retten i kolding
dom
afsagt den 23. februar 2016 i sag nr. bs 9-229/2015:
a…
7000 fredericia
mod
fredericia kommune
gothersgade 20
7000 fredericia
sagsøgeren, a har 4 børn, b født den … 1999, d født den … 2000, c født den … 2002 og e
født … 2007.
børne-& ungeudvalget i sagsøgte, fredericia kommune, traf den 28. oktober 2011
beslutning om, at b, d og c skulle anbringes uden for hjemmet uden as samtykke.
a indbragte afgørelsen for ankestyrelsen, der den 9. december 2011 stadfæstede børn- og
ungeudvalgets afgørelse.
a indbragte herefter sagen for retten i kolding, der afsagde dom den 23. maj 2012. byretten
ophævede tvangsanbringelsen af d, men stadfæstede ankestyrelsens afgørelse, for så vidt
angår tvangsanbringelsen af c.
hverken fredericia kommune eller a indbragte byrettens dom for landsretten.
under denne sag, der er anlagt den 9. februar 2015, har a påstået fredericia kommune dømt
til at betale en godtgørelse på 60.000 kr. med procesrente fra sagens anlæg, til betaling sker.
a har til støtte for sin påstand overordnet gjort gældende, at der ikke på noget tidspunkt var
grundlag for at foretage en tvangsmæssig anbringelse af d uden for hjemmet, at fredericia
kommune har udvist culpøst adfærd ved blot at foretage en tvangsmæssig anbringelse, og at
a er berettiget til erstatning som følge af den tvangsmæssige anbringelse, samt at
                                               - 2 -
tvangsanbringelsen udgør et ulovligt indgreb i hendes rettigheder, jf. emrk artikel 8,
hvorfor a kan ”tilkendes godtgørelse i medfør af erstatningsansvarslovens § 26 – eventuelt
sammenholdt med emrk artikel 13 og 41”.
a har bestridt, at hendes krav er forældet, og at dommen afsagt af retten i kolding har
retskraftig relation til spørgsmålet om fredericia kommunes krænkelse af emrk § 8,
navnlig fordi en sag om tvangsmæssig anbringelse efter servicelovens behandles efter
reglerne i retsplejelovens kapitel 43 a, hvor retten ikke er bundet af de anbringender og
beviser, parterne fremfører.
fredericia kommune har heroverfor nedlagt påstand om, at sagen principalt afvises,
subsidiært at kommunen frifindes og mere subsidiært, at fredericia kommune dømmes til at
betale et mindre beløb end påstået af a.
fredericia kommune har gjort gældende, at sagen skal afvises, fordi dommen afsagt den 23.
maj 2012 har taget stilling til grundlaget for tvangsanbringelse af d, at dommen har retskraft
og subsidiært, at as anbringende om emrk må afvises som følge af reglerne om retskraft, at
fredericia kommune ikke har tilsidesat emrk artikel 8, at kravet er forældet, jf. rentelovens
§ 3, stk. 1, og endelig, at der ikke er grundlag for at fastslå, at fredericia kommune har
handlet ansvarspådragende overfor a.
sagens baggrund
den 18. november 2010 sendte formanden for fredericia udvikling en underretning til
ankestyrelsen, fordi fredericia udvikling var bekymret for a. i underretningen til
ankestyrelsen har fredericia udvikling anført blandt andet:
       "…
       moderen a lider af svær gigt og er førtidspensionist, og hun er alene med 4 børn i
       alderen 3-11 år.
       b på 11 år, d på 10 år, c på 9 år og e på 3 år. b er et barn med særlige behov, som
       aldrig er blevet mødt af fredericia kommune, hvilket har resulteret i at han nu er
       indlagt på psyk. afd. på kolding sygehus. c er nu også blevet indstillet til psykiater,
       da han også har en del af de samme problemer som b. b gik på specialskole indtil
                                                - 3 -
      familien for 1,5 år flyttede til fredericia fra middelfart, hvor man placerede ham i en
      alm. klasse med 26 børn. d og e er velfungerende.
      for 2 måneder siden måtte a akut på kolding psyk. skadestue med b, som var
      selvmordstruet. lægen i kolding informerede da fredericia kommune om, at der
      skulle øjeblikkelig aflastning til hjemmet. både til a, men også til b’ søskende, da han
      fylder rigtig meget i hjemmet. her efter 2 måneder er dette stadig ikke sket, og a har
      netop fået afslag på aflastning, da kommunen mener at familiens aflastning består i, at
      b er tilknyttet et aflastningssted om eftermiddagen. men han benytter ikke dette tilbud,
      da han er dagindlagt. resten af familien har ikke noget tilbud om aflastning.
      a har i måneder dagligt været bange for, at b vil tage sit eget liv, så hun er på randen
      af et psykisk sammenbrud, og har svært ved at klare dagligdagen, som den er nu.
      vi håber, at ankestyrelsen vil tage familiens situation op, da forholdene for familien er
      uholdbare og uacceptable.
      …"
ankestyrelsen behandlede herefter sagen på et møde den 1. februar 2011 og traf afgørelse.
afgørelsen blev meddelt a i et brev, dateret 9. februar 2011. i brevet har ankestyrelsen
anført blandt andet:
      "…
      resultatet er:
         kommunen skal undersøge b, d, c og es forhold.
      kommunen skal herefter tage stilling til, hvilke støtteforanstaltninger, der skal
      iværksættes i forhold til dig og b, d, c og e.
      vi bemærker, at du på mødet tilkendegav, at du var indstillet på at samarbejde omkring
      en børnefaglig undersøgelse og afdækning af børnenes behov for støtte og også var
      indstillet på, at dine ressourcer i forhold til børnene blev afdækket, herunder i
      forbindelse med en forældreevneundersøgelse.
                                         - 4 -
vi anmoder kommunen om en tilbagemelding når undersøgelsen er færdig, dog senest
om 4 måneder om undersøgelsens resultat og hvilke støtteforanstaltninger kommunen
herefter vil iværksætte i forhold til familien.
kommunen vil kontakte dig om, hvad der videre skal ske.
der var enighed på ankemødet.
…
begrundelsen for afgørelsen om undersøgelse
...
vi henviser videre til, at du og børnene er beskrevet med et turbulent liv indebærende
blandt andet er problematisk samlivsforhold indeholdende svære indbyrdes konflikter,
ophold på krisecenter og dit tidligere selvmordsforsøg.
videre henviser vi til, at c og d er beskrevet som to stille og meget selvhjulpne børn,
der ikke søger voksne ved problemer. de er begge lukkede børn, der ikke taler om sig
selv eller deres oplevelser.
videre henviser vi til, at der for både b, ds side har været udtrykt bekymring i forhold
til manglende socialisering blandt andre børn, og for din inddragelse af børnene i egne
voksenproblematikker.
videre henviser vi til, at der fra fagpersoners side har været udtrykt stor bekymring for
familiens samlede situation og at din, og børnenes situation, er beskrevet særdeles
sårbar.
...
oplysningerne om d fremgår blandt andet af underretning af 18. november 2010,
socialfaglig undersøgelse af august 2009, udtalelse af 5. november 2009.
vi har brugt servicelovens regel om, at kommunen skal undersøge barnets eller den
unges forhold, hvis det må antages, at et barn eller en ung trænger til særlig støtte,
herunder på grund af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
undersøgelsen, der betegnes som en børnefaglig undersøgelse, gennemføres så vidt
muligt i samarbejde med forældremyndighedsindehaveren og den unge, der er fyldt 15
                                         - 5 -
år, skal give samtykke til undersøgelsen. kommunen kan lade barnet eller den unge
undersøge af en læge eller en autoriseret psykolog.
det er kommunen, der træffer afgørelsen om at undersøge et barn eller en ungs forhold.
hvis kommunen undlader dette, kan vi træffe afgørelsen og pålægge kommunen at
gennemføre afgørelsen.
...
mødet i ankestyrelsen
...
a mødte sammen med din advokat amdi møller og bisidder karen mølberg.
… mødte alene.
...
herefter forlod … mødet.
a fortalte, at hun gennem mange år havde haft problemer i forhold til sin sygdom, og
at hun via kommunen gentagne gange havde forsøgt at få etableret praktisk hjælp i
hjemmet, da hun havde haft svært ved at overkomme alt. hun havde allerede i
barneårene fået konstateret børnegigt og var som følge af hendes gigtsygdom nu
tilkendt førtidspension.
a gav udtryk for, at hun selv var klar over, at hun i perioder ikke selv havde været i
stand til at modtage hjælp, selv om hun i bund og grund havde haft behov for hjælpen.
adspurgt oplyste a, at hun gerne ville have gennemført en socialfagligundersøgelse
med henblik på, at der blev givet den støtte og hjælp, som børnene og hun har brug for.
a fortalte videre, at hun ikke længere var i medicinsk behandling for depression, idet
medicinen ikke havde haft den ønskede virkning. i stedet gik hun nu til samtaler og
behandling hos psykiater frode jakobsen i vejle, der havde en mistanke om, at du også
have diagnosen adhd.
a beskrev b som en dreng, der gennem tiden havde givet hende store udfordringer.
han var nu blevet udredt og havde stillet diagnosen adhd og autisme. han var startet
op i en skole for autister og var ligeledes blevet tilbudt plads i sfo'en, når han var klar
til det. i øjeblikket kunne han ikke klare en hel dag med skole og sfo.
                                               - 6 -
      a beskrev d, som en lille tænker og en dreng, der ikke umiddelbart beder om hjælp,
      selv om han måske har brug for den. han finder sig i meget og reagerer først, når der er
      samlet meget sammen.
      a var opmærksom på, at hun nok ikke tidligere havde haft nok tid til d, hvilket d selv
      på et tidspunkt havde givet udtryk for.
