                       højesterets kendelse
                         afsagt onsdag den 31. oktober 2018
sag 13/2018
anklagemyndigheden
mod
t
(advokat morten wosylus kamp)
i tidligere instans er afsagt kendelse af østre landsrets 3. afdeling den 18. september 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: thomas rørdam, lars hjortnæs og jan schans
christensen.
påstande
kærende, t, har nedlagt påstand om, at landsrettens dom af 18. september 2017 ophæves, og
at anklagemyndighedens anke afvises.
indkærede, anklagemyndigheden, har nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse stadfæstes.
sagsfremstilling
t blev den 7. marts 2017 af retten i odense idømt 4 måneders fængsel for vold. straffen blev
gjort betinget med vilkår om samfundstjeneste.
den 15. marts 2017 anmeldte t til folkeregistret, at han skiftede adresse fra … 34, x-by, til
… 103, odense.
                                                   - 2 -
den 20. marts 2017 foretog en medarbejder ved statsadvokaten i viborg et opslag i folkeregi-
stret for at fastslå tiltaltes adresse. tiltalte var på dette tidspunkt fortsat registreret med adres-
sen … 34, x-by, idet adresseændringen endnu ikke var afsluttet i det elektroniske system.
på dagen for ankefristens udløb, den 21. marts 2017 kl. 00:12, blev den adresseændring, som
tiltalte havde anmeldt til folkeregistret den 15. marts 2017, registreret som afsluttet i det elek-
troniske system, og folkeregistret blev opdateret med tiltaltes nye adresse.
senere samme dag ankede statsadvokaten i viborg dommen til østre landsret med påstand
om skærpelse. ankemeddelelsen blev modtaget af landsretten samme dag kl. 10:46. statsad-
vokaten sendte samtidig genpart af ankemeddelelsen til tiltalte med anbefalet brev og med
almindeligt brev til tiltaltes tidligere adresse, … 34, x-by. statsadvokaten sendte endvidere
samme dag genpart af ankemeddelelsen til tiltaltes forsvarer, advokat morten wosylus kamp,
og til retten i odense.
efter at statsadvokaten var blevet bekendt med adresseændringen, genfremsendte statsadvoka-
ten den 28. marts 2017 – efter ankefristens udløb – genparten af ankemeddelelsen til tiltalte
med anbefalet brev og med almindeligt brev til tiltaltes aktuelle adresse.
den 18. september 2017 blev ankesagen behandlet ved østre landsret. tiltalte påstod ankla-
gemyndighedens anke afvist og gjorde gældende, at anklagemyndigheden den 21. marts 2017
havde sendt ankemeddelelsen til en adresse, som tiltalte ifølge folkeregistret ikke længere
boede på, og at ankefristen derfor ikke var overholdt.
ved kendelse af 18. september 2017 tillod landsretten anklagemyndighedens anke med føl-
gende begrundelse:
        ”efter retsplejelovens § 907, stk. 1, skal anklagemyndighedens anke være landsretten i
        hænde inden udløb af ankefristen, og en genpart af ankemeddelelsen skal så vidt muligt
        samtidig sendes til tiltalte med almindeligt og anbefalet brev.
        der er mellem parterne enighed om, at anklagemyndighedens anke er fremsendt til og
        modtaget af landsretten inden ankefristens udløb.
                                                  - 3 -
        landsretten lægger til grund, at anklagemyndigheden den 20. marts 2017 undersøgte til-
        taltes adresseforhold og den 21. marts 2017 – samtidig med fremsendelsen af anken til
        landsretten – sendte ankemeddelelsen til den adresse, som i cpr-registret pr. 20. marts
        2017 var anført som tiltaltes adresse. landsretten lægger endvidere til grund, at ankla-
        gemyndigheden umiddelbart efter, at anklagemyndigheden blev opmærksom på, at til-
        talte var flyttet til en ny adresse, sendte ankemeddelelsen til tiltalte på ny.
        herefter finder landsretten, at anklagemyndigheden har opfyldt den forpligtelse, som
        påhviler anklagemyndigheden efter retsplejelovens § 907…”
efter at landsretten havde tilladt anklagemyndighedens anke, fortsatte sagen ved landsretten.
