i ep 1
      589 609 a2 beskrevne løsning i et høreapparat frem for i en anden form for høre-
      indretning, som fx de ovenfor viste ote headsets.
      patent‐ og varemærkestyrelsen burde derfor med den korrekte fagmand have
      fastholdt sine indvendinger og afvist de ændrede brugsmodelkrav.‛
i en supplerende erklæring af 13. oktober 2014 udarbejdet af patentagent claus elme-
ros fremlagt af oticon fremgår følgende:
      ‛til brug i den verserende sag nr. a-11-14 og som supplement til min erklæring af
      30. juni 2014 har advokat peter-ulrik plesner anmodet mig om at vurdere den er-
      klæring fra gert høj jakobsen (ghj), der er fremlagt som bilag ø i ovennævnte sag
      af sagsøgte med dennes duplik af 1. september 2014. i det følgende har jeg således
      supplerende vurderet gyldigheden af oticon’s europæiske patent ep 2 076 065 b1
      (ep’065 eller patentet) og dansk brugsmodel nr. br 2013 00096 (brugsmodellen).
      1. indledning
                                             65
det er ubestridt, at stridspatentet (ep’065) og stridsbrugsmodellen er udstedt med
forskellige krav 1. stridspatentet er udstedt med krav 1, som også gengivet i bilag
ø, side 12, punkt 4.2.1. stridsbrugsmodellen er imidlertid udstedt efter prøvning
med et krav 1, svarende til en sammenskrivning af stridspatentets krav 1 og 9. der
er dog den variant, at hvor patentet er udstedt med betegnelsen ‛høreindretning‛ i
krav 1, er stridsbrugsmodellen udstedt med betegnelsen ‛høreapparat‛.
som ved min tidligere erklæring tages der i det følgende udgangspunkt i et sam-
menskrevet krav 1, således som svarende til det i brugsmodellen efter prøvningen
af patent- og varemærkestyrelsen udstedte krav 1.
dette krav består af følgende tekniske træk:
nr.      teknisk træk i krav 1
1.   høreapparat (10), som omfatter:
2.       - en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret på en bruger og til
         at tilvejebringe et signal,
3.       - en output transducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk out-
         put,
4.       - en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
         brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren,
5.       hvor den anden del (14) indbefatter output transduceren (18),
6.       - et koblingselement (16), som sammenkobler den første del (12) og den
         anden del (14),
7.       og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at transmittere et signal til
         output transduceren (18),
8.       - en antenne,
9.       - en trådløs grænseflade (22) for modtagelse og/eller sende data ved hjælp
         af antennen,
10.      hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24)
         sammenkoblet med den trådløse grænseflade (22),
11.      hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af antennen,
12.      og hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset til at bære signalet
         ved transmission til output transduceren(18) og
13.      hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos
         brugeren.
krav 1 i stridspatentet og som er gengivet i punkt 4.2.1 i bilag ø består af træk 1-
12. i stridsbrugsmodellen er træk 13 blevet tilføjet. det sammenskrevne krav 1 i
stridspatentet og stridsbrugsmodellens krav 1 er således sammenfaldende med
den variant, at den indledende ordlyd er henholdsvis ‛høreindretning‛ og ‛høre-
apparat‛. substantielt indeholder det sammenskrevne krav og brugsmodelkravet
de samme tekniske træk, og vil i det følgende, ligesom i min tidligere erklæring,
blive behandlet sammen.
i duplikkens side 8-11 samt i bilag ø, side 10-11 under punkt 4.1, diskuteres
stridspatentets beskyttelsesomfang, og der anføres bl.a., at stridspatentet angår en
høreindretning og ikke blot et høreapparat. jeg er for så vidt enig i, at isoleret set er
høreindretning den overordnede tekniske kategori og høreapparat er en underka-
tegori heraf. jeg er desuden enig i, at stridspatentet angår en høreindretning, men
                                            66
inklusiv alle de tekniske træk, der er angivet i kravene. desuden til forståelse for
patentkravene kan vejledning hentes fra beskrivelsen, jf. patentlovens § 39 og arti-
kel 69(1) epk, hvor det endvidere fremgår, at beskrivelsen og tegningerne skal an-
vendes til forståelse af kravene. i det følgende er forklaret, hvordan beskrivelsen
og tegningerne er anvendt til den forståelse af kravene, som jeg angav i min tidli-
gere erklæring, nemlig at opfindelsen, som er beskyttet ved stridspatentet og i
stridsbrugsmodellen, er fokuseret mod et høreapparat, uagtet at termen ‛høreind-
retning‛ er anvendt i stridspatentets krav 1.
2. opfindelsen ifølge patentet og brugsmodellen
opfindelsen går ud på både at anvende den elektriske leder mellem den første del,
der er anbragt bag øret, og den anden del, som er tilpasset til at blive anbragt i øre-
gangen på brugeren, som antenne til trådløst at sende og modtage data til høreap-
paratet. denne elektriske leder er i patentet og brugsmodellen benævnt "det elek-
trisk ledende element" og er indeholdt i koblingselementet.
dette fremgår f.eks. af formålsangivelserne i beskrivelsen i brugsmodellen på side
2, linjerne 9-18, samt af løsningen, som er præsenteret i brugsmodellen på side 2,
linje 19 til side 3, linje 2.
dette forhold er til dels anerkendt af ghj i bilag ø, men ved opsummeringen af
kernen i opfindelsen under punkt 2 i bilag ø tilsidesættes imidlertid det forhold, at
det er selve formålet med opfindelsen at tilvejebringe en løsning, der opfylder de
aktuelle krav for lidenhed for høreindretninger (se brugsmodellen, side 2, linje 13).
2.1. kompakthed
i bilag ø afsnit 2.3 under en diskussion af pladskrav og kompakte enheder nævnes
en type headset, som benævnes ‛over-the-ear‛, eller ote headsets. der vil for en-
hver høreindretning være designmæssige pladskrav og krav til kompakthed af et
headset. men som de eksempler på side 4 og 5 i bilag ø viser, så er der ikke tale om
diskrete designs ved designs af headset. kravet til kompakthed/lidenhed er relativt
i forhold til hvilken type af høreindretning, der er tale om. et headset er tydeligvis
synligt, når det er arrangeret på øret af en bruger med en mikrofon-arm langs kin-
den af brugeren, hvilket billederne på side 4 og 5 i bilag ø tydeligt viser. ved et
høreapparat til kompensation af høretab vil der være et ‛skærpet‛ krav til kom-
pakthed/lidenhed, idet høreapparatet også skal være diskret og således være så ik-
ke synligt som muligt, når det er arrangeret på øret af en bruger. desuden er ind-
retningerne som beskrevet på side 4-5 i bilag ø indrettet specielt med henblik på at
opfange lyden fra brugerens mund og føre denne via en telefonforbindelse videre
til en modtager fjernt fra brugeren, hvorimod høreindretningen ifølge patentet har
til henblik at opfange lyde fra omgivelserne og kompensere for brugerens specifik-
ke høretab, se afsnit 0002 i patentet og tilsvarende i brugsmodellen.
at begrebet ‛høreindretning‛ anvendes i beskrivelsen for både patentet og brugs-
modellen samt i patentets krav 1, ændrer således ikke ved, at det er formålet med
opfindelsen at tilvejebringe en løsning, der opfylder de aktuelle krav til kompakt-
hed, og netop denne formålsangivelse peger entydigt på, at opfindelsen angår hø-
reapparater, hvor der er krav til kompakthed og diskrete løsninger.
                                             67
2.2. figur 1
det er anført på side 12, 4. afsnit i duplikken i forhold til figur 1, at ‛der er intet i
selve figuren, der specifikt vedrører et høreapparat‛. det er ikke korrekt. opfindel-
sen ifølge brugsmodellen og patentet er vist i figur 1. fig. 1 viser et høreapparat af
rite typen. dette ses tydeligt af tegningen i figur 1 samt i den tilhørende beskri-
velse i brugsmodellen på side 8, linjerne 4-14. yderligere fremgår det af stridspa-
tentet afsnit *0011+ at ’behind-the-ear-part’ typisk omfatter en mikrofon, hvilket
står i modsætning til de tidligere omtalte ote indretninger. i de følgende figurer
beskrives hvordan rite-ledningerne anvendes som antenne. med andre ord, er
det helt tydeligt, at disse figurer tager udgangspunkt i et høreapparat af rite-
typen, og ved anvendelsen af termer som f.eks. rite-ledningerne og rite-kabler i
beskrivelsen, side 8, linje 27 og linje 29, og side 9, linje 7 og 12 er dette et klart ud-
tryk for, at høreindretningen ifølge opfindelsen er et høreapparat af rite-typen.
det er således ikke korrekt, hvad der anføres på side 12, 4. afsnit i duplikken i for-
hold til figur 1, at ‛der er intet i selve figuren, der specifikt vedrører et høreappa-
rat‛.
det skal til orientering bemærkes, at rite står for ‛receiver in the ear‛, og er en
underbetegnelse for et høreapparat af typen bte, som står for ‛behind the ear‛, jf.
side 28 i arthur schaub, digital hearing aids, thieme medical publishers, inc., isbn
978-1-60406-006-5, som er vedlagt denne erklæring som bilag 51.
2.3. konklusion
når brugsmodellen og patentet således læses i deres helhed, er der ingen tvivl om,
at det er centralt for opfindelsen, at der er tale om høreapparater, idet opfindelsens
udgangspunkt er indenfor udvikling af høreapparater til kompensation for høre-
tab. det forhold, at høreapparater er en underkategori af det overordnede begreb
høreindretninger ændrer ikke herpå.
3. myndighedernes sagsbehandling
uagtet hvilke synspunkter, der er tilkendegivet i erklæringen i bilag ø og i duplik-
ken, så er det vigtigt at bemærke, at forud for udstedelsen af det europæiske patent
ep’065 og forud for registreringen henholdsvis prøvningen af brugsmodellen har
både den europæiske patentmyndighed (epo) og den danske myndighed, patent-
og varemærkestyrelsen (pvs) foretaget en substantiel behandling af henholdsvis
patentansøgningen og brugsmodellen. begge myndigheder er, uafhængigt af hin-
anden, nået til den konklusion, at opfindelsen som defineret i kravene har både
nyhed og opfindelseshøjde/ frembringelseshøjde i forhold til den kendte teknik.
3.1. sagsbehandlingen ved epo
i duplikken på side 13 er det i første afsnit henvist til min angivelse i den tidligere
erklæring at ‛det fremgår desuden af epo’s sagsbehandling af patentansøgningen,
som førte til ep’065, at det er denne forståelse som er lagt til grund, og at krav 1
opfylder betingelserne for patentering.‛ det anføres videre, at ‛det fremgår intet
sted og er end ikke søgt dokumenteret. det er således umuligt at se, hvorpå denne
konklusion baseres‛. i bilag ø, side 11,6. afsnit angiver ghj i forhold til min angi-
velse, at ‛denne påstand dokumenteres ikke og fremgår efter min (ghj’s) opfattel-
                                             68
se ikke af epo’s sagsbehandling‛. alene ud fra det forhold, at epo har udstedt
ep’065 og at epo har til opgave at udstede gyldige patenter (se f.eks. artikel 97
epk), så følger det implicit af det faktum, at epo har udstedt ep’065, at krav 1 er
vurderet til at opfylde betingelserne for patentering. jeg mener alene derfor, at
konklusionen fra ghj er forkert.
nedenfor redegøres yderligere for den sagsbehandling ved epo, som har ført til
udstedelsen af ep’065:
ved nyhedsundersøgelsen af patentansøgningen blev der fremdraget i alt fem pub-
likationer, nemlig d1-d5, som også er nævnt med samme referencer i indsigelsen i
bilag d fra gn resound, og som er fremlagt i nærværende sag som bilagene f til
k. af disse fem publikationer er det kun d1, som er kategoriseret ‛x‛ i forhold til
et enkelt af patentkravene, hvorimod de øvrige modhold d2-d5 er kategoriseret
‛y‛ i forhold til flere af patentkravene. i epo’s terminologi betyder ‛x‛, at publi-
kationen i sig selv er relevant, og ‛y‛ betyder, at publikationen er relevant, hvis
den kombineres med en anden publikation. på denne baggrund kan det udledes,
at sagsbehandleren ved epo har vurderet d1 som den mest relevante publikation
af de fem. i den tilhørende european search report af 25/04/2008 er det direkte i
punkt 2.1 angivet, at sagsbehandleren anser d1 som det mest relevante modhold af
de fem skrifter (se bilag 33). i bilag ø under punkt 4.2.2.2.4 forbigår ghj således
det faktum, at ikke blot jeg i min tidligere (og også i nærværende) erklæring anser
d1 som nærmeste kendte teknik; det gør epo også.
det er her vigtigt at bemærke, at d1 er det eneste af de fem publikationer, som be-
skriver et høreapparat til kompensation for høretab. de øvrige skrifter d2-d5 be-
skriver andre former for indretninger til lydgengivelse, idet der henvises til punkt
2 i min tidligere erklæring, hvor blandt andet disse skrifter d1-d5 er gennemgået.
denne european search opinion blev oticon ved en betænkning fra epo af
31/07/2009 (se bilag 33) bedt om at besvare, og oticon indsendte deres besvarelse
inklusiv ændrede patentkrav den 25/11/2009 (se bilag 34). ved denne besvarelse
redegjorde oticon under punkt 4 for opfindelseshøjden af det præciserede krav 1.
herefter godkendte epo patentansøgningen ved brev af 25/07/2013, og patentet
blev udstedt med det præciserede kravsæt, som oticon havde indsendt ved besva-
relsen af 25/11/2009. i forhold til gengivelsen af krav 1 ovenfor i punkt 1 er det af
epo godkendte krav 1 således uden træk 13 samt med betegnelsen ‛høreindret-
ning‛ og ikke ‛høreapparat‛.
efter udstedelsen indleveredes derefter indsigelsen, som er fremlagt i bilag d i
nærværende sag. denne indsigelse er verserende ved epo, men epo har endnu
ikke taget stilling til indholdet i denne indsigelse.
der er efter min vurdering intet grundlag for at antage, at denne indsigelsessag vil
resultere i andet end en opretholdelse af patentet, idet ingen af de fremdragne
modhold fratager patentet nyhed eller opfindelseshøjde. i forhold til diskussionen
om opfindelseshøjde er det også helt klart, at epo anser d1 for den mest relevante
kendte teknik, og dermed at opfindelsens tekniske område er høreapparater. dette
indikerer desuden, at man fra epos side ved vurderingen af opfindelseshøjde an-
ser fagmanden for at være en fagmand indenfor høreapparater.
                                           69
3.2. sagsbehandlingen ved patent- og varemærkestyrelsen
den danske brugsmodel blev indleveret som en afgrening fra den europæiske pa-
tentansøgning og registreret uden prøvning. herefter blev der den 27/01/2014 an-
modet om prøvning. pvs foretog en nyhedsundersøgelse og fremsendte en første
betænkning den 10/04/2014, som oticon besvarede den 10/06/2014, og indleverede
her et præciseret kravsæt til imødegåelse af de forhold, som pvs havde omtalt i sin
betænkning. brugsmodellen blev herefter godkendt i sin nuværende form og pub-
liceret den 08/08/2014.
ved nyhedsundersøgelsen fremdrog pvs fem skrifter, nemlig d5, d1, us 7292705
og gb 2380861, som svarer til henholdsvis d8 og d9 samt us2006/0140426, der li-
gesom d1 dog blev kategoriseret som baggrundsteknik. sagsbehandleren har her
kategoriseret d5, d8 og d9 som særligt relevante. med præciseringen af krav 1 i
oticon’s svar har sagsbehandleren imidlertid vurderet, at krav 1 således tydeligt
angår høreapparater, hvorfor de tre skrifter d5, d8 og d9 ikke længere er relevante
i forhold til vurderingen af registrerbarheden, og især ikke længere er relevante i
forhold til vurdering af nyhed og frembringelseshøjde af brugsmodellen.
det kan derfor udledes, at sagsbehandleren har vurderet, at fagmanden er specia-
list indenfor høreapparater, og at det væsentlige ved opfindelsen er i relation til
høreapparater.
det skal endvidere bemærkes, at kravet for registrering af en brugsmodel er, at
brugsmodellen skal besidde frembringelseshøjde, hvilket er lavere end opfindel-
seshøjde. problem-solution analysemetoden, som anvendes af epo til vurdering af
opfindelseshøjde indenfor patenter, er ikke udviklet til vurdering af det lavere
krav til frembringelseshøjde (også benævnt adskillelse fra kendt teknik), som er det
krav der stilles til en frembringelse, der er beskyttet i en brugsmodel. det er såle-
des ikke et krav, at man anvender problem-solution-metoden til vurdering af
frembringelseshøjde.
4. supplerende kommentarer til de citerede modhold
i punkt 2 i min tidligere erklæring er de citerede modhold d1-d14 gennemgået. i
forlængelse heraf og knyttes følgende supplerende bemærkninger til nogle af de ci-
terede skrifter samt til ep 1 231 819 a2, som er citeret i bilag ø samt i duplikken og
fremlagt som bilag ah.
bilag ah: ep 1 231 819 a1
ghj skriver i sin erklæring (bilag ø), at krav 1 mangler nyhed i forhold til ep 1 231
819 a2 (herefter ep’819). dette er ikke korrekt.
ep’819 angår et trådløst kommunikationssystem til et høreimplantat, dvs. en ind-
retning til implantation i mellemøret. det indeholder en ydre del, som er anbragt i
øregangen udenfor trommehinden og en transducer del opereret ind bag tromme-
hinden. denne transducer er imidlertid ikke indrettet til at konvertere et elektrisk
signal til et akustisk signal, men derimod indrettet til at foretage elektromekaniske
vibrationer af øreknoglerne i mellemøret. der er således ikke tale om et høreappa-
rat, som fungerer ved at forstærke et akustisk signal, men derimod et implantat,
                                            70
som fungerer ved at omdanne et akustisk signal til en mekanisk vibration inde i
mellemøret.
i nedenstående tabel er krav 1 sammenlignet med ep’819 samt kommentarer til
punkt 4.2.1.1.1 i bilag ø:
  nr.          krav 1                           ep 1 231 819 a2
  1.           høreapparat (10) som omfat-      dette skrift beskriver et implantat
               ter:                             til kompensation for høretab
  2.           - en første del (12), som er     enheden 112 (se fig. 2d) er arran-
               tilpasset til at være arrange-   geret i øregangen i det ydre øre.
               ret på en bruger og til at til-
               vejebringe et signal,
  3.           - en output transducer (18)      transduceren 110 (se fig. 2d) er
               til konvertering af signalet til ikke indrettet til at konvertere et
               et akustisk output,              signal til et akustisk output, men
                                                til at foretage elektromekaniske
                                                vibrationer af øreknoglerne.
  4.           - en anden del (14), som er      vel kan transduceren 110 anses for
               tilpasset til at være arrange-   at udgøre den anden del, men dels
               ret i en øregang hos bruge-      tilvejebringer den ikke det akusti-
               ren og til at tilvejebringe det  ske output til brugeren, og dels er
               akustiske output til bruge-      den ikke arrangeret i øregangen,
               ren,                             dvs. udenfor trommehinden.
  5.           hvor den anden del (14) ind-     se kommentarer i relation til træk
               befatter output transduceren     3 og 4
               (18),
  6.           - et koblingselement (16)        der er nævnt en tråd, der forbin-
               som sammenkobler den før-        der enheden 112 og transduceren
               ste del (12) og den anden del    110.
               (14),
  7.           og hvor koblingselementet        der er ikke en output transducer i
               (16) er tilpasset til at trans-  ep’819, jf. kommentaren til træk 3.
               mittere et signal til output
               transduceren (18),
  8.           - en antenne,                    der er vist en antenne i ep’819.
  9.           - en trådløs grænseflade (22)    der er omtalt en trådløs grænse-
               for modtagelse og/eller sen-     flade. der er ikke omtalt et system
               de data ved hjælp af anten-      til at sende signaler ved hjælp af
               nen,                             en antenne.
  10.          hvor koblingselementet (16)      i figurerne 2b og 2c er der ikke
               omfatter et elektrisk ledende    vist noget koblingselement, da dis-
                                            71
                element (24) sammenkoblet        se figurer er blokdiagrammer (se
                med den trådløse grænsefla-      spalte 2, linje26-29).
                de (22),
  11.           hvor det elektrisk ledende       antennen, der er omtalt i afsnit
                element (24) er i det mindste    [0013], er alene til modtagelse af
                en del af antennen,              audio information og ikke til
                                                 transmission af data. af [0013]
                                                 fremgår det, at signalet alene sen-
                                                 des fra den eksterne programme-
                                                 ringsenhed 114. det betvivles end-
                                                 videre at en tråd der ligger inde i
                                                 øret og som går gennem tromme-
                                                 hinden vil virke som antenne. væ-
                                                 vet vil skærme for modtagelse af
                                                 signaler.
  12.           og hvor det elektrisk leden-     der er et elektrisk ledende ele-
                de element (24) er tilpasset     ment, men ikke en output transdu-
                til at bære signalet ved         cer i patentets/brugsmodellens for-
                transmission      til   output   stand, jf. træk 3.
                transduceren (18), og
  13.           hvor den første del (12) er      første del sidder inde i øregangen
                tilpasset til at være arrange-   og ikke bag øret.
                ret bag et øre hos brugeren.
sammenfattende kan det således konkluderes, at ep’819 i det mindste ikke udviser
træk 3, 4, 7, 12 og 13. som følge heraf er det konklusionen, at krav 1 er nyt i forhold
til ep’819, uanset om træk 1 læses som høreindretning eller som høreapparat.
d2, d4, d5, d7, d9, d12
det fastholdes, trods bemærkningerne i duplikkens side 12, at modholdene d2, d4,
d5, d6, d7, d8, d9 og d12 ikke angår høreapparater, dvs. apparater indrettet til at
kompensere for høretab. som redegjort for ovenfor i punkt 2 samt i forbindelse
med epo’s og pvs’s sagsbehandlinger af henholdsvis patentet og brugsmodellen,
så er det tekniske område for opfindelsen høreapparater til kompensation for høre-
tab, og derfor er alle de nævnte modhold ikke relevante.
d8 (bilag n)
i duplikkens side 12, fjerde nederste afsnit, bestrides min konklusion, at d8 savner
træk 11 og 12. der henvises til figur 1 i d8. som kommentar til disse bemærkninger
omkring min gennemgang af d8 skal det tilføjes, at kablet 10 i fig. 1 i d8 ikke vir-
ker som antenne. det er korrekt, at der i fig. 1 er vist, at audiolinjen 15b kan an-
vendes som antenne. men når man læser d8 i sin helhed, så vil man kunne udlede,
at den første del, som brugeren bærer på sig i en lomme (se afsnit [0032]), er kassen
benævnt 11, og den anden del er dels kassen benævnt 12 og earphone 13 samt de to
ledninger 15a og 15b. det skal her pointeres, at ved høreapparatet i krav 1 genere-
                                           72
res signalerne i den første del (træk 2) ligesom den trådløse grænseflade er i den
første del.
koblingselementet bliver derfor kablet 10, som består af separate elektrisk ledende
elementer til henholdsvis audio signaler (se d8, fig. 1, ref. nr. 14a, 14b) og rf signa-
ler (19). det fastholdes derfor, at hverken træk 11 eller 12 findes i d8.
d6 (bilag l)
i duplikken side 12, nederste linje, postuleres det, at min tidligere gennemgang af
d6 er mangelfuld, uden at den påstand er yderligere underbygget. den påstand er
jeg ikke enig i, allerede fordi d6 ikke synes relevant for vurderingen af hverken op-
findelseshøjden eller frembringelseshøjden af krav 1.
d6 er ikke relevant i forhold til vurderingen af den foreliggende opfindelse. i dette
skrift beskrives et kommunikationssystem, hvor brugeren bærer den første del i en
lomme eller lignende og har en earphone sat i sit ene øre. denne earphone er be-
nævnt 18 i fig. 1 i d6. det fremgår af fig. 1, at denne earphone 18 er forbundet via
ledningerne 21 til et elektrisk system for enten at sende eller modtage. det fremgår
endvidere tydeligt, at ingen af disse ledninger anvendes som antenne, idet der er
angivet en separat antenne 20. det elektrisk ledende element mellem transduceren
(earphone) og modtage/sendedelen anvendes således ikke samtidig som antenne,
således som det er defineret i kravene ifølge brugsmodellen/patentet. d6 udviser
således i det mindste ikke trækkene 11 og 12. da d6 heller ikke angår et høreappa-
rat til kompensation af høretab, og da slet ikke angiver noget omkring diskrethed
og kompakthed i sin konstruktion og design, udviser d6 heller ikke trækkene 1 og
13. d6 anses derfor ikke relevant for vurderingen af gyldigheden af brugsmodel-
len/patentet.
5. nyhed
med henvisning til gennemgangen af ep’819 ovenfor samt analysen af modholde-
ne d1-d12 i min tidligere erklæring samt de supplerende kommentarer ovenfor, så
er det min konklusion, at ingen af de fremførte modhold udviser alle de tekniske
træk i krav 1.
derfor er krav 1 i såvel patentet som brugsmodellen nyt i forhold til den kendte
teknik.
6. opfindelseshøjde af stridspatentet
i duplikken samt i punkt 4.2.2.2 i bilag ø er opfindelseshøjden af stridspatentets
krav 1 forkert bedømt. når man i dag ser opfindelsen er det tilsyneladende en
simpel løsning i den forstand, at løsningen er enkel og elegant. men den var ikke
nærliggende for en fagmand, så længe fagmanden ikke allerede har set løsningen.
betragtningerne anført i duplikken og i bilag ø vedrørende opfindelseshøjde bærer
tydeligt præg af, at man her vurderer opfindelsen ifølge krav 1 med brug af bag-
klogskab (hindsight). i guidelines for examination in the european patent office,
g-vii, 8 er der herom givet følgende retningslinje til examiners:
        ‚8. "ex post facto" analysis
                                           73
       it should be remembered that an invention which at first sight ap-
       pears obvious might in fact involve an inventive step. once a new
       idea has been formulated, it can often be shown theoretically how it
       might be arrived at, starting from something known, by a series of
       apparently easy steps. the examiner should be wary of ex post facto
       analysis of this kind. when combining documents cited in the search
       report, he should always bear in mind that the documents produced
       in the search have, of necessity, been obtained with foreknowledge of
       what matter constitutes the alleged invention. in all cases he should
       attempt to visualise the overall state of the art confronting the skilled
       person before the applicant's contribution, and he should seek to
       make a "real-life" assessment of this and other relevant factors. he
       should take into account all that is known concerning the background
       of the invention and give fair weight to relevant arguments or evi-
       dence submitted by the applicant. if, for example, an invention is
       shown to be of considerable technical value, and particularly if it pro-
       vides a technical advantage which is new and surprising and which is
       not merely achieved as a bonus effect in a "one-way street" situation
       (see g-vii, 10.2), and this technical advantage can convincingly be re-
       lated to one or more of the features included in the claim defining the
       invention, the examiner should be hesitant in pursuing an objection
       that such a claim lacks inventive step.‛
der advares således imod lave en "ex post facto" analyse ved vurderingen af opfin-
delseshøjde, hvor man inddrager løsningen, dvs. opfindelsen, i vurderingen af,
hvad en fagmand ved og hvilket problem han har løst.
for at give vurderingen af opfindelseshøjde i patentansøgninger et objektivt ud-
tryk anvendes hos epo den af epo udviklede analysemetode ‛problem-and-
solution approach‛. denne problem-and-solution approach er omtalt i nicolai
lindgreen m.fl. ‛patentloven med kommentarer‛ på side 156. heraf fremgår det, at
denne analysemetode efter bestemmelse af, hvem fagmanden i forhold til opfin-
delsen er, omfatter følgende trin:
a) udvælgelse af nærmeste kendte teknik
b) bestemmelse af den tekniske effekt
c) bestemmelse af det objektive tekniske problem
d) bestemmelse af, hvordan opfindelsen løser dette tekniske problem
e) vurdering af, hvorvidt fagmanden i lyset af den nærmest liggende kendte teknik
ville have foreslået den tekniske løsning, der opnås ved opfindelsen.
i de følgende afsnit gennemgås disse trin i forhold til opfindelsen som angivet i
krav 1.
6.1 fagmanden
indledningsvis ved vurderingen af opfindelseshøjde fastlægges, hvem fagmanden
er. der henvises i den forbindelse til bilag ø, side 6, til definitionen på en fagmand
ifølge pvs patentguidelines. denne definition svarer til den definition, som epo
angiver i guidelines for examination, part g-vii, 3, hvor det er angivet:
                                             74
       3. person skilled in the art
       the "person skilled in the art" should be presumed to be a skilled
       practitioner in the relevant field of technology, who is possessed of
       average knowledge and ability and is aware of what was common
       general knowledge in the art at the relevant date (see t 4/98, t 143/94
       and t 426/88. he should also be presumed to have had access to eve-
       rything in the "state of the art", in particular the documents cited in
       the search report, and to have had at his disposal the means and ca-
       pacity for routine work and experimentation which are normal for the
       field of technology in question. if the problem prompts the person
       skilled in the art to seek its solution in another technical field, the spe-
       cialist in that field is the person qualified to solve the problem. the
       skilled person is involved in constant development in his technical
       field (see t 774/89 and t 817/95). he may be expected to look for sug-
       gestions in neighbouring and general technical fields (see t 176/84
       and t 195/84) or even in remote technical fields, if prompted to do so
       (see t 560/89). assessment of whether the solution involves an inven-
       tive step must therefore be based on that specialist's knowledge and
       ability (see t 32/81). there may be instances where it is more appro-
       priate to think in terms of a group of persons, e.g. a research or pro-
       duction team, rather than a single person (see t 164/92 and t 986/96).
       it should be borne in mind that the skilled person has the same level
       of skill for assessing inventive step and sufficient disclosure (see t
       60/89, t 694/92 and t 373/94).
her angives det nederst side 7 i duplikken, at ‛den relevante fagmand må som
minimum besidde viden om antenneteknologi og radiofrekvens‛. det bestrides ik-
ke, at fagmanden må besidde en vis viden om antenneteknologi og radiofrekvens,
men fagmanden besidder også et kendskab til de særlige problemstillinger inden-
for høreapparatudvikling. som eksempler kan nævnes kravene til kompakthed, så-
ledes at man sikrer brugerne størst mulig diskretion som høreapparatsbruger samt
de særlige krav til lavt strømforbrug, som der stilles til høreapparater, således at
brugerne kan anvende sine høreapparater så lang tid som muligt ad gangen, inden
batteriet skal skiftes eller høreapparatet skal lades op igen.
det er imidlertid klart, at den foreliggende opfindelsens område er indenfor udvik-
ling af høreapparater til kompensation for høretab, som redegjort for ovenfor un-
der punkt 2.
i forhold til vurderingen af opfindelseshøjden af krav 1 vil det således være util-
strækkeligt, at fagmanden blot kender til antenneteknologi (og dermed radiofre-
kvenser) isoleret set, da disse teknologier jo indgår i mange forskellige teknikom-
råder. det vil derfor være mere retvisende at anse fagmanden for en praktiker, som
er beskæftiget med udvikling af høreapparater.