      ...
      advokat amdi møller afsluttede mødet med at gøre opmærksom på, at a her og nu har
      et stort behov for at få noget praktisk hjælp i dagligdagen, men at hun samtidig var
      opmærksom på, at det var vigtigt, at alle forhold i familien bliver undersøgt, således at
      de samlet fik den hjælp og støtte, de havde behov for.
      ..."
det fremgår af ankestyrelsens brev, at ankestyrelsen havde modtaget eller indhentet et
omfattende bilagsmateriale, hvoraf de ældste bilag er dateret den 23. september 2004 og
senest en erklæring af 16. december 2010 fra skolen på børnepsykiatrisk afdeling, kolding
sygehus.
fredericia kommune iværksatte herefter en psykologisk undersøgelse og
forældreevnevurdering af a. undersøgelsen blev foretaget af autoriseret psykolog bo
schønemann.
i erklæring, afgivet den 22. maj 2011 har bo schønemann konkluderet:
      "…
      det kan konkluderes, at a er en næsten gennemsnitlig intelligent kvinde, der har de
      kognitive kompetencer, der skal til for at kunne løfte en forældreopgave som enlig
      mor.
      a har bevæget sig mod udvikling af nogle personlighedsmæssige ubalancer og
      problematikker. konsekvenserne af disse problematikker er beskrevet i afsnittet om
      perspektivering af personlighedstestene i forhold til a’s forældre evne. og hun har
      brug for at blive støttet omkring nogle af konsekvenserne af disse problemstillinger.
      dette for at a kan lære få indsigt i egne problematikker, men også for at forebygge en
      negativ påvirkning af børnene grundet a’s egne problemstillinger.
      i forhold til ovennævnte er det fx vigtigt, at a får udviklet andre strategier i forhold til
      at håndtere sin bekymring for sygdomme – specielt i forhold til børnene.
                                          - 7 -
a har som oftest fleksibel samspilsstil mellem hende og børnene, om end hun skal øve
sig i, at være mere afventende og lyttende med udgangspunkt i børnenes behov, inden
a selv griber ind i forhold til fx en konflikt ud fra udelukkende hendes egen forståelse.
men a har en forældrestil, hvor hun udviser opmærksomt nærvær, og hvor hun griber
ind og guider i forhold til konflikter, hvilket skaber tryghed hos børnene. a guidning af
børnene vil oftest tage udgangspunkt i det, som er rationelt – snarere end hvad hendes
følelser lige fortæller hende, og det er positivt. men denne forældrestil kan til tider
ødelægges af hendes personlighedsmæssige ubalancer.
a vil være til tider være i risiko for at hævde sine egne intentioner og mål i samspillet
med børnene.
a vil grundet sin aktive orientering og markante væsen være i risiko for ikke at få
medtænke børnenes parathed og motivation – og eller muligheder for at deltage i en
aktivitet, som hun finder relevant. a vil i sin forældrestil kunne komme til at virke
fordringsfuldt krævende på børnene. det vil kunne skabe passivitet hos børnene, og der
vil være en risiko for, at de skindtilpasser sig. dette for at gøre a tilpas og få hendes
fulde opmærksomhed.
a har således en del gode kompetencer i sin forældrestil, men hun kan have brug for
sparring i forhold til at afbalancere hendes energi og orientering ud fra egne behov.
i observationerne ses der, at a har mange kompetencer. hun kan arrangere, planlægge
og disponere en hverdag. hun kan guide og vise opmærksomhed på alle fire børn på en
gang, og det er i sig selv en opgave, når de to af børnene har nogle specifikke
handicaps.
men det er problematisk, såfremt a har iscenesat det hele for en enkelt dag. det kunne
det tyde på grundet c tidligere refererede udtalelser sammenholdt med, at børnene ikke
synes at kende deres roller ret godt denne dag. de dikteres af mor.
i § 50 undersøgelse i november 2009 fortæller a, at man i et hjem med 4 børn, er der
nødt til at være nogle regler. det er f.eks. en bødekasse, hvis drengene eksempelvis
bander. a fortæller, at hun jævnligt finder nye systemer og metoder alt efter, hvad der
virker for at skabe struktur og overblik for drengene. det er imidlertid vigtigt, at a
sørger for at systemerne bliver implementeret gennem længere perioder for, at det kan
være med til at skabe forudsigelighed, tryghed og overblik hos børnene.
                                                 - 8 -
     og a fremstår som en person, der kunne have brug for hjælp til at implementere sine
     gode ideer med børnene – altså at der fx var en som kunne guide hende og en som hun
     kunne spare med vedrørende tvivlsspørgsmål.
     videre så fremgår det af perspektiveringerne af a’s personlighedstræk, at hun har
     nogle styrker og svagheder. hun har brug for hjælp til at minimere hendes svagheder
     og udvikle sine styrker. og summen af belastningsfaktorer synes aktuelt at gøre a
     unødigt mentalt træt, hvorfor hun synes at have brug for aflastning.
     …"
den 30. juni 2011 sendte anni lykke hauge, børns vilkår, en underretning til fredericia
kommune om as børn. i underretningen har anni lykke hauge anført blandt andet:
     "...
     børns vilkårs bekymring er 4 børns trivsel i en familie, hvor moderen som
     eneforsørger og hovedansvarlig for børnenes dagligdag, er i en situation hvor mængden
     af medicin er accelereret for at minimere graden af smerter. a udtrykker ved mit besøg
     onsdag d 22 juni. ”jeg magter ikke alt det jeg skal, og jeg er nødt til at få mere
     medicin, for at jeg kan fungere”. der ligger velbeskrevet materiale om familien.
     kompleksiteten i sagen er stor, og et af punkterne er ud fra min samtale. a ønsker
     hjælp – samtidig har hun ikke tillid til at hun kan få hjælp, der kan behovsdække hele
     familien. as mestringsstrategi, som hun selv udtrykket det, er at hun tager en facade på
     – der signalerer overskud og a er god til verbalt at udtrykke problemstillingerne i
     familien. det betyder at det kan være svært at nå ind til kernen hvor det kan blive
     hjælpsomt for a at få en konsulent i familien. hun er selv bange for, og som hun siger:
     ”nu skal jeg tale med en mere, det har jeg ikke tid til”.
     jeg havde en samtale med c, hvor han giver udtryk for (kunne ses i ansigt og krop) at
     han har det svært i skolen fagligt og socialt. så spørger jeg ham hvordan han har det
     derhjemme. ”heller ikke godt”, siger han. han fortsætter ”jeg tror at jeg kan få det
     bedre, hvis jeg får det bedre i skolen”. c mener selv at det kunne gøre ham mere glad.
     a har c der ikke er glad, når han kommer hjem. a har b, der på nuværende tidspunkt
     er på børnepsyk, som den dag kom hjem, og fortalte om en dårlig dag. som naturligvis
     kom til udtryk i ansigt og handlinger. derudover er der to børn mere, der også har brug
     for at blive støttet. det her er et lille indblik i hvad jeg ser i løbet af et par timers besøg.
     når jeg sammenholder det med as medicinforbrug og et overskud, hvor hun
                                                  - 9 -
       eksempelvis ikke kunne overskue at ringe til mig, men måtte have hjælp af en veninde
       – så jeg kunne kontakte hende. dagen efter jeg havde været der var a indkaldt til møde
       med sagsbehandler jennifer nielsen – det møde meldte jeg afbud til. ..."
i en udateret underretning vedrørende a har jennifer nielsen anført følgende:
       "...
       d. 05.07.11 modtaget telefonisk underretning fra karen møberg, der endvidere
       oplyser, at hun er bekendt med, at anni hauge tidligere har underrettet i sagen, og
       karen håber, at vi vil lytte til anni. ifølge karen har hun samtykke fra a til at kontakte
       ut.
       karen udtaler, at der skal ske noget nu, og at viso skal inddrages. a er ”segnefærdig”
       og har et stort medicinforbrug, grundet smerter, og det ødelægger hendes krop og tager
       hendes energi. ifølge karen har a mistet tilliden til kommunen da hele sagen er kørt
       for langt ud nu.
       karen udtaler, at sagen minder om en ”brønderslevssag”.
       karen oplyses om at ut ikke kan drøfte den specifikke sag, da hun ikke er part, men det
       kan oplyses, at der fortsat arbejdes videre med familien.
       endvidere oplyses karen om, at viso ikke behandler eller træffer afgørelser i sager,
       men benyttes såfremt der er behov for sparring og rådgivning i forhold til at give
       borgeren den rette hjælp.