landsretten afsagde den 18. september 2017 dom i sagen, hvor byrettens dom i sagen blev
ændret således, at fængselsstraffen blev gjort ubetinget.
procesbevillingsnævnet gav ved brev af 14. december 2017 t tilladelse til at kære østre
landsrets kendelse af 18. september 2017 til højesteret.
anbringender
t har til støtte for påstanden om, at landsrettens dom ophæves, og at anklagemyndighedens
anke afvises, anført navnlig, at ankefristen ikke er overholdt, idet anklagemyndigheden har
fremsendt ankemeddelelsen af 21. marts 2017 til en adresse, som han ifølge folkeregistret
ikke længere boede på, og som han heller ikke de facto boede på. efter retsplejelovens § 907
er det et ufravigeligt formalitetskrav, at genpart af ankemeddelelsen sendes til tiltaltes folke-
registeradresse. anklagemyndigheden sendte anken til en forkert postadresse, og derfor er
formalitetskravet ikke iagttaget. han skiftede adresse som følge af et samlivsophør i forbin-
delse med sagen, og han anmeldte adresseændringen den 15. marts 2017. adresseændringen
havde allerede virkning fra den 19. marts 2017. det bør tillægges afgørende eller stor betyd-
ning, at risikoen for, at myndighederne tjekker adressen den dag, brevet sendes, ikke væltes
over på borgeren, der i denne sag korrekt og af helt legitime grunde havde meldt flytning alle-
rede den 15. marts 2017. han blev først efter ankefristens udløb klar over, at sagen var anket,
men uden selv at være skyld i dette.
t har endvidere anført, at anken ikke bør tillades i medfør af retsplejelovens § 910, stk. 2, idet
det følger af retsplejelovens § 907, stk. 1, at hvis anklagemyndigheden vil anke til skade for
tiltalte, skal anklagemyndigheden sende et anbefalet brev til tiltaltes folkeregisteradresse, så-
                                                - 4 -
fremt meddelelsen ikke sendes med digital post. der ligger heri en pligt for myndighederne til
at sende brevet til den gældende folkeregisteradresse på tidspunktet for afsendelsen af brevet.
det må derfor forventes, at anklagemyndigheden kontrollerer folkeregisteradressen den dag,
brevet udgår fra anklagemyndigheden, idet anklagemyndigheden bærer ansvaret for, at for-
malia overholdes. i sagen blev anken ikke sendt til tiltalte på dennes folkeregisteradresse,
hvilket kan tilskrives, at anklagemyndigheden ikke tjekkede adressen den dag, brevet blev
sendt til tiltalte. det er en forudsætning for, at anken er rettidig, at anklagemyndigheden sen-
der brevet til tiltaltes folkeregisteradresse og ikke en tidligere adresse. risikoen for, at brevet
sendes til borgerens aktuelle adresse, kan ikke væltes over på borgeren, navnlig ikke, når bor-
geren har fulgt den normale procedure om adresseændring og ikke selv har indflydelse på,
hvornår dette opdateres i de offentlige systemer. hvis breve fra anklagemyndigheden ikke
sendes samme dag, som de skrives, må det forventes, at anklagemyndigheden laver kontrol-
opslag i systemet, idet risikoen for, om formalia bliver overholdt, påhviler den, som ønsker at
anke. fremsendelsen af ankemeddelelsen til den forkerte adresse skyldes alene ankla-
gemyndighedens forhold, idet tiltaltes folkeregisteradresse alene blev tjekket den dag, anke-
meddelelsen blev forfattet, men ikke den dag, den blev afsendt.
anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om stadfæstelse af landsrettens kendelse
anført navnlig, at anklagemyndigheden har opfyldt sine forpligtelser efter retsplejelovens §
907, stk. 1, og at anken derfor er rettidig. formålet med de ændringer, som blev foretaget af
retsplejelovens § 907, stk. 1, i 2008 og 2017, var navnlig at mindske formkravene til ankla-
gemyndighedens ankemeddelelse til tiltalte. det forhold, at ankemeddelelsen blev sendt til til-
taltes forhenværende folkeregisteradresse, fordi flyttemeddelelsen blev afsluttet og registreret
i folkeregistrets elektroniske system ca. 10 timer inden afsendelsen af ankemeddelelsen, beror
på et uheldigt sammenfald af omstændigheder, som ikke kan tilregnes anklagemyndigheden
som en fejl. det kan ikke udledes af forarbejderne til retsplejelovens § 907, stk. 1, at ankla-
gemyndigheden skal foretage opslag i folkeregistret samme dag som ankemeddelelsen sendes
til tiltalte. adresseændringen blev anmeldt til folkeregistret den 15. marts 2017, hvilket ligger
kort tid efter tidspunktet for byrettens domsafsigelse den 7. marts 2017, og det må derfor an-
tages, at tiltalte allerede på domstidspunktet var bekendt med, at han kort tid efter ville flytte
til en ny adresse. på trods af dette oplyste tiltalte ikke byretten om adresseændringen, og tiltal-
te orienterede sig heller ikke hos byretten, anklagemyndigheden eller forsvareren om eventuel
anke fra anklagemyndighedens side efter udløbet af ankefristen. tiltaltes manglende kendskab
                                                   - 5 -
til anklagemyndighedens anke falder tilbage på tiltalte selv. anklagemyndigheden bærer der-
for ikke risikoen for tiltaltes adresseændring. tiltalte var desuden ikke afskåret fra at kontra-
anke inden for fristens udløb herfor, idet anklagemyndigheden den 28. marts 2017 genfrem-
sendte genpart af ankemeddelelsen til tiltaltes nye folkeregisteradresse efter at være blevet
bekendt med tiltaltes adresseændring, og den genfremsendte ankemeddelelse er derfor sendt
til tiltalte inden udløbet af tiltaltes kontraankefrist.
anklagemyndigheden har endvidere anført, at anken i givet fald bør tillades i medfør af rets-
plejelovens § 910, stk. 2, idet overskridelsen af ankefristen skyldtes grunde, som ikke kan
tilregnes anklagemyndigheden. tiltaltes ændring af sin folkeregisteradresse kan ikke tilregnes
anklagemyndigheden, og det kan ikke anses for en fejl, at anklagemyndigheden foretog op-
slag i folkeregistret dagen inden, at en genpart af ankemeddelelsen blev sendt til tiltalte.
retsgrundlaget
retsplejelovens § 907, stk. 1, har følgende ordlyd:
        ”vil anklagemyndigheden anke til skade for tiltalte efter § 902, jf. § 904, eller kontra-
        anke til skade for tiltalte over for tiltaltes anke efter samme bestemmelser, skal en med-
        delelse om anke være landsretten i hænde inden udløb af fristen for anklagemyndighe-
        dens anke eller kontraanke. genpart af ankemeddelelsen sendes så vidt muligt samtidig
        til tiltalte med digital post eller med anbefalet brev og til byretten og tiltaltes forsvarer.
        er tiltalte varetægtsfængslet eller undergivet anden foranstaltning, jf. § 769, kan genpar-
        ten af ankemeddelelsen dog sendes til det varetægtsfængsel (arresthus) eller den institu-
        tion, hvor tiltalte er anbragt.”
bestemmelsen fik – med en senere ændring ved lov nr. 203 af 28. februar 2017 – sin nuvæ-
rende udformning ved lov nr. 493 af 17. juni 2008.
i bemærkningerne til § 907, stk. 1, i lovforslaget til lov nr. 493 af 17. juni 2008 hedder det
bl.a. (folketingstidende 2007-08, 2. samling, tillæg a, lovforslag nr. l 78, side 2958):
        ”det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at anklagemyndighedens ankemeddelelse i tilfælde, hvor
        anklagemyndigheden anker til skade for tiltalte, skal være landsretten i hænde inden ud-
        løb af ankefristen. desuden skal genpart af ankemeddelelsen så vidt muligt samtidig,
        dog senest på ankefristens sidste dag, sendes til tiltalte ved almindeligt og anbefalet
        brev og ved almindeligt brev til den pågældende byret og tiltaltes forsvarer, jf. stk. 1, 2.
