                             højesterets dom
                      afsagt mandag den 21. december 2009
sag 212/2007
(2. afdeling)
jürgen carsten thews
og
fiberline composites a/s
(advokat ulrik christrup for begge)
mod
energiklagenævnet
og
energistyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat charlotte kunckel for begge)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 8. afdeling den 19. marts 2007.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, peter blok, lene pagter kristensen,
poul søgaard og henrik waaben.
påstande
appellanterne, jürgen carsten thews og fiberline composites a/s, har gentaget deres prin-
cipale påstand.
appellanterne har subsidiært nedlagt påstand om, at energiklagenævnet skal anerkende, at
nævnets afgørelser af 15. maj 2003 i j.nr. 11-63 og 11-62 og energistyrelsens afgørelser af 19.
november 2001 over for dem ophæves, og at energiklagenævnet skal anerkende, at der er
grundlag for at meddele dispensation fra kravene i § 10 i bekendtgørelse nr. 187 af 16. marts
2001, for så vidt angår jürgen carsten thews’ vindmølle på ejendommen matr.nr. 12 h von-
sild by, vonsild, og fiberline composites a/s’ vindmølle på ejendommen matr.nr. 15 a von-
                                               - 2 -
sild by, vonsild, således at vindmøllerne berettiger til afregning efter bekendtgørelsens regler
for afregning af elektricitet for eksisterende vindmøller.
mere subsidiært har appellanterne gentaget deres påstand om, at energiklagenævnet skal an-
erkende, at nævnets og energistyrelsens afgørelser over for dem ophæves, og at sagerne
hjemvises til fornyet behandling ved energiklagenævnet.
mest subsidiært har appellanterne gentaget deres påstand om, at energistyrelsen skal betale
1.767.255 kr. til jürgen carsten thews og 1.761.406,29 kr. til fiberline composites a/s med
procesrente fra den 13. september 2005.
de indstævnte, energiklagenævnet og energistyrelsen, har påstået stadfæstelse, dog således at
der tilkendes dem sagsomkostninger for landsretten.
anbringender
jürgen carsten thews og fiberline composites a/s har til støtte for deres subsidiære påstand
om dispensation fra vindmøllebekendtgørelsens § 10 anført, at der på baggrund af de forhold,
de har anført vedrørende fortolkningen af § 10, i hvert fald har været det fornødne grundlag
for at dispensere fra bestemmelsen, således at vindmøllerne berettigede til afregning efter
reglerne for eksisterende vindmøller.
energiklagenævnet har heroverfor anført, at der ikke er noget grundlag for at pålægge ener-
gimyndighederne at dispensere fra bekendtgørelsen. i øvrigt tilkommer en eventuel kompe-
tence til at dispensere i hvert fald ikke energiklagenævnet.
forklaringer
karina elbrønd pedersen (tidligere karina nielsen) har forklaret, at hun i 1999 var ansat i
energistyrelsen som fuldmægtig i kontoret for vedvarende energi. hun beskæftigede sig pri-
mært med vindmølleområdet og arbejdede med overgangsreglerne. der var nogle nye over-
gangsregler på vej. hendes ansættelse ophørte i december 2001. hun husker ikke en samtale
ultimo december 1999 med peter mogens hee fra kolding kommune.
                                                - 3 -
foreholdt, at en lokalplan i kolding kommune tillod opstilling af vindmøller med en højde-
begrænsning på 45 meter, at kolding kommune hørte energistyrelsen om, hvorvidt det ville
have betydning i relation til, om møllen kunne anses for at være eksisterende inden udgangen
af 1999, at man sendte sagen til nabohøring, således at en endelig afgørelse om dispensation
først blev truffet i 2000, og at tidspunktet for meddelelse af tilladelsen havde betydning for
størrelsen af tilskuddet, har hun forklaret, at hun godt kan huske, at der var et generelt
spørgsmål om, hvornår en dispensation skulle være givet. folk ringede ind og stillede
spørgsmål vedrørende vejledningen af 8. november 1999, og hun har haft samtaler om emnet.