       ..."
det fremgår af en statusbeskrivelse vedrørende familiekonsulentforløbet, som fredericia
kommune satte i værk, at der blev afholdt møder i sagen den 14. juli, den 18. juli, den 22.
juli, den 15. august, den 18. august, den 22. august, den 23. august, den 30. august, den 1.
september, den 9. september og den 13. september 2009. i statusbeskrivelsen er en samtale
med a gengivet således:
       "…
       a har fortalt sin livs-historie (kort), sin sygehistorie, herunder gigt og smerter, sine
       forhold til børnenes fædre, og sine visioner og ønsker om fremtiden – for sig selv.
       a har fortalt børnenes livshistorie (kort), deres sygehistorier, omkring mærkelig
       adfærd, og ønsker og tro på deres fremtid – raske og syge – a har ”small talket”
       omkring hele familiens dagligdags situationer; eks oversvømmelser/vand i kælderen,
       ”dum udlejer”, hårdt havearbejde, indretning af børneværelser, tanker og ideer til
                                        - 10 -
indretning af deres hjem, hund og kat som børnene er glade for, en gammel bil mm.. a
har fortalt om samspillet i familien mellem hende og børnene, herunder hvordan hun
forstår det enkelte barn og dets behov. hun beskriver, at samspillet mellem børnene er
blevet mere og mere konfliktfyldt pga i særdeleshed b's autisme og adhd og c’s
adhd, samt senest obs. psykotisk adfærd og ocd.
a har fortalt, at hun føler kommunen har svigtet hende, og ikke hjulpet hende nok. hun
betoner, at andre herunder børnenes vilkår og børnepsyk. giver hende ret.
ut har i samtaler været lyttende og anerkendende, samt systemisk udfordrende på a
historie og udsagn for udvide og skabe en anden forståelse med anden adfærd og sprog
til følge.
a er meget talende og har sine egne ideer om, hvordan og hvorfor hendes og børnenes
liv er som det er. hun har samtalet med mange mennesker – professionelle og andre –
og bruger ”det bedste” til at forstå sig selv og sine børns vanskeligheder.
a modtager ”mange professionelle” udsagn og er rådvild i forhold til – hvad er rigtigt
og forkert -.
a er meget vidende på sine børns sygdomme og forsøger at indrette sin families liv på
det.
men a oplever, at selv om hun prøver og prøver, virker det ikke. a er afmægtig og
oplever, at hun kæmper og kæmper, men hende og børnenes trivsel og a ønsker hjælp
!!!!!!!
b er dagpatient og børnepsyk fra kl 8 til 13, idet det skønnes, at han ikke magter
længere ophold på sgh.. han vil ikke af sted om morgenen, hvilket giver konflikter.
han har dagligt en halv times undervisning på sgh og magter ikke mere. når han
kommer hjem er han træt og hans adfærd og sind giver konsekvenser på resten af
hjemmet. der er hyppige kontakter fra sgh. b savner sin skole!
…
c er døgnindlagt på børnepsyk.
ut var alene sammen med c og d 1,5 time i juli måned. ut observerede en nysgerrig,
grinene, sjov og interesseret c i min person og, hvad ut kunne bruges til. han fortalte
om sine interesser og hvad han syntes, er sjovt. han viste sine færdigheder som
judokæmper, saltomotaler på havetrampolinen, viste kat og hund frem, fortalte om
skolen og svarede på mine spørgsmål osv..
                                        - 11 -
han viste sine muskler og vi sluttede af med en boksekamp/slåskamp d var tilskuer,
men ville gerne være med – turde ikke - !
ved skolestart efter sommerferie ville c ikke i skole, idet han ”hader” skolen. lærere
og elever kan ikke lide ham og vil ikke være sammen med ham (c’s udsagn)
c har sidste skoleår haft faglige vanskeligheder, men på fælles møde i skolen fortæller
lærerne, at det ikke gælder længere. de fortæller, at c har en attitude og kropssprog,
der fortæller, at han ikke vil andre og er ”sur”.
det aftales, at de skal arbejde på klassen med det, og ut skal underrettes, hvis andet
observeres.
c starter i børnehuset og fortæller, at pædagogen karina er sød og han glæder sig til at
komme der. han møder 2 gange og bliver derefter akutindlagt efter han i hjemmet truer
med selvmord med et reb og en kniv. a fortæller, han hører stemmer, der fortæller ham
at gøre dumme ting.
der er indkaldt på ut’s opfordring til samarbejdsmøde den 22.sept. på børnepsyk
omkring b og c. og generelt hvordan støtter vi op omkring hjemmet – a og børn .
d er en forsigtig, trist ydre, ikke meget talende, observerende, ”stille” nysgerrig og
lyttende dreng. han går bag sine brødre og underlægger sig deres sind og luner. ut
observerer ham interesseret i sine omgivelser, men meget usikker på deres reaktioner
og viger tilbage. ut observerer d tiltagende ”stille og bekymret ydre og udseende”
siden juli måned. ut opfatter ds adfærd som et belastnings symptom på
uro/sygdom/samtale om sygdom i hjemmet med hans brødre og moderens
afmægtighed og tristhed. i samtale med bo schønemann udtaler han efter møde d det
samme. skolen beskriver d som en alderssvarende normalbegavet – intellektuelt og
adfærd -, men stille og indadvendt.
hans skolestart efter skoleferie 2011 har været svær. d har været fraværende fra skole,
men a har tvunget ham af sted og senest aftalt med klasselæreren en skoledag til kl 12.
d er indmeldt i fritidsklub (minus fremmøde efter sommerferie (siger han er træt) ),
han har legekammerater, han går til judo og er startet på dagbehandlingstilbud x. det
sidste vil han ikke og gør massiv modstand. han udtaler der, at han vil ikke og vil
”hellere dø”. a mener, at d skal og tvinger ham fysisk til x.
d samtaler kun med få ord (”under tvang”) med ut eller når han selv har behov.
e er en alderssvarende pige, lidt mut udseende, men med gå på mod og en naturlig
nysgerrighed. ut observerer en sund skepsis overfor mig ved første møde, men den
                                             - 12 -
      lægges til side ved nærmere kendskab og tryghed ved min person. hun viser ut sine
      legesager og bygger togbane og introducere mig i legen. d bliver nysgerrig og e
      inviterer ham med, dog med begrænsninger. hun bestemmer legen!!!!!!!!!!!!!
      ut og a afhenter e i børnehaven og hun observeres glad for sin mor og vil gerne med
      hjem. a snakker med pædagogen om es dag. hun tager overtøj og sko på, siger kærligt
      farvel til pædagogen og vi går.
      hun kommer hjem ved 3 tiden – far afhenter af og til.
      …"
c blev indlagt akut på børnepsykiatrisk afdeling på kolding sygehus den 24. august 2011.
i en underretning, dateret den 30. august 2011 til fredericia kommune, familieafdelingen,
har psykiatrien i region syddanmark, kolding, anført blandt andet:
      "...
      c er efter et selvmordsforsøg akut indlagt på børnepsykiatrisk afdeling d 25.8.11.
      c er døgnindlagt og foreløbig også indlagt i weekenderne.
      baggrunden er en akut henvisning fra egen læge på baggrund af mislykket
      selvmordsforsøg d. 22.8.11. c følges ved børnepsykiater niels jørgen boesen grundet
      adhd, og er i behandling med tablet ritalin uno 40 mg.
      mater har angiveligt gennem de sidste 2 år bemærket tiltagende vanskeligheder i
      skolen, idet han isolerer sig. der skulle også være faglige vanskeligheder.
      c har angiveligt efter en konflikt med broderen viklet et reb om halsen, rebet
      knækkede dog, da han sprang ud i det.
      har angiveligt fantasifigur ”kaj” som han kan tegne. ”kaj” snakker til ham og siger,
      han er dum og kommer angiveligt med andre nedgørende bemærkninger.
      det fremgår ved første samtale, at der har været yderligere en episode i den forløbne
      uge, hvor c har truet med at skære sig selv, denne gang ved at sætte et skarpt sværd op
      til halsen.
      familien er kendt af børnepsykiatrisk afdeling, idet storebror b er indlagt på mistanke
      om psykotisk udvikling i tillæg til kendt asperger problematik.
      c indlægges til observation for depression, psykose og evt. belastningsmæssige
      reaktioner.
                                              - 13 -
      udover c og broderen b skal der hermed udtrykkes bekymring over den samlede
      familiemæssige situation, hvor alle børnene, det vil også sige alle børnene, altså også
      bror d på 11 år og lillesøster på 4 år er belastet af de indtrufne hændelser.
      ..."
den 7. september 2011 sendte f, som er leder på x, hvor d havde fået en plads, en mail til
familierådgiver jennifer nielsen, hvori f skriver blandt andet:
      "…
      jeg er bekymret for d.
      han kan ikke rumme mere, han har fået nok af det hele nu . han er totalt tappet for
      energi / glæde/ overskud.
      den bedste beskrivelse jeg kan give er, at hans hjem er omdannet til ” en psykiatrisk
      afd ” hvor han er indlagt som den eneste rask patient .
      tirsdag ( 6 / 9 -11 ) udtalte han
      - smid mig ud
      - jeg skal væk fra alt
      - dur ikke til noget
      - gid jeg kunne hoppe ud fra lillebælts broen nu
      - alt er min skyld
      onsdag ( 7/9- 11 )
      d er på et hygge besøg i x sammen med a.
      han krop og ansigts udtryk er ” udtryksløst / gråt / pasivt. ønsker ikke noget at spise
      eller drikke ( fik tilbudt cola og lagkage )
      han står og læner sig op af en vægen. en kollega siger til ham ” pas på væggen ikke
      vælder ”. han svar ”det er lige meget, dem må godt vælde ned over mig, det betyder
      ikke noge, så er jeg væk ”
      jeg tolker hans væremåde på . at han indirekte ønsker sig væk fra alt .
      a har fortalte mig at bo shjønemand ( nok stavet forkert ) har haft samtale med d i
      dag ( onsdag 7/ 9 -11) og at hun selv har betalt for det.
      til slut vil jeg sige at a samarbejer med mig. ingen problemer i der. alt er som det
      skal være i samarbejdet. det er en fordel at vi kender hinanden fra dengang b gik i x.
      men men jeg er meget bekymret for d. han har brug for hjælp nu .