6.2 udvælgelse af nærmeste kendte teknik
det første trin i en problem-and-solution approach (psa) er udvælgelsen af den
nærmeste kendte teknik.
                                          75
som beskrevet i nicolai lindgreen, m.fl. ‛patentloven med kommentarer‛, side
156, kan udvælgelsen af den nærmeste kendte teknik ‛ske på baggrund af ét eller
flere af følgende kriterier: modholdet bør angå det samme tekniske område eller
beslægtet teknisk område i forhold til opfindelsen; det skal give et lovende ud-
gangspunkt for at komme til opfindelsen; det skal angå det samme formål eller den
samme effekt, den samme anvendelse eller det samme tekniske problem.
oftest vil der for patentkrav, der omfatter en række tekniske træk, tages udgangs-
punkt i modhold, som omfatter de fleste af disse tekniske træk‛.
i erklæringen (bilag ø) har ghj i punkterne 4.2.2.2.1 og 4.2.2.2.2 diskuteret opfin-
delseshøjde med udgangspunkt i ep’819, us 2,535,063 (dvs. d6) og i forhold til de
36 25 891 (dvs. d1), uden dog at angive hvorfor disse skrifter skulle kunne anses
for nærmeste kendte teknik.
ep 1 231 819 a2 (ep’819) (bilag ah)
ep’819 angår et implantat, som befinder sig i både øregangen lige udenfor trom-
mehinden og i mellemøret, dvs. inde bag trommehinden. implantatet skal anbrin-
ges i brugerens øregang ved hjælp af et kirurgisk indgreb. der er derfor tale om en
helt anden type af apparat til kompensation for høretab, og derfor et modhold, der
beskriver et andet teknikområde end opfindelsen ifølge brugsmodellen/patentet.
da fagmanden er specialist indenfor høreapparater vil han være bekendt med de
mange forskellige typer af høreapparater til kompensation for høretab, og at man
indenfor dette tekniske felt helt overordnet skelner mellem ‛aftagelige høreappara-
ter‛ og ‛implanterede høreapparater‛. for at sikre kompaktheden af et aftageligt
høreapparat, som brugeren selv kan sætte på øret og selv tage af igen, vil fagman-
den finde, at ep’819 angår et andet formål, og implantatet har også en anden an-
vendelse og angår også et andet teknisk problem. derfor vil ep'819 ikke være et
lovende udgangspunkt, og ep’819 kan derfor ikke anses som den nærmest liggen-
de kendte teknik.
us 2,535,063 (d6)
d6 angår måske et beslægtet teknisk område i forhold til opfindelsen, men det er
helt klart et kommunikationsapparat til et andet formål og med en anden effekt.
d6 omhandler ikke et høreapparat, som anbringes bag øret på en bruger for kom-
pensation af høretabet på brugerens øre. en fagmand indenfor det tekniske område
som d6 omhandler, nemlig bærbart elektronik, vil ikke kende til kravene om kom-
pakthed, men han vil have fokus på betjeningsvenlighed under brug. ved et høre-
apparat, der sidder bag øret (eller inde i øret) giver den fysiske udformning af ap-
paratet ikke mange muligheder for interaktion med brugeren, og betjening under
brug er ikke et forhold, der er relevant ved vurderingen af stridspatentet eller
stridsbrugsmodellen. derfor vil us'063 ikke være et lovende udgangspunkt, og d6
kan derfor ikke anses som den nærmest liggende kendte teknik.
de 36 25 891 (d1)
d1 omhandler et høreapparat med en ite-del, der omfatter en mikrofon/højtaler-
forbindelse og en bte-del bestående af sender/modtager kredsløb og en antenne.
                                            76
de to dele er forbundet med elektriske ledninger. formålet med det er at tilveje-
bringe et trådløst transmissionssystem, som kan bæres af en bruger på og/eller i
øret, og dermed f.eks. muliggør trådløs kommunikation mellem personer i et stø-
jende miljø, hvis f.eks. enheden er indesluttet i et godt lydbeskyttet kabinet.
d1 angår det samme tekniske område som opfindelsen og har desuden flest tekni-
ske træk til fælles med opfindelsen, som den er defineret i krav 1. det er på den
baggrund, at d1 må anses for det mest lovende udgangspunkt for at bedømme op-
findelseshøjden, og at d1 må anses som den nærmest liggende kendte teknik. jeg
er således enig i den vurdering, som examiner ved epo også kom frem til (se
punkt 3.1 ovenfor).
6.3. bestemmelse af den tekniske effekt
krav 1 adskiller sig fra d1 ved de tekniske træk 5, 11, 12 og 13 (se side 6 i min tidli-
gere erklæring). den tekniske effekt af løsningen ifølge krav 1 er, som forklaret i
min tidligere erklæring, at der tilvejebringes en kompakt antenneløsning, hvor an-
tennen fysisk ikke er særlig lang, da den kun strækker sig fra bag øret på en bruger
og ind til øregangen, og antennen i det mindste delvist udgøres af et elektrisk le-
dende element i koblingselementet. en fordel der hermed opnås er, at der spares
plads i og omkring høreapparatet samt at længden af det elektrisk ledende element
i koblingselementet og dermed antennen, er bedre tilpasset elektrisk set til de bøl-
gelængder/frekvenser, der anvendes til transmission af elektromagnetiske datasig-
naler. effektiviteten af antennen i sammenligning med kendte antenneløsninger
indenfor høreapparater er derved forbedret.
6.4. det objektive tekniske problem
i forhold til d1, kan det objektive tekniske problem, der løses ved opfindelsen iføl-
ge krav 1, anses for at være at tilvejebringe et høreapparat, som kan sende og mod-
tage data trådløst ved anvendelse af ønskede frekvenser, hvor en eksisterende del
af apparatet indgår som en del af antennen samt en kompakt størrelse, der opfyl-
der de aktuelle krav til kompaktheden af høreapparater.
ved besvarelsen til epo af 25/11/2009 (bilag 34) samt besvarelsen til pvs af
10/06/2014 (bilag 39) er problemstillingen udtryk på tilsvarende vis, nemlig at tilve-
jebringe en antenne til et ønsket frekvensområde (dvs. at tilvejebringe en passende
antennestørrelse) under anvendelse af eksisterende elektriske forbindelser.
6.5. løsningen ifølge opfindelsen
som tidligere nævnt adskiller krav 1 sig fra d1 ved de tekniske træk 5, 11, 12 og
13.
opfindelsen ifølge krav 1 angiver et høreapparat, der omfatter et trådløst interface,
og som omfatter en første del og en anden del, hvilke dele er elektrisk forbundne,
og hvor den anden del er indrettet til at blive båret i en øregang af en bruger og
som omfatter en højtaler til konvertering af et elektrisk signal til et akustisk signal.
det elektriske signal modtages fra den første del via den elektriske forbindelse
                                          77
mellem de to dele. denne elektriske forbindelse mellem de to dele bruges samti-
digt som (i det mindste)en del af antennen tilsluttet det trådløse interface for mod-
tagelse og afsendelse af signaler.
6.6. vurdering
en af fordelene ved opfindelsen ifølge krav 1 i brugsmodellen og tilsvarende i pa-
tentet er, at volumen af høreapparatet kan reduceres og endvidere, at omkostnin-
gerne til produktion kan reduceres. endvidere giver længden af koblingselementet
(og dermed det elektrisk ledende element) mulighed for en bedre tilpasning til en
bølgelængde af det elektromagnetiske signal, der benyttes til at sende og modtage
data. herved kan effektiviteten og båndbredden af antennen forbedres i forhold til
de kendte antenneløsninger indenfor høreapparater, og i særdeleshed i forhold til
antenneløsningen beskrevet i d1.
fagmanden vil ikke kunne udlede problemstilling som defineret ovenfor i punkt
6.6. af d1. fagmanden vil dog kende til kravet om kompakthed for derved at opnå
et diskret høreapparat, idet fagmanden jo netop er specialist indenfor høreappara-
ter. i d1 er der beskrevet et høreapparat med separate antenner. selv om fagman-
den måtte anse dette for en ikke-tilfredsstillende løsning i forhold til at sikre gode
sende-/modtageforhold, er der ikke angivet alternativer, som fagmanden ville
kunne overveje efter at have konsulteret den tekniske lære af d1. dernæst giver d1
fagmanden viden om et høreapparat med en antenne, og dermed har fagmanden
ikke nogen yderligere tilskyndelse til at søge en modificeret antenne løsning i for-
hold til d1. fagmanden vil derfor ikke have et incitament til enten at kombinere d1
med nogen af de andre nævnte modhold eller sin generelle faglige viden. fagman-
den vil med udgangspunkt i d1 altså ikke nå frem til en løsning, der ligger inden
for ordlyden af krav 1 i hverken patentet eller brugsmodellen.
fra det andet tekniske område, såsom øretelefoner og mobiltelefoner, bærbare tv,
video og/eller radioafspillere, vil fagmanden vide, at løsningerne ikke er kompakte
og diskrete, ligesom løsningerne er indrettet med antenner tilpasset til at modtage
radiosignaler i et bestemt frekvensbånd. antenneløsningerne er imidlertid ikke i
sig selv kompakte.
fagmanden ville ikke finde anledning til at konsultere disse beslægtede tekniske
områder, og selv hvis han gjorde, ville han ikke blive inspireret til at løse problem-
stillingen, som omtalt ovenfor og fremkomme med løsningen, som angivet i krav 1.
det er her vigtigt at fokusere på, hvad fagmanden ville have gjort forud for kend-
skabet til den foreliggende opfindelse, og netop ikke hvad fagmanden principielt
kunne have gjort. det er her vigtigt at vurderingen foretages på grundlag af, om
opfindelsen var nærliggende for en fagmand på indleveringsdagen for paten-
tet/brugsmodellen, og ikke hvorvidt den i fagmandens bagklogskab synes nærlig-
gende. det sidste involverer netop en ‛ex post facto‛ analyse, hvilket som forklaret
ovenfor i punkt 6 giver et forvrænget og forkert billede af opfindelseshøjden af op-
findelsen. for fagmanden vil den kombination af tekniske træk, som er fremkom-
met ved opfindelsen, give en enkel, men overraskende effekt, nemlig at en eksiste-
rende komponent kan udnyttes som en del af antennen i høreapparatet, hvilket gør
det muligt at tilføje den ekstra datakommunikations-funktionalitet.
                                            78
i epo’s guidelines gives eksempler herpå, f.eks. i annex til part g-kapitel vii-14,
punkt 1.2 og 2.2:
      1.2 inventions involving the application of known measures in a non-
      obvious way and in respect of which an inventive step is therefore to
      be recognised:
      (i) a known working method or means when used for a different
      purpose involves a new, surprising effect.
      example: it is known that high-frequency power can be used in induc-
      tive butt welding. it should therefore be obvious that high-frequency
      power could also be used in conductive butt welding with similar ef-
      fect. however, if high-frequency power were used for the continuous
      conductive butt welding of coiled strip but without removing scale
      (such scale removal normally being necessary during conductive
      welding in order to avoid arcing between the welding contact and the
      strip), there is the unexpected additional effect that scale removal is
      found to be unnecessary because at high frequency the current is sup-
      plied in a predominantly capacitive manner via the scale which forms
      a dielectric. in that case, an inventive step would exist.
      (ii) a new use of a known device or material involves overcoming
      technical difficulties not resolvable by routine techniques.
      example: the invention relates to a device for supporting and control-
      ling the rise and fall of gas holders, enabling the previously employed
      external guiding framework to be dispensed with. a similar device
      was known for supporting floating docks or pontoons but practical
      difficulties not encountered in the known applications needed to be
      overcome in applying the device to a gas holder.
      2.2 not obvious and consequently inventive combination of features:
      the combined features mutually support each other in their effects to
      such an extent that a new technical result is achieved. it is irrelevant
      whether each individual feature is fully or partly known by itself.
      however, if the combination of features is a bonus effect, e.g. as the
      result of a "one-way street" situation, the combination might lack an
      inventive step.
      example: a mixture of medicines consists of a painkiller (analgesic)
      and a tranquilliser (sedative). it was found that through the addition
      of the tranquilliser, which intrinsically appeared to have no painkil-
      ling effect, the analgesic effect of the painkiller was intensified in a
      way which could not have been predicted from the known properties
      of the active substances.
det er derfor min konklusion, at krav 1 besidder opfindelseshøjde, idet løsningen
som den er defineret i krav 1 på indleveringsdagen for patentet ikke var nærlig-
                                                 79
      gende for en fagmand. brugsmodellen er derfor korrekt registreret og patentet er
      korrekt udstedt. det må derfor forventes, at patentet vil blive opretholdt ved epo
      efter indsigelsen.
      7. frembringelseshøjde af stridsbrugsmodellen
      som nævnt ovenfor under punkt 3.2, er kravet for registrering til en brugsmodel, at
      frembringelsen skal besidde frembringelseshøjde, hvilket er lavere end opfindel-
      seshøjde. problem-solution analysemetoden, som anvendes af epo til vurdering af
      opfindelseshøjde indenfor patenter, er ikke udviklet til vurdering af det lavere
      krav til adskillelse fra kendt teknik, som stilles til en frembringelse, der er beskyttet
      i en brugsmodel.
      som konsekvens af denne forskel i bedømmelsen vil det betyde, at hvis et krav i et
      patent opfylder kriterierne for opfindelseshøjde, som jo er hørere end kriterierne
      for frembringelseshøjde, så må det samme krav i en brugsmodel nødvendigvis og-
      så opfylde kriterierne for frembringelseshøjde.
      stridsbrugsmodellens krav 1 indeholder samtlige de tekniske træk, som er angivet
      ovenfor i afsnit 1 og således også alle de tekniske træk af stridspatentets krav 1.
      som det er forklaret ovenfor under afsnit 6 ‛opfindelseshøjde af stridspatentet‛
      besidder stridspatentets krav 1 opfindelseshøjde. derfor vil stridsbrugsmodellens
      krav 1 også besidde frembringelseshøjde.‛
i en supplerende erklæring af 20. oktober 2014 udarbejdet af patentagent gert høy ja-
cobsen fremlagt af gn resound fremgår bl.a.:
      ”1.      indledning
      til brug for den verserende sag nr. a‐11‐14 mellem oticon a/s (herefter oticon) og
      gn resound a/s (herefter gn resound) har advokat kenneth kvist-
      gaard‐aaholm anmodet mig om supplerende til min tidligere erklæring af 1. sep-
      tember 2014 at vurdere gyldigheden af oticons europæiske patent ep 2 076 065 b1
      (stridspatentet) og danske brugsmodel br 2013 00096 (stridsbrugsmodellen), her-
      under at kommentere claus elmeros’ supplerende erklæring (i det følgende be-
      nævnt ce‐ii).
      der henvises i det følgende til stridspatentet som valideret i danmark: dk/ep 2
      076 065 t3 og til stridsbrugsmodellen som publiceret i brugsmodelskrift dk 2013
      00096 y6.
      2.   gyldighed af stridsbrugsmodellen
      den nyligt registrerede stridsbrugsmodels krav 1 er ikke nyt, idet
      wo2007/140403a2, som er offentliggjort den 6. december 2007, indeholder alle
      træk i stridspatentets krav 1 som påvist nedenfor:
      dette begrundes nærmere i det følgende:
                                            80
2.1    stridsbrugsmodellens krav 1
som i ce‐ii nummereres stridsbrugsmodellens krav 1’s træk som følger:
1.     høreapparat (10), som omfatter:
2.     en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret ved en bruger og
       til at tilvejebringe et signal,
3.     en udgangstransducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk out-
       put,
4.     en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
       brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren,
5.     hvor den anden del (14) indbefatter udgangstransduceren (18),
6.     et koblingselement (16), som sammenkobler den første del (12) og den an-
       den del (14),
7.     og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at sende signalet til udgangs-
       transduceren (18),
8.     en antenne, og
9.     en trådløs grænseflade (22) til at modtage og/eller sende data ved hjælp af
       antennen,
10.    hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24)
       sammenkoblet med den trådløse grænseflade (22),
11.    hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af antennen,
       og
12.    hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset til at bære signalet ved
       transmission til udgangstransduceren(18), og
13.    hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos
       brugeren.
2.2    manglende nyhed i forhold til wo 2007/140403a2
wo 2007/140403a2 indeholder alle træk i stridsbrugsmodellens krav 1 som påvist
nedenfor:
re 1:  wo 2007/140403a2 beskriver et høreapparat, se side 4, linje 4 – 6 i afsnit
       *0028+, der henviser til fig. 3: ‛in this example, the first and second modules 30,
       40 may be a receiver‐in‐the‐ear (rie), a behind‐the‐ear (bte), in‐the‐ear (ite),
                                             81
       in‐the‐canal (itc), completely‐in‐the‐canal (cic) component or combination
       thereof‛, og
       side 4, linje 9 i afsnit *0032+, der henviser til fig. 4: ‛in this example, the mod-
       ule 30 may be a rie, cic, itc, ite, or any body‐worn device‛, og
       side 8, sidste linje i afsnit *0033+, der beskriver fig. 5: ‛in this example, the
       system 2 may be a cic, itc, ite, bte, or rie component‛ og
       side 16, sidste punktum i afsnit [0048], der beskriver fig. 14 og 15: ‛as
       shown in figs 14‐ 15, the first module 30 may be an rie, cic, or itc component
       and the second module may be a bte, ite, or a similar device‛.
       se også fig. 3, 4, 5, 14 og 15.
re 2:  det på fig. 3, 4, 5, 14 og 15 viste modul 40 udgør den første del.
re 3:  transduceren 30’ på fig. 14 og 15 udgør udgangstransduceren (18).
re 4:  det på fig. 3, 4, 5, 14 og 15 viste modul 30 udgør den anden del (14).
re 5:  som vist på fig. 14 og 15 indeholder den anden del 30 transduceren 30’.
re 6:  den på fig. 4, 14 og 15 viste ‛communication link‛ 50, 50a udgør koblings-
       elementet (16), der sammenkobler den første del 40 og den anden del 30.
re 7:  den på fig. 14 og 15 viste ‛communication link‛ 50a overfører signalet til
       udgangstransduceren 30’.
re 8:  antennen er vist på fig. 3 med henvisningsnummer 39. i afsnit [0029] be-
       skrives i linje 17-19: ‛the module 30 may further include other electronic com-
       ponents such as a power source 36, a transceiver 38 with an antenna 39, and a
       processor (not shown).‛
re 9:  den trådløse grænseflade udgøres af transceiveren 38.
re 10: i afsnit *0029+, næstsidste punktum beskrives at: ‛the antenna 39 may be ex-
       ternal or internal to the module 30. the antenna 39 may serve as part of the com-
       munication link.‛ på fig. 4, 14 og 15 er ‛communication link‛ en fast lednings-
       forbindelse, der udgør koblingselementet mellem første og anden del.
re 11: se ovenfor: ‛ the antenna 39 may serve as part of the communication link‛.
re 12: på fig. 14 og 15 overfører ‛communication link‛ signalet til transduceren 30’,
       se afsnit *0047+ sidst punktum: ‛the communication link 50a electrically cou-
       ples the first module 30 to the circuit 46‛.
re 13: den første del – altså modulet 40 på fig. 3, 4, 5, 14 og 15 – er som del af et
       rie‐apparat, hvor den anden del – altså modulet 30 på fig. 3, 4, 5, 14 og 15
       – udgør rie‐delen, beregnet til at være anbragt bag et øre.
                                                 82
se også nedenstående figur, der sammenligner stridspatentets fig. 1 (spejlvendt)
med fig. 14 i wo2007/140403a2:
stridsbrugsmodellens krav 1 er altså ikke nyt i forhold til wo 2007/140403a2 og
således ikke gyldigt.
2.3 manglende frembringelseshøjde i forhold til wo 2007/140403a2
skulle retten finde, at ‛communication link‛ ikke også fungerer som antenne, skal
det anføres, at stridsbrugsmodellens krav 1 i så fald mangler frembringelseshøjde i
forhold til i forhold til wo 2007/140403a2.
af patent‐ og varemærkestyrelsen guidelines for brugsmodeller fremgår, se
http://bmguidelines.dkpto.dk/aa/behandling‐af‐brugsmodelansoegninger/proevni
ng‐af‐brugsmodelansoegning‐foer‐registrering/registrerbarhedsvurdering/tydelig‐
adskillelse/problem‐and‐solution‐approach‐(psa).aspx:
       ‛sagsbehandleren anvender den såkaldte "psa‐metode" ved vurdering af
       tydelig adskillelse.
       psa‐metoden har tre overordnede trin:
       (i) bestemmelse af "den nærmeste kendte teknik",
       (ii) opstilling af det "objektive tekniske problem", der skal løses, og
                                              83
       (iii) vurdering af om fagmanden ville være kommet frem til den ansøgte
       frembringelse, med udgangspunkt i den nærmeste kendte teknik og det objek-
       tive tekniske problem.”
re (i) den nærmest kendte teknik
wo 2007/140403a2 beskriver et høreapparat med samtlige stridsbrugsmodellen
krav 1’s træk med undtagelse af træk 11, idet det her er forudsat, at: det elektrisk le-
dende element, der overfører signalet til udgangstransduceren, ikke udgør en del af anten-
nen.
wo 2007/140402 a2 beskriver, at antennen kan være intern eller ekstern.
i det følgende betragtes den udførelsesform med en intern antenne i wo
2007/140403 a2 som den nærmeste kendte teknik:
re (ii) det objektive tekniske problem
ifølge psa‐metoden opstilles det tekniske problem, der skal løses, på objektiv vis
ved at bestemme de afvigende træk mellem frembringelsen og den nærmeste
kendte teknik.
som ovenfor nævnt, er det afvigende træk, at
       det elektrisk ledende element, der overfører signalet til udgangstransduceren,
       ikke udgør en del af antennen.
i psa‐metoden angiver det tekniske problem målet for opgaven med at modificere
og tilpasse den nærmeste kendte teknik med hensyn til at opnå de tekniske virk-
ninger, som frembringelsen tilvejebringer udover den nærmeste kendte teknik. det
tekniske problem, der således defineres, kaldes "det objektive tekniske problem".
de tekniske virkninger af det afvigende træk er, at der tilvejebringes en mere effek-
tiv antenne end en antenne, der er placeret internt i rie‐enheden.
det objektive tekniske problem må altså ifølge psa‐metoden defineres som
       opgaven at forbedre antennen i wo 2007/140403 a2 således, at der tilveje-
       bringes en mere effektiv antenne.
re (iii) kan/vil problematikken
det tredje spørgsmål i psa metoden er, om der er nogen lære i den kendte teknik
under ét som vil (ikke kun kan, men vil) tilskynde en fagmand, der står over for
det objektive tekniske problem, til at modificere eller tilpasse det nærmeste kendte
teknik under hensyntagen til denne lære og komme frem til noget, der falder inden
for kravet, og dermed opnå hvad frembringelsen opnår.
                                               84
pointen er således ikke, om fagmanden kunne være kommet frem til frembringel-
sen ved at tilpasse eller modificere den nærmest kendte teknik, men om han ville
have gjort det, fordi den kendte teknik ansporede ham til at gøre sådan i håbet om
at løse det objektive tekniske problem eller i forventning om en forbedring eller
fordel.
fagmanden, der står over for opgaven at forbedre antennen i wo 2007/140403 a2 såle-
des, at der tilvejebringes en mere effektiv antenne, vil være tilskyndet til at drage nytte
af læren i ep 1 231 819 a2, der beskriver en løsning af netop det ifølge
psa‐metoden definerede objektive tekniske problem.
ep 1 231 819 a2 beskriver et implanterbart høreapparat af samme type som høre-
apparatet ifølge stridsbrugsmodellens krav 1.
høreapparatet ifølge ep 1 231 819 a2 har således også en første del, som er tilpas-
set til at være arrangeret på en bruger og til at tilvejebringe et signal, se fig. 2d, en-
hed 112, og en anden del, som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
brugeren og til at tilvejebringe et akustisk output til brugeren, se fig. 2d, transdu-
ceren 110, og et koblingselement, som sammenkobler den første del og den anden
del, og som også udgør en antenne, se fig. 2d og afsnit [0013].
ep 1 231 819 a2 beskriver altså netop en løsning på det objektive tekniske problem,
nemlig at tilvejebringe en mere effektiv antenne. dette er i ep 1 231 819 a2 opnået
ved at udnytte den elektriske forbindelse mellem den første del og transduceren,
der bærer signalet ved transmission til udgangstransduceren, som en antenne og
derved forøge antennens størrelse og effektivitet.
ved at modificere høreapparatet i wo 2007/140403 a2 med den i ep 1 231 819 a2
beskrevne løsning af det objektive tekniske problem, tilvejebringes et høreapparat
ifølge stridsbrugsmodellens krav 1, der derfor ikke har frembringelseshøjde.
3. gyldighed af stridspatentet
da stridspatentets krav 1 har et bredere beskyttelsesomfang en stridsbrugsmodel-
lens krav 1, er stridspatentets krav 1 heller ikke patenterbart forhold til
wo2007/140403a2 af samme grunde som beskrevet i afsnit 2. ovenfor.
4.         de 36 25 891 (d1)
i ce‐ii, afsnit 6.3, anføres at d1 ikke indeholder stridsbrugsmodellens krav 1’s træk
5, 11, 12 og 13.
det er ikke korrekt. d1 omtaler træk 5, 12 og 13, se fig. 1 og fig. 2 i de 36 25 891,
der viser træk 5: at ørestykket 13 indeholder output transduceren 12, og træk 12:
at det elektrisk ledende element 14 er tilpasset til at bære signalet ved overførelse
til output transduceren 12, se også spalte 2, linje 48 – 56. dette fremgår også af om-
talen i stridspatentet s. 2, linje 6 ‐11.
endvidere vises på fig. 3 i d1 hvorledes huset 16, som også er vist på fig. 1, bæres
bag øret på almindelig kendt måde.
                                              85
stridsbrugsmodellens krav 1 adskiller sig altså fra de 36 25 891 alene ved træk 11,
at det elektrisk ledende element er i det mindste en del af antennen.
til at vurdere stridsbrugsmodellens krav 1’s frembringelseshøjde i forhold til d1
anvendes igen psa‐metoden:
re (i) den nærmest kendte teknik
ifølge antagelsen i ce‐ii udgør d1 den nærmeste kendte teknik.
re (ii) det objektive tekniske problem
ifølge psa‐metoden opstilles det tekniske problem, der skal løses, på objektiv vis
ved at bestemme de afvigende træk mellem frembringelsen og den nærmeste
kendte teknik.
som ovenfor nævnt, er det afvigende træk, at
       det elektrisk ledende element, der overfører signalet til udgangstransduceren,
       ikke udgør en del af antennen.
i psa‐metoden angiver det tekniske problem, som allerede nævnt, målet for opga-
ven med at modificere og tilpasse den nærmeste kendte teknik med hensyn til at
opnå de tekniske virkninger, som frembringelsen tilvejebringer udover den nær-
meste kendte teknik. det tekniske problem, der således defineres, kaldes "det ob-
jektive tekniske problem".
de tekniske virkninger af det afvigende træk er, at der tilvejebringes en mere effek-
tiv antenne end den antenne, der er placeret i bag‐øret huset 16 i den nærmest
kendte teknik d1.
det objektive tekniske problem må altså ifølge psa‐metoden defineres som
       opgaven at forbedre antennen i d1 således, at der tilvejebringes en mere effek-
       tiv antenne.
re (iii) kan/vil problematikken
det tredje spørgsmål i psa metoden er, om der er nogen lære i den kendte teknik
under ét som vil (ikke kun kan, men vil) tilskynde en fagmand, der står over for
det objektive tekniske problem, til at modificere eller tilpasse det nærmeste kendte
teknik under hensyntagen til denne lære og komme frem til noget, der falder inden
for kravet, og dermed opnå hvad frembringelsen opnår.
pointen er således ikke, om fagmanden kunne være kommet frem til frembringel-
sen ved at tilpasse eller modificere den nærmest kendte teknik, men om han ville
have gjort det, fordi den kendte teknik ansporede ham til at gøre sådan i håbet om
                                              86
at løse det objektive tekniske problem eller i forventning om en forbedring eller
fordel.
fagmanden, der står over for opgaven at forbedre antennen i d1 således, at der tilveje-
bringes en mere effektiv antenne, vil være tilskyndet til at drage nytte af læren i ep 1
231 819 a2, idet ep 1 231 819 a2 netop beskriver en løsning af det ifølge
psa‐metoden definerede objektive tekniske problem.
ep 1 231 819 a2 beskriver et implanterbart høreapparat af samme type som høre-
apparatet ifølge stridsbrugsmodellens krav 1.
høreapparatet ifølge ep 1 231 819 a2 har således også en første del, som er tilpas-
set til at være arrangeret på en bruger og til at tilvejebringe et signal, se fig. 2d, en-
hed 112, og en anden del, som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
brugeren og til at tilvejebringe et akustisk output til brugeren, se fig. 2d, transdu-
ceren 110, og et koblingselement, som sammenkobler den første del og den anden
del, og som også udgør en antenne, se fig. 2d og afsnit [0013].
ep 1 231 819 a2 beskriver altså netop en løsning på det objektive tekniske problem,
nemlig at tilvejebringe en mere effektiv antenne. dette er i ep 1 231 819 a2 opnået
ved at udnytte den elektriske forbindelse mellem den første del og transduceren,
der bærer signalet ved transmission til udgangstransduceren, som en antenne og
derved forøge antennens størrelse og effektivitet.
ved at modificere høreapparatet i d1 med den i ep 1 231 819 a2 beskrevne løsning
af det objektive tekniske problem, tilvejebringes et høreapparat ifølge stridsbrugs-
modellens krav 1, der derfor ikke har frembringelseshøjde.