        pkt. det er en betingelse for ankens rettidighed, at disse breve så vidt muligt afsendes,
                                                  - 6 -
        men ikke, at tiltalte modtager meddelelsen, herunder eventuelt afhenter det anbefalede
        brev. at brevene så vidt muligt skal sendes til tiltalte sigter til, at brevene skal sendes til
        tiltaltes folkeregisteradresse eller den adresse, som tiltalte har oplyst i retten, jf. neden-
        for. har tiltalte ingen folkeregisteradresse, og har tiltalte ikke i retten oplyst en adresse,
        som brevene kan sendes til, er det som udgangspunkt ikke muligt for anklagemyndighe-
        den at sende brevene til tiltalte. anklagemyndigheden skal kunne dokumentere afsen-
        delsen, f.eks. ved postkvittering vedrørende afsendelsen af et anbefalet brev og ved
        brevkopi vedrørende det almindelige brev."
højesterets begrundelse og resultat
det følger af retsplejelovens § 907, stk. 1, 1. og 2. pkt., at vil anklagemyndigheden anke til
skade for tiltalte efter § 902, jf. § 904, skal en meddelelse om anke være landsretten i hænde
inden udløb af fristen for anklagemyndighedens anke, og genpart af ankemeddelelsen sendes
så vidt muligt samtidig til tiltalte med digital post eller med anbefalet brev og til byretten og
tiltaltes forsvarer.
sagen angår, hvilke krav der kan stilles til anklagemyndighedens undersøgelse af tiltaltes fol-
keregisteradresseforhold, når anklagemyndigheden anvender fremgangsmåden med fremsen-
delse af genpart af ankemeddelelsen til tiltalte med anbefalet brev.
det er en betingelse for ankens rettidighed, at genpart af ankemeddelelsen inden ankefristens
udløb er sendt til tiltalte, jf. ufr 2016.2507 h, og det fremgår af forarbejderne til § 907 (lov-
forslaget vedrørende lov nr. 493 af 17. juni 2008), at genparten skal sendes til tiltaltes folke-
registeradresse eller den adresse, tiltalte har oplyst i retten.
højesteret finder, at bestemmelsen i § 907, stk. 1, 2. pkt., på den baggrund skal forstås såle-
des, at anklagemyndigheden – når tiltalte ikke har oplyst en adresse i retten – skal sende gen-
parten til tiltalte til den adresse, som fremgår af folkeregistret på det tidspunkt, hvor afsendel-
sen af genparten finder sted. anklagemyndigheden bør i den forbindelse notere afsendelses-
tidspunktet til brug for eventuel senere dokumentation. anklagemyndigheden har ikke pligt til
at sende ny genpart til tiltalte, hvis der efterfølgende inden for ankefristen fremtræder adres-
seændring i folkeregistret.
i det foreliggende tilfælde fremgik ts korrekte adresse af folkeregistret på det tidspunkt, hvor
afsendelsen af genparten af ankemeddelelsen blev sendt til ham ved anbefalet brev, og da an-
                                                 - 7 -
klagemyndigheden på trods heraf sendte meddelelsen til hans tidligere adresse, er anken ikke
rettidig, jf. retsplejelovens § 907, stk. 1, 2. pkt., jf. § 904, stk. 1.
efter retsplejelovens § 910, stk. 1 og 2, skal landsretten afvise en anke, som ikke har fundet
sted inden for ankefristen, jf. § 904, men landsretten kan dog tillade en for sent indgivet anke,
bl.a. hvis den part, der anker, sandsynliggør, at overskridelse af fristen skyldes grunde, som
ikke kan tilregnes den pågældende. højesteret finder, at der ikke foreligger sådanne omstæn-
digheder, at der undtagelsesvist er grundlag for at tillade anken uanset fristoverskridelsen.
højesteret afviser herefter anklagemyndighedens anke, således at landsrettens kendelse af 18.
september 2017 ophæves, og ophæver som følge heraf også landsrettens dom af 18. septem-
ber 2017.
                                         thi bestemmes:
anklagemyndighedens anke afvises, og landsrettens kendelse af 18. september 2017 og lands-
rettens dom af 18. september 2017 ophæves.
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
