                             højesterets dom
                       afsagt fredag den 16. september 2011
sag 46/2011
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat bjarne frøberg, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i århus den 30. august 2010 og af vestre lands-
rets 13. afdeling den 9. december 2010.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, poul søgaard, jytte scharling,
vibeke rønne og oliver talevski.
påstande
dommen er anket af tiltalte, t, med principal påstand om, at landsrettens dom ophæves, og at
sagen hjemvises til fornyet behandling ved landsretten. han har subsidiært nedlagt påstand
om formildelse, herunder at sagens forhold 1 henføres under våbenlovens § 10, stk. 1, og ikke
under straffelovens § 192 a.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
anbringender
t har til støtte for den principale påstand om hjemvisning gjort gældende, at det var en retter-
gangsfejl, at landsretten tillod dokumentation af dele af ransagningsrapport af 17. maj 2010,
som vedrørte ransagning andre steder i ejendommen end det værelse, som han rådede over.
pistolen og ammunitionen hos ham var et tilfældighedsfund i en sag om efterforskning af be-
rigelseskriminalitet, der var rettet mod andre personer. der har ikke under straffesagen mod
                                                 - 2 -
ham været foretaget efterforskning om hans relationer til de personer, der i øvrigt kunne
knyttes til ejendommen. det er uoplyst, om de øvrige fundne effekter stammer fra berigelses-
forbrydelser, og der er ikke foretaget nogen efterforskning af hans kendskab eller tilknytning
til disse effekter. det samlede resultat af ransagningen, bortset fra ransagningen på hans væ-
relse, er åbenbart uden betydning for sagen, hvilket skal sammenholdes med, at landsretten
ifølge præmisserne har tillagt dette forhold betydning.
t har til støtte for den subsidiære påstand om formildelse gjort gældende, at der ikke er
grundlag for at fastslå, at besiddelsen af pistolen er sket under særlig skærpende omstændig-
heder som nævnt i straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1. besiddelsen er alene sket under skær-
pende omstændigheder som nævnt i våbenlovens § 10, stk. 1. der er ingen oplysninger om, at
pistolen stammer fra en forbrydelse, eller at den har været anvendt eller tænkt anvendt til en
forbrydelse. han har ikke tilknytning til et kriminelt miljø, og han har ikke anskaffet pistolen
for at beskytte sig som følge af trusler eller lignende.
t har endelig anført, at han ikke bør idømmes over 6 måneders fængsel, og at straffen bør gø-
res helt eller delvis betinget.
rigsadvokaten har over for hjemvisningspåstanden gjort gældende, at dokumentationen af de
dele af ransagningsrapporten, der ikke vedrørte ransagning af ts værelse i ejendommen, ikke
kan anses for at udgøre en rettergangsfejl. der er tale om en rapport, som forklarer baggrun-
den for, at politiet var til stede på adressen, og som objektivt redegør for de fund, man gjorde
under den samlede ransagning. dokumentation af rapporten i medfør af retsplejelovens § 871,
stk. 4, må således anses for ubetænkelig. det kan under alle omstændigheder ikke antages, at
dokumentation af ransagningsrapporten har påvirket skyldsspørgsmålet, jf. retsplejelovens §
925. t har uomtvisteligt gjort sig skyldig i overtrædelse af våbenloven ved at have været i
besiddelse af et skydevåben med tilhørende ammunition. spørgsmålet om, hvilken vægt op-
lysningerne i ransagningsrapporten skal tillægges ved vurderingen af, om der foreligger særlig
skærpende omstændigheder som nævnt i straffelovens
§ 192 a, stk. 1, nr. 1, vil kunne afgøres endeligt af højesteret. der er således ikke grundlag for
ophævelse af dommen og hjemvisning af sagen til landsretten.