5.         us 2.535.063 (d6, halstead)
5.1        stridspatentet – manglende nyhed i forhold til us 2.535.063
us patent nr. 2.535.063 er offentliggjort den 26. december 1950 og beskriver en hø-
reindretning som defineret i stridspatentet, se spalte 1, linje 1 – 4: ‛den foreliggende
opfindelse vedrører systemer til tovejs elektrisk kommunikation, hvor en enkelt transducer
fungerer både som sender og modtager.‛
høreindretningens udformning er vist på fig. 2 og svarer til udformningen af den
tids høreapparater som illustreret i min tidligere erklæring af 1. september 2014, se
billedet af oticons epoq fra 2007 øverst side 9.
us 2,535,063 beskriver, at skærmen i koblingselementet 20, 21 også fungerer som
antenne, se fig. 1, 4a og 4b, altså tilsvarende den i stridspatentet og stridsbrugs-
modellen viste udførelsesform på fig. 3a og omfattet af stridspatentets krav 5.
stridspatentets krav 5 er således ikke nyt i forhold til us 2,535,063.
5.2        stridsbrugsmodellen – manglende frembringelseshøjde i forhold til us
           2.535.063
                                                 87
af patent‐ og varemærkestyrelsen guidelines for brugsmodeller fremgår, se
http://bmguidelines.dkpto.dk/aa/behandling‐af‐brugsmodelansoegninger/proevni
ng‐af‐brugsmodelansoegning‐foer‐registrering/registrerbarhedsvurdering/tydelig‐
adskillelse.aspx:
       ‛termen "nærliggende" dækker det, som ikke går ud over de normale frem-
       skridt i teknologien, men udelukkende følger helt enkelt og logisk af den kend-
       te teknik, dvs. noget, som ikke indebærer udøvelse af færdigheder eller evner,
       som går ud over, hvad der kan forventes af en fagmand. ved vurdering af ty-
       delig adskillelse, til forskel fra nyhed, er det rimeligt at fortolke offentliggjorte
       dokumenter i lyset af senere erkendt viden og i det hele taget at tage hensyn
       til al den viden, der var almindeligt tilgængeligt for fagmanden på indleve-
       rings‐ eller prioritetstidspunktet.
       i relation til brugsmodeller er der i brugsmodelloven udtrykt et mere beske-
       dent krav til frembringelseshøjde end for opfindelseshøjde for patenter. ved
       brugsmodeller kræves der alene tydelig adskillelse i stedet for væsentlig ad-
       skillelse, det vil sige at der kræves en mindre, men dog en vis afstand til løs-
       ninger, der er helt nærliggende for en fagmand.‛
øverst på side 9 i min tidligere erklæring af 1. september 2014 er den teknologiske
udvikling illustreret med de to billeder af høreapparater. da det er kendt fra us
2.535.063 at anvende forbindelseskablet mellem hus og høretelefon som antenne
for en høreindretning med samme udformning som det kropsbårne høreapparat
øverst på side 9, går det ikke ud over de normale fremskridt i teknologien, men
følger udelukkende helt enkelt og logisk af den kendte teknik på samme måde at
anvende forbindelseselementet mellem hus og høretelefon som en antenne for
rie‐høreapparatet, der er vist på nederste billede på side 9, se
http://www.hearingaidmuseum.com/gallery/transistor%20(ear)/bte/oticon/info/
oticonepoq.htm
derved fremkommer et høreapparat ifølge stridsbrugsmodellens krav 1, som der-
for ikke har frembringelseshøjde, idet løsningen er nærliggende og ikke går ud
over de normale fremskridt i teknologien.
6.        us 2005/0094840 (d8 – nec)
den i ce‐ii omtalte fig. 1 i d8 er gengivet nedenfor med tilføjet markering af sig-
nalledningen 15b:
                                           88
fig. 1 viser koblingselementet, der forbinder den første del, en bærbar fm radio,
med den anden del, øretelefonen 13.
koblingselementet består af fire dele: en konnektor 11, et skærmet kabel 10, en for-
grening 12 og øretelefonledningerne 15.
konnektoren 11 indsættes i en modpart i fm radioen, og det skærmede kabel 10
leder audiosignalet og antennesignalet separat frem til forgreningen 12, der for-
binder antennesignalet med øretelefonsignalledningen 15b og audiosignalet med
øretelefonsignalledningerne 15a, 15b, således, at øretelefonledningen 15b både
fungerer som antenne og bærer audiosignalet ved transmission til udgangstrans-
duceren i form af øretelefonen 13.
kablet 10 er kun en del af koblingselementet.
det elektrisk ledende element udgøres af øretelefonsignalledningen 15b, idet
         øretelefonsignalledningen 15b er sammenkoblet med den trådløse
         grænseflade, nemlig kontakterne 16a, 16b på konnektoren 11 (hver-
         ken stridspatentets eller stridsbrugsmodellens krav 1 definerer, at
         den trådløse grænseflade er i den første del) via det skærmede kabel
         14 i kablet 10,
         øretelefonsignalledningen 15b udgør også antennen (træk 11) og
         øretelefonsignalledningen 15b er tilpasset til at bære signalet ved
         transmission til udgangstransduceren i form af øretelefonen 13
         (træk 12).
d8 beskriver således også trækkene 11 og 12 i krav 1.
7.       ep 1 231 819 a1 (bilag ah)
det anføres i ce‐ii, at ep 1 231 819 a1 ikke indeholder trækkene 3, 4, 7, 12 og 13.
vedr. træk 3:
transduceren 110 på fig. 2d udgør output transduceren (18), idet transduceren er
implanteret. transduceren vibrerer ved lydfrekvenserne og skubber altså til den
omgivende luft på samme måde, som en højttalers membran gør det. transduceren
110 udsender uundgåeligt akustiske lydbølger og udgør altså en akustisk transdu-
cer.
lyder overføres ikke til brugerens øre ved hjælp af de udsendte akustiske bølger. i
stedet er transduceren 110 mekanisk forbundet med én af mellemørets knogler for
direkte at vibrere mellemørets knogler, hvilket for normalt hørende er trommehin-
dens funktion. herved sættes den meget tunghøre bruger i stand til at høre lyd.
                                                    89
      transduceren 110 udsender som nævnt også akustiske lydbølger og udgør derfor
      en udgangstransducer til konvertering af signalet til et akustisk output, som angi-
      vet i træk 3.
      ep 1 231 819 a1 indeholder altså træk 3.
      vedr. træk 4:
      transduceren 110 er anbragt i mellemøret på den modsatte side af trommehinden i
      forhold til øregangen altså længere inde i øret end i øregangen.
      det er derfor korrekt, at ep 1 231 819 a1 ikke indeholder træk 4, men har den an-
      den del i form af transduceren 110 anbragt på ækvivalent måde.
      vedr. træk 7:
      koblingselementet udgøres af den kombinerede antenne‐ og transducerledning,
      som forbinder modtageren 112 med transduceren 110, se fig. 2d og afsnit [0013].
      ep 1 231 819 a1 indeholder altså træk 7.
      vedr. træk 12: transducerledningen på fig. 2d leder signalet fra udgangsforstær-
      keren 206 til transduceren 110, se også fig. 2b og afsnit [0013], linje 11 - 14.
      ep 1 231 819 a1 indeholder altså træk 12.
      vedr. træk 13: det er korrekt, at første del vises anbragt inde i øregangen og ikke
      bag øret. imidlertid definerer træk 13 blot, at den første del er tilpasset til at være
      arrangeret bag et øre hos brugeren. der er ikke angivet konkrete fysiske træk, der
      bevirker, at den første del er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos brugeren.
      der synes at være tale om en hensigtserklæring.
      der synes ikke at være noget, der hindrer første del i ep 1 231 819 a1 i at være an-
      bragt bag øret
      ep 1 231 819 a1 indeholder altså også træk 13.
      stridspatentets krav 1 mangler opfindelseshøjde, og stridsbrugsmodellens krav 1
      mangler frembringelseshøjde i forhold til ep 1 231 819, idet den eneste forskel er
      træk 4, og idet en placering i øregangen på den anden side af trommehinden for
      brugere med et mere almindeligt høretab, hvor lydtransmission via trommehinden
      fungerer, er almindeligt kendt.‛
i en yderligere supplerende erklæring af 27. oktober 2014 udarbejdet af patentagent
claus elmeros fremlagt af oticon fremgår bl.a.:
      ‛til brug i den verserende sag nr. a-11-14 og som supplement til mine tidligere er-
      klæringer af 30. juni 2014 og 13. oktober 2014 har advokat peter-ulrik plesner an-
      modet mig om at vurdere den supplerende erklæring af 20. oktober 2014 fra gert
                                             90
høj jakobsen (ghj), der er fremlagt som bilag ao i ovennævnte sag af sagsøgte. i
det følgende har jeg således supplerende vurderet gyldigheden af oticon’s euro-
pæiske patent ep 2 076 065 b1 (ep’065 eller patentet) og dansk brugsmodel nr. br
2013 00096 (brugsmodellen).
1. brugsmodellens krav 1
som redegjort for i mine tidligere erklæringer kan krav 1 i brugsmodellen opdeles i
følgende tekniske træk:
nr.      teknisk træk i krav 1
1.   høreapparat (10), som omfatter:
2.       - en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret på en bruger og til
         at tilvejebringe et signal,
3.       - en output transducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk out-
         put,
4.       - en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
         brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren,
5.       hvor den anden del (14) indbefatter output transduceren (18),
6.       - et koblingselement (16), som sammenkobler den første del (12) og den
         anden del (14),
7.       og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at transmittere et signal til
         output transduceren (18),
8.       - en antenne,
9.       - en trådløs grænseflade (22) for modtagelse og/eller sende data ved hjælp
         af antennen,
10.      hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24)
         sammenkoblet med den trådløse grænseflade (22),
11.      hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af antennen,
12.      og hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset til at bære signalet
         ved transmission til output transduceren(18) og
13.      hvor den første del (12) er tilpasset til at være arrangeret bag et øre hos
         brugeren.
der er i den seneste erklæring fra ghj fremdraget et nyt skrift, nemlig wo
2007/140403a2, som er fremlagt i sagen som bilag ak. dette skrift angives at inde-
holde samtlige træk i stridsbrugsmodellens krav 1. dette bestrides, hvilket er be-
grundet i det følgende:
2. wo 2007/140403 a2 (bilag ak)
som nævnt ovenfor er det ikke korrekt, at krav 1 mangler nyhed i forhold til wo
2007/140403a2 (bilag ak). bilag ak beskriver et personligt lydsystem, hvilket
f.eks. kan være et høreapparat der er imidlertid ingen beskrivelse af opbygningen
af et sådant høreapparat, og hvilke delkomponenter, der indgår i det. i ghj’s sup-
plerende erklæring (bilag ao) er der henvist til flere udførelsesformer, f.eks. fig. 3,
4, 5 og 14 og 15 samt afsnittene [0028], [0029] og [0047] i beskrivelsen. der er desu-
den en misvisende sammenligning mellem figur 14 i wo’403 og fig. 1 i strids-
brugsmodellen. i tabellen nedenfor er krav 1 sammenlignet med wo’403:
                                 91
nr. krav 1                           wo 2007/140403 a2
1.  høreapparat (10) som omfat-      i bl.a. afsnit [0028] beskrives et hø-
    ter:                             reapparat.
2.  - en første del (12), som er     i bilag ao er ‛module 40‛ anset
    tilpasset til at være arrange-   for at være den første del.
    ret på en bruger og til at til-
    vejebringe et signal,
3.  - en output transducer (18)      i fig. 14 er der en transducer
    til konvertering af signalet til 30’.
    et akustisk output,
4.  - en anden del (14), som er      ifølge bilag ao udgør ‛modul 30‛
    tilpasset til at være arrange-   den anden del.
    ret i en øregang hos bruge-
    ren og til at tilvejebringe det
    akustiske output til bruge-
    ren,
5.  hvor den anden del (14) ind-     transduceren 30’ befinder sig i
    befatter output transduceren     modul 30 i udførelseseksemplet i
    (18),                            fig. 14.
6.  - et koblingselement (16)        i bilag ao henvises til fig. 4, 14 og
    som sammenkobler den før-        15.
    ste del (12) og den anden del
    (14),                            i omtalen af fig. 4 i afsnit [0032] er
                                     der beskrevet, at modulerne 30 og
                                     40 er elektrisk koblet med et ‛wi-
                                     red communication link 50‛. i om-
                                     talen af fig. 3 er der imidlertid be-
                                     skrevet et ‛wireless communica-
                                     tion link 50‛.
                                     i omtalen af fig. 14 i afsnit [0047] er
                                     der beskrevet to communication
                                     links 50a, 50b. kun ‛50a‛ medvir-
                                     ker til sammenkobling de to mo-
                                     duler 30 og 40 sammen med en lf
                                     acoustic transmission tube 93.
7.  og hvor koblingselementet        som beskrevet i afsnit [0047] over-
    (16) er tilpasset til at trans-  føres et elektrisk signal til transdu-
    mittere et signal til output     ceren 30’.
    transduceren (18),
8.  - en antenne,                    der er i afsnit [0032] ikke omtalt en
                                     antenne i forhold til udførelsesek-
                                     semplet der er vist i fig. 4.
                                92
                                   der er helle ikke i afsnit [0047] om-
                                   talt en antenne i forhold til udfø-
                                   relseseksemplet der er vist i fig. 14.
                                   i afsnit [0048], hvor udførelsesek-
                                   semplet i fig. 15 omtales, er der
                                   heller ikke beskrevet tilstedeværel-
                                   sen af nogen antenne.
9.  - en trådløs grænseflade (22)  da der i udførelseseksemplerne i
    for modtagelse og/eller sen-   figurerne 4, 14 og 15 ikke er omtalt
    de data ved hjælp af anten-    nogen antenne, er der ikke enty-
    nen,                           digt nogen trådløs grænseflade.
                                   i bilag ao hævdes det, at
                                   transceiveren 38 udgør den trådlø-
                                   se grænseflade. denne transceiver
                                   38 er udelukkende omtalt i forhold
                                   til fig. 3 i afsnit [0029], hvor det
                                   endvidere er specificeret, at ‛the
                                   transceiver 38 is configured to
                                   send and receive signals between
                                   modules 30, 40 via the wireless
                                   communication link 50‛.
10. hvor koblingselementet (16)    i udførelseseksemplet i fig. 3 er det
    omfatter et elektrisk ledende  klart, at der ikke er et elektrisk le-
    element (24) sammenkoblet      dende element, som sammenkob-
    med den trådløse grænsefla-    ler modulerne 30, 40 (jf. træk 6 – se
    de (22),                       ovenfor), idet kommunikationen jo
                                   er trådløs.
11. hvor det elektrisk ledende     i udførelseseksemplet i fig. 3 og af-
    element (24) er i det mindste  snit [0029] er der en antenne, men
    en del af antennen,            intet elektrisk ledende element.
                                   i udførelseseksemplerne i figurer-
                                   ne 4, 14 og 15 samt afsnittene
                                   [0032] og [0047] er der ikke specifi-
                                   ceret en antenne.
                                   der er derfor ikke nogen direkte
                                   og utvetydig beskrivelse af dette
                                   træk i wo’403.
12. og hvor det elektrisk leden-   i fig. 3 udførelseseksemplet er der
    de element (24) er tilpasset   et trådløst ‛communication link
    til at bære signalet ved       50‛ og derfor naturligvis ikke kan
    transmission     til    output være et elektrisk ledende element.
    transduceren (18), og
                                   i udførelseseksemplet i figurerne
                                   4, 14 og 15 er der ingen antenne og
                                               93
                                                       som samtidig er elektrisk ledende
                                                       element. det bemærkes endvidere,
                                                       at der er både en transducer (30’
                                                       og 40’) i det første og det andet
                                                       modul 30, 40.
  13.            hvor den første del (12) er           i afsnit [0048] er der beskrevet en
                 tilpasset til at være arrange-        rie og bte løsning.
                 ret bag et øre hos brugeren.
som det fremgår af gennemgangen af de tekniske træk i krav 1 og wo’403 oven-
for, er der ikke ét udførelseseksempel i wo’403, der udviser alle de tekniske træk i
krav 1. i udførelseseksemplet i figur 3 i wo’403 savnes således i det mindste træk
6, 10, 11 og 12 i krav 1. i udførelseseksemplet i figur 4 i wo’403 savnes således i det
mindste træk 8, 9, 11 i krav 1. wo’403 understøtter således ikke den i bilag ao
givne påstand om manglende nyhed af krav 1. endvidere, idet end ikke udførel-
seseksemplerne i kombination beskriver samtlige træk af krav 1 fratager kombina-
tioner af udførelseseksempler i wo’403 heller ikke frembringelseshøjde af krav 1.
i udførelseseksemplet i figurerne 14 og 15 i wo’403 savnes således træk 9, 11 og 12
i krav 1.
høreapparatet ifølge krav 1 i stridsbrugsmodellen er således forskellig fra wo’403
og derfor nyt.
2.1. frembringelseshøjde af krav 1 i forhold til wo 2007/140403 a2
wo’403 beskriver ikke konstruktionen af et høreapparat i detaljer og især ikke
kombinationen af et elektrisk ledende element, der samtidigt er tilpasset til at bære
signalet ved transmission til output transduceren, og i det mindste delvist også
udgør en antenne. endvidere er der intetsteds i skriftet et hint til fagmanden om, at
høreapparatet kan forbederes i forhold til størrelse eller forbedring af enkeltkom-
ponenters performance. fagmanden er således ikke blevet givet nogen tilskyndelse
til at omkonstruere høreapparatet med henblik på løsning af et teknisk problem.
2.2. den nærmeste kendte teknik og fagmanden
af patent- og varemærkestyrelsens guidelines for brugsmodeller (som der er hen-
vist til i ghj’s supplerende erklæring i bilag ao, side 4, punkt 2.3) fremgår det i
forhold til henholdsvis ‛nærmeste kendte teknik‛ og "fagmanden‛, bl.a.:
        den nærmeste kendte teknik er den kombination af træk, angivet i en enkelt
        reference, som udgør det mest oplagte udgangspunkt for en nærliggende ud-
        vikling, førende til frembringelsen. ved udvælgelsen af den nærmeste kendte
        teknik er den første overvejelse, at den skal have et lignende formål eller en
        lignende funktion som frembringelsen eller i det mindste tilhøre det samme
        tekniske felt som den ansøgte frembringelse. i praksis er den nærmeste kendte
        teknik almindeligvis den, der relaterer til en lignende anvendelse og kræver et
        minimum af strukturelle og funktionelle modificeringer for at udgøre den an-
        søgte frembringelse.
                                               94
        den nærmeste kendte teknik skal fastsættes på baggrund af fagman-
        dens viden på dagen før den indleverings- eller prioritetsdato, der er gælden-
        de for den ansøgte frembringelse.
det er endvidere angivet at:
        "fagmanden" skal antages at være en almindelig praktiker, som har generel
        almenviden inden for teknikområdet på det relevante tidspunkt. fagmanden
        skal forudsættes at have adgang til alt "kendt teknik", i særdeleshed de do-
        kumenter, der er citeret i nyhedsundersøgelsesrapporten, og fagmanden har
        mulighed for at udføre rutinearbejde og almindelige eksperimenter.
        det tekniske område for fagmanden er fastlagt af det problem der skal løses på
        basis af den nærmest liggende, kendte teknik. hvis det tekniske område for
        problemet henholdsvis løsningen er forskelligt, er fagmanden eksperten in-
        denfor problemet - og ikke løsningen.
        fagmanden i relation til brugsmodeller er en person, der har et mere snævert
        kendskab til teknikområdet end en fagmand i relation til patenter. en brugs-
        modelfagsmand har således kendskab til frembringelsens teknikområde, han
        har normalt ikke kendskab til beslægtede teknikområder og han har ikke kend-
        skab til fjerntliggende teknikområder.
wo’403 beskriver en personlig lytteanordning f.eks. i form af et høreapparat i et
kommunikationssystem. det udgør ikke det mest oplagte udgangspunkt for en vi-
dere udvikling af et høreapparat, idet der mere fokus på kommunikationsforbin-
delsen mellem den personlige lytteanordning og et eksternt apparat. wo’403 har
således ikke et lignende formål eller en lignende funktion som frembringelsen iføl-
ge stridsbrugsmodellen.
det fastholdes derfor, at d1 skal anses for den nærmeste kendte teknik, således
som jeg har redegjort for i mine tidligere erklæringer.
det er endvidere bemærket, at i anmodningen om administrativ prøvning af
stridsbrugsmodellen af 17. oktober 2014 (bilag am) er wo 2007/140403 a2 (bilag
ak) ikke citeret.
2.3. det objektive tekniske problem
af patent- og varemærkestyrelsens guidelines for brugsmodeller (som der er hen-
vist til i ghj’s supplerende erklæring i bilag ao, side 4, punkt 2.3) fremgår det i
forhold til emnet "det objektive tekniske problem‛, bl.a.:
        det bemærkes, at det objektive tekniske problem skal formuleres således, at
        det ikke angiver eller peger mod den tekniske løsning. angives en del af den
        tekniske løsning ved angivelsen af problemet, indebærer det nødvendigvis an-
        vendelsen af en vis form for bagklogskab.
        udtrykket "teknisk problem" skal fortolkes bredt. det indikerer ikke nødven-
        digvis, at den tekniske løsning er en teknisk forbedring i forhold til den kend-
        te teknik. således kunne problemet helt enkelt være at søge et alternativ til en
        kendt anordning, der giver de samme eller lignende virkninger eller som er
        mere rentable.
                                              95
ligesom det er angivet ovenfor i forbindelse med udvælgelsen af den nærmeste
kendte teknik, så gælder det også for opstillingen af det tekniske problem, at det
skal fastsættes på baggrund af fagmandens viden på dagen før indleveringsdatoen,
der er gældende for frembringelsen, således at der ikke peges på løsningen ved op-
stillingen af problemet.
der er ingen omtale af antennens effektivitet i wo’403 og det er derfor ‛hind-
sight‛, når ghj opstiller det problem, at opgaven er at forbedre antennen i wo’403
således at der tilvejebringes en mere effektiv antenne (se side 5 i bilag ao).
i forlængelse af min redegørelse i min erklæring af 13. oktober 2014 under punkt
6.4 på side 16 (bilag 52) er det objektive tekniske problem, der løses ved opfindel-
sen ifølge krav 1, at tilvejebringe et høreapparat, som kan sende og modtage data
trådløst ved anvendelse af ønskede frekvenser, hvor en eksisterende del af appara-
tet indgår som en del af antennen samt en kompakt størrelse, der opfylder de aktu-
elle krav til kompaktheden af høreapparater.
ved besvarelsen til epo af 25/11/2009 (bilag 34) angav oticon dette problem (se
punkt 4, side 3 i bilag 34), hvorefter european patent office godkendte patentan-
søgningen. det antages derfor at epo også har accepteret, at dette er det rette ob-
jektive tekniske problem i relation til opfindelsen i stridspatentet ep’065.
i besvarelsen til pvs af 10/06/2014 (bilag 39) er problemstillingen udtryk på tilsva-
rende vis, nemlig at tilvejebringe en antenne til et ønsket frekvensområde (dvs. at
tilvejebringe en passende antennestørrelse) under anvendelse af eksisterende elek-
triske forbindelser. efterfølgende godkendes brugsmodellen i brevet fra patent- og
varemærkestyrelsen til oticon af 18/06/2014 (bilag 42). i dette brev angiver sagsbe-
handleren, at ‛fagmanden, der arbejder med høreapparater, og som ønsker at re-
ducere komponentforbruget i et høreapparat, vil efter vores vurdering ikke være
inspireret af d1‛ (se sidste afsnit på side 1 i bilag 42).
begge de patentmyndigheder, som har behandlet henholdsvis patentansøgningen
og brugsmodellen, har således anset for det objektive tekniske problem for at være:
        at tilvejebringe et høreapparat, som kan sende og modtage data trådløst ved
        anvendelse af ønskede frekvenser, hvor en eksisterende del af apparatet indgår
        som en del af antennen samt en kompakt størrelse, der opfylder de aktuelle
        krav til kompaktheden af høreapparater.
2.4. kan/vil problematikken
ghj diskuterer i sin supplerende erklæring (bilag ao) kan/vil problematikken i
forbindelse med psa-metoden. som en kommentar hertil, forholder det sig natur-
ligvis sådan, at fagmanden kan en hel del, når han eller hun først har set løsningen,
men det relevante er, hvad ville fagmanden gøre. da fagmanden jo ikke er gjort
bekendt med antenneproblemer i forbindelse med lytteanordningen i wo’403 vil
fagmanden således ikke være præsenteret for noget problem, og derfor heller ikke
kunne blive tilskyndet til at søge en løsning.
det skal desuden bemærkes, at fagmanden ikke ville kombinere den tekniske lære,
som han eller hun kan uddrage af wo’403 med ep 1 231 819 (bilag ah), idet
                                            96
ep’819 omhandler et implantat, som er et andet teknisk område. det er her rele-
vant, at bemærke sig, at jf. guidelines for brugsmodeller (se punkt 2.2 ovenfor), at
en brugsmodelfagsmand har således kendskab til frembringelsens teknikområde,
han har normalt ikke kendskab til beslægtede teknikområder og han har ikke
kendskab til fjerntliggende teknikområder. et høreapparatimplantat er med hen-
syn til placering og håndtering væsentlig forskellig fra et høreapparat, idet implan-
tat hverken kan eller må brugeren selv placere og håndtere. dette er forbeholdt
fagligt kvalificeret personale.
3. de 36 25 891 (d1 – bilag f)
det fastholdes at d1 (bilag f) udgør det nærmeste kendte teknik. det skal hertil
bemærkes, at d1 ligeledes af epo er anset for den nærmeste kendte teknik, jf. bilag
33 (se bilag 33, punkt 2.1).
der henvises til redegørelsen for opfindelseshøjden af krav 1 i forhold til d1, som
nærmeste kendte teknik i min erklæring af 13. oktober 2014 (bilag 52) side 15 og de
følgende sider, idet vurderingen af frembringelseshøjden af stridsbrugsmodellens
krav 1 er helt den samme, som vurderingen af opfindelseshøjden af stridspatentets
krav 1.
4. us 2,535,063 (d6 - bilag l)
d6 angår et kropsbåret kommunikationsapparat. som kommentar til ghj’s sup-
plerende erklæring i bilag ao, side 8, henvises dels til mine tidligere analyser af
d6 i erklæringerne i bilag 38, side 4 og bilag 52, side 14, samt følgende observatio-
ner:
i d6 er antennen en separat ledning, hvilket tydeligt fremgår af figur 1, hvor an-
tennen er betegnet ‛20‛ forløber ved siden af de elektriske ledninger betegnet ‛21‛
i venstre side af figuren. krav 1 i stridsbrugsmodellen og krav 1 i stridspatentet er
begrænset i forhold til denne ‛tredje ledning‛ løsning. desuden er apparatet i d6
ikke egnet til at blive arrangeret bag øret på en bruger. det er det alt for stort til, og
den første del er da også beregnet til at blive båret i en lomme (se d6, figur 2 samt
afsnittet nederst i kolonne 4 og øverst i kolonne 5).
5. us 2005/0094840 a1 (d8 – bilag n)
i ghj’s supplerende erklæring (bilag ao) fremhæves fig. 1 med en markering af
signalledningen 15b. i bilag u er denne figur 1 i d8 vist sammen med figur 3b i
stridsbrugsmodellen (og stridspatentet). denne sammenligning er imidlertid mis-
visende. d8 beskriver en antenneanordning, og terminalerne 16a, 16b, 17a, 17b
yderst til venstre i figur 1 er således at denne antenneanordning kan tilsluttes en
radiomodtager eller lignende. den korrekte sammenligning mellem de to figurer
er derfor kun, at det som er vist i figur 1 i d8 svarer til den højre side af figur 3b,
dvs. fra den ellipse-markering i figur 3b og til højre derfra.
d8 angår således ikke et høreapparat og har ikke en første del med en trådløs
grænseflade, der er egnet til at blive arrangeret bag øret på en bruger. jeg fasthol-
der derfor min analyse af d8, som gengivet i mine tidligere erklæringer, se bilag
38, side 5 og bilag 52, side 10.