hun husker fortsat ikke samtalen med kolding kommune, eller at hun har besvaret spørgsmål
om naboorientering. energistyrelsen udtalte sig ikke om lokalplaner. hvis hun havde fået
spørgsmålet, som var relevant for kommunen, ville hun have svaret, at energistyrelsen ikke
udtaler sig om lokalplaner, herunder om, hvornår de er endelige. hun ville ikke vurdere den
konkrete sag, men kun udtale sig generelt.
foreholdt, at to personer fra kolding kommune har forklaret, at hun skulle have sagt, at det
ikke ville have betydning, har hun forklaret, at hun vil tro, at hun ikke har sagt det. de udtalte
sig i energistyrelsen kun generelt. hun erindrer svagt, at energistyrelsen har kontaktet hende,
men ikke om hvad. hun vil tro, at spørgsmål vedrørende planlovgivningen er blevet besvaret
med, at energistyrelsen ikke er kompetent til at udtale sig om sådanne spørgsmål.
højesterets begrundelse og resultat
det fremgår utvetydigt af ordlyden af vindmøllebekendtgørelsens § 10, stk. 2, nr. 1, at det er
den konkrete vindmølle, som senest den 31. december 1999 skal være tilladt opstillet i hen-
hold til en endeligt vedtaget lokalplan, og at det således ikke er tilstrækkeligt, at lokalplanen
tillader opstilling af vindmøller. punkt 2, litra a, 1. led, i vejledningen af 8. november 1999
var ikke så præcist udformet som bekendtgørelsens § 10, stk. 2, nr. 1, men højesteret finder,
at det klart var mest nærliggende at forstå vejledningens bestemmelse på samme måde, såle-
des at den konkrete vindmølle skulle være tilladt opstillet i henhold til den vedtagne lokal-
plan. herfor talte bl.a. formuleringen i elreformaftalen, som var gengivet i vejledningens ind-
ledning, sammenhængen med vejledningens punkt 1 og punkt 2, litra a, 2. led, samt det for-
hold, at lokalplanen ellers ikke ville have virkning som en ”bonuslokalplan”, et udtryk, som er
indsat i parentes i selve bestemmelsen i punkt 2, litra a, 1. led.
                                                 - 4 -
energiklagenævnet og energistyrelsen kunne i deres afgørelser ikke foretage en prøvelse af,
om opførelse af vindmøller med en navhøjde på 50 m som forudsat af kolding kommune
nødvendiggjorde dispensation fra lokalplanen, ifølge hvilken navhøjden ikke måtte overstige
ca. 45 m. dette spørgsmål kan derfor heller ikke prøves i en retssag mod energiklagenævnet
og energistyrelsen.
med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsrettens flertal, tiltræ-
der højesteret, at appellanternes principale påstand ikke er taget til følge.
der er heller ikke grundlag for at ophæve energiklagenævnets og energistyrelsens afgørelser
og pålægge energiklagenævnet at anerkende, at der er grundlag for at meddele dispensation
fra vindmøllebekendtgørelsens § 10 (appellanternes subsidiære påstand for højesteret) eller
for at ophæve nævnets og styrelsens afgørelser og hjemvise sagen til fornyet behandling i
energiklagenævnet (appellanternes mere subsidiære påstand).
efter det foran anførte er højesteret enig med landsrettens flertal i, at der ikke er grundlag for
at anse energistyrelsen for erstatningsansvarlig over for appellanterne som følge af formule-
ringen af punkt 2, litra a, 1. led, i vejledningen af 8. november 1999. det er heller ikke efter
bevisførelsen for højesteret godtgjort, at energistyrelsens daværende medarbejder karina
nielsen (nu karina elbrønd pedersen) under telefonsamtalen den 29. december 1999 med
kolding kommunes medarbejder peter hee har udtalt sig om fortolkningen af bestemmelsen
på en måde, som kan medføre erstatningsansvar for energistyrelsen.
højesteret finder, at der hverken for landsretten eller for højesteret er tilstrækkeligt grundlag
for at fravige udgangspunktet i retsplejelovens § 312, stk. 1, hvorefter den tabende part skal
erstatte de udgifter, retssagen har påført modparten.
højesteret stadfæster herefter dommen med den nævnte ændring vedrørende sagsomkostnin-
ger.
                                        thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                            - 5 -
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal jürgen carsten thews og fiberline com-
posites a/s inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse solidarisk betale i alt 200.000
kr. til energiklagenævnet og energistyrelsen. beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
