                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 3. oktober 2013
sag 171/2011
(1. afdeling)
landbrug & fødevarer/videncenter for svineproduktion
(advokat søren tyge sørensen)
mod
breeders of denmark a/s
(advokat joan vollertsen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 15. april 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, marianne
højgaard pedersen, poul dahl jensen og oliver talevski.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
anbringender
breeders of denmark a/s har frafaldet anbringendet om anvendelse af aftalelovens § 36 som
følge af inhabilitet og anbringendet om misbrug af dominerende stilling.
parterne har i øvrigt gentaget deres anbringender.
supplerende sagsfremstilling
de købererklæringer, der er underskrevet af den hollandske køber, fa. bouw bv, er afgivet
på en blanket udfærdiget af ”danish pig production” (dansk svineproduktion).
i købererklæringen af 18. april 2007 hedder det i punkt 1:
                                               - 2 -
                                            ”käufer-erklärung
      …
      1.0      erklärung
      1.1      der unterzeichnete käufer erklärt,
              dass      ich ein schweineproduzent bin,
              dass      ich auf der unten angebenen adresse schweineproduktion betreibe mit
                        der/den rasse/n und mit der betriebsgrösse, die ebenfalls unten
                        angegeben ist,
              dass      ich zuchtschweine oder sperma und/oder embryonen hiervon nicht
                        verkaufe,
              dass      mir das weiterverkaufsverbot bekannt ist und von mir akzeptiert wird,
                        das in der anlage 1 beigefügt ist, und ein integrierter bestandteil von
                        dieser käufer-erklärung ist.
      1.2     der unterzeichnete käufer akzeptiert, dass der dänische landesbelrat für
              schweineproduktion (danish pig production) ein verbot gegen künftige ein-
              käufe von zuchtmaterial von danbred in meinen betrieb erlassen und geld-
              strafe oder schadenersatz verlangen kann, wenn ich gegen die in punkt 1.1. ab-
              gegebenen erklärungen – einschliesslich des weiterverkaufsverbotes – ver-
              stosse.”
punkt 1.1 til 1.4 i bilag 1 til købererklæringen har følgende ordlyd:
      ”1.1.   der käufer darf nur mit dem vorherigen und schriftlichen akzept von [omsæt-
              ters navn] gekaufte zuchtschweine oder nachkommen danach welterverkaufen
              oder auf andere weise den gebrauch von gekauften zuchtschweinen oder nach-
              kommen danach an dritten übertragen für 2 jahre nach dem letzten import von
              danbred zuchtschweinen in die herde vom käufer.
      1.2.    das akzept von [omsætters navn] wird dadurch bedingt sein, dass der käufer
              vom käufer eine vereinbarung mit [omsætters navn] eingeht über den gebrauch
              von den gekauften tieren und die zahlung dafür.
      1.3.     verkauf für die schlachtung ist nicht als weiterverkauf anzusehen.
      1.4.    was oben über zuchtschweine festgesetzt ist, gilt auch für sperma und embryo-
              nen davon.“
tilsvarende er fastsat i købererklæringerne af 14. juni og 27. august 2007 og i bilag 1 til disse
købererklæringer.
                                              - 3 -
det er under hovedforhandlingen oplyst, at fa. bouw ikke var bekendt med parternes omsæt-
ningsaftale fra februar 2007, herunder salgsvilkårene knyttet til denne aftale.
den liste over produktionsbesætninger, som fons onland medsendte ved telefax af 26. fe-
bruar 2008, angår sæd, der er leveret i perioden fra den 1. januar 2008 til den 25. februar
2008.
på følgesedlerne fra maj 2008 om levering af i alt 29 tuber sæd er anført e. van de burgt som
adressat. følgesedlerne blev fremlagt for sø- og handelsretten ved brev af 19. juli 2010 fra
advokat søren tyge sørensen.
landbrug & fødevarer/videncenter for svineproduktion har udarbejdet et spørgetema af 29.
august 2011, som breeders har accepteret. i spørgetemaet anmodes maarten bouw om skrift-
ligt at besvare en række spørgsmål, herunder om hans svineproduktion og om hans samarbej-
de med forskellige svineproducenter. spørgetemaet er efter det oplyste blevet oversat og med
brev sendt til maarten bouw, der ikke har besvaret spørgsmålene.