                                               97
  6. ep 1 231 819 a1 (bilag ah)
  som nævnt ovenfor sidst i punkt 2.4, beskriver ep’819 et høreapparatimplantat,
  der med hensyn til placering og håndtering væsentlig forskellig fra et høreapparat,
  idet implantat hverken kan eller må brugeren selv placere og håndtere. dette er
  forbeholdt fagligt kvalificeret personale.
  i min supplerende erklæring (bilag 52) på siderne 8 og 9 er dette modhold analyse-
  ret og det er der forklaret hvorfor krav 1 er nyt i forhold til ep’819. denne analyse
  fastholdes. ghj anfører i sin supplerende erklæring (bilag ao), at ep’819 indehol-
  der træk 3, 4, 7, 12 og 13. dette bestrides af følgende grunde:
  vedr. træk 3 og 4, anser ghj transduceren 110 på fig. 2d for at udgøre output-
  transduceren. forklaringen herfor er, at transduceren vibrerer ved lydfrekvenserne
  og skubber altså den omgivende luft på samme måde som trommehinden. denne
  vibrering kan imidlertid ikke være en gengivelse af lydsignalerne, som brugeren
  kan opfatte som lyd. denne forklaring synes derfor noget søgt. i træk 4 (og 5) er
  det specificeret at transduceren befinder sig i den anden del, som er arrangeret i
  øregangen hos brugeren. i ep’819 er transduceren placeret i mellemøret og ikke
  udenfor trommehinden i øregangen. det bestrides, at man kan betragte transduce-
  ren er placeret på en ækvivalent måde, således som hævdet af ghj. ved et implan-
  tat i mellemøret hverken kan eller må brugeren selv forsøge placere og håndtere
  transduceren. ved et høreapparat ifølge krav 1 kan brugeren selv sætte den anden
  del med transduceren ind i øregangen, hvorimod ved et implantat kræver det et
  kirurgisk indgreb at placere transduceren inde i mellemøret bag ved trommehin-
  den. der er således tale om to helt forskellige placeringer, som på ingen måde kan
  anses for ækvivalente.
  derfor er træk 3, 4 (og 5) ikke tilstede i ep’819.
  vedr. træk 7 og 12, så følger det af det forhold, at træk 3 ikke kan genfindes i
  ep’819, at træk 7 og 12 derfor heller ikke kan genfindes. der er således ikke noget
  koblingselement, der er tilpasset il at transmittere et signal til output transduceren,
  da der i implantatet beskrevet i ep’819 jo ikke er nogen output transducer.
  vedr. træk 13, så indrømmer ghj selv, at det er korrekt, at første del vises anbragt
  inde i øregangen og ikke bag øret. alene som følge af den erkendelse, er konklusi-
  onen, at krav 1 er nyt i forhold til krav 1.
  endvidere anføres det, at der ikke synes at være noget, dertil hindrer første del i
  ep’819 i at være anbragt bag øret. dette er jeg helt uenig i. det forhold, at der er i
  ep’819 er angivet et implantat, hvor den anden del er indopereret inde i mellem-
  øret, og denne anden del er elektrisk forbundet til den første del, så vil det være
  forbundet med stor risiko for beskadigelse af øret, hvis første del blev placeret på
  et mere udsat sted end øregangen. som følge af denne betragtning, så ligger der
  også i træk 13 implicit en angivelse af størrelser på henholdsvis den første og an-
  den del, samt længden af koblingselementet, der forbinder de to dele, idet disse de-
  le skal passe på et øre på et menneske.‛
4          gn resounds produkter
                                             98
gn resound fremstiller og sælger følgende høreapparater i danmark:
       resound verso rie, jf. bilag 2,
       beltone promise rie, jf. bilag 3,
       interton cosmo rie, jf. bilag 4,
       resound linx rie, jf. bilag 5, og
       beltone first rie, jf. bilag 6
de nævnte hørerapparater kan fås med en ledning i fem forskellige længder, og gn
resound har under den mundtlige forhandling oplyst, at høreapparaterne alle anven-
der samme antenneløsning. gn resound har ifølge egne oplysninger haft produkter
på markedet med den omstridte antenneløsning siden 2011.
      gn resound har som bilag ap fremlagt en ‛antenneoversigt‛ til ‛illustration af
de elementer, der indgår i det samlede antennesystem i de omtvistede produkter‛, som
ikke er målfast. oversigten ser således ud:
ifølge en delta test report af 30. juli 2012 (bilag 49) vedrørende en test af et af gn re-
sound fremstillet produkt benævnt ‛sy312e‛fremgår bl.a., at produktets antenne be-
står af ‛wire antennas with a unique antenna connector‛ med en ‛maximum gain‛ på
                                            99
‛2.36 dbi (antenna no.: 17002900)‛. ifølge en delta test report af 14. august 2013 (bilag
48) vedrørende en test af et af gn resound fremstillet produkt benævnt
‛ve312‛fremgår ligeledes bl.a., at produktets antenne består af ‛wire antennas with a
unique antenna connector‛ med en ‛maximum gain‛ på ‛2.36 dbi (antenna no.:
17002900)‛.
      på baggrund af en undersøgelse af gn resounds produkt ‛verso rie‛ i efteråret
2013 udarbejdede oticon en rapport fremlagt som bilag 28 med følgende indhold:
                                        100
oticon har endvidere på baggrund af en række målinger af gn resounds høreappara-
tet af typen resound verso v0961 rie udarbejdet en ‛measurement report‛ (bilag 53),
hvoraf fremgår bl.a.:
       ‛executive summary
                                           101
the report presents measurements and simulations performed by oticon a/s un-
der the instructions of professor gert frølund pedersen.
two types of measurements were made on a resound verso v0961 rie hearing in-
strument in a radio-anechoic chamber at oticon a/s’ research and development fa-
cility in kongebakken 9, smørum, denmark to investigate which parts of the hear-
ing instrument transmit electromagnetic signals.
in addition, mathematical simulations were performed using a generalized model
of a rie hearing instrument type using cst studio 2013 microwave simulation
software also to investigate which parts of the hearing instrument contribute to the
radiated electromagnetic signals.
both the measurements and the simulations showed that the electrically conduct-
ing element in the coupling element between the behind-the-ear and receiver-in-
ear contributed significantly to the electromagnetic radiation.
*…+
1. basis for the analysis.
the object of this report is to investigate whether resound verso vo961 rie (here-
inafter referred to as verso) utilises the electrical wires in the coupling element as
at least a part of the antenna for transmitting electromagnetic signals, such as for
example 2.4 ghz signals.
in general terms the verso comprises three portions:
         a first portion, which during use is placed behind the ear of a user, and
          which is called a behind-the-ear (bte) element. the bte comprises one or
          more microphones for converting acoustic sound into an electrical sound
          signal, a processor for processing the electrical sound signal to compensate
          for the user’s hearing impairment, and an output stage for generating an
          electrical output signal based on the processed electrical sound signal as
          well as a battery for powering the electrical components.
         a second portion, which during use is placed in the ear canal of the user,
          and which is called a receiver-in-the-ear (rie) element. the rie comprises
          a loudspeaker (the term ‚receiver‛ is commonly used for describing a
          loudspeaker within the hearing aid business).
         a coupling element or connector, which mechanically couples the bte to
          the rie. the coupling element comprises electric conductive elements,
          electrically connecting the output stage of the bte to the loudspeaker in
          the rie so as to enable the bte to transfer the electrical output signal to the
          loudspeaker of the rie thereby converting the electrical output signal to a
          processed acoustic sound in the ear canal of the user.
                                          102
the verso is capable of receiving and transmitting electromagnetic signals having
a carrier frequency of approximately 2.4 ghz, which, for example, may enable the
verso to receive signals from an external device, such as the resound unite
phoneclip. this is achieved through means of a wireless interface, placed in the
bte element, and an antenna.
in order to measure from which parts of the verso contribute significantly to the
electromagnetic signals, it was measured how much of the signal was lost when
different parts of the verso was shielded using a high-loss material.
three configurations were used, one where the verso was mounted on a model of
a human head, similar to normal use of the verso, one where the bte was covered
by the high-loss material and one where the coupling element and the rie was
covered by the high-loss material.
further to this, to establish whether the electrically conducting elements of the
verso at least in part constitute a part of the antenna, two types of measurements
were made in a radio-anechoic chamber with the verso mounted appropriately at
an ear of a phantom:
        a passive-type, where a coaxial cable is soldered to the output of an inter-
         nal signal generator of the verso and an external electrical signal is fed via
         the coaxial cable thereby causing the antenna of the verso to radiate an
         electromagnetic signal, and
        an active-type where the verso is set in an active advertising mode, the in-
         ternal signal generator of the verso causes the antenna to periodically ra-
         diate electromagnetic signals.
in addition to the measurements, three simulations were performed on a model of
a hearing instrument having similar composition as the verso, i.e. bte connected
to a rie by means of a coupling element having electrically conducting elements.
1.1. definition: technical terms
throughout the description of the measurements and simulations the below terms
are repeatedly used. for convenience, the general definitions of these terms are
given below.
radiation efficiency (εr)
     •   a measure of the efficiency with which an antenna transforms the electric
         radio-frequency power supplied to its terminals into electromagnetic ra-
         diated power.
 mismatch loss (mi) the amount of electric power that will not transform into electro-
 magnetic radiation of the antenna due to mismatches between the input impedance of
 the antenna and the output impedance of the signal generator.
total realized efficiency (εт =ml· εr)
       radiation efficiency compensated for mismatch ioss (0< m l< 1).
                                            103
passive measurements
     • a coaxial cable connects a network analyzer to the antenna of the device
          being tested. an electric signal is supplied through the coaxial cable to the
          antenna of the device. the total realized efficiency is measured in a radio
          anechoic chamber.
active transmit measurements
    •    an internal signal generator of a device under test generates a well defined
         signal in specified frequency channel causing an antenna of the device to
         provide electromagnetic radiation, and the total radiated power (trp) is meas-
         ured in a radio-anechoic chamber.
2.       background
as explained above and as can be seen from figure 1, the verso in general terms
comprises three parts:
1.  a first portion (bte) in form of the housing to fit behind the ear of a
    user,
2.  a coupling element, which is coupling the first and the second portion
    together, and
3. a second portion in form of the in-ear loudspeaker (rie).
the first portion (bte) includes microphones, which convert ambient sounds into
electric signals. these electric signals are processed in accordance with a recorded
hearing loss of a user so as to provide an improved hearing situation for the user.
the processed electric signals are communicated to the second part (rie), i.e. to the
in-ear loudspeaker, through electrically conducting elements within the coupling
element and the loudspeaker transforms the processed electric signals into an
acoustic sound in the ear canal.
                                           104
                              fig. 1a
the measurements and simulations presented herein examines how the verso ra-
diates electromagnetic signals. the analysis is particularly aimed at identifying
whether the electrically conducting elements in the coupling element are at least a
part of the antenna.
the analysis, firstly, presents measurements of electromagnetic radiation of a ver-
so when placed on a phantom head and provides a measure of how much power
the verso is able to radiate during normal use.
secondly, while still mounted on the phantom, selective parts of the verso are
shielded by means of a material causing high loss of radiated electromagnetic power
from the selective parts. ‘loss’ means that the intensity of the electromagnetic radiation is
decreased. hence, by shielding selective parts of the verso it is possible to establish
whether that part of the verso contribute to the total radiated power.
the measurements are divided into two categories, ‘passive measurement’ and ‘active
transmit measurements’:
       in the ‘passive measurement’ an electrical signal from an external signal
       source is applied at the output of the signal generator inside the verso,
       which in turn causes the antenna of verso to radiate an electromagnetic sig-
       nal. while making this measurement the connection between the internal
       signal generator of the verso and the coaxial cable is disconnected. the passive
       measurement provides measures for total realized efficiency (εт) and for
       the mismatch loss (ml), and from these measures the radiation efficiency (εr)
       is determined. during the passive measurements, no parts of the verso are
       powered i.e. the verso is off.
       in the active transmit measurement’, on the other hand, the internal signal
       generator of the verso is used for providing an electrical signal, which causes the
       antenna of verso to radiate an electromagnetic signal. the active measurement
       provides measures for total radiated power (trp), which is expressed in dbm (de-
       cibel-milliwatts) i.e. an absolute measurement referenced to one milliwatt (mw).
       for the ‘active transmit measurement’ the verso is in its original state, meaning
       that no modifications were made after unpacking.
in addition to the physical measurements on verso, a series of simulations have been per-
formed to investigate the general antenna properties of the verso product.
simulations were performed on three configurations of a verso-type hearing instrument
having a wireless interface coupled to an electrically conducting element in the coupling
element to establish which part of the verso-type hearing instrument contribute signifi-
cantly to the radiation. the far-field antenna properties of the three configurations are
compared.
3. analysis of relevant circuit in verso
                                         105
fig. 2a is a zoomed view of the right-hand side of fig. 2. here it is seen that the
chip at the bottom right of the main printed circuit board. here it is shown that the
chip is identified as ‚nrf24lo1‛, which is produced by nordic semiconductor. ac
cording to the product specification from nordic semiconductor the chip is a single
chip 2.4ghz transceiver working in the 2.4ghz ism band, and is it is capable of
transmitting and receiving electromagnetic signals in the frequency range around
2.4ghz.
                                          106
fig. 2b is an x-ray image of the upper part of the main printed circuit board. here it
is seen that the output from the nrf24lo1 is connected via capacitors and parallel
coils to the electrically conducting element of the coupling element. the electrically
conducting element in the coupling element is thus coupled to both the wireless interface
and the output transducer.
applied on the right-hand side of fig. 2 the circuit becomes:
 107                                           108
in fig. 2e, the connection at points 1 and 2 provide a balanced interface from the
wireless interface, points 5 and 6 provide the interface from the audio source, and
points 3 and 4 provide the interface to/from the loudspeaker/electrically conducting ele-
ment.
the output from the audio source, via points 5 and 6, and the output from the wireless in-
terface, via points 1 and 2, are combined on the electrically conducting element via capa-
citors 3 and 4 and coils 1 and 2 to points 3 and 4. the capacitors filter the signals so as to
avoid that the audio signal reach the wireless front-end, whereas the coils decouple the
audio circuit from the wireless system. further, an additional number of coils and capaci-
tors make up the balun part of the circuit, indicated by the blue box.
4.      passive measurement
in the passive measurements, a coaxial cable is attached at the reference point, see
fig. 2, and the coaxial cable is feed with an electric signal and thus forwarded to
the verso. the connection between the coaxial cable and the output of the internal
signal generator of verso is disconnected.
the fed electric signal has a known frequency and amplitude and it causes the verso
 antenna to radiate an electromagnetic signal, which is measurable as total realized effi-
ciency (εт).
besides measuring total realized efficiency (εт) this setup also measures the mismatch
loss (ml), and from these measurements the radiation efficiency (εr) is determined, see
table in section 4.4.
the radiation efficiency is determined in a radio-anechoic chamber for three configura-
tions of verso. the configurations are described in the following.
in order to keep track on the validity of the measurement tolerances a dipole is measured
on a regular basis. the tolerances for the radio-anechoic chamber where these measure-
ments are performed are within a +/- 0.2 db window.
4.1 configuration a, reference
this setup resembles an actual situation during use of the verso hearing instrument
where the user has positioned the bte at the pinna and the user has positioned the rie
(speaker) in the ear canal
                                           109
4.2 configuration b, high-loss material over rie wire
in this setup a material having high loss at 2.4 ghz has been positioned over the
electrically conducting element connecting the bte with the rie.
this means that the majority of electromagnetic radiation originating from the electrically
conducting element is attenuated. by comparing the radiation efficiency of this configura-
tion to the radiahon efficiency of the reference configuration, a measure of the radiation
originating from the electrically conducting element is obtained
4.3    configuration c high-loss material over bte
in this setup a material having high loss at 2.4 ghz has been positioned over the bte.
                                           110
the means that the majority of electromagnetic radiation originating from the bte is at-
tenuated. by comparing the radiation efficiency of this configuration to the radiation effi-
ciency of the configuration, a measure of the radiation originating from the bte is ob-
tained.
4.4. passive measurement results
the above table lists results for the ‘passive measurements’.
configuration b (i.e. material covering the electrically conducting elements between the
bte and rie) shows the greatest degradation for the electromagnetic radiation relative to
the reference (configuration a). the degradation when covering the electrically conduct-
ing elements by means of a high loss material causes a 2.2 db drop in radiation efficiency.
on the other hand, configuration c (i.e. material covering the bte) shows only very li-
mited degradation in radiation efficiency relative to reference (configuration a) of 0.2
db. hence, it can therefore be concluded from the results of the passive measurements
that the bte does not contribute significantly to the electromagnetic radiation of the ver-
so.
rather, the passive measurements clearly show that the electrically conducting elements
in the coupling element connecting the bte to the rie contribute significantly to the elec-
                                          111
tromagnetic radiation of the verso, and therefore: the electrically conducting elements in
the conducting element constitute at least a part of the antenna.
note: a degradation of 2.2 db is equivalent to a reduction in radiation efficiency to
60% relative to the reference signal level.
5.     active transmit measurement
during ‘active transmit measurements’ the verso is equipped with a battery and turned
on. between measurements, the battery is replaced with a new battery. in the ‘active
transmit measurement’ no modifications are made to the verso.
after being turned on, the verso is in an active transmit mode, where the internal signal
generator of the verso causes the antenna to periodically radiate electromagnetic signals.
measurements have been made using three measurement configurations similar to the
configurations used during the passive measurements. again, a high-loss material is se-
lectively positioned over parts of the verso to determine the electromagnetic radiation
contribution of the electrically conducting element in the coupling element as well as
electromagnetic radiation contribution of the first portion (bte) of the verso.
5.1. configuration a, reference
this setup resembles a normal use case and constitutes a reference measurement. the
bte is positions behind the ear og the phantom, and the rie positioned in the ear canal.
5.2 configuration b, shielding material over electrically conducting element
and rie
in this setup a shielding material having high loss at 2.4 ghz has been placed over
the electrically conducting element.
this means that the majority of radiation originating from the electrically conducting
element is attenuated. by comparing the radiation efficiency of this configuration to the
radiation efficiency of the reference configuration, a measure of the part of the radiation
originating from the electrically conducting element is obtained.
                                           112
5.3 configuration ç shielding materiel over housing
in this setup a shielding material having high loss at 2.4 ghz has been placed over
the bte.
this means that the majority of radiation originating from the bte is attenuated. by com-
paring the radiation efficiency of this configuration to the radiation efficiency of the ref-
erence configuration, a measure of the radiation originating from the bte is obtained.
5.4     active transmit measurement results.
                                           113
the above table lists results for the ‘active transmit measurements’.
the verso was placed next to the ear of the phantom model 3 times, and each time
active transmit measurement was made for each of configurations a, b and c. this
was done to reduce statistical measurement uncertainties.
as may be seen in the above table the total radiated power (trp) of measurement 2
for configuration a is slightly higher than for measurements 1 and 3 for configuration
a. as the three measurements were conducted at different points in time, the verso was
removed after and re-mounted before each measurement series. during measurement 2,
the electrically conducting element had a larger offset relative to the ear of the phantom
model than for measurements 1 and 3.
as also may be seen in the above table, the greatest degradation of trp relative to
the reference (configuration a) exists for measurements made for configuration b
(i.e. when the electrically conducting element is covered by a high loss material),
while the measurements made for configuration c show limited degradation (i.e.
when the bte is covered by a high loss material). in other words, as shown by the
passive measurements it is confirmed by the active transmit measurements that
the electrically conducting element in the coupling element contributes significantly to
the electromagnetic radiation, and therefore constitute at least a part of
the antenna.
the difference between the absolute levels in the three measurements does not change
the overall conclusion that the majority of the radiation originates from the electrically
conducting element in the coupling element.
note: a degradation of 3.1 db is equivalent to a reduction in radiation efficiency to
49% relative to the reference signal level.
6.    mathematical simulations
three different configurations have been simulated.
6.1 reference simulation model of verso
the reference model, shown below in fig. 9, resembles the basic elements of the verso.
the reference model includes a battery indicated by grey, this part is simulated as steel.
the reference model includes metallic material indicated by the yellow parts, which si-
mulates the effect caused by the general circuitry and battery springs inside the bte part
of the verso, these parts are simulated as copper. the green patch is a simulated fr4
print substrate.
                                        114
hi cut (where bte is removed): relative to the reference model this simulation
shows that the radiation pattern does not change significantly when the bte is re-
moved.
rie wire removed: relative to the reference model this simulation shows that the
                                                 115
     radiation pattern does change significantly when the electrically conducting element is
     removed.
     the above plot shows the antenna free space far-field properties in a 2d cut.
     the plotted gain is equal to the antenna radiation efficiency times the angle specific
     antenna directivity. the gain is calculated by the simulation software according to
     ieee standard.
     removing the bte ( ) does not change the farfield antenna properties, and it
     generally has the same shape and directionality as the reference.
     removing the rie wire (cut rie wire) significantly changes the farfield properties,
     as it does not have the same shape or directionality as the reference.
     in conclusion, the simulations show that the electrically conducting element connecting
     the bte to the rie contributes significantly to the electromagnetic radiation, and there-
     fore constitutes at least a part of the antenna of the verso‛
af en erklæring af 20. februar 2014 udarbejdet af professor gert frølund pedersen
fremlagt af oticon fremgår desuden bl.a.:
     ‛undertegnede, professor gert frølund pedersen, er af advokat peter-ulrik plesner
     blevet bedt om at besvare en række spørgsmål vedrørende dansk patent nr. dk/ep
     2 076 065 b1 med titlen "høreapparat og metode til trådløs modtagelse og/eller af-
     sendelse af data" og nedennævnte høreapparater markedsført af gn resound a/s.
     jeg har med henblik på besvarelse af nedenstående spørgsmål gennemgået følgen-
     de dokumenter og materiale:
                                          116
         dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 b1
         europæisk patentansøgning ep 2 052 758 a1
         amerikansk patent us 2,535,063
         amerikansk patentansøgning us 2005/0094840 a1
         europæisk patentansøgning ep 2 191 663 a1 publiceret som wo
         2009/025917 a1
         gn resounds produkt verso rie vo961-drw mbl (herefter samlet
         "produktet")
         grafisk oversigt over produktet med fotos og angivelser af komponenter
         med titlen gn verso rite 2.4 ghz antenne integration (herefter "grafisk
         bilag")
*…+
spørgsmål 1: de bedes redegøre for, hvad de anser for formålet med opfindelsen
beskrevet i dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 b1. de bedes i den forbindelse rede-
gøre for de grundlæggende principper ved opfindelsen. de bedes ved besvarelsen
tage udgangspunkt i navnlig krav 1 og 8, beskrivelsen og tegningerne, særligt figur
3.b og 5.b.
svar på spørgsmål 1: formålet med opfindelsen er at realisere en simpel og for for-
holdene effektiv antenne, så der kan etableres en trådløs forbindelse til et høreap-
parat af rie typen. med effektivt skal forstås et efter forholdene lille tab af radio-
signal mellem den trådløse sender og modtager. hvis tabet i den trådløse forbin-
delse er større, vil det kræve, at der sendes et kraftigere signal eller at modtageren
er bedre for at give samme kvalitet af signalet. dette vil kræve mere energi og ofte
også mere plads, hvilket ikke er foreneligt med et godt høreapparatdesign.
den trådløse forbindelse kan bruges til flere forskellige formål eksempelvis til at
styre og programmere høreapparatet til at sende et audio-signal fra en ekstern pla-
ceret mikrofon eller fra en anden kilde så som en mobiltelefon. det er også muligt
at bruge den trådløse forbindelse til at kommunikere mellem 2 høreapparater som
ofte er ønskeligt.
en simpel og effektiv lille antenne er i størrelsesordenen ¼ bølgelængde. bølge-
længden er forholdet mellem hastigheden af signalet i det trådløse medium og fre-
kvensen. i fri luft er bølgelængden angivet som: bølgelængden = lysets hastighed /
frekvensen. eksempelvis vil størrelsen for en antenne for bluetooth båndet være i
størrelsen 3*10^8 [m/s]/ 2.442 *10^9[hz]/4 ~ 30 mm for at opfylde ovenstående
krav. hvis antennen er væsentlig mindre end cirka ¼ bølgelængde vil det resultere
i en væsentlig mindre effektiv antenne (og/eller en mere kompleks antenne), der vil
kræve, at der sendes et kraftigere signal for at kunne række den samme afstand
med den samme kvalitet.
det er derfor essentielt, at der kan laves en antenne med en størrelse omkring ¼
bølgelængde eller mere. alternativt, hvis dette ikke kan lade sig gøre, så er målet at
lave en størst mulig antenne uden det samtidig kræver, at produktet bliver fysisk
større eller der skal laves omfattende ydre designmæssige ændringer. den største
antenne, der kan laves uden at ændre det udvendige design af høreapparatet, op-
nås ved at bruge koblingselementet (16) mellem første del (12) og anden del (14) af
                                            117
høreapparatet (10), i det mindste som en del af antennen. dette er netop, hvad pa-
tentet beskriver.
rent teknisk benyttes samme elektriske ledere til at bære både audio-signalet og
antenne-signalet. da frekvensen er forskellig for de to signaler, kan de skilles ad
ved hjælp af et frekvensfiltrer. da frekvensen for audio-signalet og radio-signalet
er meget forskellig, gør opfindelsen brug af en lavpas og højpas filteranordning.
som antenne angiver patentet en simpel tråd-antenne, som ikke er balanceret. da
radiokredsløbet imidlertid ofte er balanceret, beskriver patentet også anordninger
for at omsætte fra balanceret til ikke balanceret signal ved hjælp af en såkaldt ba-
lun.
spørgsmål 2: kan de tiltræde, at patentets krav 1 kan inddeles i følgende tekniske
træk:
a        en høreindretning (10) som omfatter:
b        - en første del (12), som er tilpasset til at være arrangeret på en bruger og
         til at tilvejebringe et signal,
c        - en udgangstransducer (18) til konvertering af signalet til et akustisk out-
         put
d        - en anden del (14), som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos
         brugeren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren,
d1       hvor den anden del (14) indbefatter udgangstransduceren (18),
e        - et koblingselement (16) som sammenkobler den første del (12) og den
         anden del (14),
e1       og hvor koblingselementet (16) er tilpasset til at transmittere et signal til
         udgangstransduceren (18),
f        - en antenne,
g        - en trådløs grænseflade (22) til at modtage og/eller sende data ved hjælp
         af antennen,
h        hvor koblingselementet (16) omfatter et elektrisk ledende element (24)
         sammenkoblet med den trådløse grænseflade (22),
h1       hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af antennen,
h2       og hvor det elektrisk ledende element (24) er tilpasset til at bære signalet
         ved transmission til udgangstransduceren (18).
svar på spørgsmål 2: ja jeg kan tiltræde inddelingen i ovennævnte træk.
spørgsmål 3: kan de bekræfte, at grafisk bilag (gn verso rite 2.4 ghz antenne
integration) korrekt gengiver, hvordan produktet af typen gn resound verso rie
fungerer?
svar på spørgsmål 3: ja jeg kan bekræfte, at bilaget korrekt gengiver, hvordan det
nævnte gn produktet virker. jeg har dog ikke kontrolleret om de komponent ty-
per og værdier, der er angivet på sidste side i bilaget også er præcis dem, der er
brugt i gn verso produktet, men princippet og funktionen vurderes overvejende
sandsynligt at være som gengivet.
spørgsmål 4: kan de bekræfte, at produktet som vist på grafisk bilag udgør en hø-
reindretning, som omfatter (jf. træk a)
                                             118
-       en første del, som er tilpasset til at være arrangeret på en bruger og til at til-
        vejebringe et signal (jf. træk b),
-       en udgangstransducer til konvertering af signalet til et akustisk output (jf.
        træk c)
-       en anden del, som er tilpasset til at være arrangeret i en øregang hos bruge-
        ren og til at tilvejebringe det akustiske output til brugeren (jf. træk d), hvor
        den anden del indbefatter udgangstransduceren (jf. træk d1)?
svar på spørgsmål 4: ja det kan jeg bekræfte.
spørgsmål 5: kan de bekræfte, at produktet indeholder et koblingselement som
sammenkobler den første del og den anden del (jf. træk e), og hvor koblingsele-
mentet er tilpasset til at transmittere et signal til udgangstransduceren (jf. træk e1)?
svar på spørgsmål 5: ja det kan jeg bekræfte. jeg vil dog præcisere, at der under
teknisk træk e1 med ordet ‛tilpasset‛ lige så godt kunne have stået ‛indrettet‛ da
der med ordet ‛tilpasset‛ ikke nødvendigvis skal forstås elektrisk længde tilpasset.
den elektriske længde (som er proportionalt med den fysiske længde) kan ‛tilpas-
ses‛ så impedansen af f.eks. antennen passer med antenne tilslutningen.
spørgsmål 6: kan de bekræfte, at produktet indeholder en antenne (jf. træk f)?
svar på spørgsmål 6: ja der er dele i produktet, som virker som antenne. koblings-
elementet virker, i det mindste delvist, som antenne i produktet.
spørgsmål 7: kan de bekræfte, at produktet indeholder en trådløs grænseflade til
at modtage og/eller sende data ved hjælp af antennen (jf. træk g)?
svar på spørgsmål 7: ja det kan jeg bekræfte. der er brugt en komponent, der in-
deholder et trådløst kredsløb, som skal tilsluttes en strømforsyning og en antenne.
spørgsmål 8: kan de bekræfte, at koblingselementet på produkt omfatter et elek-
trisk ledende element sammenkoblet med den trådløse grænseflade (jf. træk h),
hvor det elektrisk ledende element er i det mindste en del af antennen i produktet
(jf. træk h1) og produktets elektrisk ledende element er tilpasset til at bære signalet
ved transmission til udgangstransduceren (jf. træk h2)?
svar på spørgsmål 8: ja det kan jeg bekræfte. produktets elektriske ledende kob-
lingselement (16) er indrettet til at ‛bære‛ signalet til højtaleren (18) og i det mind-
ste som en del af antennen. igen skal det præciseres at for ordet ‛tilpasset‛ kunne
der lige så godt være brugt ordet ‛indrettet‛ da der med ordet ‛tilpasset‛ ikke
nødvendigvis skal forstås elektrisk tilpasset. den elektriske længde (som er pro-
portionalt med den fysiske længde) kan ‛tilpasses‛ så impedansen af f.eks. anten-
nen passer med antenne tilslutningen.
spørgsmål 9: kan de tiltræde, at produktet besidder samtlige tekniske træk angi-
vet i krav 1 i dansk patent nr. dk/ep 2 076 065 b1?
svar på spørgsmål 9: ja jeg kan bekræfte, at produktet besidder samtlige tekniske
træk anført i krav 1 i patentet.
