                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 15. august 2013
sag 1/2013
(1. afdeling)
a
(advokat flemming s. hedegaard, beskikket)
mod
købstædernes forsikring g/s
(advokat marlene gjedde)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 8. afdeling den 12. november 2012.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: thomas rørdam, jens peter christensen, henrik
waaben, lars hjortnæs og oliver talevski.
påstande
appellanten, a, har gentaget sine påstande, således at indstævnte, købstædernes forsikring
g/s, skal betale 1.240.000 kr., subsidiært et mindre beløb, med rente efter erstatningsan-
svarslovens § 16 fra den 10. februar 2011.
købstædernes forsikring g/s har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
der er for højesteret fremlagt yderligere oplysninger, herunder om frafaldsprocenter på er-
hvervsuddannelser og om antallet af indgåede uddannelsesaftaler på bl.a. handelsskolen sil-
keborg.
forklaringer
til brug for højesteret har hans christian justesen supplerende forklaret bl.a., at han fortsat
er vicedirektør og nu også udviklingsdirektør på handelsskolen silkeborg. han har fungeret
som vicedirektør siden 1993.
                                               - 2 -
efter 2 år på grundforløbet kan eleverne søge det, som tidligere hed en praktikplads, og som
nu er en uddannelsesaftale. eleven har som udgangspunkt mulighed for at søge en uddannel-
sesaftale inden for kontor, handel og butik, og valgmuligheden er afhængig af elevens faglige
niveau.
før en elev starter på grundforløbet, gennemføres der en visitationssamtale med vedkom-
mende og typisk sammen med elevens forældre. der udarbejdes ingen uddannelsesplan under
visitationssamtalen, men skolen får under samtalen et indtryk af elevens ønske med hensyn til
studieretning. visitationssamtalen finder typisk sted i maj/juni måned før skolestart. herefter
er der et afklaringsforløb, og straks efter skolestart udarbejder eleven uddannelsesplanen, som
skal foreligge senest 14 dage efter studiestart. uddannelsesplanen skal godkendes af enten
kontaktlæreren eller studievejlederen, og i den forbindelse er der et møde mellem den pågæl-
dende lærer eller studievejleder og elev. efter efterårsferien - typisk i uge 43 eller 44 - er der
en yderligere samtale, som primært tager afsæt i visitationssamtalen, som der følges op på.
det fremgår ikke, hvornår uddannelsesplanen for a er udarbejdet. en uddannelsesplan kan
ændres flere gange i forløbet. det er formentlig den seneste uddannelsesplan for a, der er
fremlagt, og det fremgår af denne, at studieretningen er merkantil. a kom direkte fra skolen,
og det er hans opfattelse, at a ville have kunnet gennemføre grunduddannelsen. der er ingen
indikationer på det modsatte.
en erhvervsuddannelse er en praktisk uddannelse, der giver såvel erhvervskompetence som
studiekompetence. der indgår grundlæggende fag i grunduddannelsen, og de kan godskrives
eleven som gennemført ved studieskift.
de erhvervsfaglige uddannelser er uddannelser, som er udbudt af tekniske skoler, social- og
sundhedsskoler, landbrugsskoler og handelsskoler. handelsskolen silkeborg har detail-, han-
del- og kontoruddannelser.
det er hans opfattelse, at tekniske skoler, som tilbyder uddannelse af tømrere, smede og elek-
trikere, er sammenlignelige med hg-uddannelsen. det er sammenlignelige uddannelsesfor-
løb, idet der må lægges vægt på, at uddannelserne er omfattet af samme lovgivning, herunder
                                                - 3 -
af de samme bekendtgørelser såvel institutionelt som uddannelsesmæssigt. der er forskel på
grunduddannelsernes længder.
hg-uddannelsen er en populær uddannelse og et godt tilbud til den særlige gruppe elever,
som den appellerer til. uddannelsen er blevet noget "mudret" på grund af henvisning af elever
fra jobcentre, kommunen og a-kasser.
afhængig af elevens faglige niveau er der mulighed for at skifte speciale inden for kontor,
handel eller detail efter færdiggørelsen af grundforløbet, selv om eleven i uddannelsesplanen
har anført et andet speciale under hovedforløbet.
de frafaldsprocenter, han oplyste om i landsretten, er de rigtige. der er på landsplan sket et
væsentligt frafald mellem grundforløbets afslutning og hovedforløbet, men tallene for han-
delsskolen silkeborg er bedre end tallene på landsplan. problemet er gruppen af elever, der er
henvist fra bl.a. jobcentre, kommuner og a-kasser, som ikke har en uddannelsesparathed, som
gør dem velegnede til at gennemføre et hovedforløb/en uddannelsesaftale.
