                             højesterets dom
                          afsagt tirsdag den 7. februar 2017
sag 55/2016
(2. afdeling)
a
(advokat eduardo vistisen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 7. afdeling den 26. februar 2016.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, marianne højgaard
 pedersen, jon stokholm, henrik waaben og lars apostoli.
påstande
appellanten, a, har nedlagt påstand om, at indstævnte, skatteministeriet, skal anerkende, at
der skal ske omberegning af grundskatteloftsværdien for hendes ejendom, matrikel nr. ..., y-
by, med basisår 2001.
skatteministeriet har nedlagt påstand om stadfæstelse med den ændring, at ansættelsen af den
omberegnede grundværdi skal foretages med 2009 som basisår ved vurderingen pr. 1. oktober
2010.
skatteministeriets ændrede påstand skyldes, at den faktiske grundværdi for den udstykkede
ejendom (... x) var lavere end loftsværdien for 2009, og at 2009 derfor er basisår ved bereg-
ningen af grundskatteloftet for denne ejendom ved vurderingen pr. 1. oktober 2010.
                                                - 2 -
anbringender
a har for højesteret anført navnlig, at prisniveauet for alle sammenlignelige omliggende vil-
laejendomme i z-by siden 2001 har udviklet sig langt over stigningsbegrænsningen, som føl-
ger af loftet over grundlaget for beregningen af kommunal grundskyld, der blev indført ved
lov nr. 1047 af 17. december 2002. derfor er 2001 basisår ved beregningen af grundskattelof-
tet for alle disse ejendomme, og det ville være urimeligt og i strid med lovens formål, hvis der
ved beregningen af grundskatteloftet for de seks ejendomme på ...-vej – som de eneste i om-
rådet – skulle anvendes et senere basisår end 2001. ved anvendelse af 2008 eller 2009 som
basisår bliver resultatet en afgiftspligtig grundværdi, som er omtrent dobbelt så høj som ved
anvendelse af 2001 som basisår. det kan da også konstateres, at de afgiftspligtige grundvær-
dier af alle sammenlignelige ejendomme i området er væsentligt lavere end dem, der er lagt til
grund ved beregningen af grundskyld for de seks ejendomme på ...-vej.
vurderingslovens § 33, stk. 18, 2. pkt., bør fortolkes indskrænkende, således at bestemmelsen
ikke gælder i en situation, hvor anvendelsen af de nye ejendomme efter en udstykning er helt
anderledes end den hidtidige anvendelse af den udstykkede ejendom, og hvor dette har væ-
sentlig betydning for grundværdiernes udvikling. det er netop situationen i det foreliggende
tilfælde, hvor den udstykkede ejendom har været anvendt til x (... x), og hvor stigningen af
grundværdien siden 2001 netop af den grund har været beskeden. konsekvensen er, at ... xs
faktiske grundværdi i årene efter 2001 jævnligt har været lavere end de loftsværdier, der
følger af loven. det er årsagen til, at 2009 og ikke 2001 er basisår ved vurderingen af ... xs
grund i 2010. i modsætning hertil har prisudviklingen for de omliggende villakvarterer været
meget stærk, og her har de faktiske grundværdier derfor ikke siden 2001 været lavere end de
loftsværdier, der følger af loven. under disse omstændigheder vil det være i strid med lovens
formål, hvis basisåret for de seks nye ejendomme på ... vej, som anvendes til boliger, skal
være bestemt af basisåret for x (2009) – med væsentligt højere grundskyld til følge – i stedet
for det basisår, som gælder for alle de sammenlignelige boligejendomme i området (2001).
ved købet af ejendommen har hun disponeret i tillid til skats udtalelse i mailen af 5. februar
2010. skats udtalelse giver derfor grundlag for en berettiget forventning om, at 2001 anven-
des som basisår ved beregningen af grundskatteloftet. forbeholdet i udtalelsen har generel ka-
rakter og er derfor uden betydning for anvendelsen af forventningsprincippet.