                                               119
      spørgsmål 10: de bedes oplyse, inden for hvilket frekvensområde produktet er
      indrettet til at transmittere?
      svar på spørgsmål 10: komponenten med det trådløse system er designet til blue-
      tooth systemet og sender på frekvensbåndet mellem cirka 2.4 og 2.5 ghz afhæn-
      gigt af den geografiske region. det er ofte begrænset til 2.402 ghz til 2.484 ghz.
      spørgsmål 11: i forlængelse af svaret på spørgsmål 10 bedes de oplyse, om dette
      frekvensområde falder inden for det i patentets krav 8 angivne frekvensområde?
      svar på spørgsmål 11: frekvensområdet beskrevet i krav 8 er fra 1 mhz (0.001
      ghz) til 1000 ghz, med foretrukken brug inden for frekvens området fra 1 mhz til
      3 ghz. det anvendte frekvensbånd omkring 2.4 ghz falder inden for det fre-
      kvensområde, der er beskrevet under krav 8. det falder endvidere også inden for
      det frekvensområde, som krav 8 angiver som det foretrukne frekvensområde.
      ovenstående svar er afgivet efter bedste overbevisning.‛
i en erklæring af 29. august 2014 udarbejdet af forhenværende rektor ved danmarks
ingeniørakademi, palle sørensen fremlagt af gn resound fremgår følgende.:
      ‛vurdering af om gn resound’s rie produkter krænker stridspatentet
      advokat kenneth kvistgaard-aaholm har til brug for den verserende sag mellem
      oticon a/s (herefter oticon) og gn resound a/s (herefter gnr) vedrørende
      gnr’s påståede krænkelse af oticons patent ep/dk 2 076 065 t3 (herefter strids-
      patentet) bedt mig vurdere, hvorvidt gnr’s såkaldte rie produkter (receiver-in-
      the-ear) krænker stridspatentet.
      min vurdering følger herunder.
      til brug for udarbejdelse af vurderingen har jeg blandt andet vurderet omfanget af
      stridspatentets beskyttelse, gennemgået relevante dokumenter i sagen, herunder
      oticons replik, samt gennem studier af gnr’s rie produkter og møder med tekni-
      kere fra gnr opnået indsigt i hvorledes de for sagen relevante dele af gnr’s rie
      produkter virker.
      generelt om antennebegrebet
      i og med at enhver leder der transmitterer et signal udsender elektromagnetiske
      bølger, kan der i et trådløst system være dele der udstråler elektromagnetiske bøl-
      ger men som ikke er en del af antennen. rent teoretisk vil man således kunne
      hævde at stort set alle ledende dele af for eksempel en høreindretning som den i
      stridspatentet beskrevne vil kunne betragtes som værende en del af antennen. det-
      te vil dog være absurd i virkelighedens verden. det afgørende er, hvilke dele der er
      designet til at stråle. kredsløbsmæssigt vil det der er tænkt som antenne i den i
      stridspatentet beskrevne type høreindretninger kunne identificeres ved at der mel-
                                           120
lem antennens indgangsklemmer og det trådløse system i øvrigt er indskudt balun
og filtre, som er de elementer antennen fødes igennem.
ieee, the institute of electrical and electronics engineers, er blandt meget andet et
internationalt anerkendt standardiseringsorgan der sætter industriens standarder
for elektronik og elektromagnetisme. ieee definerer en ‛antenne‛ som den del af
det trådløse system som er designet til at udstråle eller modtage elektromagnetiske
bølger, jf. ieee standard definitions of terms for antennas, ieee std. 145-1993,
pkt 2.12. at dette er den overordnede definition af en antenne anfægtes ikke i oti-
con’s udførlige replik af den 4. juli 2014, side 13, afsnit 2.2.4, og der er heller intet i
stridspatentet der indikerer at antennebegrebet i stridspatentet skal forstås på an-
den vis.
stridspatentets antenne
det rejser spørgsmålet, hvad der skal forstås ved en antenne i stridspatentets for-
stand.
beskrivelsen i stridspatentet er ikke særlig detaljeret, men gert frølund pedersens
udtalelser i bilag 19 til anmodning om midlertidigt forbud mod gn resound
a/s af den 11. april 2014 viser udmærket hvordan en antennefagmand vil forstå
stridspatentet.
gert frølund pedersen skriver i bilag 19 under svar på spørgsmål 1 om stridspa-
tentet: ”som antenne angiver patentet en simpel tråd-antenne, som ikke er balanceret”.
hvad angår tråd-antennens længde skriver gert frølund pedersen – ligeledes i
svar på spørgsmål 1: ”en simpel og effektiv antenne er i størrelsesordenen ¼ bølgelæng-
de.”, og gert frølund pedersen beregner at dette i det af oticon særligt udpegede
bluetooth frekvensområde svarer til cirka 30 mm. gert frølund pedersen skriver
herefter med reference til den af oticon udpegede figur 3b i stridspatentet, som for
overskuelighedens skyld er vist herunder: ”den største antenne, der kan laves uden at
ændre det udvendige design af høreapparatet, opnås ved at bruge koblingselementet (16)
mellem første del (12) og anden del (14) af høreapparatet (10) i det mindste som en del af
antennen. det er netop, hvad patentet beskriver.
fagmanden vil altså, som påvist af gert frølund pedersen, forstå stridspatentet så-
ledes, at der er tale om en trådantenne der i hvert fald for en dels vedkommende
udgøres af koblingselementet mellem høreapparatets første og anden del.
                                          121
af den af oticon udpegede figur 3b fremgår det at den balun (123) og de filtre (124
og 126) der kredsløbsmæssigt definerer antennen, er placeret mellem rf-
signaltilslutningerne (122) og det elektrisk ledende element (24) (signalledningen).
ligesom gert frølund pedersen – stadig i svar til spørgsmål 1 – skriver: ‛rent tek-
nisk benyttes samme elektriske ledere til at bære audio-signalet og antenne-signalet.‛.
fagmanden vil altså forstå, at stridspatentet beskriver en monopolantenne bestå-
ende af det elektrisk ledende element.
ovenstående harmonerer ganske fint med, at det elektrisk ledende element i
stridspatentets bag-øret type af anatomiske årsager må have en sådan længde, at
det kan udnyttes til en antenne med den længde på cirka 30 mm, som gert frølund
pedersen peger på som værende det optimale hvad angår stridspatentets antenne.
selv om stridspatentet udelukkende beskriver apparater hvor det elektrisk ledende
element udgør antennen, angiver krav 1 at det elektrisk ledende element (signal-
ledningen) er ’i det mindste en del af antennen’. dette må blot skyldes, at de struk-
turelle elementer der strækker sig fra de punkter hvor antennesignalet kobles til
signalledningen og bagud mod den trådløse grænseflade - eller for den sags skyld
udgangstransduceren i den anden ende af det elektrisk ledende element - også vil
kunne være designet til at udstråle elektromagnetiske bølger. der er intet andet
sted i stridspatentet nogen angivelse af at antennen kan være andet end en mono-
polantenne der udgøres af signalledningen, ligesom det ikke er angivet hvordan en
sådan anden antenne i givet fald skulle udfærdiges.
gn resounds antenne
gnr finder ikke at en monopolantenne er optimal som antenne i rie-apparater.
gnr benytter derfor i sine rie-apparater en dipolantenne som er fundet langt
bedre egnet til formålet.
i gnr’s dipolantenne udgøres dipolens ene ben alene af faste dele i høreapparatets
første del, herunder en stor ledende plade. alle de indgående dele er designet så-
ledes at at de medvirker til maksimal udstråling
dipolens andet ben udgøres dels af faste dele i høreapparatets første del, dels af
rie konnektoren, dels af signalledningen (‛det ledende element‛), og dels af ørete-
lefonen.
signalledningen tjener primært til at føre audiosignalet frem til øretelefonen. sig-
nalledningen udgør kun en mindre del af dipolantennen som sådan, og dens
længde er ikke designet i forhold til bølgelængden. rent faktisk er det sådan at der
i gnr’s rie-apparater benyttes standardledninger i fem forskellige faste længder
der vælges ud fra brugerens anatomi.
hertil kommer, at langt fra alle dele af gnr’s rie produkters antenne bærer au-
diosignalet, og store dele af antennen har tværdimensioner der ikke er små sam-
menlignet med bølgelængden.
gn resound’s rie produkt krænker ikke stridspatentet
                                            122
der er tale om to væsensforskellige antennetyper. stridspatentets antenne er en
monopolantenne, medens gnr’s rie produkter benytter en dipolantenne. dipol-
antennen blev opfundet af heinrich hertz i 1886. monopolantennen blev opfundet
af guglielmo marconi i 1895. monopolantennen skal være placeret tæt ved en le-
dende flade – et jordplan – for at kunne fungere, hvorfor den reelt er uegnet til
brug i den type høreindretning som stridspatentet omhandler. dipolantennen kan
fungere uden jordplan, hvorfor den er velegnet til brug i for eksempel gnr’s rie
apparater.
stridspatentets antenne er en trådantenne i og med at signalledningens dimensio-
ner i tværretningen er små sammenlignet med bølgelængden, medens store dele af
gnr’s antenne har tværdimensioner der ikke er små sammenlignet med bølge-
længden.
stridspatentets antenne bærer såvel audio- som radiosignalet, medens store dele af
gnr’s rie-apparats antenne ikke bærer audiosignalet.
i stridspatentet defineres monopolantennen kredsløbsmæssigt ved den balun og
det filter der er placeret direkte ved den ene ende af det ledende element (se figur
3b). i gnr’s rie-apparater defineres dipolantennen ved et impedanstilpasningsled
og et filter som er placeret inde i dipolantennen uden direkte forbindelse med sig-
nalledningen (det ledende element).
stridspatentets monopolantenne udgøres af signalledningen, medens signalled-
ningen i gnr’s rie-apparater elektrisk set kun er en mindre del af et stort dipolan-
tennesystem.
i stridspatentet er signalledningen af afgørende betydning for antennevirkningen,
og signalledningen er designet til at udstråle. i gnr’s rie-produkter er signalled-
ningen af marginal betydning for antennens virkning, og signalledningen som så-
dan er ikke som antennens faste dele designet til at udstråle. herved opfylder sig-
nalledningen i gnr’s rie-produkter ikke branchens definition på en antenne, jf.
ieee-definitionen ovenfor.
dette indebærer, at gnr’s produkter således ikke omfatter følgende træk i strids-
patentets krav 1: ‛hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en del af anten-
nen,‛. dette træk er benævnt træk h1 i gert frølund pedersens erklæring, bilag 19
og træk 11 i claus elmeros’ erklæring, bilag 38.
konklusion
sammenfattende er det derfor min vurdering at gnrs rie-produkter ikke udgør
en krænkelse af stridspatentet, idet
       gnr’s antenne er en dipolantenne, mens den antenne der er beskrevet i
        stridspatentet er en monopolantenne, og idet
 signalledningen i gnr’s rie produkt ikke er designet til at udstråle,
                                                   123
     hvorved i hvert fald trækket ‛hvor det elektrisk ledende element (24) er i det mindste en
     del af antennen‛ i stridspatentets krav 1 ikke er til stede i gnr’s rie-produkter.”
af en supplerende erklæring af 13. oktober 2014 udarbejdet af professor gert frølund
pedersen fremlagt af oticon fremgår følgende:
     ‛undertegnede, professor gert frølund pedersen, er af advokat peter-ulrik plesner
     blevet bedt om at udarbejde en supplerende erklæring vedrørende stridspatentet
     og stridsbrugsmodellen.
     jeg har med henblik på besvarelse af nedenstående spørgsmål gennemgået følgen-
     de dokumenter og materiale:
     -         stridsbrugsmodel dk 096 fremlagt som bilag 50 i sagen
     -         afsnit 6 i gn resound a/s' ("gn resound") svarskrift af 16. juni 2014
     -         afsnit 2.2 i oticon a/s' ("oticon") replik af 4. juli 2014
     -         afsnit 5 i gn resounds duplik af 1. september 2014
     -         erklæring af 29. august 2014 udarbejdet af palle sørensen fremlagt som
               bilag ae
     -         delta test reports vedrørende resound linx og resound verso 961
               fremlagt som bilag 48 og 49
     -         rapport fra oticon benævnt "measurement of resound verso vo961 rie"
     12
     spørgsmål: delta test reporterne vedrørende henholdsvis resound linx og resound
     verso vo961, jf. bilag 48 og 49, fremgår henholdsvis side 10 og side 11:
     "antenna: wire antenna with a unique antenna connector.
     maximumgain: 2.36 dbi (antenna no.: 17002900)."
     rapporterne anfører således med samme ordlyd for begge produkter, at sende/modtage-
     enheden i gn resounds høreapparater anvender en ledningsantenne med et unikt anten-
     nestik. ledningsantennen har et antennenummer 17002900, som identificerer et specifikt
     koblingselement og "i-øret-del" til gn resounds rie produkter. de bedes oplyse, om de er
     enig i, at da apparaterne er fysisk forskellige, så må den anvendte ledningsantenne udgøre
     en del af antennen?
     jeg er enig i, at det kan udledes af delta-rapporterne, at den omtalte ledningsan-
     tenne udgør en del af antennen.
     13
     spørgsmål: i svaret på spørgsmål 3 i deres erklæring af 20. februar 2014 anfører de, at
     de ikke har kontrolleret de komponent typer og værdier, der er angivet på sidste side i bilag
     28 også er dem, der er brugt i gn verso produktet (resound verso rie vo961-drw
     mbl), men princippet og funktionen vurderes overvejende sandsynligt at være som gengi-
                                              124
vet. de bedes selvstændigt kontrollere, om de i bilag 28 indeholdte oplysninger om type og
funktioner af komponenter er korrekte.
jeg har undersøgt komponenterne og kan bekræfte, det er de korrekte typer, som
er angivet på sidste side i bilag 28. jeg kan derfor bekræfte, at den på sidste side i
bilag 28 viste sammenstilling af komponenter viser de korrekt angivne funktioner.
14
spørgsmål: under henvisning til palle sørensens erklæring, bilag ae bedes de redegøre
for, hvad fagmanden på prioritetstidspunktet (den 27. december 2007) for stridspaten-
tet/stridsbrugsmodellen forbinder med en monopolantenne og en dipolantenne.
fagmanden havde på prioritetstidspunktet - og vil også i dag have - følgende op-
fattelse af begreberne monopolantenne og dipolantenne.
en dipol er en antenne, der består af to elektriske ledere med et signal udtag imel-
lem. ofte er de elektriske ledere af samme længde og med væsentlig mindre tvær-
snit end længden. en dipol antenne er en af de mest basale antenner og kan have
længder fra uendelig små (< 1/100 bølgelængde) og til længder over en bølgelæng-
de. den mest brugte længde er lidt under en halv bølgelængde, da impedanstil-
pasningen er fordelagtig her. bredden af lederne ændres ikke væsentligt ved ud-
strålingsformen, før bredden af tråden nærmer sig 1/10 bølgelængde, men impe-
dansen og båndbredden forbedres ved en tykkere tråd.
en monopolantenne er en dipolantenne, hvor den ene leder udgøres af jordplanet
som elektrisk ledende plade. jordplanet skal i princippet være uendeligt stort, men
et jordplan på ca. 5 bølgelængder vil ofte i praksis kunne bruges. længden af den
elektriske leder kan også ved monopolantenner have alle længder, men det er for-
delagtigt med en længde omkring en kvart bølgelængde for en let impedans til-
pasning.
ved produkter, som er forholdsvise små i forhold til bølgelængden, er det ikke
meningsfyldt, at bruge de ‛rene‛ teoretiske begreber om monopol og dipolanten-
ner. der vil for et sådant produkt være tale om en blanding af flere antennetyper
såsom dipol, monopol, loop, helix og patch antenner.
dette gør sig gældende for gn resounds høreapparat, hvor jeg vil betegne anten-
nen som en tilfældig trådantenne.
det vigtigste for antennen er, at antennen har en længde, der ikke er mindre end
ca. en kvart bølgelængde, da det ellers vil være svært at lave en for forholdene ef-
fektiv og enkel antenne til høreapparatet.
15
spørgsmål: palle sørensen anfører bl.a. i sin erklæring, bilag ae, s. 2, at "fagmanden vil
altså forstå, at stridspatentet beskriver en monopolantenne bestående af det elektrisk leden-
de element". de bedes redegøre for, om de er enig med palle sørensen forståelse af stridspa-
tentet, herunder navnlig om fagmanden efter deres opfattelse vil forstå stridspaten-
                                            125
tet/stridsbrugsmodellen på den måde, at antennen i høreapparatet er en klassisk monopol-
antenne og ikke kan være en anden type antenne som f.eks. en såkaldt dipolantenne.
der er intet i stridspatentet/stridsbrugsmodellen, der beskriver, at det er en mono-
pol antenne. at bruge en teoretisk betegnelse som monopol/dipolantenne vil være
misvisende, og jeg henviser til min besvarelse af spørgsmål 0.
det vil endvidere ikke være muligt at anvende en monopolantenne i et høreappa-
rat som beskrevet i stridspatentet/stridsbrugsmodellen, da der ikke er plads til et
tilstrækkeligt stort jordplan. som mindste jordplan er ofte brugt 5 bølgelængder,
hvilket på den omtalte bluetooth frekvens vil være ca. 0,5 meter.
16
spørgsmål: de bedes redegøre for, hvordan antennen i et høreapparat, som er konstrueret
som anvist i stridspatentet/stridsbrugsmodellen, virker.
stridspatentet/stridsbrugsmodellens antenne vil virke på følgende vis:
for at lederen mellem "bag-øre-delen" og "i-øre-delen" kan bruges både som an-
tenne og som leder for lydsignalet, skal der tilsluttes to filtre, således at de to signa-
ler ikke forstyrrer eller forringer hinanden. dette gøres med et frekvensfilter, som
skelner mellem de to meget forskellige frekvenser for lyd og radio.
ved brug af det beskrevne tilslutningsarrangement vil radiosignalet foranledige, at
antennestrømme løber på ydersiden af tråden, og tråden virker som senderanten-
ne. ligeledes vil tråden opfange elektromagnetiske signaler fra luften og gennem
frekvensfilteret lede disse til radiomodtagerne, så tråden også virker som modta-
gerantenne.
dette princip indebærer, at størst mulig antennelængde opnås ved at bruge den le-
dende tråd, der er mellem de to dele. resultatet er en effektiv og simpel antenne.
ud over at der opnås en god antenne længde, så vil dele af lederen være delvist fri
af øret og derved give mindre tab fra brugeren.
17
spørgsmål: oticon har i overensstemmelse med deres anvisninger foretaget en analyse af
gn resounds høreapparat "resound verso vo961 rie" og foretaget teoretiske beregnin-
ger af udstrålingen fra høreapparatet, som nærmere beskrevet i rapporten "measurement of
resound verso vo961 rie". de bedes oplyse, om de mener, at de i rapporten beskrevne
målinger og beregninger er udført på en faglig korrekt måde.
ja, jeg kan bekræfte, at beregningerne og målingerne er udført fagligt korrekt.
kombinationen af målinger og beregninger giver en god forståelse og et retvisende
billede af, hvordan gn resound versos antennesystem virker.
der kan dog være usikkerheder, da det er udfordrende at måle på små apparater,
hvor flere dele ofte virker som antennen. men ved at sammenholde målinger af
begge typer, passive og aktive samt simuleringer, er det min helt klare opfattelse,
at disse målinger giver et retvisende billede af den faktiske udstråling.
                                            126
antenne målinger for elektriske små apparater (størrelse i forhold til bølgelæng-
den) er udfordrende, da objekter tæt på vil kunne forstyrre. specielt hvis der er
metal objekter tæt på, da der er risiko for at apparatet kobler til dette metal, og dis-
se objekter så vil virke som en del af antennen. derfor er det vanskeligt at montere
et fødekabel (for passive målinger) for et testsignal til et elektrisk lille apparat uden
at ændre dets egenskaber. ved at beregne hvordan antenne strømmene fordeler sig
på apparatet og vælge at lodde kablet på apparatet et sted, hvor indflydelsen er lil-
le, eller ved at bruge materialer eller anordninger på kablet som forhindrer, at an-
tennestrømmen ‛løber‛ på kablet er det muligt at måle og opnå gode resultater.
antenne tilpasningen kan også påvirkes, når der er objekter tæt på, og igen kræver
det god forståelse af udstrålingen for at opnå korrekte resultater.
hvis der måles på apparatet med apparatets egen sender (aktive målinger), og der
dermed ikke er behov for at modificere apparatet med et kabel, vil det give den
sikreste måling. her er det dog ikke muligt at skelne mellem reduceret antenne ud-
strålings effektivitet og matchnings effektivitet. endvidere er det vigtigt, at styrken
på det signal apparatet sender ikke påvirkes af f.eks. batteritilstand og temperatur
på apparatet etc. når der dækkes dele af apparatet med et tabsgivende materiale
giver det tilsvarende udfordringer.
jeg mener, at der er taget højde for de omtalte udfordringer ved de udførte målin-
ger, og i kombination og sammenholdt med beregningen af en simplificeret elek-
trisk model, så er der opnået en god forståelse for, hvordan konstruktionen virker.
18
spørgsmål: de bedes på baggrund af analysen af gn resounds høreapparat "resound
verso vo961 rie" oplyse, om ledningen (koblingselementet) mellem "bag-øre-delen" og "i
øre-delen" efter deres opfattelse virker i det mindste som en del af antennen i gn re-
sounds høreapparat.
både målinger og beregninger understøtter klart, at ledningen (i koblingselemen-
tet) mellem "bag-øre-delen" og "i øre-delen" virker i det mindste som en del af an-
tennen i gn resounds høreapparat.
19
spørgsmål: i fortsættelse af spørgsmål 0 bedes de oplyse, om de mener, at antennen i gn
resounds høreapparat resound verso vo961 rie virker på samme måde som antennen
beskrevet i stridspatentet/stridsbrugsmodellen.
jeg mener klart, at antennen i gn resounds høreapparat resound verso vo961
rie virker på samme måde som antennen beskrevet i stridspaten-
tet/stridsbrugsmodellen.
20
spørgsmål: de bedes oplyse, om den første del på gn resounds høreapparat resound
verso vo961 rie er tilpasset til at være arrangeret bag øret på brugeren.
                                                127
     ja jeg mener, at den første del på gn resounds høreapparat resound verso
     vo961 rie er tilpasset til at være arrangeret bag øret på brugeren.
     ovenstående svar er afgivet efter bedste overbevisning.‛
gn resound har den 14. og 17. oktober 2014 foretaget en række målinger af gn re-
sounds høreapparater benævnt ‛sydney312‛ og ‛sydney bali (‛verso‛)‛. af en af gn
resound udarbejdet rapport (bilag an) herom fremgår følgende:
     ‛sydney312 vs sydney bali (”verso”)
     internal gnr test performed 14-10-2014
     sydney312 vs sydney bali (”verso”)
      sydney312 is the first launch from 2010
           - foil antenna: the antenna system in this includes the print, the matching
             circuit and the foil antenna
          sydney bali is the same product re-launched in 2011 (corresponds to verso)
             - dipole antenna: the antenna system forms a dipole including the print, the
             matching circuit that includes the rie-wires.
     note: all measurements on such small devices are associated with uncertainties
     e.g., from device positioning, this is also addressed by gert f pedersen in bilag 54.
                                            128
      sydney312 vs sydney bali (”verso”) trp measurements with absorber material
      internal gnr test performed 17-10-2014
den 24. februar 2014 udsendte gn resound en pressemeddelelse, hvoraf fremgik, at
gn resound den pågældende dag lancerede høreapparaterne resound linx og bel-
tone first som ‛verdens første made for iphone høreapparater‛.
                                               129
      af en udskrift af 11. april 2014 fra gn resounds hjemmeside vedrørende ‛3. ge-
nerations 2,4 ghz teknologi til høreapparater‛ fremgår endvidere bl.a.:
      ‛vores 2,4 ghz teknologi er årsag til, at:
       vi som de første kunne tilbyde ekstraudstyr uden ubekvemme, stigmatiserende
      enheder, der skulle bæres rundt om halsen.
       vi nu kan tilbyde den første direkte forbindelse til apple iphone ®, ipad® eller
      ipod touch®.
       flere og flere personer med høretab nyder godt af adgang til lyd, kommunikati-
      on, information og underholdning – på samme måde som alle andre.
      …
      1. generation: til resound alera udviklede vi det første ægte 2,4 ghz radiosystem
      til høreapparater. i modsætning til konventionel trådløs teknologi til høreapparater
      kunne denne teknologi transmittere et robust signal op til syv meter, hvilket gjorde
      trådløs tilpasning og første generation af det trådløse resound unite tm ekstraud-
      styr med direkte streaming muligt.
      2. generation: med resound verso redefinerede vi fuldstændig antenneprincippet
      og skabte en endnu mere robust forbindelse, der var 1.000 gange hurtigere. det
      gjorde det muligt at implementere trådløs øre til øre-kommunikation baseret på 2,4
      ghz. nu kunne to høreapparater fungerer som ét system og dynamisk tilpasse sig
      ændringer i lydmiljøet gennem dataudveksling i realtid.
      3. generation: med resound linx bruger vi 3. generations 2,4 ghz teknologi til at
      forbinde hørehæmmede til et omfattende økosystem af tjenester og muligheder
      gennem direkte lydstreaming og dataudveksling med iphone ®, ipad® og ipod
      touch®. en endnu større rækkevidde og et mere robust signal muliggjort af
      smartrangetm, den hurtigste og mest avancerede trådløse chipplatform i verden,
      gør det hele muligt.‛
oticons påstand 16a og 16b vedrører produkterne resound forza, resound saxo og
resound kirkland signature, der ikke var omfattet af oticons oprindelige anmodning
om midlertidigt forbud af 11. april 2014. i sin anmodning om midlertidigt forbud frem-
satte oticon imidlertid en opfordring til gn resound om:
      ‛[1] at oplyse, om gn resound eller selskaber, som er koncernforbundne med gn
      resound, fremstiller, markedsfører eller sælger andre produkter i danmark, der er
      teknisk ligeartede med de i bilag 2-6 nævnte produkter, og i bekræftende fald spe-
      cificere disse produkter‛,
og
                                                  130
       ‛*2+ at oplyse, om produkterne [resound forza, resound saxo og kirkland signa-
       ture] helt eller delvist bliver fremstillet i danmark eller markedsføres, sælges eller
       eksporteres fra danmark.‛
oticons provokationer blev besvaret på følgende vis i gn resounds svarskrift af 16.
juni 2014:
       ‛[1] det er ikke klart, hvad der menes med betegnelsen ‛teknisk ligeartede med de
       i bilag 2-6 nævnte produkter‛ og gn resound ser sig derfor ikke i stand til på det-
       te grundlag at besvare opfordringen.
       …
       [2] produkterne resound forza, resound saxo og resound kirkland signature er
       ikke omfattet af de af oticon nedlagte forbuds- og påbudspåstande og er derfor ik-
       ke relevante for nærværende forbudssag. gn resound kan dog oplyse, at produk-
       terne hverken bliver fremstillet, markedsført eller solgt i danmark, ligesom pro-
       dukterne ikke bliver eksporteret fra danmark. det er alene en komponent til pro-
       dukterne, der fremstilles i danmark, og denne komponent er ikke rie-slangen
       med ledere.‛
ved brev af 19. juni 2014 gentog oticon sin provokation 1 og fremsatte foranlediget af
gn resounds besvarelse af provokation 2 følgende provokation 3 vedrørende produk-
terne resound forza, resound saxo og resound kirkland signature:
       ‛på denne baggrund opfordres (provokation 3) gn resound til at oplyse, i hvilket
       omfang gn resound eller dets koncernforbundne selskaber har foretaget og/eller
       foretager handlinger omfattet af patentlovens § 3 vedrørende disse produkter og i
       givet fald at frembringe en detaljeret redegørelse herfor, idet navnlig følgende for-
       hold bedes belyst:
                   er der i danmark udarbejdet tegninger til produkterne, herunder bl.a.
                    konstruktionstegninger for produkterne.
                   foretages der i danmark og/eller har der i danmark været foretaget ak-
                    tiviteter, der omfatter eller understøtter markedsføring og udbud af
                    produkterne, herunder til udlandet.
                   er serveren for gn resounds eller dennes koncernforbundne sel-
                    skabers hjemmesider hostet fra eller placeret i danmark.‛
i sin duplik af 1. september 2014 tilkendegav gn resound, at gn resound af en ræk-
ke forskellige årsager ikke ønskede at besvare oticons provokation 3, og gn resound
                                             131
henviste i det hele til gn resounds besvarelse af provokation 2. gn resound oplyste
dog samtidig uddybende,
       ‛at resound forza, resound saxo og kirkland signature udelukkende sælges af et
       koncernforbundet selskab til gn resound uden for danmark.‛
5              parternes korrespondance og sagens forløb
ved brev af 12. februar 2014 rettede oticons advokat henvendelse til gn resound og
bad om, at gn resound straks ophørte med bl.a. fremstilling, udbud og markedsføre
gn resounds høreapparater verso rie, resound linx og beltone first, idet disse
produkter ifølge oticon udgør en krænkelse af stridspatentet.
       ved brev af 19. februar 2014 meddelte gn resound til oticons advokat bl.a., at
gn resound var blevet enige med oticon om at fortsætte de igangværende bestræbel-
ser på et indgå en licensaftale vedrørende stridspatentet.
       den 11. april 2014 indleverede oticon en anmodning om nedlæggelse af midler-
tidigt forbud i medfør af retsplejelovens kap. 40.
