                             højesterets dom
                      afsagt mandag den 15. november 2010
sag 226/2010
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat steen moesgaard, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 16. februar 2010 og af østre lands-
rets 3. afdeling den 21. maj 2010.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: per sørensen, per walsøe, asbjørn jensen, poul
søgaard, vibeke rønne, jens peter christensen og lars hjortnæs.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, der har påstået nedsættelse af straffen til 60 dages fængsel og
herunder har påstået forholdet henført under våbenlovens § 10, stk. 1, jf. § 2, stk. 1, jf. § 1,
stk. 1, nr. 1, og ikke under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse med den ændring, at hele straffen gøres ubetin-
get.
anbringender
t har gjort gældende, at forholdet ikke skal henføres under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1,
idet der ikke foreligger særlig skærpende omstændigheder. der var kun tale om et enkelt ge-
vær, og det blev sammen med ammunitionen opbevaret på en måde, der sikrede mod, at andre
tilfældigt fandt det, idet det var gemt væk i et hulrum i en væg. han kunne heller ikke selv få
fat i våbnet efter en pludselig indskydelse. geværet var ikke ladt. våbnet var et en-
keltskudsvåben i modsætning til f.eks. en pistol eller en halvautomatisk riffel, der kan afgive
                                                - 2 -
flere skud umiddelbart efter hinanden. han er ikke tidligere straffet og har ikke tilknytning til
kriminelle miljøer.
ved straffastsættelsen bør der lægges vægt på, at han er ustraffet, og at han, der nu er 57 år og
førtidspensionist, har gode personlige forhold.
rigsadvokaten har gjort gældende, at der foreligger særlig skærpende omstændigheder. der er
tale om besiddelse af et oversavet haglgevær, som ikke tjener noget lovligt formål, og våbnet,
som t havde været i besiddelse af i lang tid, blev opbevaret sammen med tilhørende ammuni-
tion på en måde, der var uforsvarlig.
af generalpræventive grunde bør der som udgangspunkt udmåles ubetingede frihedsstraffe på
dette område, og der foreligger ikke særlige forhold, der kan tale for at fravige dette udgangs-
punkt.
højesterets begrundelse og resultat
vedrørende straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1
ved højesterets dom af 25. juni 2010 (u2010.2552) er det fastslået, at det må bero på en
samlet vurdering af de foreliggende omstændigheder, om besiddelse af skydevåben på et ikke
offentligt tilgængeligt sted må anses for begået under særlig skærpende omstændigheder i
straffelovens § 192 a, stk. 1's, forstand. der kan herved lægges vægt på de momenter, der er
nævnt i forarbejderne til lov nr. 411 af 10. juni 1997 (den tidligere bestemmelse i våbenlovens
§ 10, stk. 2) og til lov nr. 501 af 12. juni 2009 (straffelovens § 192 a).
t er fundet skyldig i besiddelse af et oversavet haglgevær med tilhørende ammunition. han
havde haft våbnet i adskillige år. våbnet blev sammen med ammunitionen opbevaret i hans
lejlighed. begge dele var placeret i et hulrum bag en væg i badeværelset. der var adgang til
hulrummet via et hul i væggen, som var dækket af et spejl. det var muligt at få fat i våbnet
ved at nedtage spejlet. han er ikke tidligere straffet, og der foreligger ikke oplysninger om, at
han har aktuel tilknytning til et kriminelt miljø.
                                                - 3 -
under de anførte omstændigheder finder højesteret, at der ikke foreligger særlig skærpende
omstændigheder. højesteret har herved lagt vægt på, at ts besiddelse af våbnet efter en sam-
let vurdering ikke kan anses at have indebåret en nærliggende risiko for, at det ville blive
brugt til fare for andre. forholdet kan derfor ikke henføres under straffelovens § 192 a, stk. 1,
nr. 1.
højesteret finder, at t har overtrådt våbenloven under skærpende omstændigheder, idet våb-
net med tilhørende ammunition blev opbevaret tilgængeligt. forholdet skal derfor henføres
under våbenlovens § 10, stk.1, jf. § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 1, nr. 1.
vedrørende straffastsættelsen
ved lov nr. 411 af 10. juni 1997 om ændring af bl.a. straffeloven og våbenloven skete der ved
indsættelsen af en ny bestemmelse i våbenlovens § 10, stk. 2, med en strafferamme på fæng-
sel indtil 2 år en skærpelse af straffen for besiddelse af skydevåben under særlig skærpende
omstændigheder. i bemærkningerne til lovforslaget (lovforslag nr. l 98, folketingstidende
1996/97, tillæg a, side 2510) hedder det bl.a.:
       ”det forudsættes, at straffen for besiddelse af skydevåben på ikke offentligt tilgænge-
       lige steder under skærpende omstændigheder vil være fra 60 dages til 4 måneders fæng-
       sel afhængig af, om en eller flere skærpende omstændigheder er til stede samtidig.”
ved lov nr. 501 af 12. juni 2009 fik våbenlovens § 10 sin nugældende affattelse. i bemærk-
ningerne til lovforslaget (folketingstidende 2008/09, tillæg a, side 8070-71) hedder det bl.a.:
       ”straffen for overtrædelser af våbenlovgivningen under særlig skærpende omstændig-
       heder omfattet af den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 2 [nugældende stk. 1, nr. 1,
       for så vidt angår besiddelse af skydevåben], herunder våbenlovsovertrædelser, der angår
       skydevåben, forudsættes skærpet betydeligt. straffen for overtrædelser af våbenlovgiv-
       ningen, der angår skydevåben, forudsættes i den forbindelse fordoblet i forhold til i dag.
       det gælder både for besiddelse af skydevåben på offentligt tilgængelige steder og på
       bopælen og andre ikke offentligt tilgængelige steder.
       …
       straffen for overtrædelser af våbenlovgivningen, hvor besiddelse mv. af skydevåben
       ikke sker under særlig skærpende omstændigheder og dermed skal pådømmes efter vå-
       benlovens § 10, stk.1, forudsættes ikke ændret ved den foreslåede ændring af straffelo-
       vens § 192 a. i sådanne tilfælde er udgangspunktet således fortsat bødestraf.”
                                                - 4 -
under folketingets behandling af lovforslaget blev der vedtaget et ændringsforslag, hvorefter
straffen for besiddelse af skydevåben på bopælen under særlig skærpende omstændigheder
blev undergivet en minimumsstraf på 1 års fængsel. strafniveauet blev dermed væsentligt
forhøjet i forhold til det oprindeligt forudsatte niveau. der fremkom ikke tilkendegivelser
vedrørende strafniveauet i tilfælde, hvor der alene foreligger skærpende omstændigheder.
under hensyn til den betydelige skærpelse af straffen for ulovlig besiddelse af skydevåben på
bopælen m.v. under særlig skærpende omstændigheder finder højesteret, at straffen i et til-
fælde som det foreliggende, hvor der foreligger skærpende omstændigheder, som udgangs-
punkt bør fastsættes til fængsel i 4-6 måneder. efter en samlet vurdering af forholdets karak-
ter fastsætter højesteret straffen til fængsel i 6 måneder.
højesteret finder ikke grundlag for at gøre straffen betinget.
                                       thi kendes for ret:
t straffes med fængsel i 6 måneder.
t skal betale sagens omkostninger for byretten, mens statskassen skal betale sagens omkost-
ninger for landsret og højesteret.
