                                            dom
afsagt den 26. juni 2013 af vestre landsrets 3. afdeling (dommerne annette dellgren, linda
hangaard og tine børsen smedegaard (kst.)) i ankesag
v.l. b–1829–12
a
(advokat marianne fruensgaard, frederikshavn)
mod
aarhus universitet
(kammeradvokaten ved advokat mads spanggaard stokholm, københavn)
retten i holstebro har den 2. juli 2012 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 5-75/2007).
påstande
for landsretten har appellanten, a, gentaget sine påstande for byretten.
indstævnte, aarhus universitet, har påstået dommen stadfæstet.
forklaringer
a har afgivet supplerende forklaring for landsretten. advokat karina kellmer har endvidere
afgivet forklaring.
a har supplerende forklaret, at hun er indehaver af et rengøringsfirma. for tiden har hun kun
en ansat. hun mener, at hun havde 3 ansatte, da hun kom til skade, men de var ikke alle på
                                               - 2 -
fuld tid. hun var fuldtids sygemeldt i starten, men som følge af reglerne for sygemelding var
hun nødt til at halvtidssygemelde sig efter kort tid. hun gik til behandling hos kiropraktor
hanne linnet frem til 2008. hun har hele tiden håbet, at hun ville få det bedre, men hun har
fortsat gener efter ulykken. hun husker ikke, hvornår det gik op for hende, at generne efter
ulykken var vedvarende. den 20. august 2004 blev hun på ny sygemeldt. hun var helt ”nede”
på grund af smerter i ryggen og nakken. hun blev visiteret til et fleksjob i forlængelse af
denne sygemelding. hun var i fleksjob, indtil hun fyldte 65 år. det er rigtigt, at hun lige efter
uheldet sagde til lægen, at hun ikke havde slået hovedet i forbindelse med ulykken, men det
havde hun. hun havde en mindre bule i hovedet. hun reagerede straks på brevet fra dmu den
16. august 2001 ved at henvende sig til sin læge. herefter ringede hun til dmu, men hun hu-
sker ikke indholdet af denne samtale. hun skrev på et senere tidspunkt en liste, der indeholdt
27 punkter over de gener, hun havde. denne liste gav hun advokat jon johnsen, der var hen-
des advokat. på et tidspunkt bad advokat jon johnsen hende skaffe dokumentation for sin
indkomst. den 14. november 2003 fremsendte advokat jon johnsen et erstatningskrav til
dmu. brevet blev først besvaret af dmu i marts 2004, hvor kravet blev bestridt. hun skif-
tede advokat i juli 2004 og var herefter repræsenteret af advokatfirmaet hjulmand og kaptain.
hun er løbende blevet orienteret om, hvad der er sket i sagen af sin advokat.
advokat karina kellmer har forklaret, at hun har været advokat for a i sagen. hun har været
ansat hos hjulmand og kaptain siden 2003 og arbejder kun med personskadesager. hun har
adskillige hundrede løbende sager. når en skadevolder har anerkendt erstatningspligten, er der
kun et spørgsmål om at få opgjort kravet. hvis parterne ikke kan blive enige om erstatningen,
kan sagen forelægges for arbejdsskadestyrelsen. det er nærmest standard, at sagerne bliver
forelagt arbejdsskadestyrelsen. det er typisk skadevolderens repræsentant, der forelægger
sagen for arbejdsskadestyrelsen, fordi der skal betales et gebyr og betales for lægelige akter.