6      andet
gn resound har fremlagt en revisorrapport af 29. august 2014 med bilag a-j fra ernst
& young. det fremgår heraf, at ernst & young har undersøgt om det af gn resound
beregnede tab i perioden 15. november 2014 til 15. juni 2017 for manglende salg og til-
bagekaldelse af produkter, der benytter rie-teknologien, hvilket ifølge gn resound
udgør 109.027.885 kr, er i overensstemmelse med relevant dokumentation og forud-
sætninger. ifølge gn resound har ernst & young modtaget bilag a-j med de tal, der
af fortrolighedshensyn efterfølgende er ekstraheret forud for fremlæggelsen heraf un-
der sagen. ernst & young fandt ingen uoverensstemmelser. det fremgår endvidere, at
ernst & youngs konklusion herom ikke er udtryk for en sikkerhed for, at det nævnte
tab udgør det nævnte beløb.
forklaringer
                                            132
søren nielsen har forklaret bl.a., at han er adm. direktør hos oticon, hvor han har væ-
ret ansat uafbrudt siden sommeren 1995. det er grundlæggende ham, der har det sid-
ste ord i forhold til oticons produktudvikling.
       oticon er i fuld gang med at udvikle et produkt, der benytter ledningen fra bag-
øre-delen til i-øre-delen som en antenne og dermed udnytter stridspatentet. oticon har
lavet prototyper og er i gang med at forberede, hvordan produktet kan blive gjort fær-
digt, så det kan komme på markedet. det kommer på markedet inden for 1- 2 år. der
skal forinden ske en betydelig produktmodning i forhold til produktion, leverandører
osv., ligesom det skal dokumenteres, at høreapparatet har den effekt, som oticon på-
står. men høreapparatet er færdigkonstrueret, det er blot en valideringsproces. han har
i retten medbragt en prototype på det pågældende høreapparat, der er fuldt funktions-
dygtigt. høreapparatets antenne kan benytte 2,4 ghz teknologi til at forbinde med
bl.a. telefoner osv. antennen i ledningen er ikke en nødvendighed, men det er en hen-
sigtsmæssig måde at øge effekten af antennen på.
       oticon har siden midten af ’00-erne arbejdet med trådløs teknologi, og oticon
bragte det første produkt på banen i 2007. oticon har i den indledende fase af den tråd-
løse teknologi valgt at fokusere på det magnetiske system, der bl.a. har den fordel, at
det bruger meget lidt strøm, fylder meget lidt og kan flytte store mængder data på kort
afstand, hvilket er vigtigt for den audiologiske oplevelse. at modtage lyd fra f.eks. et
tv eller en telefon har brugt for meget strøm til, at oticon har villet gøre det den vej
igennem, hvorfor oticon i stedet har brugt en relæstation, som oticons 2,4 ghz tekno-
logi har siddet i. de teknologiske muligheder har nu ændret sig, så oticon kan lave et
system, der bruger meget lidt strøm. apple har endvidere nu som den første mobiltele-
fonproducent lavet en protokol (som ikke er almindelig bluetooth teknologi, der bru-
ger alt for meget strøm), der kan kommunikere via 2,4 ghz direkte mellem et høreap-
parat med en tilsvarende teknologi og f.eks. en telefon, så man ikke længere behøver at
gå igennem en relæstation. oticon fastholder imidlertid deres magnetiske system til
øre-til-øre kommunikation, da det fortsat ikke kan lade sig gøre hensigtsmæssigt igen-
nem 2,4 ghz teknologien. oticon laver derfor nu et ‛dual mode‛-system, så den eks-
terne kommunikation med andre apparater benytter 2,4 ghz teknologien, mens kom-
munikationen mellem de to høreapparater benytter den magnetiske teknologi. et bat-
                                             133
teri i et høreapparat har normalt helst 2 ugers – og minimum 8-10 dages – brugstid. det
kan de også holde med den nye teknologi. det væsentligste for oticon har altid været
selve kernen i høreapparatet, dvs. hvor godt hørerapparatet er til at forbedre høreev-
nen i stærkt udfordrende lydmiljøer såsom på en restaurant. oticon har ikke villet be-
nytte 2,4 ghz teknologien, før oticon har kunnet lave både og. hans udtalelser under
interviewet med journalisten gengivet i artiklen i medwatch af 12. maj 2014 kan ikke
udlægges som om, at oticon har fravalgt 2,4 ghz teknologien. af forretningsmæssige
hensyn kunne han ikke fortælle journalisten mere om det produkt, som oticon er på
vej med.
        det har kostet ca. 70 mio. kr. at udvikle grundteknologien til oticons 2,4 ghz
teknologi isoleret set. teknologien har oticon udviklet selv. de har brugt 3-4 år på at
udvikle den konkrete chip i produktet, men den bagvedliggende teknologi har de ar-
bejdet på i en længere årrække. hovedparten af de 70 mio. kr. er gået med at udvikle
den konkrete chip. den patenterede løsning er en generel måde at lave antenner på,
som ikke har så meget med chippen at gøre.
        det var en væsentlig nyhed i branchen, da gn resound lancerede ‛made for
iphone‛ høreapparatet. der er en ‛first mover fordel‛ forbundet hermed.
        oticon er opmærksom på konkurrenternes produkter. oticon erhverver normalt
konkurrenters produkter, hvilket typisk sker i forbindelse med lanceringen heraf. oti-
con havde kendskab til gn resounds produkter forud for, at de tog kontakt til gn
resound i 2013.
nikolai bisgaard har forklaret bl.a., at han i 12 år har haft titel af vice president, ipr &
industry relations, hos gn resound. de sidste 3 måneder har han været ansat som ex-
ternal relations. han havde ansvaret for alle gn resounds aktiviteter i forhold til pa-
tenter og varemærker og tvister med andre.
        det tager et sted mellem 1–4 år at udvikle et høreapparat afhængigt af, i hvor høj
grad man skal udvikle et produkt helt fra bunden eller udvikle en variant til et eksiste-
rende produkt. en helt ny serie af høreapparater vil koste ca. 150 mio. kr. at udvikle.
        han er bekendt med udviklingen af de høreapparater, der er tvist om i denne
sag. han var medlem af udviklingsafdelingens ledergruppe i hele perioden. deres
                                            134
største fokusområde var at udvikle det softwaresystem, der håndterer hele det trådløse
kommunikationssystem, som var det nye ved produkterne. udviklingen begyndte
omkring april 2007. det første produkt kom i 2010. der kom en efterfølger i 2012, og
det er primært produkterne fra 2012, som denne sag handler om. udviklingen af an-
tenneløsninger har fyldt 5-7 % af totalaktiviteten. de forskellige modeller i en serie har
forskellige antenner. antenneløsningen kom på bordet som en mulighed allerede sent i
2007, hvor den blev afprøvet og diskuteret. den blev ikke anvendt i det første produkt
af forskellige grunde. i 2009 besluttede de, at de ville anvende den nuværende anten-
neløsning i den næste generation af produkter.
       udviklingen af et moderne hørerapparat består af mange forskellige aspekter.
den vigtigste egenskab er signalbehandlingen. derudover er der den chipteknologi,
der anvendes. der er også montagemæssige forhold. radiosystemet, der bruges til de-
res trådløse kommunikation, er også en del af det. derudover er der antenner. det er et
bredt teknologisk felt, der kommer i spil, når man skal lave et høreapparat. modtagel-
sen af signaler på længere afstand knytter sig til det frekvensområde, som gn re-
sound benytter, og til det meget komplekse styresystem, de har udviklet til at håndtere
kommunikation på den afstand. antennen er en naturlig del af det, men det er ikke an-
tenneløsningen, der har skabt de fordele, som gn resound har ført sig frem på.
       en ‛first mover‛-fordel er, når man bringer et produkt på markedet, der har en
særskilt egenskab med en betragtelig brugerfordel, og hvor man er alene med den nye
egenskab. det knytter sig til betydelige fordele for brugeren. gn resound har fået me-
get opmærksomhed på ‛made for iphone‛. men starkey fra usa lancerede et lignende
produkt ganske kort tid efter gn resounds lancering af ‛made for iphone‛, så ‛first
mover‛-fordelen var relativt kort. antenneløsningen giver ikke en ‛first mover‛-fordel.
antenneløsningen blev valgt for at skabe mulighed for at få høreapparaterne på hver
side af hovedet til at kommunikere med hinanden. den mulighed har eksisteret i andre
fabrikanters sortiment i ganske mange år.
       en af hans hovedopgaver har været at forhandle licensaftaler. der findes ikke en
egentlig standardlicenssats indenfor høreapparatbranchen, men der har en række gan-
ge været anvendt en licensafgift på ½ procent af en gros-salgsprisen på høreapparatet.
der findes også andre satser, men det har typisk vedrørt hele patentporteføljer, hvor
                                              135
der har været en total blokering, hvis ikke man har haft adgang hertil. for en enkelt
egenskab har den lave sats været anvendt, og den sats ville efter hans opfattelse også
være relevant her.
       gn resound overvåger løbende markedet for at se, hvad deres konkurrenter
bringer på markedet. gn resound erhverver også eksemplarer af konkurrenternes
produkter, hvilket sker så snart, man bliver opmærksom på dem, så de kan undersøge
dem nærmere. de foretager i gn resounds patentafdeling endvidere overvågning af
konkurrenters patenter og patentansøgninger.
claus elmeros har vedstået sine erklæringer og supplerende forklaret, at stridspatentet
beskæftiger sig reelt med hørerapparater som teknikområde. det er meget tydeligt.
stridspatentets beskrivelse af baggrundsteknikken beskæftiger sig således med høre-
apparater. fig. 1 i stridspatentet er endvidere en skematisk tegning af et høreapparat.
når der i beskrivelsen nævnes en høreindretning af ‛rite‛-typen, er det desuden en
henvisning til et begreb, der anvendes inden for lige præcis høreapparater. han er
imidlertid enig i, at patentet indeholder flere sætninger, der er åbne for andre typer af
høreindretninger end høreapparater. der står heller ikke noget i kravene direkte om, at
der skal kompenseres for et høretab.
       den prøvede stridsbrugsmodel beskæftiger sig også med et høreapparat, hvilket
endvidere fremgår af det første ord af krav 1.
       stridspatentet løser det problem, at man kan spare plads ved at genbruge eksiste-
rende komponenter i et høreapparat til antennefunktionen.
       når fagmanden skal lave et hørerapparat, står han over for den udfordring, at
produktet skal være kompakt, da der ikke er meget plads i en øregang. kravet om
kompakthed skyldes også, at produktet skal være diskret. stridspatentet og strids-
brugsmodellen retter sig mod en fagmand inden for konstruktion af høreapparater.
fagmanden skal vide noget om, hvordan man behandler lyd, får det optaget, og får det
ført ind i øret, og får det forstærket, så brugerens høretab passivt forstærkes. han skal
også vide noget om diskretionsopgaven, der er et designkriterium. han skal også vide
noget om datatransmission, herunder radiofrekvenser, der modtages og sendes via en
antenne.
                                             136
        der findes formodentlig ikke en fagmand, der kan alt det, der indgår i udviklin-
gen af et høreapparat. fagmanden vil, uanset hans specifikke tekniske baggrund, have
en grundlæggende viden om elektriske systemer og dermed også om strømforbrug, og
fagmanden ville derfor nok også vide, at antennens udformning kan have indflydelse
på strømforbruget. en fagmand med forstand på antenner ville formentlig indse, at der
ville skulle tages hensyn til det produkt, som antennen skulle indgå i, og den plads, der
er til rådighed. det gælder også ved et høreapparat. en fagmand inden for høreappara-
ter ville nok ikke se på almindelige høretelefoner inden for forbrugerelektronik.
        han kender ikke opfindernes baggrund, men han ved, at de har været beskæfti-
get med konstruktion af høreapparater, og han vil ikke skyde på, at de er særlige spe-
cialister i antenner.
        fagmanden inden for brugsmodeller har et snævrere fagområde end fagmanden
inden for patenter. en sådan fagmand har normalt ikke kendskab til beslægtede og slet
ikke til fjerntliggende teknikområder.
        det fremgår klart af patent- og varemærkestyrelsens brev af 18. juni 2014 til oti-
con vedrørende prøvningen af stridsbrugsmodellen, at styrelsen har anvendt ‛pro-
blem-solution-approach‛-metoden. patent- og varemærkestyrelsen har ved anvendelse
af d5 som nærmest kendte teknik imidlertid efter hans opfattelse ikke anvendt den rig-
tige nærmest kendte teknik, som efter hans opfattelse er d1. d5 beskriver ikke et høre-
apparat til kompensation af høretab, men vedrører en lydgengivelse til ipods og radio.
det er unormalt at tage udgangspunkt i et dokument fra et andet fagområde som
nærmest kendte teknik. han ved ikke, om man kan kalde det en fejl fra patent- og va-
remærkestyrelsens side, men styrelsen har foretaget en anden vurdering.
        han har undersøgt, om stridspatentet har basis i den oprindelige ansøgning, der
blev indleveret til epo, og det har det. stridspatentet giver også tilstrækkelig tydelig
information til, at fagmanden vil forstå, hvad opfindelsen går ud på, og til at fagman-
den kan eftergøre den.
        korrespondancen mellem epo og oticon i forbindelse med epo’s behandling af
den patentansøgning, der førte til stridspatentet, finder han at være udtryk for helt
sædvanlig praksis for en patenthaver, som vil forsvare sit patent under behandlingen
af en patentansøgning, at lave en eller flere ‛auxially request,‛, der ofte konstrueres
                                             137
ved at lave en eller flere ‛auxiliary requst‛, der ofte konstrueres ved at optage under-
krav under hovedkravet. der er basis for i stridspatentet at optage krav 9 under krav 1,
som det er sket med stridsbrugsmodellen, og der er også basis for i stridspatentet un-
der en ugyldighedssag at rette ‛høreindretning‛ til ‛høreapparat‛, da det jo er så tyde-
ligt, at det er et høreapparat, som stridspatentet handler om.
       stridspatentets krav 5 er ifølge ordlyden heraf afhængigt af krav 1. men det lader
til reelt at være et alternativt og uafhængigt krav, hvilket også fremgår af stridspaten-
tets beskrivelse. hvis den anviste løsning benyttes, er det ikke længere det elektrisk le-
dende element, der er en del af antennen. løsningen i krav 5 falder derfor ikke ind un-
der krav 1. det burde nok have været opdaget, og resultatet skulle have været, at krav
5 og den tilhørende fig. 3a skulle have været slettet eller forfulgt på alternativ vis. pro-
blemstillingen vedrørende krav 5 går igen i den efter prøvning udstedte stridsbrugs-
model. stridsbrugsmodellen indeholder også en omtale af fig. 6, der er taget ud, så
omtalen heraf burde også være taget ud. men disse fejl ændrer ikke på, hvordan krav 1
skal fortolkes i lyset af beskrivelsen.
       d1 vedrører et høreapparat af ‛rite‛-typen. antennen (nr. 18) sidder i bag-øre-
delen og peger væk herfra. krav 1 i stridspatentet er nyt derved, at der til antenne-
funktionen anvendes eksisterende ledninger fra bag-øre-delen til i-øre-delen, der sam-
tidig transmitterer det akustiske signal ind til højtaleren i øret.
       d2 vedrører en ‛earphone‛, hvor man kan lytte til musik. i udførelseseksemplet
er ‛earphonen‛ sat fast på et brillestel af metal, der udnyttes som en antenne. det er
ikke nærliggende at komme frem til stridspatentet ved at kombinere d1 og d2, da d2
angår en helt anden teknologi, nemlig lydgengivelse. d2 opfylder heller ikke kravet til
kompakthed, da brillestellet er meget større. epo’s kombination af d1 og d2 i epo’s
rapport af 25. april 2008 er en typisk måde at indlede sagsbehandlingen på. det bærer
præg af, at epo allerede har set opfindelsen. oticon fik således også efterfølgende for-
klaret epo sagens rette sammenhæng.
       d6 beskriver et radiokommunikationssystem, som populært kaldes en ‛walkie-
talkie‛. radiomodtagersystemet kan brugeren have liggende i brystlommen. antennen
er en separat ledning, der kommer op mod øret, jf. nr. 20 i fig. 1, men ledningen er se-
parat fra de to akustiske ledere (nr. 21), der sender det akustiske signal op til højtaleren
                                              138
i øret. der er ingen angivelse af, at radiomodtagersystemet kan anbringes bag øret.
fagmanden ville med udgangspunkt i d1 lede efter kompakte løsninger, og det her går
i en helt anden retning. d6 vedrører også et apparat til lydgengivelse og modtagelse af
radiosignaler og ikke et apparat til kompensation for høretab. nr. 20, der er angivet i
fig. 4a i d6, kan godt betegnes som en skærm, og nr. 20 beskrives også som et kabel
med en skærm i beskrivelsen, hvilket godt kan siges at svare til den alternative løsning
i stridspatentets krav 5.
       d8 beskriver, lidt ligesom d6, en bærbar radiomodtager, som skal bæres i en
brystlomme, hvor der er en antennefunktion i den lange ledning. det vedrører nogle
andre størrelsesforhold og vedrører lydgengivelse, så det ville heller ikke være nærlig-
gende for en fagmand at gå i den retning. det ville ikke være nærliggende for en fag-
mand på baggrund af d1 og d8 at komme frem til stridspatentet.
       d14 vedrører et implantat til kompensation for svære høretab, der skal indopere-
res i øret bagved trommehinden. der overføres lyd i form af vibrationer for at få knog-
lerne i mellemøret til at bevæge sig. det ville være fuldstændig urealistisk at sætte im-
plantatet om ved bag øret. selvom vi er inden for kompensation for høretab, er der her
tale om en helt anden teknik med helt andre forhold, der gør sig gældende, så det ville
ikke være nærliggende for en fagmand på baggrund af d1 og d14 at komme frem til
stridspatentet.
       hvis en fagmand tog udgangspunkt i d6 som nærmest kendte teknik, ville fag-
manden ikke ved at kombinere d6 med d1 få nogen indikation for, hvordan han skulle
lave det store apparat i d6 mindre. det er et helt andet apparat. han kan ikke se, at en
fagmand ville foretage nogle simple modifikationer af apparatet i d6 og få et høreap-
parat ud af det.
       d13 vedrører et personligt lyttesystem til at gengive lyd fra f.eks. en telefon eller
en tablet, jf. fig. 2, via en trådløs enhed, jf. fig. 3, i stedet for igennem en ledning. der
er ingen angivelse af, at forbindelsesledningerne mellem i-øre-delen og bag-øre-delen
kan bruges som antenne. fig. 14 beskriver et høreapparat, hvor den ene enhed (30) er
inde i øret, mens den anden enhed (40) sidder bag øret. der sendes igennem ledningen
(93) lavfrekvente akustiske signaler, mens de højfrekvente signaler transmitteres elek-
trisk via den anden ledning (50a). der står ikke noget om, at printpladen (46) får signa-
                                               139
ler til sig. der står endvidere ikke noget om, at 50a er en antenne, og der er ikke brug
for en antenne, hvis der ikke er en radiomodtager. det er heller ikke beskrevet nogen
steder, at apparatet kan benyttes til at kommunikere med verden udenom. det handler
udelukkende om kommunikation mellem apparater. han kan ikke se, hvordan en
fagmand skulle komme fra d13 til stridspatentet. han er enig i, at den sidste del af
punkt 28 i beskrivelsen i d13 åbner op over for, at kommunikationslinket i nr. 50 ikke
indeholder nogen begrænsninger i, om der skal kommunikeres via trådet eller trådløs
kommunikation. han kan ikke se, at der nogen steder i d13 er beskrevet, hvordan man
skal forstå figur 3 og figur 14 i lyset af hinanden.
        det ville være urealistisk at tage udgangspunkt i d14, der vedrører et implantat,
og kombinere det med f.eks. d13, og komme frem til stridspatentet.
gert frølund pedersen har vedstået sine erklæringer og forklaret bl.a., at han er profes-
sor på aalborg universitet. han er uddannet elektronikmekaniker i 1987. herefter blev
han i 1993 uddannet ingeniør fra aalborg universitet med speciale i små, integrerede
antenner til mobiltelefoner, som han dengang patenterede. han har også undervist og
haft ca. 150 civilingeniører, der er blevet færdige inden for dette speciale. han har i 15
år arbejdet med målemetoder for at finde ud af, om sådanne integrerede enheder vir-
ker godt eller skidt. derudover arbejder han med at lave integrerede antenner. han
har lavet mere end 100 designs både til virksomheder herhjemme og internationalt. nu
arbejder han både inden for antenner og radioudbredelse og har en gruppe på 40
mand, der laver forskning indenfor dette område.
        det er altid farligt at bruge betegnelserne monopol- og dipolantenne. det er gam-
le betegnelser, der blev brugt for over 20 år siden. det er slet ikke de typer antenner,
der puttes ind i så små apparater. man krøller det sammen. og det kan ikke være en
monopolantenne, der er beskrevet i stridspatentet. der skal være et jordplan, og der er
ikke plads i et høreapparat til noget, der kan virke som et jordplan. så hvis man ende-
lig skal kalde det for det ene eller det andet, er det en asymmetrisk dipolantenne. han
vil hellere kalde det en tilfældig trådantenne.
                                             140
       stridspatentet virker ikke som om, at det er skrevet af en med antenner som de-
res primære arbejdsområde. det må være en, der har været god til at lave elektronik til
højfrekvenser, herunder radiofrekvenser og høreapparater, men ikke antenneeksperter.
       ud fra det, han kan læse af opfindernes profiler på linkedin, ser det ikke ud til,
at de har haft antenner som speciale. de har arbejdet med radiofrekvenselektronik, og
det er noget andet end at være antennespecialist. radiofrekvenselektronik og antenner
er to ret forskellige discipliner. antenner er faktisk tættere på mekanik end på elektro-
nik.
       i forhold til oticons undersøgelse af gn verso (bilag 28), så har han selv skilt et
gn verso høreapparat ad og set, at der er de komponenter, der er beskrevet i undersø-
gelsen.
       i forhold til oticons undersøgelsesrapport vedrørende resound verso v0961 rie
(bilag 53) har han også kontrolleret, at det er den type komponenter, der er beskrevet i
undersøgelsesrapporten, og han har også målt de forbindelser, som man kan se her.
den chip, der er vist i forstørret udgave (fig 2a), er endvidere lidt ligesom i den appli-
kation note, der er givet fra fabrikanten. han har selv været ude hos oticon og lave et
sæt af målingerne sammen med ansatte fra oticon og kontrollere, hvilke instrumenter
og hvilket udstyr de rent faktisk brugte.
       ved den passive måling tager man et kendt signal, som man selv har, og sætter
til antennen med en ledning. så sætter man antennen til at sende, og så sammenligner
man det, man fik sendt, med det, man har leveret til antennen. man skal være forsigtig
med at sætte ledningen på, for små produkter vil forsøge at benytte alt som en antenne.
det, der skal defineres som antennen, er det, der virker som antenne, så hvis der sker
en elektrisk kobling til noget metal, er det også en del af antennen. den ledning, man
sætter på, kan altså også ende med at være antenne. men der er nogle måder at gøre
det på, så det laboratoriemæssigt er forsvarligt. man er nødt til at gøre det på den må-
de, men det er farligt at lade resultatet heraf stå alene, for man ændrer jo produktet ved
at sætte noget metal på. man prøver at finde ud af, hvad der virker som den primære
antenne ved at skærme nogle af delene af ved at dække det med materiale, som radio-
bølger har svært ved at trænge igennem. det skærmende materiale skal simulere f.eks.
muskelvæv. der kommer signal igennem, men der absorberes en stor del af signalet.
                                           141
   ved den aktive måling måler man uden den ledning, der forstyrrer. her tager man
produktet uden ændringer og får det til at sende. derefter måler man, hvor meget det
kan sende i forskellige retninger. men man ved ikke, om det er, fordi antennen ikke
kan acceptere energien, så det er også svært at lade den aktive måling stå alene. så hvis
man laver både en passiv og en aktiv måling får man væsentlig større sikkerhed for,
hvad der rent faktisk sker.
      resultaterne af såvel den passive som aktive måling viser, at den energi, der bli-
ver sendt, ændrer sig en hel del afhængig af, om man påvirker den ene eller den anden
del af apparatet. i forbindelse med måling b dækkes ledningen ind til øret af med ab-
sorberende materiale, og det er her, der sker den største forskel.
      målingerne er foretaget i overensstemmelse med god laboratoriepraksis. han har
set måleopstillingen og målerummet, der er dedikeret til at måle på små høreapparater.
han ved også, at oticon holdt øje med, om målingerne ændrede sig over tid, og de da-
ta ser også rigtigt gode ud. det er svært at måle nøjagtigt, men vi skal ikke bruge den
absolutte nøjagtighed, men relative nøjagtighed, altså med og uden afskærmning, og
det ser overbevisende ud.
      i undersøgelsesrapporten (bilag 53), pkt. 6, er der lavet en elektrisk model af hø-
reapparatet. det er meget bedre. når der måles, er der mange ting, der kan gå galt. ved
en beregning kan man se selv små ændringer. hvis man virkelig vil vide, hvad der
sker, skal man derfor lave både målinger og beregninger. der er anvendt et standard
elektromagnetisk program og dermed en anerkendt metode. der er tre kurver, en
orange, en rød og en grøn. hvis vi måler på hele apparatet, så fås den røde kurve. hvis
man piller ledningen af og kun ser på bag-øre-delen, får man den grønne kurve, og der
er udstrålingen fuldstændig anderledes. hvis man fjerner bag-øre-delen, får man den
orange kurve, der er næsten identisk med den røde kurve. det er det her, der overbevi-
ser ham helt og holdent om, at det er ledningen fra bag-øre-delen til i-øre-delen, der
virker som 80 eller 90 procent af antennen.
      de variationer, der er i længden på gn resounds ledninger, betyder ikke noget.
hvis ledningen bliver 5-10 millimeter længere eller kortere, betyder det ikke noget,
men bliver ledningen f.eks. kortere end 25 mm, kan det betyde noget.
                                             142
       i forhold til gn resounds undersøgelser af høreapparaterne sydney312 og syd-
ney bali (bilag an) kan man se, at det apparat, der hedder verso, sender betragteligt
mere signal, end det apparat, der hedder sidney. det er en større kurve. det er svært at
sige noget om retningerne, men det ser ret ens ud. ud fra billederne fra undersøgelsen
ser det ud til, at der er blevet afskærmet med noget skum med kulstøv, som kun virker
absorberende, hvis man er langt væk fra det og får en bølge til at komme ind plant på
det. så materialet er noget helt andet end det, man normalt bruger. effekten ser faktisk
også ud til at blive lidt bedre ved at sætte det her materiale på, hvilket godt kan indike-
re, at der er en ledningsevne i det, der får det til at virke som en bedre antenne. han
har ikke set nogen teoretisk beregning på, hvordan det virker. det kunne man godt ha-
ve lavet, og det er han da også sikker på, at gn resound har lavet, for han har arbejdet
meget sammen med gn resound tidligere.
       i forhold til gn resounds illustration af de elementer, der indgår i det samlede
antennesystem i de omtvistede produkter (bilag ap) så er den del, der udgør 80-90 %
af antennen, den lille røde kasse, hvorpå der står ‛rie wires‛. rent teoretisk kan alting
have en lille betydning for udstrålingen, men nogle af de ting, der er angivet, vil have
meget lille betydning for udstrålingen.
       det ser ud som om, at gn resound har brugt fuldstændig samme recept som i
patentet.
       han har mere forstand på antenner end på høreapparater. men han ved godt, at
alle høreapparater skal være små. batteriet er også altid et problem. hvis der sendes
noget energi ud, der bare bliver absorberet i hovedet, så skal der bruges mere batteri.
       han er ikke blevet bedt om at vurdere, om stridspatentet er nyt og har opfindel-
seshøjde.
gert høy jacobsen har vedstået sine erklæringer og forklaret bl.a., at han har været pa-
tentagent siden 1993. han er uddannet som civilingeniør fra dtu. hans primære om-
råde er elektronik.
       stridspatentet vedrører efter hans opfattelse ikke kun høreapparater. det fremgår
flere steder, at opfindelsen også kan implementeres i andre typer af lytteindretninger.
                                             143
opfindelsen angår navnlig midler til trådløs kommunikation til eller fra en høreindret-
ning, hvilket fremgår direkte af stridspatentet.
        den rette fagmand er en antennefagmand. oticon definerer i stridspatentet selv
problemet som et antenneproblem.
        jo mindre et instrument bliver, jo mere oplagt er det, at antennen må ligge uden
for apparatet. det taler i sig selv imod frembringelseshøjde.
        genbrug af en leder er ligeledes noget, som en fagmand ud fra sin generelle vi-
den kunne finde på. det står også i stridsbrugsmodellens beskrivelse, at der allerede
eksisterede viden om, at ledninger kan anvendes som en antenne.
        d13 indeholder en personlig kommunikationsindretning, som kan være et høre-
apparat. fig. 3 er en ‛princip-figur‛ for den pågældende indretning. det fremgår heraf,
at kommunikationslinket (50a) kan være trådet eller trådløst. fig. 14 viser et høreappa-
rat med to dele; dels et hus, der indikerer, at det kan anbringes bag øret, og dels et hus,
der kan sidde i øret. der er en forbindelse mellem dem (50a), som er en ledning, der
transporterer lyd fra bag-øre-delen til i-øre-delen. ledningen (50a) fungerer som en an-
tenne, for apparatet skal kunne kommunikere trådløst, og enhver fagmand ved jo, at så
skal der være en antenne. det står endvidere direkte i d13, at antennen kan være en
del af kommunikationslinket (50a), jf. punkt 28. derfor har stridspatentet ikke frem-
bringelseshøjde. hvis det antages, at der ikke er en antenne i fig. 14, så foreslår skriftet
jo tidligere, at en kommunikationsenhed af den her art kan kommunikere trådløst med
en ekstern enhed. enhver fagmand ved, at indretningen så skal have en antenne, og det
står skriftet, at kommunikationslinket kan være en antenne. nr. 46 i fig. 14 er ifølge
tekstens pkt. 47 en ‛driving circuit assembly‛, og det er der, han ville anbringe en ra-
diosendemodtager. det er ikke angivet i teksten, at nr. 46 er en radiosendemodtager,
men det kan udledes ved at kombinere fig. 3 og fig. 14.
        d14 viser et høreapparat. i fig. 2d findes unit 112, der svarer til nr. 12 i figur 1 i
stridspatentet, og unit 110, der svarer til nr. 14 i fig. 1 i stridspatentet. der er en led-
ningsforbindelse ud igennem trommehinden imellem de to dele, som overfører signa-
let til en akustisk transducer, der vibrerer ved at koble sig direkte til mellemørets knog-
ler. der er stadigvæk tale om en akustisk vibration, og det handler om at afhjælpe et
høretab. det er et høreapparat, det har to dele, som er forbundet med en ledning, der
                                             144
overfører et elektrisk lydsignal, så man kan høre, og det er angivet, at ledningen også
fungerer som antenne. så d14 kan godt sammenlignes med stridspatentet. det ville
være aparte at lade implantatet hænge bag øret, men det kunne godt lade sig gøre. det
farlige heri ville kunne afhjælpes ved at klistre ledningen fast til hovedet.
       det er i høj grad hans opfattelse, at det at bruge en skærm som antenne, som be-
skrevet i d6, også er omfattet af stridspatentet, jf. krav 5 og fig. 3a og 5a og den tilhø-
rende forklaring i stridspatentet. krav 1 er omhyggeligt og elegant udformet, så det
indeholder krav 5. så de to krav kan godt forenes. det er årsagen til, at han anser d6
som nyhedsskadelig. krav 9 i stridspatentet er meget uklart formuleret og næppe tilla-
deligt. der siges ikke noget om formen af den genstand, der skal bæres bag øret, og der
ligger ikke nogen teknisk begrænsning heri. man ville nemt kunne klaske et plaster
bag på kassen i brystlommen vist på fig. 2 i d6 og så sætte kassen bag øret. det kan la-
de sig gøre.
       patent- og varemærkestyrelsen gik ved sit brev af 10. april 2014 korrekt analytisk
frem i forbindelse med prøvningen af stridsbrugsmodellen. ved patent- og varemær-
kestyrelsens prøvning af brugsmodellen i anden omgang, som gengivet i styrelsens
brev af 18. juni 2014, tages diskussionen om fagmanden ikke op. der var endvidere ik-
ke noget grundlag for at ændre opfattelse af, hvilken fagmand der skal tages udgangs-
punkt i. det er også meget mærkeligt, at patent- og varemærkestyrelsen først skriver,
at d5 er det mest relevante, og så skriver, at d5 ikke er relevant. når d1 også var iden-
tificeret af sagsbehandleren, burde sagsbehandleren jo også have identificeret d1 som
den nærmest kendte teknik, hvorfor man også burde være kommet frem til, at fag-
manden er en antennefagmand.
       der er i stridspatentets tekst ikke en beskrivelse af, hvilken antenne der skal be-
nyttes. monopol- eller dipolantenner er heller ikke nævnt i stridspatentet. men figu-
rerne i stridspatentet viser kun en monopolantenne. det ville efter hans opfattelse
kræve store anstrengelser at få en dipolantenne til at virke.
jesper thaysen har forklaret bl.a., at han er director for radio systems and production
test systems hos gn resound. han har været ansat hos gn resound i 6 ½ år og har
haft forskellige titler, men han har haft denne opgave i al den tid, han har været ansat.