89 % af de elever, som har en uddannelsesaftale, gennemførte hovedforløbet i 2011, og tallet
er efterfølgende steget yderligere til 94 %.
han mener, at skolen bedst måles på, hvor mange elever der kommer i hovedforløbet. her
ligger skolen højt. i 2010 blev der ansat en yderligere jobkonsulent, således at skolen nu har
to jobkonsulenter, og indsatsen er blevet styrket siden 2010.
retsgrundlaget
erstatningsansvarsloven, jf. lovbekendtgørelse nr. 885 af 20. september 2005 med senere æn-
dringer, indeholder bl.a. følgende bestemmelser:
       ”§ 5. har en personskade medført varig nedsættelse af skadelidtes evne til at skaffe sig
       indtægt ved arbejde, tilkommer der skadelidte erstatning for tab af erhvervsevne.
       …
       stk. 3. skadelidtes erhvervsevnetab beregnes i procent (erhvervsevnetabsprocenten).
       der ydes ikke erstatning, såfremt erhvervsevnetabet er mindre end 15 %.
       § 6. erstatningen fastsættes til et kapitalbeløb, der udgør skadelidtes årsløn, jf. § 7, gan-
       get med erhvervsevnetabsprocenten, jf. § 5, stk. 3, og herefter ganget med 10.
       …
                                               - 4 -
      § 7. som årsløn regnes skadelidtes samlede erhvervsindtægt i det år, der går forud for
      datoen for skadens indtræden.
      stk. 2. årslønnen fastsættes dog efter et skøn, når særlige indtægts- eller ansættelsesfor-
      hold eller andre særlige forhold har gjort sig gældende.
      § 8. for en skadelidt, der ved skadens indtræden ikke er fyldt 15 år, fastsættes erstatnin-
      gen som et kapitalbeløb, der udgør 276.000 kr. ganget med méngraden, jf. § 4, og her-
      efter ganget med 10. ved en méngrad på under 5 pct. ydes ingen erstatning.”
den nugældende bestemmelse i erstatningsansvarslovens § 8 blev indført ved lov nr. 463 af 7.
juni 2001. bestemmelsen er baseret på betænkning nr. 1383/2000 vedrørende revision af er-
statningsansvarsloven.
efter den tidligere bestemmelse i erstatningsansvarslovens § 8 skulle erstatningen for en ska-
delidt, der i det væsentlige udnyttede sin erhvervsevne på en måde, som ikke medførte eller
kun i begrænset grad medførte erhvervsindtægt, og for børn, fastsættes på grundlag af den i §
4 nævnte méngrad, idet der dog ikke blev ydet nogen erstatning ved en méngrad på under 15
%. denne retstilstand gav anledning til kritik. det hedder herom i den ovennævnte betænk-
ning s. 63 f. bl.a.:
      ”for det andet er det påpeget, at reglerne i eal § 8 er for vidtrækkende. således har fx
      ptu anført, at § 8 kan føre til resultater, der forekommer tilfældige og urimelige. det
      skyldes bl.a., at der kan være stor forskel på méngraden (som bygger på en lægelig vur-
      dering) og erhvervsevnetabsprocenten (som bygger på en økonomisk vurdering af de
      fremtidige indtægtsmuligheder). kravet om en méngrad på mindst 15 pct. kan i visse til-
      fælde medføre, at en person ikke kan få nogen erhvervsevnetabserstatning, selv om den
      pågældende faktisk har mistet en betydelig del af sin arbejdsevne. dette vil ofte være
      tilfældet for personer, der har pådraget sig en piskesmældslæsion. ved piskesmældslæ-
      sioner er méngraden ofte under 15 pct., mens erhvervsevnetabsprocenten kan være me-
      get højere. i disse tilfælde medfører de gældende regler, at fx en jurastuderende ikke
      kan få nogen erhvervsevnetabserstatning, mens en nyuddannet, arbejdsløs jurist kan få
      erstatning, som beregnes med udgangspunkt i den forventede årsløn ved fuldtidsbe-
      skæftigelse.”
