                       højesterets kendelse
                         afsagt tirsdag den 19. februar 2019
sag 152/2018
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat knud ole ravn meden)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 18. afdeling den 2. maj 2018.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: marianne højgaard pedersen, hanne schmidt og
lars hjortnæs.
påstande
t har nedlagt påstand om, at sagen hjemvises til fortsat realitetsbehandling ved landsretten.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
t blev den 11. oktober 2017 ved retten i glostrup idømt en bøde på 2.500 kr. for overtrædel-
se af færdselslovens § 118, jf. § 18, stk. 2, og frakendt førerretten betinget i 3 år, jf. færdsels-
lovens § 125, stk. 5, jf. § 125, stk. 1, nr. 1.
dommen blev anket af t til frifindelse, subsidiært formildelse, og ankesagen blev berammet
til hovedforhandling i østre landsret den 5. januar 2018.
den 14. december 2017 anmodede t om, at hovedforhandlingen blev omberammet med hen-
visning til, at hun af helbredsmæssige grunde havde planlagt et ophold i spanien fra den 1.
januar 2018 og 5 måneder frem.
                                                - 2 -
landsretten besluttede den 15. december 2017 ikke at imødekomme anmodningen, idet der
ikke var vedlagt dokumentation for, at flybilletter var bestilt forud for det tidspunkt, hvor sa-
gen blev berammet, og henset til længden af det planlagte ophold sammenholdt med, at afrej-
sen alene måtte udskydes 5 dage.
den 18. december 2017 anmodede t på ny om, at hovedforhandlingen blev omberammet.
landsretten fastholdt den 19. december 2017 beslutningen af 15. december 2017.
den 2. januar 2018 anmodede t advokat om, at hovedforhandlingen blev udsat, subsidiært at
mødetidspunktet blev fastsat til efter kl. 12.
landsretten besluttede den 2. januar 2018 ikke at omberamme hovedforhandlingen.
t mødte ikke op i landsretten den 5. januar 2018. landsretten besluttede at afvise bevisanken
efter retsplejelovens § 920, stk. 2, således at sagen blev fremmet som en udmålingsanke, og
stadfæstede herefter byrettens dom.
landsretten besluttede den 10. januar 2018 at genoptage sagen i medfør af retsplejelovens §
987, stk. 1. ifølge retsbogen af 10. januar 2018 blev der fremlagt lægeerklæring af 5. januar
2018 fra en øjenlæge, ifølge hvilken t ikke kunne rejse denne dag på grund af synsforstyrrel-
ser.
landsretten berammede sagen på ny til hovedforhandling den 12. april 2018.
t mødte ikke til den nye hovedforhandling.
ifølge retsbogen af 12. april 2018 oplyste t advokat, at t ikke havde mulighed for at møde på
grund af sygdom, at hun var på hospitalet, og at hun ville fremsende en lægeerklæring som
dokumentation for lovligt forfald. advokaten anmodede om, at sagen blev udsat. anklageren
anmodede om, at retten hævede sagen i medfør af retsplejelovens § 987, stk. 4, på grund af
domfældtes udeblivelse.
                                                - 3 -
landsretten meddelte ved retsmødet t frist til den 19. april 2018 til at indsende dokumenta-
tion for lovligt forfald og henledte opmærksomheden på kravene til lægeattestens indhold.
t advokat fremsendte den 19. april 2018 lægeerklæring fra hospitalet udstedt den 11. april
2018 kl. 20:25 og dokumentation for flybillet, hvorefter t skulle være fløjet fra madrid den
11. april 2018 kl. 16:30 med ankomst i københavn samme dag kl. 19:45.
lægeerklæringen er affattet på henholdsvis spansk og engelsk. det hedder heri bl.a.:
       ”the patient t was in the hospital the day 11/04/2018 in the afternoon and night and re-
       fers that she couldn’t travel because she was dizzy and vomiting with diarrhea in the
       moment of the flight of today. she has been diagnosed of acute gastroenteritis and send
       home with treatment.