det er under hovedforhandlingen oplyst, at der ikke på hypors hjemmeside var oplysninger
om salg af duroc-sæd eller adgang til online at afgive bestilling om køb af sæd.
højesterets begrundelse og resultat
baggrund og problemstilling
dansk svineproduktion (nu landbrug & fødevarer/videncenter for svineproduktion, i det
følgende forkortet vsp) indgik i februar 2007 en aftale med breeders of denmark a/s om
omsætning af danavl-avlssvin. i forlængelse heraf indgik breeders i perioden fra april til au-
gust 2007 aftaler om levering af i alt 37 duroc-orner til den hollandske svineproducent, fa.
bouw bv.
sagens hovedspørgsmål er, om fa. bouw har overtrådt forbuddet mod videresalg mv. i af-
talerne med breeders med den retsvirkning, at fa. bouw til vsp skal betale en bod, som
breeders hæfter for. det fremgår af punkt 12.3 i omsætningsaftalen mellem vsp og breeders,
                                                - 4 -
at breeders hæfter som selvskyldnerkautionist for sin købers forpligtelse til at betale bod i
forbindelse med overtrædelse af forbuddet mod videresalg.
det må afgøres på grundlag af aftalerne mellem breeders og fa. bouw, dvs. købererklærin-
gerne og bilag 1, som er en integreret bestanddel heraf, om fa. bouw har overtrådt videre-
salgsforbuddet mv. det, som i omsætningsaftalen mellem vsp og breeders og i salgsvilkåre-
ne, der er knyttet hertil, er fastsat om videresalgsforbud mv. for breeders’ købere, er således
ikke afgørende for fastlæggelsen af fa. bouws forpligtelser.
fortolkning af videresalgsforbuddet mv. for fa. bouw
parterne er enige om, at fa. bouw efter aftalerne med breeders havde ret til at opstalde egne
orner på ks-stationer til levering af sæd til brug i fa. bouws bedrift. de er derimod uenige
om, hvorvidt fa. bouw havde ret til at opstalde egne orner på ks-stationer til levering af sæd
til brug i produktionsbesætninger, der havde en aftale om levering af hele produktionen af
smågrise til fa. bouw til opfedning til slagtesvin (såkaldt kontraktproduktion).
det fremgår af punkt 1.1 i bilaget til købererklæringerne, at fa. bouw kun med breeders’ for-
udgående og skriftlige samtykke må videresælge eller på anden måde overlade tredjemand
brugen af de købte avlssvin og afkom heraf. salg til slagtning anses ikke for videresalg, jf.
punkt 1.3 i bilaget, og det fremgår af punkt 1.4, at det, som er fastsat om avlssvin, også gælder
for sæd og embryoner.
det fremgår ikke af ordlyden af punkt 1.1 i bilag 1 til købererklæringerne, at den ovenfor be-
skrevne kontraktproduktion er forbudt, og parterne er som nævnt enige om, at bilagets punkt
1.1 ikke forbyder opstaldning af egne orner på en ks-station til produktion af sæd til brug i
egen bedrift. da et forbud mod kontraktproduktion vil indebære en væsentlig begrænsning i
den hollandske købers muligheder for at anvende de købte orner i sin virksomhed, må forbud-
det efter højesterets opfattelse kræve en klar hjemmel i aftalegrundlaget. det bemærkes her-
ved, at kontraktproduktion efter jan lembke jensens forklaring for sø- og handelsretten er
hyppigt forekommende i andre europæiske lande, herunder holland. højesteret finder, at der
ikke foreligger en sådan klar hjemmel. brugen af avlssvin som led i en ordning med kontrakt-
produktion kan således ikke anses for at være overladt til tredjemand i strid med punkt 1.1 i
                                                - 5 -
bilag 1 til købererklæringerne. det, som i øvrigt er fastsat i købererklæringerne, kan ikke føre
til en anden vurdering.
højesteret finder således, at forbuddet mod videresalg mv. ikke er til hinder for den overfor
beskrevne ordning med kontraktproduktion.
spørgsmålet om levering af sæd til 31 produktionsbesætninger er i strid med videresalgsfor-
buddet mv.