      …"
                                                - 14 -
d gik på skjoldborgvejens skole.
i en udtalelse, dateret den 8. september 2011, har ds klasselærer, g, anført blandt:
       "...
       på foranledning af familierådgiver jennifer nielsen følger hermed en skriftlig udtalelse
       fra skjoldborgvejens skole vedrørende d:
       i forhold til udtalelsen i jan. 2011 er der ikke væsentlige ændringer.
       d er stadig meget stille, men virker mere trist og modløs end tidligere. han fortæller
       aldrig om situationen derhjemme eller om sine samtaler om at være søskende til én
       med diagnosen infantil autist.
       d har fortsat en god kontakt til klassekammeraterne. han opsøger ikke de voksne og er
       stadig svær at komme ind til.
       danskfagligt klarer han sig tilfredsstillende, men han deltager meget lidt i
       fællesundervisningen.
       matematiklæreren, som er ny for klassen, mener ikke på nuværende tidspunkt, at ds
       standpunkt i matematik ikke giver grund til bekymring.
       der er ikke megen kontakt med moderen (ingen med faderen), men vi får en
       orientering, når der sker ændringer i hjemmet i forhold til ds brødre.
       samarbejdet med moderen er positivt.
       ..."
i et brev, dateret den 21. september 2011 og sendt til a samt hendes advokat, advokaterne
bonnez ig ziebe, har ankestyrelsens oplyst, at ankestyrelsen havde modtaget de seneste
akter den 19. september 2011 fra fredericia kommune, og at styrelsen på denne baggrund
vurderede, at der ikke var grundlag for, at ankestyrelsen, der havde behandlet sagen som en
egendriftssag, tog sagen op til behandling efter servicelovens § 65. det fremgår af brevet, at
ankestyrelsen havde lagt vægt på, at fredericia kommune havde i sinde at anbringe alle as
4 børn udenfor hjemmet med eller uden samtykke. ankestyrelsen tilføjede i brevet, at det
fremgår af oplysningerne, at c den 25. august 2011 blev indlagt akut på børnepsykiatrisk
afdeling i kolding efter et selvmordsforsøg, og at han stadig var døgnindlagt. ankestyrelsen
har anført endvidere, at b stadig er dagsindlagt på børnepsykiatrisk afdeling i kolding, og at
d har det dårligt og er henvist til psykolog. ankestyrelsen sendte en kopi af brevet til as
advokat, advokaterne bonnez & ziebe, århus.
familierådgiver jennifer nielsen havde den 7. oktober 2011 en samtale med d.
                                               - 15 -
i et bilag, der er udateret, har jennifer nielsen gengivet følgende:
       "...
       forinden har jeg en telefonisk samtale med a for at oplyse hende omkring
       børnesamtalen. a informeres om at d tilbydes at klasselærer g kan deltage som
       bisidder for d. a oplyser, at hun allerede har fortalt d omkring kommunens beslutning
       om anbringelse, da han kunne fornemme, at der var noget galt. a har sagt til d at jeg
       kommer og skal snakke med ham og at det er vigtigt at han fortæller mig hvor han
       gerne vil bo. a fortæller, at d først og fremmest ønsker at blive boende hos hende, men
       hvis ikke dette erf en mulighed er nummer 2 ønske at bo hos mormor, og nummer 3 at
       bo hos as halvstorebror … og hans kone …
       adspurgt fortæller a, at hun er hjemme i løbet af dagen, hvis d har behov for at
       komme hjem efter samtalen.
       d er fra klasselærer g bekendt med at jeg kommer. d ønsker ikke at g er til stede
       under samtalen. d vil gerne snakke med mig.
       jeg fortæller d at jeg har talt med mor og derfor ved, at d er oplyst omkring
       kommunens beslutning om, at han ikke skal bo hjemme hos mor mere. jeg fortæller
       endvidere, at de voksne ikke altid er enige i hvad der er bedst for børn, som i denne
       situation. d nikker hertil. jeg fortæller, at årsagen til kommunens beslutning skyldes, at
       mor har svært ved at skabe ro og fred i hjemmet for hele familien – det er de voksnes
       ansvar at hjælpe mor, ikke børnene, og derfor er de nogle andre voksne der skal passe
       på ham, c og b. d spørger hvor han skal flytte hen og jeg fortæller at vi er ved at finde
       en familie til ham og c, og at b skal i en anden familie. jeg spørger ind til ds holdning
       til ovenstående og han svarer, at han syntes det er en dårlig idé. jeg spørger om hvad
       han kunne tænke sig, og d udtaler, at han allerhelst vil blive boende hos mor. ellers vil
       han bo hos mormor eller … og …
       jeg spørger ind til far, og d udtaler, at han ikke er så glad for at komme der mere som
       tidligere. adspurgt fortæller d er han bliver utryg når han er hos far fordi han tænker
       på hvordan mor har det. jeg spørger om det er det sammen der gør sig gældende i
       forholdet til at han ikke ønsker at komme på x hvilket d svarer ja til.
       adspurgt til samtalerne med psykolog bo schønemann svarer d, at han har fået det lidt
       bedre af at snakke med bo fordi han har fået sagt de ting de fylder i hans hoved – d
       kan ikke komme nærmere ind herpå.
                                              - 16 -
      jeg oplyser, d om tidsperspektivet og børn og ungeudvalget i forhold til anbringelsen,
      da jeg formoder, at d enten er, eller vil blive bekendt hermed fra a.
      d har ingen yderligere spørgsmål. d vil gerne hjem til mor og vi aftaler med skolen at
      jeg kører ham hjem. a står parat til at tage i mod d. jeg gentager overfor a i ds påhør
      hvad jeg har fortalt d. a udtaler til d at det var flot at han åbnede sig op og snakkede
      med mig, og at det er en svær situation med 2 syge børn i hjemmet. a udtaler
      endvidere i ds påhør, at bo schønemann har udtalt at hvis b og c ikke bor derhjemme
      vil a have det nødvendige overskud til at have d boende.
      jeg henvender mig til d, der siden vi kom, har trykket sig ind til a, og fortæller ham, at
      hvis han kommer i tanke om nogle spørgsmål er han altid velkommen til at komme i
      kontakt med mig, hvilket a udtaler hun vil være behjælpelig med.
      ..."
familierådgiver jennifer nielsen udarbejdede sideløbende hermed i tiden fra den 13.
september 2011 til den 14. oktober 2011 en børnefaglig undersøgelse, hvori hun konkluderer
følgende:
      "…
      på baggrund af ovenstående vurderes det, at børnenes problemer ikke kan løses under
      fortsat ophold i hjemmet, da det er familierådgivningens opfattelse, at as adfærd er
      medvirkende til drengenes massive mistrivsel, ligesom hun ikke formår at omsætte
      hensigter til handling, hvorfor den iværksatte støtte slet ikke har haft den fornødne
      effekt.
      det vurderes derfor, at b, d og c skal anbringes i familiepleje jf. servicelovens § 52,
      3, 7
      hvordan forholder forældre og den unge sig til undersøgelsen og evt. foranstaltninger.
      as udsagn:
      a er ikke enig i undersøgelsens vurdering. ifølge a skyldes familiens problemer at b
      og c fylder meget i hverdagen grundet deres diagnoser og særlige behov. a mener ikke
      at hun har fået den hjælp hun har ønsket, og mener at det er årsagen til at familien har
      fået det tiltagende dårligt.
      a mener ikke at hverken familiekonsulent, x eller børnehuset har været afprøvet længe
      nok til at familierådgivningen kan træffe en beslutning om anbringelse. a efterlyser
      aflastning til b som endnu ikke er iværksat.
      …
                                               - 17 -
       d:
       d er ikke enig i at han ikke kan bo derhjemme. hvis ikke han kan
       bo hos a vil han bo hos enten mormor eller onkel …, as halvbror.
       …"
den børnefaglige undersøgelse er bilagt 57 bilag, der omfatter perioden fra 2005 til den 14.
oktober 2011.
familierådgivningen i fredericia kommune indstillede herefter til mødet i børne- og
ungeudvalget den 28. oktober 2011, at b, d og c blev anbragt udenfor hjemmet.
i mødeindstillingen har familierådgivningen anført følgende:
       "…
       grundlaget for at betingelserne iht. § 58 stk. 1 nr. 1 og 4 anses for opfyldte. grundlaget
       for at betingelserne iht. §71 stk. 3 anses for opfyldte.
       på baggrund af det foreliggende materiale vurderes det, at der er åbenbar risiko for at:
       …
       d
       …
       sundhed og udvikling lider alvorlig skade på grund af utilstrækkelig omsorg for eller
       behandling ved ophold i hjemmet.
       endvidere er det vurderet at b, c og d har adfærds og tilpasningsproblemer, som
       kræver omfattende støtte, udenfor hjemmet.
       …
       der lægges vægt på, at i løbet af de seneste måneder er børnenes udvikling gået stærkt
       i negativ retning, hvilket bl.a. har medført langvarige indlæggelser på børnepsykiatrisk
       afdeling, for b og c vedkommende. d beskrives ligeledes som trist, modløs og i
       tiltagende mistrivsel, og fra alle drengene gives der udsagn og handlinger som
       indikerer at de ikke ønsker at leve, herunder konkrete suicidalforsøg for b og c
       vedkommende.
       …"
indstillingen til børn- og ungeudvalget er baseret på et omfattende materiale bestående af 93
sider.
børn- og ungeudvalget i fredericia kommune behandlede herefter sagen på udvalgets møde
den 28. oktober 2011.
under mødet var a repræsenteret af advokat hanne ziebe.
                                                - 18 -
i referatet fra mødet i udvalget hedder det blandt andet:
       "…
       vurdering:
       på baggrund af det foreliggende materiale vurderes det, at der er åbenbar risiko for at:
       b cpr.nr: …99-…
       d cpr.nr: …00-… og
       c cpr.nr: …02-… sundhed og udvikling lider alvorlig skade på grund af utilstrækkelig
       omsorg for eller behandling ved ophold i hjemmet.