                                                - 3 -
rigsadvokaten har over for ts subsidiære påstand om formildelse gjort gældende, at ts be-
siddelse af den pågældende pistol med tilhørende ammunition udgør en overtrædelse af straf-
felovens § 192 a, stk. 1, nr. 1, idet våbenbesiddelsen efter en samlet vurdering af de forelig-
gende oplysninger må anses at have indebåret en nærliggende risiko for, at våbnet ville blive
brugt til fare for andre. t har på sit værelse været i besiddelse af et funktionsdueligt skydevå-
ben med tilhørende ammunition. våbnet og ammunitionen blev opbevaret sammen og lettil-
gængeligt. t var tillige i besiddelse af kokain med henblik på videresalg, og han har ikke vil-
let forklare om, hvordan han er kommet i besiddelse af pistolen, eller hvad der har været for-
målet med erhvervelsen.
rigsadvokaten har endelig anført, at der ikke foreligger sådanne særlige omstændigheder,
som kan begrunde en fravigelse af udgangspunktet om 1 års fængsel i en sag som den forelig-
gende, og at der efter sagens karakter ikke er grundlag for at gøre straffen helt eller delvis
betinget.
højesterets begrundelse og resultat
hjemvisningspåstanden
ransagningen af den ejendom, hvor t rådede over et værelse, skete efter det oplyste på bag-
grund af tyverimistanke mod andre beboere i ejendommen. i ransagningsrapporten af 17. maj
2010 redegøres der for de fund, som politiet gjorde under ransagningen af den samlede ejen-
dom, herunder ts værelse.
højesteret finder, at det ikke på forhånd måtte antages, at de dele af ransagningsrapporten,
som ikke angik ransagningen af ts værelse, ville være uden betydning for straffesagen mod
ham. det udgjorde derfor ikke en rettergangsfejl, at landsretten gav anklagemyndigheden til-
ladelse til dokumentation af disse dele af ransagningsrapporten, jf. retsplejelovens § 871, stk.
4. påstanden om ophævelse af landsrettens dom og hjemvisning af sagen til fornyet behand-
ling ved landsretten kan allerede derfor ikke tages til følge.
vedrørende straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1
ved højesterets dom af 25. juni 2010 (ufr 2010 side 2552) er det fastslået, at det beror på en
samlet vurdering af de foreliggende omstændigheder, om besiddelse af skydevåben på ikke
                                                - 4 -
offentligt tilgængeligt sted må anses for begået under særlig skærpende omstændigheder i
straffelovens § 192 a, stk. 1’s forstand, og at der herved kan lægges vægt på de momenter, der
er nævnt i forarbejderne til lov nr. 411 af 10. juni 1997 (den tidligere bestemmelse i våbenlo-
vens § 10, stk. 2) og til lov nr. 501 af 12. juni 2009 (straffelovens § 192 a). som anført i høje-
sterets domme af 15. november 2010 (ufr 2011 side 494, 498, 502 og 504) skal der lægges
vægt på, om besiddelsen af skydevåbnet efter en samlet vurdering må anses at have indebåret
en nærliggende risiko for, at det ville blive brugt til fare for andre.
t er fundet skyldig i besiddelse af en funktionsduelig halvautomatisk pistol med to tilhørende
magasiner, der hver var isat 7 skarpe patroner. pistolen og magasinerne befandt sig i en pose i
et skab på hans værelse. t har ikke ønsket at forklare, hvordan han er kommet i besiddelse af
pistolen, eller hvad formålet med at erhverve den var. på værelset blev der endvidere fundet
bl.a. 6,1 gram kokain fordelt i 7 salgsposer, og landsretten har fundet det bevist, at t besad
kokainen med henblik på videresalg.
under disse omstændigheder tiltræder højesteret, at besiddelsen af pistolen efter en samlet
vurdering må anses at have indebåret en nærliggende risiko for, at den ville blive brugt til fare
for andre. det er derfor med rette, at forhold 1 er henført under straffelovens § 192 a, stk. 1,
nr. 1.
straffastsættelsen
der er ikke grundlag for at ændre straffen, der er fastsat til fængsel i 1 år, eller for at gøre
straffen helt eller delvis betinget.
t har været frihedsberøvet fra den 17. maj 2010 til den 30. august 2010.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
t skal betale sagens omkostninger for højesteret.