arbejdsgruppens flertal udtalte herefter følgende (a. st., s. 66):
      ”med hensyn til eal § 8 finder arbejdsgruppen, at den bør være så snæver som mulig,
      jf. beskrivelsen ovenfor af de konsekvenser reglen har haft i praksis. den medicinske
      méngrad bør kun anvendes, hvis ikke andet er muligt. reglen foreslås derfor begrænset
      til kun at omfatte børn, for hvem det på grund af lav alder ikke er muligt at opstille en
      erhvervsprognose. som aldersgrænse foreslås skadelidte, der ikke er fyldt 15 år, idet det
      i almindelighed ikke er muligt at fastslå erhvervsevnetabet for disse personer, da de
                                                - 5 -
       sædvanligvis endnu ikke har afsluttet deres grundskoleforløb på dette tidspunkt. samti-
       dig finder gruppen … at der bør anvendes en normalårsløn som beregningsgrundlag for
       erhvervsevnetabserstatningen.”
justitsministeriet var enig i arbejdsgruppens synspunkter, og lovforslaget til den nugældende
bestemmelse i erstatningsansvarslovens § 8 blev udformet i overensstemmelse hermed, jf.
lovforslag l 143, folketingstidende 2000-01, tillæg a, s. 3503.
i de specielle bemærkninger til § 8 hedder det bl.a. (lovforslag l 143, folketingstidende
2000-01, tillæg a, side 3529):
       ”det foreslås at begrænse bestemmelsens anvendelsesområde, således at erhvervsevne-
       tabserstatning kun beregnes på grundlag af den medicinske méngrad i tilfælde, hvor
       skadelidte var under 15 år på skadetidspunktet.
       forslaget indebærer, at lovens almindelige regler om fastsættelse af erhvervsevnetabs-
       erstatning, jf. §§ 5-7, skal gælde for alle skadelidte, der er fyldt 15 år.
       ændringen har bl.a. betydning for studerende og andre under uddannelse samt hjemme-
       arbejdende ægtefæller og samlevere, der hidtil har været omfattet af lovens § 8. den fo-
       reslåede ændring af § 8 indebærer, at årslønnen for disse grupper vil skulle fastsættes
       efter lovens § 7, stk. 2 (som ikke ændres), således at årslønnen fastsættes skønsmæssigt
       som et udtryk for den økonomiske værdi af skadelidtes arbejdskraft på skadestidspunk-
       tet.
       …
       … hvis skadelidte er under egentlig erhvervsrettet uddannelse, kan årslønnen for en ny-
       uddannet lægges til grund. er der ikke grundlag for at kunne skønne over årslønnen,
       f.eks. hvis skadelidte går i gymnasiet, vil den normalårsløn, der foreslås anvendt ved er-
       statningsberegning efter § 8, kunne være vejledende.
       for de nævnte grupper af skadelidte, der efter forslaget ”flyttes” fra § 8 til §§ 5-7, vil
       fastsættelsen af en erhvervsevnetabsprocent skulle ske efter lovens § 5. det indebærer,
       at det også skal vurderes konkret, hvad skadelidte vil kunne forventes at tjene i fremti-
       den.
       det foreslås endvidere at ændre udmålingsreglerne i § 8, således at erhvervsevnetabs-
       erstatning til børn under 15 år beregnes på samme måde som ellers, … blot med den
       forskel, at méngraden anvendes i stedet for erhvervsevnetabsprocenten, og at der an-
       vendes en normalårsløn på 276.000 kr. dette beløb svarer til den højeste løbende ydelse
       efter arbejdsskadesikringsloven for erhvervsevnetab (pr. 1. januar 2001).”
højesterets begrundelse og resultat
af de grunde, landsretten har anført, stadfæster højesteret dommen.
                                               - 6 -
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
i sagsomkostninger for højesteret skal statskassen betale 75.000 kr. til købstædernes forsik-
ring g/s.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