                                            145
han har tidligere været ansat hos nokia i deres antenneudviklingsafdeling. han er
uddannet civilingeniør og har en ph.d. inden for antenner og antenneteknik.
       han var involveret i udviklingen af praktisk talt alt, der vedrører indmaden i de
høreapparater, som sagen handler om. han var med i laboratoriet og med til at lave
selve udviklingen og målingerne.
       han og et par kollegaer har udviklet den antenneløsning, som gn resound an-
vender. de var alle ansat som antennespecialister. den anvendte antenneløsning var
nem at komme på. det var en meget naturlig måde at gøre det på. løsningen er de selv
kommet på. det er ikke en antenneløsning, der er lavet på baggrund af stridspatentet.
den anvendte antenneløsning er ikke nødvendig for at kunne kommunikere via blue-
tooth og 2,4 ghz og har ikke noget med antennen at gøre. man kunne godt kommuni-
kere via bluetooth med en anden antenne. hos gn resound har de også andre appara-
ter, der bruger bluetooth, som er lavet på en anden måde. den anvendte antenneløs-
ning er heller ikke nødvendig for at kunne benytte ‛made for iphone‛-løsningen, der
er ren software. her behøves ikke en specifik antenne.
       han er bekendt med opfinderne af oticons patent. ove knudsen har været cen-
sor på mange af de projekter, hvor han, jesper thaysen, har været virksomhedsleder
for studerende på dtu. thorvaldur oli bodvarsson har han haft som studerende i an-
tenneafdelingen hos nokia. poul henriksen var hans kollega hos nokia, og de har væ-
ret fællesvejledere på et ingeniørprojekt for en studerende på ingeniørhøjskolen. han
betragter opfinderne som nogle, der ved rigtigt meget om antenner, og man er vel spe-
cialist, når man ved rigtigt meget om et fagområde.
       antenneoversigten (bilag ap) er ikke målfast, hverken i sin helhed eller for de
enkelte blokke. gn resounds antennesystem består af to arme, der udgår fra radio-
chippen. begge arme er designet, så de får den ønskede antennefunktionalitet. et an-
tennesignal består af tre vektorer. ved at designe høreapparatet og printet på den rigti-
ge måde, får de gjort lige præcis de vektorer, de har brug for, kraftigere. den ene arm
(til venstre på tegningen) består af noget af printet (benævnt ‛main pcb‛ på tegnin-
gen). den anden arm (til højre på tegningen) består af noget af printet, nogle kompo-
nenter samt en connector ud til højtalerledningen og videre ud til selve højtaleren (be-
nævnt ‛receiveren‛ på tegningen). gn resound har brug for bredden af printet i bag-
                                              146
øre-delen for at sikre deres wireless funktionalitet. den ledning, der går ned til i-øre-
delen, har de ikke brug for. hvis de ikke havde printet, ville de ikke kunne få deres an-
tennesystem til at virke. så printet er en ekstremt vigtig del af antennen. rie-ledningen
havde oprindelig til formål at forbinde høreapparatet med højtaleren inden i øret. led-
ningen fås i fem standardlængder, der er bestemt af hvor store hoveder folk har. deres
ledninger spænder fra 40-80 mm. ledningerne er ikke designet som antenner, de er de-
signet til at kunne passe til størrelsen på folks hoveder. der er ham bekendt ikke nogen
sammenhæng mellem længden på ledningerne og antennefunktionen. han kan be-
kræfte, at rie-ledningen, der i bilag ap i den røde boks er benævnt ‛rie wires‛, er
forbundet til rf-chippen igennem en balun, et filter samt andre komponenter, og at
rie-ledningen også er forbundet til højtaleren. rie-ledningen bærer således et anten-
nesignal.
      han har gennemgået oticons ‛measurement report‛ (bilag 53). det fremgår ikke
specielt tydeligt, hvordan oticon har udført sine målinger. han har ret megen erfaring
med at lave forsøg og strålemålinger. det er ikke specielt usædvanligt at lave aktive og
passive strålemålinger samt simulerede målinger. det samme gælder det med at dæk-
ke noget til, men her skal man have styr på, hvad man måler på, da målingen påvirkes,
når man klistrer noget på. når man sætter et coaxial kabel på, skal man være sikker på,
om man måler på coaxial kablet selv eller på den genstand, man har koblet coaxial kab-
let på. man kan minimere risikoen for at måle på coaxial kablet ved at sætte en lille
‛strømpe‛ af metal på, men han kan ikke se, at det er sket, hvorfor man i princippet ik-
ke ved, hvad man måler på. det undrer ham også, at oticon har skiftet batteri flere
gange under den aktive måling. det burde ikke være behov under sådanne målinger.
selv den mindste bevægelse af sådan et lille apparat kan desuden påvirke måleresulta-
terne, og det er deres erfaring, at man ved batteriskift ikke kan undgå at påvirke måle-
opstillingen f.eks. ved fastgørelsen på et hoved. han ved ikke helt, hvad der ligger i
ordet ‛shielding material‛, og det fremgår ikke, at det skulle være det samme som det
‛high loss material‛, der blev anvendt på den passive måling. det vides heller ikke, om
oticon har dækket det samme til, og ud fra overskrifterne er det ikke det samme. det
er også vigtigt at være opmærksom på, at de målte tal ligger omkring -18 - 20 db, og i
absolutte tal er det altså kun 0,00 et eller andet milliwatt, og 60 % af det er jo kun 0,000
                                             147
et eller andet, så det er ikke forkert at skrive, at det svarer til 60 %, men man skal lige
se, hvad det drejer sig om. gn resound har endelig ikke noget produkt, der ligner det
produkt, der er simuleret i rapporten s. 22 og 23. der står heller ikke noget om, hvilke
betingelser der er lagt ind i programmet. så han er ikke enig i det, der er beskrevet og
overordnet ikke enig i konklusionerne i rapporten. resultaterne er behæftet med for
store måleusikkerheder.
       han har været med til at udføre undersøgelserne den 14. og 17. oktober 2014, der
danner baggrund for gn resounds rapport (bilag an), som han også har været med
til at udarbejde. undersøgelserne er lavet hos gn resound, der har det måleudstyr og
det målekammer, der skal til. der er efter hans opfattelse tale om en fagligt forsvarlig
undersøgelse. sydney312 og sydney bali (‛verso‛) ser ens ud udenpå, men er forskel-
lige indeni. sydney312 var det første produkt, de lavede. sydney312 anvender en folie-
antenneløsning, der er fuldt funktionsdygtig, og produktet er fortsat på markedet. fo-
lieantenneløsningen kan også anvende til at kommunikere via 2,4 ghz og til ‛made for
iphone‛-løsningen. udstrålingsdiagrammerne under ‛radiation patterens 2d at midd-
le channel right and left‛ viser, at udstrålingsmønstret er meget ens for folieantennen
i sydney312 og antennen i sydney bali (‛verso‛). der er ikke nogen praktisk forskel på
måleresultaterne, når de forskellige dele af produkterne afdækkes med absorberende
materiale. udstrålingsforskellen på 2,2 db mellem sydney bali (‛verso‛) og sydney312
er inden for den måleopstillingsusikkerhed, der vil være. man kan ikke sige, at det ene
høreapparat er markant bedre end det andet. det understreger, at man ikke ved, hvad
man måler på. når man lægger noget afdækningsmateriale på, vil man f.eks. flytte på
apparatet og øret mv. man påvirker måleopstillingen mere, end man får effekten af det
absorberende materiale frem. gn resound har også lavet teoretiske beregninger den-
gang de udviklede apparaterne, men han kan ikke huske, om der var forskel på målin-
gerne.
parternes synspunkter
oticon har i overensstemmelse med sit sammenfattende processkrift af 21. oktober
2014 navnlig anført følgende:
                                            148
oticons påstande
oticons påstande, der støttes på stridspatentets krav 1 og 9, er både klare og sædvanli-
ge. baggrunden for påstand 1b, 3b, 5b, 7b, 9b og 16b er, at stridspatentet efter afgørel-
sen af indsigelsessagen som minimum vil blive opretholdt med et krav 1, således som
det fremgår af stridsbrugsmodellen. der er ikke tale om hypotetiske rettigheder.
retsplejelovens § 413, nr. 1
der er en formodning for, at stridspatentet og stridsbrugsmodellen er gyldige. gn re-
sounds begæringer om at erklære stridspatentet og stridsbrugsmodellen ugyldige æn-
drer ikke på denne formodning. gn resound bærer herefter bevisbyrden for, at
stridspatentet og stridsbrugsmodellen er ugyldige. der gælder ikke nogen afsvækkelse
af gn resounds bevisbyrde, jf. u.2014.196 h. der må derfor kræves et egentligt godt-
gørelsesbevis fra gn resounds side. der ses ikke at være afsagt kendelser hverken før
eller efter sø- og handelsrettens overtagelse af kompetencen til at behandle sager om
midlertidige forbud, hvor forbud er nægtet på grund af en ugyldighedsindsigelse,
medmindre sagsøgte har fremlagt et modhold, der utvivlsomt er nyhedsskadeligt, og
som ikke tidligere har været bedømt af en patentmyndighed (epo eller patent- og va-
remærkestyrelsen). bevisbyrden for passivitet, eller at omstændighederne i retsplejelo-
vens § 414 skulle forhindre et forbud, påhviler også gn resound.
stridspatentets gyldighed
stridspatentet er udstedt af epo efter en nøje nyhedsundersøgelse og en nøje prøvning
af tre examiners. d1-d5 var også fremme under epo’s prøvning, og sø- og handelsret-
ten bør derfor ikke under en midlertidig forbudssag vurdere disse modhold anderledes
end epo. epo’s fastlæggelse af det relevante teknikområde må desuden være binden-
de for sø- og handelsretten.
       der henvises endvidere til patentagent claus elmeros’ erklæringer.
       den relevante fagmand, som stridspatentets teknologi retter sig mod, er en gen-
nemsnitsfagmand, der beskæftiger sig med høreapparater, som har kendskab til de
særlige krav, der stilles til høreapparater, herunder at sikre brugeren størst mulig dis-
                                             149
kretion. det bestrides ikke, at fagmanden ud over at have kendskab til disse særlige
krav også skal have kendskab til antenneteknologi, og begge parter har da også som
tekniske eksperter under sagen valgt at gøre brug af antennespecialister. dette er dog
uden betydning ved fastlæggelse af opfindelsens tekniske område og dermed fastlæg-
gelse af gennemsnitsfagmandens viden. opfindernes cv på linkedin er uden betyd-
ning for vurderingen af den relevante fagmand, og professor gert frølund pedersen
har desuden forklaret, at opfinderne slet ikke er antennespecialister, men derimod ge-
neralister.
      det problem, stridspatentet løser i forhold til den kendte teknik, er at tilvejebrin-
ge et høreapparat, som kan sende og modtage data trådløst ved anvendelse af ønskede
frekvenser, hvor en eksisterende del af apparatet indgår som en del af antennen, samt
at apparatet har en kompakt størrelse, der opfylder de aktuelle krav til kompakthed af
høreapparater. problemet løses ved at anvende ledningen i den eksisterende koblings-
enhed som antenne.
      ingen af de fremdragne modhold har løst problemet eller givet fagmanden vej-
ledning i løsningen. selv hvis man rent spekulativt forestillede sig en kombination af to
af de fremdragne modhold, ville fagmanden skulle foretage en væsentlig konstruktion
af det ene eller begge apparater, der er vist i modholdene. noget sådant er ikke nærlig-
gende for gennemsnitsfagmanden. gn resound har derfor ikke fremlagt modhold, der
ligger tættere på stridspatentet end de modhold, der blev fremdraget af epo.
      det må derfor lægges til grund, at stridspatentet er gyldigt.
      figur 3a i stridspatentets beskrivelse ligger helt klart uden for stridspatentets be-
skyttelsesområde. det er ikke usædvanligt, at man i forbindelse med en begrænsning
af kravene tager noget i beskrivelsen eller figurerne ud, men at der samtidig er noget,
der ved en fejl ikke tages ud. det er det, der er sket her. det er en fejl, at teksten vedrø-
rende krav 5 og figur 3a ikke er fjernet i forbindelse med ændringen af kravene. krav 5
er ugyldigt og skal ud af stridspatentet, men det betyder ikke, at krav 1 eller krav 9 er
ugyldige, og det er disse krav, som sagen drejer sig om.
stridsbrugsmodellens gyldighed
                                             150
brugsmodellen er gjort til genstand for prøvning ved patent- og varemærkestyrelsen.
det bestrides, at patent- og varemærkestyrelsen skulle have begået sagsbehandlingsfejl
i forbindelse med prøvningen. det er helt sædvanligt, at patent- og varemærkestyrel-
sen ved behandlingen af ansøgninger eller prøvninger først afgiver en negativ betænk-
ning, men efter modtagelsen af ansøgerens kommentarer og ændringer af brugsmo-
delkravene ændrer opfattelse. patent- og varemærkestyrelsens svar er endvidere ud-
tryk for, at styrelsen implicit har anvendt ‛problem-solution-approach‛-metoden, alle
mellemregningerne er blot ikke skrevet ind. da klagefristen for at indbringe patent- og
varemærkestyrelsens afgørelse af 18. juni 2014 for patentankenævnet er udløbet, jf.
brugsmodellovens § 25, stk. 3, må gn resound desuden nu være afskåret fra at få
prøvet, om der foreligger sagsbehandlingsfejl, jf. brugsmodellovens § 25, stk. 5.
       i forbindelse med patent- og varemærkestyrelsens prøvning blev brugsmodel-
kravene ændret, så der kan ikke være tvivl om, at teknikområdet for stridsbrugsmo-
dellen er høreapparater.
       patent- og varemærkestyrelsens fastlæggelse af fagmandsbegrebet og det rele-
vante teknikområde er desuden korrekt og må være bindende for sø-og handelsretten
i en sag om midlertidigt forbud. d8 og d9 blev også prøvet af patent- og varemærke-
styrelsen. d6 vedrører samme teknologiområde som d5 og d8, så patent- og vare-
mærkestyrelsen har også reelt prøvet et modhold af denne karakter.
       særligt inden for brugsmodeller har fagmanden desuden alene kendskab til det
snævre teknikområde, frembringelsen vedrører. gennemsnitsfagmanden inden for
brugsmodeller kan derfor ikke foretage ændringer af en konstruktion af kendt teknik
og kan ikke foretage kombinationer imellem forskellige teknikområder.
       det må derfor lægges til grund, at stridsbrugsmodellen er gyldig.
krænkelsen
i relation til retsplejelovens § 413, nr. 1, må det anses for godtgjort eller i hvert fald
sandsynliggjort, at gn resounds høreapparater krænker stridspatentet og strids-
brugsmodellen, og at de handlinger, der søges forbudt, er omfattet af henholdsvis pa-
tentlovens § 3 og brugsmodellovens § 6.
                                            151
       der henvises til oticons undersøgelse af gn resounds produkt (bilag 28), pro-
fessor gert frølund pedersens erklæringer og oticons ‛measurement report‛ (bilag
53).
       stridspatentet anvender ikke betegnelsen "monopolantenne" eller "dipolantenne",
og stridspatentet er ikke begrænset til en bestemt type antenne. det er derfor under-
ordnet for spørgsmålet om krænkelse, hvilken type antenne der er tale om. det afgø-
rende i kravet er udnyttelsen af den eksisterende ledning i koblingselementet som en
del af antennen. det giver desuden ikke mening at bruge de rene teoretiske begreber
om monopol- og dipolantenne ved produkter, der er forholdsvis små i forhold til bøl-
gelængden.
       det vil ikke være muligt at anvende en monopolantenne i et høreapparat. gn
resounds antenne må betegnes som en tilfældig trådantenne, der virker på samme
måde som beskrevet i stridspatentet og stridsbrugsmodellen. der er altså ingen forskel
på stridspatentet og stridsbrugsmodellen og gn resounds produkter i relation til sel-
ve antennetypen. det bemærkes i denne forbindelse, at der alene er et krav om, at "det
elektrisk ledende element" skal udgøre en del af antennen.
       palle sørensens redegørelse viser klart, at "det elektrisk ledende element" udgør
en del af antennen.
       både de aktive, passive og teoretiske målingerne foretaget af oticon og professor
gert frølund pedersen viser desuden, at ledningen er helt afgørende for produkternes
virkning og udgør den væsentligste del af antennen. jesper thaysens partsforklaring
med kritik af målingerne er søgt og helt urimelig. retten kan fuldt ud lægge disse ana-
lyser til grund.
       det er også klart, at gn resound ifølge de to delta-rapporter i høreapparater-
ne anvender en sende-/modtageenhed, der anvender en ledningsantenne.
       oticon har derfor mere end løftet bevisbyrden for, at der foreligger en krænkelse.
efter jesper thaysens forklaring kan der endelig slet ikke herske tvivl om, at ledningen
er designet som en del af antennen.
       det forhold, at gn resound har frafaldet at føre sin ekspert palle sørensen som
vidne under den mundtlige forhandling som planlagt, medfører, at palle sørensen ikke
i retten har vedstået sin erklæring, ligesom der ikke har kunnet stilles kritiske spørgs-
                                             152
mål til ham. der kan derfor ikke støttes noget om ugyldighed eller krænkelse på palle
sørensens erklæringer.
       det kan lægges til grund, at alle produkterne anvender den omstridte antenne-
løsning, og alle de nævnte produkter krænker dermed stridspatentet og stridsbrugs-
modellen. udbud og salg af de omhandlede produkter er herefter i strid med patentlo-
vens § 3, stk. 1, og brugsmodellovens § 6, stk. 1.
særligt om resoundforza, resound saxo og re sound kirkland signature
der er ikke tvivl om, at udviklingen af disse produkter er sket i danmark sammen med
udviklingen af de andre produkter. det må desuden lægges til grund, at salget af disse
produkter styres fra danmark af gn resound. så længe den overordnende salgssty-
ring finder sted fra danmark, er der tale om aktiviteter, der foregår i danmark, og
dermed en overtrædelse af patentlovens § 3, stk. 1. det er i denne forbindelse uden be-
tydning, at salget i udlandet sker gennem lokale salgsselskaber. at udbyde licens fra
danmark er også en krænkelse. det må komme gn resound til skade, at man ikke vil
komme med en ordentlig besvarelse af oticons provokationer.
de øvrige forbudsbetingelser
det forhold, at gn resound er på markedet med sine produkter og helt åbenbart ikke
er villig til at indstille den krænkende adfærd, medfører, at betingelsen i retsplejelo-
vens § 413, nr. 2, er opfyldt. et forbud er således det eneste retsmiddel, der kan standse
den fortsatte krænkelse.
       retsplejelovens § 413, nr. 3, er så vidt vides aldrig anvendt i en sag om nedlæg-
gelse af midlertidigt forbud på baggrund af et patent.
       oticon vil selvsagt lide et tab, hvis krænkelsen af oticons rettigheder fortsætter.
søren nielsen forklarede endvidere, at oticon agter at udnytte stridspatentet, og at
oticon har en prototype, der fungerer. det er alene et spørgsmål om godkendelser osv.
       det bestrides endvidere, at der på nogen måde foreligger rettighedsfortabende
passivitet. i relation til spørgsmålet om krænkelse af patentrettigheder/rettigheder til
en brugsmodel skal der foreligge en meget grov passivitet for at hindre et midlertidigt
forbud. der er en grundlæggende forskel i forhold til sager om markedsføringsret og
                                               153
varemærkeret, hvor passivitet efter retspraksis er anerkendt at kunne hindre et midler-
tidigt forbud og i øvrigt også permanent forbud.
       der foreligger ikke passivitet ved, at gn resound har været på markedet med
nogle af de omhandlede produkter siden 2011, idet der selvsagt ikke kan indtræde pas-
sivitet i relation til stridspatentet, før det er udstedt. det er fastslået i dansk ret, at der
ikke kan indgives begæring om midlertidigt forbud på baggrund af en patentansøg-
ning.
       den danske oversættelse blev bekendtgjort den 3. februar 2014 og advarselsbre-
vet er dateret den 12. februar 2014. der kan ikke foreligge forbudsretlig passivitet, når
stævningen herefter er indgivet den 11. april 2014.
       synspunktet om, at det skulle have passivitetsvirkning, at der i 2 måneder blev
korresponderet om en mulig forligsaftale, må klart afvises. det ville ødelægge enhver
mulighed for at forlige sager og være kraftigt processkabende.
       oticon har desuden ikke udvist passivitet ved ikke at sikre sig en hurtigere ud-
stedelse af stridspatentet. oticon har i øvrigt – uden at anmode om udsættelse over for
epo – overholdt alle de tidsfrister, epo har fastsat.
       oticon har endvidere ikke udvist passivitet i forhold til stridsbrugsmodellen.
oticon har været berettiget til at afvente med at håndhæve stridsbrugsmodellen, indtil
der forelå et resultat af en prøvning eller i hvert fald en foreløbig positiv udtalelse fra
patent- og varemærkestyrelsen. først ved patent- og varemærkestyrelsens brev af 18.
juni 2014 forelå der et sikkert grundlag for at gøre stridsbrugsmodellen gældende un-
der den foreliggende sag.
       det er fastslået i fast retspraksis fra højesteret, at begæringer om midlertidigt
forbud ved krænkelse i patentsager ikke kan afværges mod sikkerhedsstillelse. gn re-
sounds synspunkt indebærer, at oticon skal tvinges til at acceptere, at oticons ret kon-
verteres til et erstatningskrav. gn resound ønsker altså at fortsætte krænkelsen af
stridspatentet og stridsbrugsmodellen mod at betale erstatning. der er dermed tale
om, at gn resound reelt anmoder om, at retten skal give gn resound en tvangslicens
til stridspatentet/stridsbrugsmodellen. denne løsning er der ikke hjemmel til i retsple-
jelovens § 414, stk. 1. såvel krænkelse af stridspatentet som krænkelse af stridsbrugs-
modellen er desuden strafsanktioneret, og sø- og handelsretten kan ikke give gn re-
                                              154
sound tilladelse til at fortsætte med en strafbar handling, selvom der stilles sikkerhed.
en sikkerhedsstillelse yder ikke oticon tilstrækkeligt værn mod gn resounds kræn-
kelser. det forhold, at der har været ført licensforhandlinger mellem parterne, medfø-
rer ikke, at gn resound under påberåbelse af retsplejelovens § 414, stk. 1, kan hævde,
at man kan fortsætte med at krænke patentet, ej heller mod at tilbyde at stille en sik-
kerhed, der svarer til en licensafgift.
       proportionalitetsgrundsætningen i § 414, stk. 2, finder efter praksis ikke anven-
delse i immaterialretssager. i relation til proportionalitetsgrundsætningen er det end-
videre helt afgørende, at gn resound selv har oplyst, at man kan gøre brug af andre
tekniske løsninger, herunder den tidligere anvendte løsning med en folieantenne. der
er således intet hensyn, der taler for, at der ikke skal nedlægges forbud. der er enighed
om, at stridspatentet ikke giver en generel eneret til trådløs kommunikation til og fra
høreapparater endsige til bluetooth teknologien. da der eksisterer andre løsninger, er
der dermed intet hensyn, der taler for, at der ikke skal nedlægges forbud. det må des-
uden lægges til grund, at gn resound på grund af deres patentovervågning har kendt
til stridspatentansøgningen i ganske mange år. gn resound er desuden blevet ved
med at lancere krænkende produkter, også efter forligsforhandlingerne var gået i gang.
i den situation kan proportionalitetsgrundsætningen ikke anvendes.
sikkerhedsstillelse
det er godtgjort, at de påberåbte rettigheder er gyldige, og at der foreligger en kræn-
kelse, hvorfor der ikke er hjemmel til at kræve sikkerhedsstillelse. oticon er endvidere
en stor børsnoteret virksomhed, så der er slet ikke behov for en sikkerhedsstillelse.
       subsidiært gøres det gældende, at en eventuel sikkerhed bør være langt mindre
end gn resounds nedlagte påstand om ca. 109 mio. kr. det er ikke dokumenteret,
hvor stor gn resounds omsætning er i danmark. dette gælder såvel engros-
omsætning som detailomsætning. der foreligger ikke oplysninger om, hvor mange og
hvilke høreapparater gn resound sælger. der foreligger desuden ingen dokumentati-
on for, hvad dækningsbidraget ved denne omsætning er. alle tal er ekstraheret fra
ernst & youngs revisorerklæring, som i øvrigt indeholder et forbehold. det fremgår
også af sagens oplysninger, at gn resound tidligere havde en anden løsning. forbud-
                                             155
dets virkning vil således ikke være 2½ år, men snarere ganske få måneder, indtil gn
resound har implementeret den anden løsning.
sagsomkostninger
det er blevet en ekstraordinært stor sag. der er således af gn resound fremlagt en
lang række modhold, der har skullet gennemgås, ligesom der har været foretaget tek-
niske undersøgelser vedrørende krænkelsen. der har ikke været nogen medvirken fra
gn resounds side, ligesom der har været en skriftlig procedure om syn og skøn. sa-
gens værdi er af gn resound endvidere anslået til ca. 100 mio. kr., og de takstmæssige
omkostninger af dette beløb svarer meget godt til de omkostninger, der har været for-
bundet med sagen.
gn resound har i overensstemmelse med sit sammenfattende processkrift af 21. okto-
ber 2014 navnlig anført følgende:
oticons påstande
oticons påstande er for upræcise til at kunne danne grundlag for en kendelse om mid-
lertidigt forbud. oticons påstande 1a, 3a, 5a, 7a, 9a og 16a er ikke tilstrækkeligt
præcist formulerede, fordi de ikke tager højde for delvis ugyldighed. oticons påstande
1b, 3b, 5b, 7b, 9b og 16b baseres desuden på et hypotetisk krav, der ikke er prøvet af
epo, og man kan ikke basere en forbudspåstand på en rettighed, der ikke findes.
retsplejelovens § 413, nr. 1
det bestrides ikke, at der efter fogedretternes praksis er en formodning for, at en regi-
streret rettighed er gyldig. rettens adgang til at prøve gyldighedsspørgsmålet under en
sag om midlertidigt forbud er imidlertid ikke underlagt nogen begrænsninger, og fo-
gedretterne har da også altid foretaget en konkret prøvelse. formålet med at flytte pa-
tentsagerne om midlertidigt forbud til sø- og handelsretten med sagkyndige dommer-
ne var at få en mere kvalificeret afgørelse af disse sager, og der kan derfor heller ikke af
den grund drages en parallel til tidligere praksis fra fogedretterne.
                                             156
       det er oticon, der skal sandsynliggøre, at oticons rettigheder er gyldige, og hvis
oticons ret kun er sandsynliggjort, kan det også kun kræves, at gn resound sandsyn-
liggør, at oticons rettigheder ikke er gyldige.
stridspatentets og stridsbrugsmodellens gyldighed
stridspatentet drejer sig ikke om et høreapparat, men om høreindretninger i bred for-
stand. stridspatentets beskrivelse nævner udtrykkeligt blot høreapparater som et ek-
sempel på en høreindretning. der henvises til gert høy jakobsens første erklæring.
       stridspatentets krav 5 må desuden anses for afhængigt af krav 1. krav 5 skal
dermed kunne rummes inden for krav 1, hvilket det også godt kan, jf. gert høy jakob-
sens forklaring. fig. 3a er også medtaget i beskrivelsen som et eksempel på en udførel-
se af opfindelsen. det ledende element kan dermed også være en skærm.
       det er desuden meget uklart, hvilken betydning træk 13 (krav 9) skulle have, jf.
også gert høy jakobsens erklæringer og forklaring. træk 13 har ingen teknisk effekt og
skal ikke tillægges betydning ved vurderingen af de modhold, der er fremlagt i sagen.
       epo har ved sit valg af d1 som nærmest kendte teknik ikke lagt sig fast på det
relevante teknikområde, og epo har da også ved at kombinere d1 med d2 angivet, at
man kan kombinere d1 med noget andet end et høreapparat.
       da stridspatentet ikke blot angår høreapparater, men derimod høreindretninger,
er den rette fagmand en fagmand inden for antenneteknik, jf. gert høy jacobsens er-
klæring herom. opfindelsen beskrives i stridspatentet da også som midler til trådløs
kommunikation, dvs. en antenne. oticon har da også selv spurgt antenneeksperten
gert frølund petersen om, hvordan en fagmand på prioritetstidspunktet ville forstå
stridspatentet. oticon og gn resound har også selv begge ansat folk med antenne-
baggrund til at løse det problem, der løses med stridspatentet. jesper thaysen har
endvidere oplyst, at han kender opfinderne, og han har bekræftet, at de har forstand på
antenner. enhver, der får til opgave at lave noget til et høreapparat, kan desuden regne
ud, at det skal være småt. en antennefagmand er udmærket klar over, at der i den for-
bindelse stilles krav til størrelsen af antennen. den rette fagmand kan derfor ikke kun
være en fagmand indenfor høreapparater, blot fordi der stilles krav til kompakthed.