fa. bouw opstaldede 26 duroc-orner på ks-stationerne hypor og parvak. herfra blev i pe-
rioden fra den 1. januar til den 25. februar 2008 leveret sæd til 31 produktionsbesætninger, og
det er ubestridt, at der også før og efter blev leveret sæd til produktionsbesætningerne. vsp
har anført, at produktionsbesætningerne ikke kun anvendte den leverede sæd til at producere
smågrise, som efterfølgende blev leveret til fa. bouw med henblik på slagtning, og at forbud-
det mod videresalg mv. således også derfor blev overtrådt. parterne er enige om, at vsp har
bevisbyrden herfor.
efter en samlet vurdering af det foreliggende bevismateriale finder højesteret, at vsp ikke
har godtgjort, at det forholder sig som anført.
højesteret har herved lagt vægt på telefaxerne af 22. januar, 26. februar og 17. marts 2008,
herunder navnlig på telefaxen af 22. januar 2008 fra fa. bouw ved maarten bouw. det frem-
går heraf bl.a., at ks-stationerne (hypor/parvak), hvor der var opstaldet orner, producerede
og leverede sæden til hans gårde i holland, at han ikke solgte orner til hypor, og at hypor
kun solgte ornesæd til brug for hans gårde. det fremgår endvidere af telefaxen, at han havde
bedt hypor ”to put the boars on their website, to make publicity for my farms”, og han under-
streger i telefaxen, at ingen sæd er blevet brugt ”for breeding purposes”, og at der kun er ble-
vet produceret slagtesvin med ornesæden.
højesteret tiltræder endvidere, at oplysningerne om parvaks hjemmeside med billedet af en
duroc-orne ikke i sig selv giver grundlag for at anse videresalgsforbuddet mv. for overtrådt.
spørgsmålet om levering af sæd til e. van de burgt er i strid med videresalgsforbuddet mv.
                                                - 6 -
vsp har anført, at følgesedlerne fra maj 2008, der viser levering af i alt 29 doser duroc-sæd
fra ks-stationen parvak til e. van de burgt, som ikke står på listen over kontraktbesætninger,
godtgør, at fa. bouw overtrådte forbuddet mod videresalg mv.
efter en samlet vurdering af det foreliggende bevismateriale finder højesteret, at leveringen
til e. van de burgt ikke godtgør, at forbuddet er overtrådt.
højesteret har navnlig lagt vægt på, at den liste over 31 produktionsbesætninger, der blev
sendt med telefax af 26. februar 2008 fra fons onland, angår levering af sæd til disse besæt-
ninger i perioden fra den 1. januar til den 25. februar 2008. det forhold, at e. van de burgt,
der modtog duroc-sæd i maj 2008, ikke står anført på denne liste, kan derfor efter højesterets
opfattelse ikke i sig selv anses som bevis for, at sæden ikke skulle anvendes til kontraktpro-
duktion for fa. bouw, jf. herved den foran nævnte telefax af 22. januar 2008 fra maarten
bouw. højesteret har endvidere lagt vægt på, at der ikke foreligger oplysninger fra e. van de
burgt om, at den ornesæd, som han modtog i maj 2008, blev anvendt på anden måde end til
kontraktproduktion.
konklusion og sagsomkostninger
efter det anførte tager højesteret breeders’ principale påstand til følge som nedenfor bestemt,
således at breeders ikke er forpligtet til at betale nogen bod til vsp.
vsp skal til breeders betale sagsomkostninger for begge instanser med i alt 150.900 kr., heraf
godtgørelse af udgifter til retsafgift for begge instanser med 48.280 kr., vidnegodtgørelse for
sø- og handelsretten med 2.254 kr., godtgørelse af udgifter til tolkning for sø- og handelsret-
ten med 366 kr. og godtgørelse af udgifter til advokatbistand for begge instanser med i alt
100.000 kr.
                                       thi kendes for ret:
landbrug & fødevarer/videncenter for svineproduktion skal anerkende ikke at være beret-
tiget til fra garantifonden at få udbetalt den opkrævede bod på oprindelig 1.800.000 kr., se-
nere nedsat til 480.000 kr.
                                           - 7 -
i sagsomkostninger for sø- og handelsretten og højesteret skal landbrug & fødevarer/vi-
dencenter for svineproduktion inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale
150.900 kr. til breeders of denmark a/s.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