hun overtog as sag i sommeren 2004 fra en advokat i thisted. hun skrev i august 2004 til
kammeradvokaten, at hun var indtrådt i sagen. det kan godt passe, at det var den 20. august
2004, at hun skrev til kammeradvokaten. hun fik nogle sagsakter fra advokat jon johnsen,
men hun husker ikke, hvor meget hun fik. det var ikke hendes indtryk, at der var sket ret me-
get i sagen, da hun indtrådte. det er et helt almindeligt led i en sag af den pågældende type, at
den forelægges for arbejdsskadestyrelsen. hun mener derfor, at hun fremmede sagen til-
strækkeligt. hun mener, at der først blev fremsendt et erstatningskrav efter, at vurderingen fra
arbejdsskadestyrelsen forelå. der var ikke tvivl om, at hun repræsenterede a, da sagen blev
                                                - 3 -
forelagt for arbejdsskadestyrelsen. forelæggelsen skete med henblik på en forligsmæssig
løsning af sagen. det er sædvanligt, at arbejdsskadestyrelsen beder skadevolders repræsen-
tant om en speciallægeerklæring, men det er ikke sædvanligt at man beder den almindelige
danske lægeforening om at udpege en speciallæge. det koster penge at få lægelige akter, og
derfor er det naturligt, at skadevolderens repræsentant indhenter disse. hun reagerede derfor
ikke på kopierne af brevene fra arbejdsskadestyrelsen til kammeradvokaten, hvori der blev
anmodet om lægelige akter. hun gik ud fra, at hun fik en anmodning fra kammeradvokaten,
hvis hun skulle være behjælpelig med at få udleveret de lægelige akter. da hun fik brevet af
20. oktober 2006 fra arbejdsskadestyrelsen, skrev hun til as praktiserende læge, fordi mod-
parten åbenbart ikke havde gjort det. hun husker ikke, hvorfor det var hende, der foranledi-
gede en neuropsykologisk undersøgelse af a i 2005. da hun modtog kopi af brevet af 12.
september 2006 fra arbejdsskadestyrelsen, blev hun i tvivl om, hvem brevet var stilet til. der-
for henvendte hun sig til arbejdsskadestyrelsen, der bekræftede, at brevet var sendt i original
til kammeradvokaten. da hun fik brevet i november 2006, hvor kammeradvokaten påberåbte
sig forældelse, blev hun helt paf, fordi forsikringsselskaberne sædvanligvis ikke påberåber sig
forældelse i situationer som den foreliggende, hvor erstatningsansvaret er anerkendt, og sagen
er forelagt for arbejdsskadestyrelsen. det var ikke normalt at bede om suspension af foræl-
delsesfristen i sådanne sager. som konsekvens af denne sag skriver hun nu til forsikringssel-
skaberne og anmoder om suspension af forældelsesfristen i tilfælde som det foreliggende.
nogle forsikringsselskaber gider næsten ikke svare på dette, fordi det er så åbenlyst, at der
sker suspension af forældelsesfristen.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed.
landsrettens begrundelse og resultat
også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de grunde, som byretten har anført, at
den 5-årige forældelsesfrist efter § 1, nr. 5, i forældelsesloven af 1908, senest løber fra statio-
nærtidspunktet den 2. oktober 2001.
                                               - 4 -
efter bevisførelsen er det ikke godtgjort, at parterne har ført realitetsforhandlinger om as
krav, inden forældelsesfristens udløb.
det forhold, at danmarks miljøundersøgelse i 2004 anmodede arbejdsskadestyrelsen om en
vejledende udtalelse og efterfølgende forestod indhentelse af en speciallægeerklæring, kan
hverken begrunde, at forældelsesfristen blev suspenderet, eller at a fik en berettiget forvent-
ning om, at danmarks miljøundersøgelse ikke ville gøre en forældelsesindsigelse gældende.
as krav var således forældet forud for sagsanlægget den 29. januar 2007, og landsretten stad-
fæster derfor byrettens dom.
efter sagens udfald sammenholdt med parternes påstande skal a betale sagsomkostninger for
landsretten til aarhus universitet med i alt 40.000 kr. til udgifter til advokatbistand.
beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand er inkl. moms, da aarhus universitet ikke er
momsregistreret. landsretten har ved fastsættelsen af beløbet lagt vægt på sagens økonomiske
værdi og dens omfang.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
a skal betale sagens omkostninger for landsretten til aarhus universitet med 40.000 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage.
sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.