                                             157
      når fagmanden er en fagmand inden for antenneteknik, er alle de fremlagte
modhold relevante.
     der er fremlagt 9 nye modhold, der ikke har været prøvet af epo.
     i forhold til stridpatentet er særligt d13, d14 og d6 relevante. i forhold til strids-
brugsmodellen er særligt d13 og d14 relevante.
      d13 vedrører et høreapparat. dette modhold er derfor relevant, uanset hvem
fagmanden er. samtlige af stridspatentets og stridsbrugsmodellens træk findes i be-
skrivelsens fig. 3. subsidiært kan alle træk i stridspatentet ses, når man kombinerer
beskrivelsens fig. 3 med fig. 14, og intet forhindrer, at man læser fig. 3 i kombination
med fig. 14. der henvises i øvrigt til gert høy jacobsens erklæringer. der er derfor tale
om et relevant nyhedsmodhold i forhold til både stridspatentet og stridsbrugsmodel-
len.
      d14 vedrører også et høreapparat, så dette modhold er også relevant, uanset
hvem fagmanden er. alle stridspatentets og stridsbrugsmodellens træk findes i d14,
hvis der ses bort fra træk 13 (bag øret), der ikke udgør en teknisk begrænsning. de
grundlæggende funktioner er præcis de samme, det placeres blot på anden vis. der er
derfor tale om et relevant nyhedsmodhold i forhold til både stridspatentet og strids-
brugsmodellen.
      d6 er relevant som nyhedsmodhold, hvis retten er enig i, at stridspatentet vedrø-
rer en høreindretning og ikke blot et høreapparat, at det ledende element i stridspaten-
tet også kan udgøre en skærm, og at træk 13 (bag øret) ikke udgør en relevant teknisk
begrænsning. under disse forudsætninger kan alle træk i d6 genfindes i stridspatentet,
og der er derfor tale om et relevant nyhedsmodhold i forhold til stridspatentet.
      på baggrund af de fremlagte modhold mangler stridspatentet og stridsbrugsmo-
dellen endvidere henholdsvis opfindelseshøjde og frembringelseshøjde.
      den rette fagmand er som nævnt en fagmand inden for antenneteknik. på bag-
grund af ‛problem-and-solution-approach‛-metoden skal der tages udgangspunkt i
d1, som epo og claus elmeros fandt, er nærmest kendte teknik. det objektive tekniske
problem skal defineres med udgangspunkt i d1. man opnår med stridspatentet en an-
tenne, der er mere effektiv end den antenne, der er placeret i bag-øre-delen i d1. det
objektive tekniske problem er derfor, hvorledes man tilvejebringer en antenne, der er
                                              158
mere effektiv end antennen i d1, jf. også epo’s examination report og gert høy jacob-
sens erklæringer.
       en antennefagmand, der tager udgangspunkt i d1, og som gerne vil skabe en
mere effektiv antenne, vil betragte rie-apparatet og konstatere, at en ledning kun kan
placeres i bag-øre-delen, i koblingselementet eller i i-øre-delen. der er kun ordentlig
plads i koblingselementet, og på baggrund af sin almindelige fagmandsviden vil fag-
manden vide, at der allerede er en leder i koblingselementet, og at denne leder også
kan bruges som en antenne, hvilket der findes andre eksempler på, jf. d5 og d8. fag-
manden ville således ved at kombinere d1 med sin generelle fagmandsviden kunne nå
frem til løsningen i stridspatentet og stridsbrugsmodellen, der således savner opfin-
delses- og frembringelseshøjde.
       fagmanden ville også være motiveret til at kombinere d1 med noget andet. hvis
fagmanden således kombinerer d1 med d14, der er inden for samme teknikområde,
ville fagmanden også kunne nå frem til løsningen i stridspatentet og stridsbrugsmo-
dellen, der således også af den grund savner opfindelses- og frembringelseshøjde.
       hvis fagmanden kombinerer d1 med d13, der er inden for samme teknikområ-
de, ville fagmanden også kunne nå frem til løsningen i stridspatentet og stridsbrugs-
modellen, der således også af den grund savner opfindelses- og frembringelseshøjde.
       det bemærkes, at hverken epo eller patent- og varemærkestyrelsen har set på
d13 og d14.
       oticons sideordnede påstande er i realiteten endvidere udtryk for, at oticon er
klar over, at krav 1 i stridspatentet ikke er gyldigt. oticon har endvidere ændret sine
påstande i samtlige processkrifter, hvilket også er udtryk for, at oticon er klar over, at
rettighederne ikke er gyldige.
patent- og varemærkestyrelsens sagsbehandlingsfejl
patent- og varemærkestyrelsen har i forbindelse med sin prøvning af brugsmodellen
ikke foretaget en korrekt anvendelse af ‛problem-solution-approach‛, ligesom der ikke
er benyttet den rette fagmand. patent- og varemærkestyrelsen har således ikke an-
vendt d1, som epo, gert høy jacobsen og claus elmeros alle finder er nærmest kend-
te teknik. det er i sig selv bevis for, at der ikke er sket en ordentlig prøvning af strids-
                                               159
brugsmodellen. det skulle også være lagt til grund, at den rette fagmand er en anten-
nefagmand. oticons ændringer af krav 1 og ‛høreindretning‛ til ‛høreapparat‛ giver
ikke grundlag for at ændre fagmand.
      brugsmodelovens § 25 er ikke til hinder for påberåbelsen af patent- og varemær-
kestyrelsens sagsbehandlingsfejl, da det ikke er styrelsens afgørelse, der er til prøvelse.
sagen vedrører, om stridspatentet er gyldigt, og det kan prøves i hele rettighedens
prøvetid.
retsplejelovens § 413, nr. 2
i forhold til påstand 16a og 16b, der vedrører produkterne resound forza, resound
saxo og resound kirkland signatur, så kan begrebet ‛udbud‛ i patentlovens § 3 ikke
udstrækkes til, at ‛salget styres fra danmark‛, der er et meget upræcist og ujuridisk
begreb. gn resounds besvarelser af oticons provokationer er derfor også klart fyl-
destgørende i forhold til at oplyse, at der ikke sker udbud i eller fra danmark af de tre
produkter.
      stridspatentet beskriver endvidere alene en monopolantenne, jf. palle sørensens
erklæring og gert høy jacobsen forklaring. gert frølund pedersen forklarede, at der
ikke er plads i et høreapparat til en monopolantenne, men stridspatentet vedrører ikke
høreapparater, men derimod høreindretninger. stridspatentet er heller ikke begrænset
til kommunikation via 2,4 ghz. gn resounds antenne er en dipolantenne, hvilket ikke
ses bestridt, og jesper thaysen har under sin forklaring uddybet, hvordan gn re-
sounds antenne fungerer. gn resound har lagt komponenterne på printpladen, så
printpladen er designet til at udstråle. det er ikke afgørende for gn resound, hvilken
udstråling der sker gennem koblingsdelen, der ikke er designet til at udstråle. det af-
gørende for, om der er tale om en antenne er, om elementet er designet til at udstråle.
det er ikke afgørende, om der sker udstråling fra elementet. gn resounds produkter
benytter derfor ikke en antenne i stridspatentets og stridsbrugsmodellens forstand. je-
sper thaysen har også rejst en række relevant kritikpunkter af oticons ‛measurement
report‛ (bilag 53) i forhold til alle tre beregningsmetoder.
retsplejelovens § 413, nr. 3
                                            160
retsplejelovens § 413, nr. 3, er til hinder for nedlæggelse af midlertidigt forbud, idet
der ikke foreligger et ‛ambulancebehov‛. denne betingelse skal også være opfyldt i
sager om krænkelse af immaterielle rettigheder. at den foreliggende sag vedrører pa-
tentrettigheder og ikke kendetegnsrettigheder er uden betydning.
       oticon har ikke oplyst nærmere om omfanget af den markedsforstyrrelse eller
andet retstab, der måtte følge af, at oticon henvises til at søge spørgsmålet om den på-
ståede krænkelse afgjort ved en almindelig civil sag.
       oticon udnytter heller ikke stridspatentet. udnyttelsen kræver, at man er til ste-
de på markedet, hvilket oticon ikke har været og fortsat ikke er. først i forbindelse
med søren nielsens forklaring kom det frem, at oticon har fremstillet en prototype,
men der er ikke fremlagt dokumentation herfor. det kom endvidere frem, at oticons
nye høreapparat formentlig først kommer på markedet om 1-2 år, dvs. mere end 2 ½ år
efter, at begæringen om midlertidigt forbud blev indleveret. den foreliggende sag om
midlertidigt forbud er dermed ikke af hastende karakter.
       oticon har desuden udvist forbudsretlig passivitet. ved vurderingen heraf må
samtlige omstændigheder inddrages.
       det medgives, at den tid, der er gået fra udstedelsen af stridspatentet til indgi-
velsen af anmodningen om midlertidigt forbud ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at sta-
tuere forbudsretlig passivitet.
       i forbindelse med behandlingen af ansøgningen om stridspatentet har oticon
heller ikke sprunget frister, ligesom der ikke er sket udsættelser, men oticon kunne
have anmodet epo om at fremskynde sin sagsbehandling eller have indleveret sine
bemærkninger tidligere, hvilket viser, at det ikke er blevet højt prioriteret af oticon.
       oticon skulle desuden have reageret allerede, da gn resounds produkter kom
på markedet i 2011, og vi ved, at parterne holder øje med hinanden. der blev endvide-
re fremsat krænkelsessynspunkter fra oticons side under forligsdrøftelserne med gn
resound, der indledtes i april 2013. forhandlingerne mellem parterne har både bestået
i e-mail korrespondance, telefonsamtaler og møder. der har således været kendskab til
gn resounds produkter fra før april 2013. oticons undersøgelse af, om gn resounds
produkter krænker oticons patent (bilag 28), er endvidere fra efteråret 2013. at oticon
først indleverede sin anmodning om midlertidigt forbud i april 2014, sammenholdt
                                             161
med fremhævelsen af produkterne resound linx rie og beltone first rie, tyder på,
at det reelt er gn resounds lancering af iphone-kompatible høreapparater, som oticon
ønsker at stoppe. ‛made for iphone‛-teknologien har imidlertid intet med stridspaten-
tet eller stridsbrugsmodellen at gøre.
       stridsbrugsmodellen blev endvidere registreret i september 2013, men blev først
inddraget i sagen i juli 2014. det er grundlæggende den samme rettighed, også selvom
kravene har ændret sig, og der står ingen steder, at kun prøvede brugsmodeller kan
håndhæves. oticon har også haft mulighed for på et væsentligt tidligere tidspunkt end
sket at få foretaget en prøvning af stridsbrugsmodellen.
       de negative følger af krænkelsen er desuden allerede indtrådt. der er ikke nogen
‛first mover‛-fordel forbundet med den omstridte antenneløsning. det er der derimod
med ‛made for iphone‛-teknologien. selv hvis retten måtte finde, at der er en ‛first
mover‛-fordel forbundet med antenneløsningen, og at der foreligger en krænkelse, så
har gn resound været på markedet med denne antenneløsning i flere år, og man kan
ikke få en konkurrent til at ‛rulle det tilbage‛ og få det til at fremstå som om, at man
selv er ‛first mover‛.
retsplejelovens § 414, stk. 1
ved at indgå i forhandlinger med gn resound om en licens har oticon de facto accep-
teret, at økonomisk kompensation fra gn resound kan udgøre et tilstrækkeligt værn
mod de påståede krænkelser af stridspatentet og stridsbrugsmodellen, idet oticon har
været bekendt med og accepteret, at gn resound har fortsat salget af de omtvistede
produkter under hele forhandlingsforløbet. for så vidt angår dette salg, vil erstatning
være eneste mulige reaktion. der er ikke belæg for at betragte det som en tvangslicens.
       hvis retten måtte finde, at patentlovens regler om erstatning ikke yder oticon til-
strækkeligt værn, påstår gn resound subsidært, at oticons anmodning om midlerti-
digt forbud skal nægtes fremme på betingelse af, at gn resound stiller sikkerhed, jf.
retsplejelovens § 414, stk. 1. gn resound er indstillet på at stille en sikkerhed, der sva-
rer til, hvad der sædvanligvis betales i licens inden for branchen. efter gn resounds
opfattelse bør en sådan ikke overstige 0,5 % af omsætningen henset til parternes indu-
stri, typen af teknologi og den meget beskedne rolle, som antenneløsningen indtager i
                                               162
det samlede høreapparat. alternativt tilbyder gn resound at stille sikkerhed på et af
retten fastlagt beløb.
retsplejelovens § 414, stk. 2
et midlertidigt forbud kan endvidere ikke nedlægges, da dette vil påføre gn resound
skade eller ulempe, der står i åbenbart misforhold til oticons interesse i forbuddet, jf.
retsplejelovens § 414, stk. 2. for det første er omfanget af oticons (påståede) rettigheder
tvivlsom, hvis ikke rettighederne i deres helhed er ugyldige. for det andet består der
ikke en direkte konkurrence på det danske marked mellem parterne for så vidt angår
den omstridte teknologi, idet oticon ikke har lanceret produkter og ikke er på vej til at
lancere produkter, der gør brug af stridspatentets og/eller stridsbrugsmodellens tekno-
logi. for det tredje vil et forbud tvinge gn resound til at ændre sin danske forretning
og markedsføring fuldstændig, så den ikke omhandler produkter, der gør brug af den
teknologi, som altså har været udbudt på det danske marked af gn resound siden
2011, hvilket er særdeles indgribende. for det fjerde vedrører den omstridte del af
stridspatentets teknologi antenneløsningen, som udgør én lille del af de samlet set
mange teknologier, som et moderne høreapparat består af. for det femte bør de tids-
mæssige forhold i sagen også i proportionalitetshenseende tillægges betydelig vægt.
for det sjette bør det tages i betragtning, at gn resound ikke uretmæssigt forsøger at
tiltage sig en ‛first-mover‛-fordel, som hævdet af oticon i anmodningen om midlerti-
digt forbud, da der ikke er en ‛first-mover‛-fordel forbundet med antenneløsningen.
for det syvende har der helt frem til oticons indlevering af anmodningen om midlerti-
digt forbud været langvarige, indgående, konkrete og detaljerede forhandlinger om en
licensaftale mellem parterne. efter gn resounds opfattelse er anmodningen om mid-
lertidigt forbud udtryk for et pressionsmiddel. endelig har sagens forløb tydeligt illu-
streret, at tvisten er uegnet til at lade sig løse i den komprimerede proces som reglerne
om midlertidige forbud indebærer. oticon har siden sagens anlæg således bl.a. ændret
hvilke krav i stridspatentet, der påstås krænket, inddraget en ny rettighed i form af
stridsbrugsmodellen og ændret kravformuleringen i stridsbrugsmodellen. det er rets-
sikkerhedsmæssigt uforsvarligt at afgøre disse komplicerede tekniske spørgsmål i en
kortfattet proces uden anvendelse af teknisk syn og skøn, som næsten altid anvendes i
                                             163
almindelige patentsager, og med et lempet beviskrav. når alle de ovennævnte forhold
sammenholdes med de betydelige omkostninger og tab af goodwill på markedet, som
en efterlevelse af et midlertidigt forbud vil påføre gn resound, vil de mulige skade-
virkninger for gn resound ved et midlertidigt forbud betydeligt overstige oticons in-
teresser i at få nedlagt det midlertidige forbud.
sikkerhedsstillelse
hvis retten finder, at betingelserne for at meddele forbud er opfyldt, bør oticon i med-
før af retsplejelovens § 415, stk. 1, pålægges at stille sikkerhed, idet oticon alene kan
anses for at have sandsynliggjort og ikke godtgjort sin ret.
       oticon kan ikke fritages for at stille sikkerhed, fordi oticon er en børsnoteret
virksomhed, hvilket i øvrigt ikke er ensbetydende med betalingsevne på tidspunktet
for gn resounds fremtidige potentielle erstatningskrav.
       det fremgår af revisorerklæringen fra ernst & young, at de af oticon nedlagte
påstande vil medføre et estimeret tab på dækningsbidrag over en periode på 2 ½ år på
i alt 109.028.000 kr. ernst & youngs forbehold er helt sædvanligt. talmaterialet har
desuden været forelagt for ernst & young, men er ekstraheret fra det fremlagte materi-
ale på grund af fortrolighed.
sagsomkostninger
oticon har ændret påstande i samtlige processkrifter helt frem til hovedforhandlingens
første dag, der er undervejs inddraget nye rettigheder i form af stridsbrugsmodellen,
og der er nedlagt påstande baseret på forskellige krav, hvilket alt sammen har været
med til at komplicere sagen.
sø- og handelsrettens begrundelse og resultat
sagen angår spørgsmålet, om gn resounds fremstilling og salg mv. af en række høre-
apparater krænker oticons rettigheder til stridspatentet og stridsbrugsmodellen, samt
om betingelserne for at nedlægge midlertidigt forbud efter retsplejelovens kapitel 40 er
opfyldt.
                                              164
        stridspatentet og stridsbrugsmodellen er udstedt af epo henholdsvis patent- og
varemærkestyrelsen efter en prøvning af, om betingelserne for registrering er opfyldt.
der er herefter en formodning for, at de nævnte rettigheder er gyldige.
        uanset indholdet af de af gn resound under sagen fremlagte modhold finder
retten, at oticon har sandsynliggjort, at stridspatentet og stridsbrugsmodellen er gyl-
dige i hvert fald for så vidt angår høreapparater, og at oticon dermed har sandsynlig-
gjort at have de rettigheder, der søges beskyttet ved det midlertidige forbud, jf. retsple-
jelovens § 413, nr. 1.
        stridspatentets krav 1 og 9 og stridsbrugsmodellens krav 1 angår i hvert fald et
høreapparat, som omfatter bl.a. en første del (‛bag-øre-delen‛), som er tilpasset til at
være arrangeret bag øret på en bruger og til at tilvejebringe et signal, en anden del (‛i-
øre-delen‛), som er tilpasset til at være arrangeret i brugerens øregang og til at tilveje-
bringe det akustiske output til brugeren, et koblingselement mellem bag-øre-delen og
i-øre-delen (‛ledningen‛), der er tilpasset til at overføre det akustiske signal, samt en
antenne og en trådløs grænseflade til at modtage og/eller sende data ved hjælp af an-
tennen, hvor ledningen omfatter et elektrisk ledende element koblet til den trådløse
grænseflade, hvor det elektrisk ledende element er i det mindste en del af antennen.
        de i bilag 2-6 nævnte høreapparater omfatter alle en bag-øre-del, som er tilpasset
til at være arrangeret bag øret på en bruger og til at tilvejebringe et signal, en i-øre-del,
som er tilpasset til at være arrangeret i brugerens øregang og til at tilvejebringe det
akustiske output til brugeren, en ledning mellem bag-øre-delen og i-øre-delen, der er
tilpasset til at overføre det akustiske signal, samt en antenne og en trådløs grænseflade
til at modtage og/eller sende data ved hjælp af antennen. spørgsmålet er efter rettens
opfattelse reelt alene, om ledningen i de i bilag 2-6 nævnte høreapparater omfatter et
elektrisk ledende element koblet til den trådløse grænseflade, hvor det elektrisk leden-
de element er i det mindste en del af antennen. gn resound har oplyst, at de i bilag 2-
6 nævnte høreapparater alle anvender samme antenneløsning.
         på baggrund af navnlig oticons undersøgelser gengivet i oticons ‛measurement
report‛ (bilag 53), professor gert frølund pedersens besvarelse af navnlig spørgsmål 5-
8 i hans erklæring af 20. februar 2014, professor gert frølund pedersens besvarelse af
                                              165
navnlig spørgsmål 17-19 i hans supplerende erklæring af 13. oktober 2014 samt profes-
sor gert frølund pedersens og jesper thaysens forklaringer under den mundtlige for-
handling finder retten, at oticon har sandsynliggjort, at ledningen mellem bag-øre-
delen og i-øre-delen i de i bilag 2-6 nævnte høreapparater virker i det mindste som en
del af antennen.
        det er ubestridt, at gn resound fremstiller, udbyder og sælger de i bilag 2-6
nævnte høreapparater i danmark.
        oticon har herefter sandsynliggjort, at gn resound krænker oticons rettigheder
i henhold til stridspatentets krav 1 og 9 og stridsbrugsmodellens krav 1, og at gn re-
sounds adfærd dermed kan nødvendiggøre, at der i relation til de i bilag 2-6 nævnte
produkter meddeles forbud og påbud, jf. retsplejelovens § 413, nr. 2.
oticon har endvidere nedlagt påstande om, at det på baggrund af stridspatentets krav
1 og 9 og stridsbrugsmodellens krav 1 ligeledes forbydes gn resound i danmark at
udbyde produkterne resound forza, resound saxo og resound kirkland signature,
jf. bilag 21-23.
        gn resound har oplyst, at disse produkter hverken bliver fremstillet, markeds-
ført eller solgt i danmark, at disse produkter ikke bliver eksporteret fra danmark, at
disse produkter udelukkende sælges af et med gn resound koncernforbundet selskab
uden for danmark, at det alene er én komponent til produkterne, der fremstilles i
danmark, og at denne komponent ikke udgør den omstridte ledning.
        på den anførte baggrund finder retten, at oticon ikke har sandsynliggjort, at dis-
se produkter udbydes af gn resound i danmark, jf. patentlovens § 3, stk. 1, nr. 1, og
brugsmodellovens § 6, stk. 1. oticon har dermed ikke sandsynliggjort, at gn resounds
adfærd i relation til disse produkter nødvendiggør, at der meddeles forbud og påbud,
jf. retsplejelovens § 413, nr. 2.
efter retsplejelovens § 413, nr. 3, er det endvidere en betingelse for at nedlægge midler-
tidigt forbud, at det godtgøres eller sandsynliggøres, at partens mulighed for at opnå
sin ret vil forspildes, hvis parten henvises til at afvente tvistens retlige afgørelse ved en
almindelig retssag. ifølge forarbejderne til retsplejelovens § 413 (folketingstidende
                                               166
2012-13, tillæg a, l 47, s. 29) svarer de gældende betingelser for nedlæggelse af forbud
med enkelte sproglige ændringer til de tidligere betingelser for nedlæggelse af forbud i
retsplejelovens § 642. ifølge retsplejelovens § 642, nr. 3, var det en betingelse for ned-
læggelse af forbud, at formålet vil forspildes, såfremt rekvirenten henvises til at gøre
sin ret gældende ved almindelig rettergang. det fremgår af de ovennævnte forarbej-
ders beskrivelse af gældende ret (folketingstidende 2012-13, tillæg a, l 47, s. 13), at det
fulgte af bestemmelsen i § 642, nr. 3, at et fogedforbud normalt er af subsidiær karakter
i forhold til den sædvanlige fremgangsmåde med domserhvervelse og efterfølgende
tvangsfuldbyrdelse på grundlag af dommen. efter forarbejderne til § 642, nr. 3 (folke-
tingstidende 1988-89, l 12, s. 276) er det endvidere forudsat, at de foreløbige retsmidler
alene tages i anvendelse for at forhindre retstab hos rekvirenten ved at skulle afvente
almindelig rettergang. i forarbejderne til den retsplejelovens § 413 (folketingstidende
2012-13, tillæg a, l 47, s. 29) er det imidlertid ligeledes forudsat, at muligheden for at
meddele forbud for visse sagstyper som hidtil i visse tilfælde kan udgøre den primære
sikring mod retskrænkelser, eksempelvis krænkelse af immaterialrettigheder.
       efter retsplejelovens § 414, stk. 2, kan retten endvidere på baggrund af det al-
mindelige proportionalitetsprincip nægte at meddele forbud, hvis det vil påføre mod-
parten skade eller ulempe, der står i åbenbart misforhold til partens interesse i medde-
lelse af forbuddet. ifølge forarbejderne til retsplejelovens § 414, stk. 2, (folketingsti-
dende 2012-13, tillæg a, l 47, s. 29) er der tale om en videreførelse af den tidligere pro-
portionalitetsafvejning i retsplejelovens § 643, stk. 1, der ifølge forarbejderne er udtryk
for en undtagelsesregel, som kun forudsættes anvendt i de få tilfælde, hvor der består
en betydelig forskel mellem rekvirentens interesse i nedlæggelse af forbud og de muli-
ge skadevirkninger for rekvisitus.
       stridspatentet er udstedt den 22. januar 2014 og oticons anmodning om nedlæg-
gelse af midlertidigt forbud baseret på stridspatentet er indleveret til retten den 11.
april 2014. oticon har dermed ikke ved passivitet fortabt en eventuel ret til på bag-
grund af stridspatentet at få nedlagt et midlertidigt forbud. det ændrer ikke herpå, at
oticon forud for udstedelsen af stridspatentet og indleveringen af anmodningen om
nedlæggelse af midlertidigt forbud har drøftet en forligsmæssig løsning af sagen med
                                             167
gn resound, eller at oticon kunne have forsøgt at fremskynde udstedelsen af strids-
patentet.
        stridsbrugsmodellen er oprindeligt registreret uden prøvning den 13. september
2013. oticon nedlagde først sine påstande baseret på stridsbrugsmodellen den 3. juli
2014 i forbindelse med indlevering af oticons replik, hvilket skete i umiddelbar for-
længelse af patent- og varemærkestyrelsens prøvning af stridsbrugsmodellen, der fo-
relå den 18. juni 2014. oticon har imidlertid ikke ved at afvente resultatet af patent- og
varemærkestyrelsens prøvning ved passivitet fortabt en eventuel ret til på baggrund af
stridsbrugsmodellen at få nedlagt et midlertidigt forbud.
gn resound har ubestridt haft produkter på markedet med den omstridte antenne-
løsning siden 2011.
        retten lægger endvidere til grund, at oticon har haft kendskab hertil i hvert fald
siden april 2013, hvor parterne ifølge det oplyste indledte forligsdrøftelser.
       oticon har endvidere ikke markedsført og markedsfører på nuværende tids-
punkt ikke produkter baseret på den omstridte antenneløsning, og oticons administre-
rende direktør søren nielsen har under den mundtlige forhandling den 30. oktober
2014 forklaret, at oticon efter planen først om 1-2 år kommer på markedet med et pro-
dukt, der udnytter antenneløsningen.
      retten lægger endvidere til grund, at de i bilag 2-6 nævnte høreapparater benyt-
ter den omstridte antenneløsning, herunder til gn resounds ‛made for iphone‛-
teknologi, men at den omstridte antenneløsning ikke er nødvendig for at få de pågæl-
dende høreapparater eller gn resounds ‛made for iphone‛-teknologi til at fungere.
antenneløsningen er efter det oplyste endvidere ikke nævnt i gn resounds markeds-
føring af de pågældende høreapparater eller gn resounds ‛made for iphone‛-
teknologi, hvorfor det lægges til grund, at det ikke er gn resounds brug af den om-
stridte antenneløsning, der har givet gn resound en såkaldt ‛first mover‛- fordel i
forbindelse med lanceringen af de pågældende produkter, ligesom gn resounds brug
af den omstridte antenneløsning ikke ses at have frataget oticon en tilsvarende ‛first
mover‛- fordel.
                                              168
       oticon har endvidere ikke nærmere redegjort for det retstab, som oticon under
disse konkrete omstændigheder vil lide, hvis oticon henvises til at afvente tvistens ret-
lige afgørelse ved en almindelig retssag.
       på den anførte baggrund finder retten efter en samlet vurdering, at oticon ikke
har sandsynliggjort, at oticons mulighed for at opnå sin ret vil forspildes, hvis oticon
henvises til at afvente tvistens retlige afgørelse ved en almindelig retssag, jf. retspleje-
lovens § 413, nr. 3.
       på den anførte baggrund, og da nedlæggelse af et midlertidigt forbud vil være
forbundet med meget store skadevirkninger for gn resound, der i tilfælde af et for-
bud vil skulle ophøre med at sælge en række af sine produkter i en længere periode
med et betydeligt tab af såvel mistet afsætning som goodwill til følge, finder retten
endvidere, at nedlæggelse af et forbud vil stå i åbenbart misforhold til oticons nuvæ-
rende interesse i meddelelse af forbuddet, jf. retsplejelovens § 414, stk. 2.
       oticons påstande nægtes dermed fremme.
efter sagens udfald skal oticon betale delvise sagsomkostninger til gn resound.
ved udmålingen af sagsomkostninger har retten navnlig lagt vægt på sagens værdi,
som retten på baggrund af sagens karakter og parternes oplysninger har lagt til grund
er ganske høj, at sagen har været mundtligt forhandlet over tre hele retsdage, og at sa-
gen har været særdeles omfangsrig og også ganske kompliceret både for så vidt angår
faktum og jura. resound har oplyst at have afholdt i alt 561.349,90 kr. til sagkyndig bi-
stand. set samlede sagsomkostningsbeløb, herunder til sagkyndig bistand, fastsættes
herefter til 3.000.000 kr.
                                       thi bestemmes:
oticon a/s’ påstande nægtes fremme.
i sagsomkostninger skal oticon a/s inden 14 dage betale 3.000.000 kr. til gn resound
a/s. beløbet forrentes efter rentelovens § 8a.
                             169
erik hermansen       mette christensen         poul høg andersen
                           (sign.)
                        ___ ___ ___
               udskriftens rigtighed bekræftes
                 sø- og handelsretten, den