       …
       hanne ziebes afsluttende bemærkninger: servicelovens § 58 siger, at der kun kan
       træffes afgørelse efter nr. 1, når det ikke kan løses ved børnenes ophold i hjemmet. der
       er ikke oplysninger nok til, at der kan træffes afgørelse på det foreliggende grundlag.
       der er indstillet til, at d skal anbringes pga. af andres adfærd og § 58, stk. 1, nr. 4 er
       derfor ikke opfyldt.
       …
       børn- og ungeudvalget anmodes om at se børnene individuelt, da de tre drenge står i
       forskellige situationer.
       …
       børn- og ungeudvalget traf efter votering afgørelse
       beslutning i børn- og ungeudvalget den 28-10-2011: anbringelse - § 58
       børn- og ungeudvalget har efter det oplyste om børnenes og morens forhold fundet, at
       der er åbenbar risiko for, at børnenes sundhed og udvikling vil lide alvorlig skade,
       såfremt børnene ikke anbringes uden for hjemmet, jf. servicelovens § 62, jf. § 58, stk.
       1, 1. pkt. nr. 1 og for så vidt angår c og b tillige nr. 4. og jf. i det hele 2 pkt.
       børn- og unge-udvalget har navnlig lagt vægt på, at b og c har alvorlige psykiske
       lidelser i form af skizofreni (kun b) og adhd. de to drenge har udvist
       selvmordstruende adfærd. de to drenge er p.t. indlagt på kolding psykiatriske afdeling.
       de to drenge har derfor behov for særlig støtte, struktur og forudsigelighed i deres
       hverdag. udvalget har efter oplysningerne om as egne sygdomsproblematikker og
       stærk fokusering på sygdom vurderet, at hun ikke er i stand til at give drengene, det de
       har behov for.
                                              - 19 -
      udvalget har tillige lagt vægt på, at d har været ”klemt” i familien på grund af de
      andres sygdomme. han er blevet trist, mut og har lavt selvværd. udvalget vurderer
      ligeledes, at a ikke har de fornødne ressourcer til at bringe ham på ret køl igen.
      …"
efter mødet meddelte fredericia kommune i et brev af 28. oktober 2011 a afgørelsen og
refererede i brevet begrundelsen for beslutningen.
a indbragte afgørelsen for ankestyrelsen.
ankestyrelsen behandlede sagen på styrelsens møde den 6. december 2011, hvor styrelsen
stadfæstede børn- og ungeudvalgets afgørelse, hvorefter b, d og c skulle være anbragt
udenfor hjemmet. det fremgår af ankestyrelsens afgørelse, der er refereret i brev af 9.
december 2011, at der var enighed på mødet i ankestyrelsen om at stadfæste fredericia
kommunes afgørelse.
i samme brev har ankestyrelsen begrundet sin afgørelse således:
      "…
      vi vurderer, at der en åbenbar risiko for, at ds sundhed eller udvikling lider alvorlig
      skade på grund af utilstrækkelig omsorg for eller behandling af d.
      vi vurderer, at der er en åbenbar risiko for, at b og c sundhed eller udvikling lider
      alvorlig skade på grund af utilstrækkelig omsorg for eller behandling af b og c og
      adfærds- eller tilpasningsproblemer hos b og c.
      vi vurderer også, at problemerne ikke kan løses under ds, b og c’ fortsatte ophold i
      hjemmet.
      årsagen til det er, at du på grund af begrænsede personlige ressourcer og dine psykiske
      vanskeligheder ikke kan give b, c og d utilstrækkelig omsorg i dagligdagen og sikre
      dem den ro, tryghed, forudsigelighed, stimulation og støtte, som de særligt har brug
      for.
      vi henviser til, at du er beskrevet med svære fysiske og psykiske vanskeligheder,
      herunder gigt, en histrionisk personlighedsstruktur og vedvarende somatoform
      smertetilstand, der påvirker dig svært i dagligdagen og begrænser dine funktionsevner.
      vi henviser til, at du inddrager børnene i dine egne problemer, herunder din fokusering
      på sygdom, diagnoser og symptomer.
      …
      vi henviser til, at d er beskrevet som en meget stille, trist, skrøbelig og modløs dreng,
      der er svær at nå ind til.
                                         - 20 -
…
oplysningerne om d fremgår blandt andet af oplysninger fra x af 7. og 12. september
2011, udtalelse fra skjoldborgvejens skole af 8. september 2011 og statusrapport fra
plejefamilien af 15. november 2011.
oplysningerne om dig fremgår blandt andet af erklæring af 18. april 2005 fra
speciallæge i psykiatri vagn kristensen, underretning af 6. januar 2009 fra medicinsk
afdeling, fredericia sygehus, statusattest fra speciallæge i psykiatri, frands jacobsen af
4. maj 2011 og psykologisk undersøgelse og forældreevnevurdering fra bo
schønemann af 22. maj 2011.
vi har brugt servicelovens regel om, at børn og unge-udvalget uden samtykke kan
beslutte, at et barn eller en ung skal være anbragt uden for hjemmet. det er en
betingelse, at der er åbenbar risiko for alvorlig skade på barnets eller den unges
udvikling på grund af forhold i hjemmet eller hos barnet eller den unge selv. det er
desuden en betingelse, at problemerne ikke kan løses, mens barnet eller den unge bor
hjemme.
…
oplysningerne i sagen
vi har afgjort sagen på grundlag af:
  afgørelse af 28. oktober 2011, sendt til dig den 28. oktober 2011, fra børn og unge-
   udvalget i fredericia kommune om anbringelse uden for hjemmet af b, c og d.
   genbehandlingsfristen blev fastsat til 1 år.
   klage af 31. oktober 2011 fra advokat hanne ziebe
     de oplysninger, som vi sendte til din advokat før mødet i ankestyrelsen, og som er
                                                                  nævnt i bilagsoversigten
   mødet i ankestyrelsen
mødet i ankestyrelsen
advokat henne ziebe mødte sammen med a. endvidere mødte trine … op på vegne
af b og med annie hauge fra børns vilkår som bisidder.
…
for så vidt angik d var det advokatens opfattelse, at han var røget med i processen, og
blev straffet på grund af brødrenes sygdom. det var derfor advokatens holdning, at d
skulle hjemgives straks.
…"
                                             - 21 -
det fremgår af ankestyrelsens afgørelse, at styrelsen har modtaget en række bilag, herunder
også bilag efter mødet i børn- og ungeudvalget den 28. oktober 2011.
a indbragte sagen for byretten i kolding.
byretten i kolding behandlede sagen og afsagde dom den 23. maj 2012.
følgende fremgår af byretsdommen:
      "...
      denne sag vedrører spørgsmålet om, hvorvidt betingelserne for anbringelse af as to
      drenge, d og c, udenfor hjemmet er opfyldt. sagen vedrører videre spørgsmålet om,
      hvorvidt ankestyrelsens afgørelse er ugyldig, fordi fredericia kommunes handleplaner
      er mangelfulde, idet det er gjort gældenden, at de ikke indeholder en angivelse af
      indsatsens forventede varighed, formålet med indgrebet og de konkrete mål i forhold til
      børnenes trivsel og udvikling i overensstemmelse med det overordnede formål med
      støtten.
      ...
      oplysningerne i sagen
      ...
      a har i et brev den 2. februar 2012 meddelt, at hun alene ønsker at påklage den del af
      ankestyrelsens afgørelse, der vedrører d og c, og at hun accepterer den del af
      ankestyrelsens afgørelse, der vedrører b.
      ...
      parternes synspunkter
      a har gjort gældende, at ankestyrelsens afgørelse er ugyldig, da handleplanerne ikke
      opfylder betingelserne i servicelovens § 140, fordi de ikke indeholder en angivelse af
      indsatsens forventede varighed, formålet med indgrebet og de konkrete mål i forhold til
      børnenes trivsel og udvikling i overensstemmelse med det overordnede formål med
      støtten. der er tale om en garantiforskrift, og de mangelfulde handleplaner fører derfor
      i overensstemmelse med den stort set identiske afgørelse, der er refereret i ufr
      1995.151v, til, at ankestyrelsens afgørelse er ugyldig.
      om anbringelsesgrundlaget gøres gældende, at psykolog bo schønnemann har
      konkluderet, at a har de fornødne forældreevner, hvilket støttes af oplysningerne fra
      børnepsykiatrisk afdeling. det må endvidere lægges til grund, at hun ikke har været
      sygdomsfikseret ud over det normale, idet det har været efter råd fra børnepsykiatrisk
      afdeling, at hun har talt med børnene om b sygdom, der i høj grad har påvirket hele
                                       - 22 -
familien. trods as mange forsøg på at opnå hjælp fra kommunen, har der ikke på
noget tidspunkt været bevilget relevante støttetilbud til hverken b eller c. b er så syg,
at det er svært endog for de to voksne i den nuværende plejefamilie at rumme ham, og
a har stået alene med ansvaret for både ham og hendes tre yngre børn. på samme måde
har kommunen undladt at bevilge c et relevant skoletilbud, hvor der blev taget hensyn
til hans særlige vanskeligheder. familien har været under konstant pres, og b har fyldt
så meget, at det ikke har været muligt for a at udnytte hendes forældreevner, hvilket
skal sammenholdes med, at hun på grund af hendes egen sygdom har haft mange
smerter. den mangelfulde hjælp, som fredericia kommune havde bevilget, var end
ikke nået at blive sat i værk, da man i efteråret 2011 valgte at fjerne børnene fra
hjemmet umiddelbart efter c selvmordsforsøg. det gøres på den baggrund gældende,
at betingelserne i servicelovens § 58 for tvangsanbringelse ikke har været opfyldt, idet
problemerne kunne være løst, hvis a havde fået den relevante hjælp. i den forbindelse
bemærkes, at det ikke kan tillægges betydning for vurderingen af sagen, at c efter
anbringelsen har fået det bedre, idet det skyldes det faktum, at han ikke længere er
sammen med b, og at der derfor bliver plads til at tilgodese hans særlige behov.
det gøres videre gældende, at afgørelsen er i strid med den europæiske
menneskerettigheds konventions artikel 8, der indebærer en forpligtelse til at værne
om familielivet og arbejde for, at børn så vidt muligt skal forblive i hjemmet.
ankestyrelsen har principalt gjort gældende, at de udarbejdede handleplaner opfylder
servicelovens betingelser, og subsidiært at eventuelle mangler ved dem ikke medfører,
at afgørelsen er ugyldig.