       …
       tratamiento
       dieta blanda y abundante ingesta de liquidos (suero oral de farmacia)
       nolotil 575 mg 1 cp cada 8 horas.
       primperan 10 mg 1 cp cada 8 horas.
       ultralevura 250 mg 1 cp al dia durante 10 dias.”
landsretten besluttede ved kendelse af 2. maj 2018 at hæve sagen, således at landsrettens dom
af 5. januar 2018 blev stående ved magt. i kendelsen hedder det bl.a.:
       ”det fremgår ikke af lægeerklæringen, der alene indeholder tidspunktet ”11/04/2018
       20:25”, om det konstaterede efter lægens opfattelse var til hinder for, at domfældte kun-
       ne have rejst med flyet samme dag kl. 16:30, eller om hun kunne møde i retten dagen
       efter. endvidere fremgår det ikke af sagen, at domfældte ikke kunne benytte en flyaf-
       gang den 12. april 2018 med ankomst i københavn i rimelig tid inden hovedforhandlin-
       gen kl. 13.
       under disse omstændigheder finder landsretten, at domfældte ikke har dokumenteret at
       have haft lovligt forhold til den nye hovedforhandling den 12. april 2018 kl. 13, hvor
       hun udeblev. landsretten hæver derfor sagen, og den afsagte dom bliver stående ved
       magt, jf. retsplejelovens § 987, stk. 4.”
anbringender
t har anført navnlig, at indholdet af lægeerklæringen er dækkende og i situationen godtgør
lovligt forfald.
                                              - 4 -
retsplejeloven angiver ikke de eksakte formelle krav til dokumentation for lovligt forfald på
grund af sygdom.
anklagemyndigheden kunne have oversat den foreliggende erklæring, og retten kunne have
udsat sagen på at få erklæringen oversat og dermed få den præcise forståelse af lægeerklærin-
gen afklaret.
skønnes erklæringen uklar, burde retten i situationen have udsat sagen på en supplerende er-
klæring fra den spanske læge, idet en udenlandsk læge ikke kan forventes at være bekendt
med krav til lægeerklæringer til brug i den danske retspleje.
risikoen for en lægeerklærings mangelfulde indhold bør ikke påhvile tiltalte alene, når de
retningslinjer, der er aftalt mellem domstolsstyrelsen og lægeforeningens attestudvalg, er
rettet til den erklæringsafgivende læge.
det fremgår af erklæringen, at hun er diagnosticeret med akut gastroenteritis og sendt hjem
med behandling.
den spanske læge modsiger i hvert fald ikke hendes oplysning om, at hun ikke mener at kun-
ne rejse den pågældende dag.
landsretten burde derfor have udsat sagen på berammelse af en ny hovedforhandling.
anklagemyndigheden har anført navnlig, at betingelserne for at hæve ankesagen var opfyldt.
bestemmelsen i retsplejelovens § 987, stk. 4, må forstås således, at sagen ikke kan hæves på
grund af domfældtes udeblivelse, såfremt domfældte dokumenterer, at udeblivelsen skyldes
lovligt forfald, men der bør foretages en strengere vurdering, end når der er tale om genopta-
gelse af en sag i medfør af retsplejelovens § 987, stk. 1.
bedømmelsen af lægerklæringen må være den samme, uanset hvilket land lægeerklæringen
udstedes i, og erklæringen indeholder ikke tilstrækkelig dokumentation for, at t var ude af
                                               - 5 -
stand til at rejse til danmark og deltage i en hovedforhandling dagen efter. oplysningerne om
symptomer stammer fra hende selv.
det forhold, at lægen ikke har modsagt t eget udsagn om, at hun ikke kunne rejse med det
planlagte fly, kan ikke føre til en anden vurdering.
der bør tages hensyn til, at t flere gange anmodede om omberammelse af hovedforhandlin-
gen den 5. januar 2018, at hun herefter udeblev den 5. januar 2018, at sagen efterfølgende
blev genoptaget, og at t herefter også udeblev fra hovedforhandlingen i genoptagelsessagen.
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, som landsretten har anført, stadfæster højesteret kendelsen om at hæve sagen.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse af stadfæstes.
domfældte skal betale kæresagens omkostninger.
