                                              dom
afsagt den 30. november 2016 af vestre landsrets 7. afdeling (dommerne mogens heinsen,
lars e. andersen og hanne fløe (kst.)) i ankesag
v.l. b–1100–15
a
(advokat svend erik holm, københavn)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten v/advokat tim holmager, københavn)
retten i kolding har den 1. juni 2015 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. bs 16-1656/ 2013).
påstande
for landsretten har appellanten, a, gentaget sin påstand for by-retten.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået dommen stadfæstet.
supplerende sagsfremstilling
der har for landsretten været afholdt syn og skøn. skønsmanden, søren marcus pedersen, har
ved skønserklæring af 1. marts 2016 bl.a. vurderet, at det i 2010 og 2011 ikke var muligt at
drive en rentabel produktion af de omhandlede arealer på i alt 85 hektarer med et sædvanligt
sædskifte med hvede, byg og raps, såfremt der skulle svares ejendomsskat af disse arealer
som beliggende i byzone. skønsmanden har endvidere vurderet, at det er sandsynligt, at det
var muligt at skabe et resultat i balance i 2010 på omkring 525 kr. pr. hektar årligt, såfremt
der skulle svares ejendomsskat af arealerne som beliggende i landzone. endelig har
skønsmanden vurderet, at det – afhængig af udbytte og priser – over en længere periode ville
                                               - 2 -
være muligt at skabe et resultat, som er nogenlunde i balance, såfremt der skulle svares
ejendomsskat af arealerne som beliggende i landzone.
procedure
parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i
overensstemmelse hermed, dog således at skatteministeriet ikke har bestridt resultatet af den
skønserklæring, der er indhentet i forbindelse med sagens behandling for landsretten.
landsrettens begrundelse og resultat
det er ubestridt, at det efter skønsmandens vurdering ikke ville være rentabelt at drive
landbrug på de omhandlede arealer efter arealernes overførsel fra landzone til byzone med
forøget ejendomsskat til følge.
uanset denne følge af lokalplanens zoneændring finder landsretten efter en samlet vurdering,
at der ikke foreligger sådanne ganske særlige omstændigheder, at lokalplanens regulering er
af ekspropriativ karakter eller kan sidestilles med ekspropriation i henhold til
ejendomsavancebeskatningslovens § 11, stk. 1, 1. pkt. landsretten har i den forbindelse
navnlig lagt vægt på, at det må antages, at ejendomsværdien af de omhandlede arealer steg
betydeligt ved lokalplanens zoneændring.
herefter – og af de grunde som er anført af byretten – tiltræder landsretten, at betingelserne
for skattefrihed efter ejendomsavancebeskatningslovens § 11, stk. 1, 1. pkt., ikke er opfyldt.
endvidere tiltræder landsretten af de grunde, der er anført af byretten, at betingelserne for
skattefrihed efter ejendomsavancebeskatningslovens § 11, stk. 1, 2. pkt., heller ikke er
opfyldt.
som følge heraf stadfæster landsretten byrettens dom.
efter sagens udfald skal a betale sagsomkostninger for landsretten til skatteministeriet med i
alt 225.000 kr. beløbet, der er inklusiv moms, vedrører skatteministeriets udgifter til
                                              - 3 -
advokatbistand.
landsretten har ved fastsættelsen af sagsomkostningsbeløbet på den ene side lagt vægt på
sagens økonomiske værdi, der efter de foreliggende oplysninger fastsættes til omkring
6.000.000 kr., og at der for landsretten har været afholdt syn og skøn. på den anden side har
landsretten lagt vægt på sagens i øvrigt relativt begrænsede omfang for landsretten.
                                  t h i k e n d e s f o r r e t:
byrettens dom stadfæstes.
a skal betale sagens omkostninger for landsretten til skatteministeriet med 225.000 kr.
de idømte sagsomkostninger skal betales inden 14 dage og forrentes efter rentelovens § 8 a.