...
om den europæiske menneskerettigheds konvention bemærkes, at denne er
indarbejdet i servicelovens afvejningsbestemmelser, og at afgørelsen ikke er i strid med
artikel 8.
...
rettens begrundelse og afgørelse
handleplaner
indledningsvist bemærkes om de handleplaner, der forud for anbringelserne blev
udarbejdet af fredericia kommune, at disse i det væsentlige er i overensstemmelse
                                              - 23 -
      med forskrifterne i servicelovens § 140 og ikke lider af mangler af en sådan karakter,
      at børn og ungeudvalgets og ankestyrelsens afgørelser er ugyldige.
      anbringelsesgrundlag d
      efter oplysningerne i sagen lægger retten til grund, at d hverken har faglige eller
      sociale vanskeligheder, og at han har fulgt et almindeligt folkeskoletilbud og deltaget i
      alderssvarende sociale aktiviteter og fritidstilbud, frem til han i forbindelse med
      opstarten på x i september 2011 blev beskrevet som trist, indelukket samt tappet for
      glæde og overskud. ds opstart på x faldt sammen med, at lillebroderen c i august
      2011 havde forsøgt at begå selvmord, hvilket d havde overværet, og forud herfor
      havde såvel d som resten af familien været under stærkt pres som følge af hans
      storebror b massive psykiske vanskeligheder og længerevarende indlæggelsesforløb.
      på den baggrund finder retten ikke, at der har været en sådan åbenbar risiko for, at ds
      sundhed og udvikling under fortsat ophold i hjemmet ville lide alvorlig skade på grund
      af utilstrækkelig omsorg for eller behandling af ham. i den forbindelse har retten videre
      lagt vægt på, at a af psykolog bo schønnemann beskrives som en person med mange
      kompetencer, og at hendes personlighedsmæssige ubalancer og problematikker ikke er
      af en sådan karakter, at de ikke med den fornødne hjælp fra fredericia kommune
      kunne være afhjulpet under ds fortsatte ophold i hjemmet. betingelserne i
      servicelovens § 58, stk. 1, 1. punktum, nr. 1, jf. 2. punktum for anbringelse af d
      udenfor hjemmet er derfor
      ikke opfyldt, hvorfor as påstand om hjemgivelse af ham tages til følge som anført
      nedenfor..."
retten ophævede derfor ankestyrelsens afgørelse af 9. december 2011 vedrørende d
ophæves.
forklaringer
der er under sagen afgivet forklaring af a.
a har forklaret blandt andet, at børnene og hun boede i middelfart, inden de flyttede til
fredericia. de flyttede fra middelfart til fredericia, fordi es far havde været voldelig overfor
hende. da b havde været elev på en specialskole for børn med akt-problemer, havde
                                               - 24 -
middelfart kommune forsøgt at etablere en "overleveringsforretning". hun kontaktede også
selv fredericia kommune. hun blev herefter ringet op af en medarbejder fra fredericia
kommune, der orienterede hende om, at b skulle begynde i en almindelig kommuneskole.
det ville b ikke kunne klare, og hun ville derfor gerne have, at han fortsatte på specialskolen
i middelfart, hvor han befandt sig godt. fredericia kommune afviste at betale for hans
fortsatte skolegang på specialskolen. det var hun meget ked af. b begyndte herefter i en
kommuneskole. b magtede ikke at gå i skolen, og han kunne slet ikke klare at være omgivet
af mange børn, der støjede og var urolige. det betød også, at han ikke fagligt kunne følge
med i skolen. hele situationen udviklede sig negativt for ham, og det gik også ud over hans
forhold til sine søskende. det fungerede bare dårligere og dårligere. det endte med, at hun
tog ham ud af skolen og selv underviste ham i hjemmet. det stod på i ca. 4½ måned. hun
hørte intet fra fredericia kommune, før hun gennem nogle personer, der var knyttet til
"fredericia udvikling", fik lokalaviserne til at skrive om b' sag. fredericia kommune
reagerede lige før sommerferien 2010 på artiklen og gav b et nyt skoletilbud, hvor han skulle
være dagelev. b startede i skolen efter sommerferien. det gik godt i begyndelsen, men det
varede ikke ved, selvom han fik intensiv pædagogisk bistand. b blev i efteråret 2010 indlagt
som dagpatient på den børnepsykiatriske afdeling på kolding sygehus og begyndte på
afdelingens egen specialskole. hun var den eneste person, b var tryg ved, og derfor måtte
mange af henvendelserne fra personalet på den børnepsykiatriske afdeling gå gennem hende.
som følge heraf var der mange telefonsamtaler mellem hende og afdelingen. hun var hele
tiden i kontakt med fredericia kommune, fordi hun havde behov for støtte og hjælp, idet det
var svært for hende at være alenemor med 2 børn, som ikke fungerede, for c havde også
særlige behov. fredericia kommune gav børnene og hende flere tilbud, men børnene havde
intet udbytte heraf. da familien flyttede til fredericia, begyndte d i en almindelig folkeskole.
d havde aldrig haft sociale problemer, og han havde altid klaret sig godt i skolen. han kom
imidlertid i klemme, fordi b og c krævede meget af hende på grund af deres psykiske
habitus. de 2 drenge tog næsten al hendes tid. d blev også meget påvirket af c' forsøg på at
begå selvmord. hun gjorde, hvad hun kunne for at beskytte e og d. d følte sig imidlertid
straffet på grund af sine brødres sygdom, han blev trist, navnlig efter, at c forsøgte at tage sit
eget liv. d havde overværet selvmordsforsøget. da ankestyrelsen greb ind, tilbød fredericia
kommune hende et dagtilbud om, at d kunne komme på x. d kunne ikke forstå, hvorfor han
skulle på x, for han havde ingen problemer; det havde b derimod. hans ophold på x betød
imidlertid, at familien blev aflastet, og hun kunne koncentrere sig om c og b. hun havde et
                                               - 25 -
godt samarbejde med personalet på x. d blev mere og mere trist i den periode, han gik på x,
for han kunne mærke, at b havde det dårligt. når d kom hjem, gik han ind på sit værelse.
hvis han havde brug for hendes hjælp, kaldte han på hende.
fredericia kommune fik den 2. januar 2011 alle relevante oplysninger om b' behov.
kommunen vidste derfor, at familien havde store udfordringer. d kunne også mærke, at det
var "galt". han syntes, at det var flovt at have 2 brødre, der opførte sig som c og b.
børneafdelingen indkaldte derfor d og hende til en samtale for at fortælle d, hvordan det er
at have en bror, der er autist, og hvad det betyder. d følte, at hendes hjem var en psykiatrisk
afdeling. hun har kun en gang afvist et tilbud fra kommunen om at få hjælp af en
familiekonsulent, fordi det handlede om hendes børn, der havde behov for hjælp og støtte, og
ikke hende. det, hun havde brug for, var en supervisor eller en sparringspartner. en
supervisor eller en sparringspartner har nogle helt andre kompetencer, end en
familiekonsulent. hun har også bedt fredericia kommune om at få aflastning til b 1-2
weekender pr. måned og 1 dag pr. måned. omkring dette tidspunkt var c indlagt og under
udredning. hvis hun kunne få aflastning, kunne hun få mere tid til d og e og tage dem med,
når hun skulle besøge familie og venner. hun kunne ikke tage b og c med på grund af deres
adfærd. omverdenen ville betragte c og b som asociale. da hun ikke fik aflastningen, betød
det, at d blev afskåret fra mange forskellige aktiviteter. hun mener ikke, at forholdene i
familien udviklede sig negativt efter de undersøgelse, der blev afsluttet i maj 2011, selvom b
havde udviklet en psykose. han var på dette tidspunkt kun dagpatient, og derfor havde hun
brug for aflastning.
alle børnene var hjemme hos hende i sommerferien 2011. hun fik fortsat ingen aflastning,
og det gik ned af bakke for familien. hun fik foreningen "børns vilkår" og andre til at skrive
en underretning til fredericia kommune, fordi hun manglede både "støtte og hjælp i
hjemmet, hvor det hele sejlede!" da kommunen fik en underretning, hvor der var skrevet
med store bogstaver på grund af b' selvmordsforsøg, reagerede kommunen. hun blev den 13.
september 2011 ringet op af en medarbejder fra kommune. dagen efter fik hun at vide, at
kommunen ville tvangsanbringe hendes børn. hun syntes, at det overordnet set var i orden at
tvangsanbringe c og b, men absolut ikke d og e. det var hendes opfattelse, at kommunen
havde svigtet børnene og hende, og derfor sagde hun til medarbejderne på kommunen, at d
ikke skulle straffes, fordi han havde 2 syge brødre. psykolog bo schønemann var af den
                                                - 26 -
opfattelse, at der ikke var nogen grund til at bekymre sig om d. da kommunen alligevel
besluttede at anbringe d udenfor hjemmet, så hun ingen anden udvej end at anke afgørelsen.
hun havde samvær med d under tvangsanbringelsen, selvom d trivedes dårligere og
dårligere, gik samværet altid godt. han blev meget glad, da han blev hjemgivet. det stikker
dybt i ham, at han har været tvangsanbragt. hver gang han ser en af fredericia kommunes
røde biler dukke op, bliver han bange og tror, at han skal tvangsfjernes igen. d har nu fået
stillet diagnosen asperger. hun har deltaget i kurser om asperger og om, hvordan et barn,
der er ramt af sygdommen, skal behandles.
parternes anbringender og synspunkter
a har i sit påstandsdokument gjort følgende anbringender gældende:
        "...
       vedr. det af sagsøger fremsatte erstatningskrav:
        det følger af servicelovens § 58, stk. 1, 2. pkt., at afgørelse om tvangsmæssig
        anbringelse uden for hjemmet kun kan træffes, såfremt der er begrundet formodning
        om, at problemerne ikke kan løses under barnets eller den unges fortsatte ophold i
        hjemmet. heraf og almindelige af forvaltningsretlige principper følger blandt andet, at
        sagsøgte som kommune har en pligt til ikke at iværksætte mere indgribende
        foranstaltninger end nødvendigt (proportionalitet).
        sagsøger og sagsøgers netværk anmodede flere gange sagsøgte om hjælp, uden der fra
        sagsøgte blev iværksat relevante støtteforanstaltninger i hjemmet. end ikke efter at
        ankestyrelsen pålagde sagsøgte at undersøge sagsøgers behov for hjælp, blev der fra
        sagsøgtes side foranstaltet den anbefalede støtte til sagsøger.
        det gøres gældende, at der ikke på noget tidspunkt var grundlag for at foretage
        tvangsmæssig anbringelse af sagsøgers barn, d.
        det gøres gældende, at sagsøgte har handlet culpøst ved ikke at iværksætte relevante
        støtteforanstaltninger i hjemmet, hverken før eller efter at ankestyrelsen havde pålagde
        sagsøgte at handle i sagen. sagsøger gør herunder gældende, at sagsøgte i
        overensstemmelse med f.eks. anbefalingerne i psykologisk undersøgelse af 22. maj
        2011 og underretning fra psykiatrien i kolding burde have iværksat
        støtteforanstaltninger i form af aflastning eller praktiske tiltag i hjemmet.
        det gøres gældende, at sagsøgte har udvist culpøs adfærd ved blot at foretage
        tvangsmæssig anbringelse af alle sagsøgers børn (b, c og d).
                                            - 27 -
det gøres gældende, at sagsøgte foretog tvangsmæssig anbringelse, uden at foretage en
nærmere individuel vurdering af, hvorvidt det var nødvendigt at anbringe alle børnene
uden for hjemmet, herunder d.
det gøres gældende, at sagsøger er berettiget til erstatning som følge af den af sagsøgte
iværksatte tvangsmæssige anbringelse af sagsøgers barn.
det gøres gældende, at indgrebet udgør et ulovligt indgreb i sagsøgers rettigheder efter
emrk artikel 8.
det gøres det gældende, at godtgørelsen kan tilkendes sagsøger i medfør af
erstatningsansvarslovens § 26 - eventuelt sammenholdt med emrk artikel 13 og 41.
vedr. forældelse:
det gøres gældende, at forældelsesfristens begyndelsestidspunkt tidligst skal regnes fra
den dag, hvor anbringelsen (krænkelsen) effektivt blev bragt til ophør, idet sagsøger
ikke før dette tidspunkt har kunnet opgøre sit erstatningskrav.
endvidere gøres det gældende, at sagsøger tidligst blev bekendt med sit krav den 23.
maj 2012, hvor retten i kolding (bilag 1) ophævede sagsøgtes afgørelse i sagen, og at
fristen herefter tidligst kan beregnes herfra, jf. forældelseslovens § 3, stk. 2.
vedr. retskraft:
overfor det af sagsøgte anførte om, at retten i kolding i dom af 23. maj 2012 allerede
har taget stilling til anbringendet om krænkelse af emrk artikel 8, gøres det
gældende, at retten i kolding under en sag indbragt efter serviceloven ikke er
forpligtet til at tage stilling til et sådan anbringende. retten i kolding har ved den i
bilag 1 omhandlede afgørelse da ej heller på noget tidspunkt taget stilling til sagsøgers
anbringende om krænkelse under denne sag.
det gøres herunder gældende, at en sag om tvangsanbringelse indbragt efter
serviceloven behandles efter reglerne i retsplejelovens kapitel 43 a, hvorefter retten
ikke er bundet af de af parterne nedlagte anbringender og beviser, idet retten selv
oplyser sagen. i den omhandlede sag valgte retten således ikke at tage stilling til
spørgsmålet om krænkelse af emrk artikel 8.
det gøres endeligt gældende, at sagsøgte ikke var part i sagen.
..."
                                              - 28 -
fredericia kommune har i sit påstandsdokument gjort følgende anbringender gældende:
     "...
     2.     anbringender
     2.1      retskraft – retten i koldings dom af 23. maj 2012 (bilag 1) 2.1.1 afvisning af
     sagen
            fredericia kommune gør principalt gældende, at sagen må afvises, idet retten i
            kolding tidligere - i dom af 23. maj 2012 – har taget stilling til grundlaget for
            tvangsanbringelsen af d, og idet denne dom må have retskraft.
            retten i kolding fandt, at de handleplaner, der forud for anbringelserne blev
            udarbejdet af fredericia kommune, i det væsentlige var i overensstemmelse med
            forskrifterne i serviceloven, og at de ikke led af mangler af en sådan karakter, at
            børn- og ungeudvalgets og ankestyrelsens afgørelser var ugyldige.
            det krav, a har rejst i denne sag, forudsætter, at a løfter bevisbyrden for, at
            fredericia kommune har handlet ansvarspådragende eller begået fejl af en sådan
            karakter, at det kan medføre et erstatningsansvar.
            da retten i kolding allerede ved dom af 23. maj 2012 har fastslået, at fredericia
            kommunes handleplaner ikke led af mangler af en sådan karakter, at børn- og
            ungeudvalgets og ankestyrelsens afgørelser var ugyldige, har retten i kolding
            også taget stilling til grundlaget for tvangsanbringelse, hvorfor en
            realitetsbehandling af as påstand - i denne sag – vil medføre en fornyet prøvelse
            af samme materielle forhold, som retten også tidligere har taget stilling til.
            det forhold, at retten i kolding i dommen i bilag 1 også foretog en prøvelse af
            kriterierne for anbringelse uden for hjemmet, og fandt, at as barn skulle
            hjemgives, kan ikke føre til et andet resultat.
            som følge af ovennævnte bør sagen i sin helhed afvises.
     2.1.2 subsidiært delvis afvisning
            såfremt retten i kolding ikke finder, at hele sagen skal afvises som følge af
            retskraftsynspunktet ovenfor, gøres det subsidiært gældende, at i hvert fald as
            anbringende om emrk må afvises som følge af reglerne om retskraft.
            retten i kolding har allerede ved dommen af 23. maj 2012 taget stilling til, at
            den europæiske menneskerettighedskonvention (”emrk”) artikel 8 ikke er
            overtrådt..
                                         - 29 -
      as anbringende om emrk artikel 8 er omfattet af princippet om retskraft,
      hvorfor a ikke under nærværende sag kan få prøvet, om emrk artikel 8 er
      overtrådt.
2.2   forældelse
      til støtte for den subsidiære påstand om frifindelse gør fredericia kommune
      gældende, at sagen er forældet.
      forældelsesfristen er 3 år, jf. forældelseslovens § 3, stk. 1.
2.2.1 forældelsesfristens begyndelsestidspunkt
      det gøres gældende, at forældelsesfristen løber fra tidspunktet for børn- og
      ungeudvalgets afgørelse; det vil sige fra den 28. oktober 2011, jf. bilag a.
      ifølge forældelseslovens § 2, stk. 1 regnes forældelsesfristen fra det tidligste
      tidspunkt, til hvilket fordringshaveren kunne kræve at få fordringen opfyldt. i
      forældelseslovens § 2, stk. 4 præciseres det, at begyndelsestidspunkt ved
      erstatningskrav uden for kontrakt (her godtgørelseskrav) er tidspunktet for
      skadens indtræden.
      lovgiver har positivt valgt, at udgangspunktet i forældelseslovens § 2, stk. 4 med
      hensyn til fordringer på godtgørelse, skal være skadens indtræden – i
      modsætning til hvad lovgiver i øvrigt har valgt i forhold til den absolutte frist på
      10 år, hvorefter forældelse indtræder senest 10 år efter den skadevoldende
      handlings ophør.
      det ville være i modstrid med ordlyden af forældelseslovens § 2, stk. 4, såfremt
      forældelsesfristen først regnedes fra tidspunktet for skadens ophør.
      det gøres gældende, at de af a nævnte domme, u2014.3045ø og u2012.316h,
      ikke er relevante i denne sammenhæng.
      det må i øvrigt afvises, at a var i bedre stand til at opgøre sit krav ved ophøret af
      anbringelsen end ved skadestidspunktet.
2.2.2 foreløbig afbrydelse af forældelse
      forældelsesfristen kan foreløbigt afbrydes ved en - inden forældelsesfristen
      udløb - anlagt administrativ klagesag eller retssag om ”grundlaget for
      fordringen”. i givet fald indtræder der tidligst forældelse 1 år efter sagens
      endelige afgørelse, jf. forældelseslovens § 21, stk. 1.
      forældelseslovens § 21, stk. 1 omfatter anerkendelsessøgsmål som det, der var
      genstand for retten i koldings prøvelse, jf. dom af 23. maj 2012.
                                        - 30 -
      forældelsen blev derfor foreløbig afbrudt ved forvaltningssagens anlæg den 16.
      december 2011, hvorefter forældelse tidligst kunne indtræde 1 år efter sagens
      endelige afgørelse.
      den endelige afgørelse fandt sted med retten i koldings dom af 23. maj 2012
      (bilag 1).
      den foreløbige afbrydelse mistede imidlertid også sin virkning, da der 1 år efter
      retten i koldings dom, dvs. den 24. maj 2013, ikke var anlagt retssag om
      fordringen.
      herefter finder forældelseslovens almindelige 3-års frist anvendelse, og
      forældelse indtraf således 3 år efter børn- og ungeudvalgets afgørelse den 28.
      oktober 2011, dvs. 29. oktober 2014.
      stævningen, indgivet den 6. februar 2015, er således indgivet efter
      forældelsesfristens udløb.
      fredericia kommune bør derfor frifindes, da kravet er forældet.
2.2.3 løbende forældelse
      hvis retten i kolding måtte nå frem til, at forældelsesfristen først løber fra
      ophøret af tvangsanbringelsen, gøres det mere subsidiært gældende, at
      godtgørelseskrav forældes successivt.
      da vil as godtgørelseskrav alene kunne gøres gældende for perioden fra den 6.
      februar 2012 (3 år før sagens anlæg), og frem til hjemgivelsen den 12. juni 2012.
      det gøres gældende, at as krav på godtgørelse for tiden, der ligger mere end 3 år
      før sagens anlæg, er forældede.
      as godtgørelseskrav fra den 28. oktober 2011, hvor børn- og ungeudvalget traf
      afgørelse, og frem til den 6. februar 2012 er således under alle omstændigheder
      forældet.
2.2.4 ukendskab til krav
      det bestrides, at a har været ubekendt med godtgørelseskravet jf.
      forældelseslovens § 3, stk. 2.
      a indgav klage over børn- og ungeudvalgets afgørelse til ankestyrelsen og
      anmodede ankestyrelsen om at indbringe spørgsmålet om grundlaget for
      fordringen for domstolene, hvorved a opnåede en foreløbig afbrydelse af
      forældelsesfristen, jf. ovenfor. a kan ikke samtidig siges at have været i
      uvidenhed om et godtgørelseskrav.
                                      - 31 -
    det bemærkes, at a under hele forløbet har været repræsenteret af advokat.
2.3 emrk artikel 8
    som anført under pkt. 2.1 gøres det gældende, at anbringendet vedrørende
    emrk artikel 8 skal afvises på grund af retskraft.
    i anden række gøres det gældende, at emrks artikel 8 ikke er tilsidesat.
    fredericia kommune har ikke begået fejl ved beslutningen om
    tvangsanbringelsen af as søn, d. retten i kolding fandt netop, at handleplanerne
    i det væsentligste var i overensstemmelse med forskrifterne i serviceloven og
    ikke led at mangler af en sådan karakter, at afgørelserne om tvangsanbringelse
    var ugyldige. det gøres endvidere gældende, at der ikke er begået fejl, der har
    årsagssammenhæng med den skete tvangsanbringelse.
    det gøres endvidere gældende, at det forhold, at retten i kolding foretager en
    anden vurdering af kriterierne for anbringelse uden for hjemmet ikke kan føre til,
    at emrk artikel 8 er tilsidesat.
    det forhold, at to instanser når til forskellige resultater ved fortolkningen og
    anvendelsen af den samme skønsmæssige beføjelse, kan ikke i sig selv medføre,
    at emrk artikel 8 er tilsidesat.
    det følger endvidere af praksis fra emd, at selv fejlagtige vurderinger fra
    professionelle myndighedspersoner ikke i sig selv fører til, at en given
    foranstaltning er i strid med artikel 8, idet myndighederne ikke kan holdes
    ansvarlige, hver gang en oprigtig og rimelig bekymring for børns velfærd i
    retrospekt viser sig at være fejlagtig, jf. herved emd sag nr. 35348/06 – r og h
    mod uk.
    ligeledes vil det forhold, at myndighedernes frygt for barnets trivsel
    efterfølgende viser sig at være ubegrundet, ikke kunne begrunde, at beslutningen
    om tvangsanbringelse var uberettiget.
2.4 retsstridig krænkelse i erstatningsansvarsloven
    der er heller ikke på andet grundlag ført bevis for, at fredericia kommune har
    handlet ansvarspådragende overfor a.
    det forhold, at retten i kolding nåede til et andet resultat end fredericia
    kommune i relation til spørgsmålet om, hvorvidt betingelserne for
    tvangsfjernelse var opfyldt, er ikke sig selv ansvarspådragende for fredericia
                                              - 32 -
            kommune og giver end ikke en formodning for culpa, jf. herved retten i
            koldings dom af 3. juni 2015 i sag nr. bs 4-324/2014.
            der er tale om en skønsmæssig vurdering af betingelserne i servicelovens § 58.
            ansvaret er ikke objektivt, hvorved bemærkes, at ankestyrelsen som
            rekursmyndighed enstemmigt var nået til samme resultat som sagsøgte.
            eftersom fredericia kommune ikke har handlet ansvarspådragende efter den
            almindelige erstatningsret, har fredericia kommune allerede af den grund ikke
            handlet retsstridigt i erstatningsansvarslovens § 26’s forstand, hvorved
            bemærkes, at der hertil må kræves mere end ”blot” almindelig culpøs adfærd.
            det gøres derfor gældende, at der ikke er grundlag for tilkendelse af
            tortgodtgørelse hverken direkte - eller ”efter princippet i”
            erstatningsansvarslovens § 26.
            det er a, der har bevisbyrden for, at betingelserne for godtgørelse eller erstatning
            er til stede, og denne bevisbyrde har a ikke løftet.
            godtgørelseskravet er i øvrigt udokumenteret størrelsesmæssigt, og den af a
            nævnte emd-dom, sagsnr. 46544/99 kutzner mod tyskland, er ikke relevant i
            denne sammenhæng.
       ..."
parternes advokater har procederet i overensstemmelse med påstandsdokumenterne.
rettens begrundelse og afgørelse
retten i kolding fastslog i dommen afsagt den 23. maj 2012, at de handleplaner, som
fredericia kommune havde udarbejdet forud for tvangsanbringelsen af d og c, i det
væsentlige var i overensstemmelse med servicelovens § 140, og at handleplanerne heller ikke
led af mangler af en sådan karakter, at den afgørelse, som børn- og ungeudvalget og
ankestyrelsen traf var ugyldige.
retten fastslog endvidere vedrørende d, at der - trods de alvorlige problemer a kæmpede
med i sin familie - ikke havde været en sådan åbenbar risiko for, at ds sundhed og udvikling
under fortsat ophold i hjemmet ville lide alvorlig skade på grund af utilstrækkelig omsorg for
og behandling af ham.
retten fastslog tillige, at as personlighedsmæssige ubalancer og problematikker ikke var af
en sådan karakter, at de ikke med den fornødne hjælp fra fredericia kommune kunne være
afhjulpet, også under ds fortsatte ophold i hjemmet. på denne baggrund konkluderede retten,
                                              - 33 -
at betingelserne i servicelovens § 58, stk. 1, 1. pkt., jf. 2. pkt. for anbringelse af d udenfor
hjemmet ikke var opfyldt.
selvom fredericia kommune ikke var part i sagen, vedrører dommen fredericia kommunes
beslutning om tvangsanbringelse af d. dommen har derfor retskraft i denne sag, for så vidt
angår de spørgsmål, dommen tog stilling til.
retskraftssynspunktet kan ikke føre til, at retten skal afvise denne sag hverken helt eller
delvist, fordi retten under denne sag skal tage stilling til, om fredericia kommune skal betale
godtgørelse eller erstatning til a.
retten finder ikke grundlag for at fastslå, at fredericia kommune i forbindelse med sin
beslutning om anbringelsen af d udenfor hjemmet, har misforstået eller fejlvurderet
sammenhænge, der har betydning for vurderingen af spørgsmålet om tvangsanbringelse af d
udenfor hjemmet, fordi familiens samlede situation var kompleks, hvilket også underbygges
af as gentagne henvendelser til fredericia kommune om hjælp samt beskrivelserne af
familiens situation i de fremlagte akter.
det forhold, at det efterfølgende har vist sig, at fredericia kommunes frygt var ubegrundet,
for så vidt angår d, kan ikke begrunde, at beslutningen om ham var uberettiget.
retten finder derfor ikke grundlag for at fastslå, at fredericia kommune ved tvangsfjernelsen
af d handlede i strid med den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 8. retten
finder endvidere heller ikke grundlag for at fastslå, at fredericia kommune ved beslutningen
om tvangsfjernelsen af d har handlet på en sådan måde, at der er grundlag for at pålægge
kommunen at betale a en godtgørelse eller erstatning.
da der ikke er grundlag for at tillægge a, hverken en godtgørelse efter emrk eller
erstatningsansvarslovens § 26 eller i øvrigt erstatning, tager retten allerede af denne grund
fredericia kommunes påstand om frifindelse til følge.
sagens omkostninger:
a har tabt sagen. a skal derfor i medfør af retsplejelovens § 312, stk. 1, betale fredericia
kommunes omkostninger. omkostningerne fastsættes til 35.000 kr.
thi kendes for ret:
fredericia kommune frifindes.
                                          - 34 -
inden 14 dage skal a betale fredericia kommune sagens omkostninger med 35.000 kr.
omkostningsbeløbet forrentes i medfør af rentelovens § 8 a.