                                              - 3 -
skatteministeriet har heroverfor anført navnlig, at det følger af 2. pkt. i vurderingslovens § 33,
stk. 18, at ansættelsen af den omberegnede grundværdi for en ny ejendom foretages med
samme basisår, som gælder for den udstykkede ejendom. i det foreliggende tilfælde er ... x
den udstykkede ejendom, og da 2009 skal anvendes som basisår for denne ved vurderingen
pr. 1. oktober 2010, gælder dette også for de seks nye ejendomme på ... vej, der er udstykket
fra x, herunder as ejendom.
det er uden betydning, at 2001 er anvendt som basisår ved vurderingen af sammenlignelige
ejendomme i området, da dette ifølge § 33, stk. 18, 3. pkt., kun ville have relevans, hvis de
nye ejendomme på ... vej var udstykket fra en ejendom, som hidtil havde været undtaget fra
vurdering. denne situation er netop ikke aktuel i det foreliggende tilfælde, idet ... x ikke har
været undtaget fra vurdering.
det er ikke i strid med lovens formål at anvende § 33, stk. 18, 2. pkt., efter ordlyden med den
virkning, at vurderingen af as ejendom foretages med 2009 som basisår, selv om det betyder,
at resultatet afviger fra vurderingen af sammenlignelige ejendomme i området. formålet med
loven er at begrænse stigningen af de afgiftspligtige grundværdier – og dermed stigningen af
ejendomsskatterne for den enkelte ejendom. det er ikke at sikre en ensartet beskatning af
sammenlignelige ejendomme. det ville derimod være uforeneligt med lovens ordlyd og moti-
ver at følge as ønske om at anvende reglen i § 33, stk. 18, 3. pkt., i den foreliggende situation,
der klart er omfattet af stk. 18, 2. pkt.
forventningsprincippet kan ikke føre til et andet resultat, allerede fordi skat i sin mail af 5.
februar 2010 udtrykkeligt har taget forbehold om, at udtalelsen kun er vejledende og derfor
ikke bindende for skat. hertil kommer, at anvendelse af 2001 som basisår ved omberegning
af grundværdien ville være i klar modstrid med loven, og at udtalelsen efter sit indhold i øv-
rigt kun har foreløbig og uforbindende karakter.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er der fremkommet yderligere oplysninger om grundværdier, loftsværdier og
basisår bl.a. for sammenlignelige ejendomme i det område, hvor as ejendom ligger.
                                                 - 4 -
endvidere er fremlagt oplysninger, der viser, at 2009 var basisår ved ansættelsen af den af-
giftspligtige grundværdi for ... x for 2010. resultatet heraf bliver en lavere grundskyld for a.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår spørgsmålet om rette basisår ved beregningen af grundskatteloftet for as ejen-
dom for vurderingsåret 2010. sagen rejser spørgsmål om fortolkningen af vurderingslovens §
33, stk. 18, og om anvendelse af forventningsprincippet.
fortolkningen af vurderingslovens § 33, stk. 18
når en ny ejendom efter udstykning bliver omfattet af pligten til at betale grundskyld efter
ejendomsbeskatningsloven, foretages ved den almindelige vurdering eller omvurderingen ef-
ter vurderingslovens § 3 en yderligere ansættelse af grundværdien, jf. lovens § 33, stk. 18, 1.
pkt. efter § 33, stk. 18, 2. pkt., skal ved ansættelsen af grundværdien for den nye ejendom
anvendes samme basisår som for den udstykkede ejendom, når den udstykkede ejendom er
omfattet af pligten til at betale grundskyld. når den nye ejendom hidtil ikke har været vurde-
ret, fordi den har været undtaget fra vurdering, jf. lovens § 7, stk. 1, eller fordi vurdering har
været undladt, jf. § 7, stk. 2, skal basisåret for omliggende ejendomme af samme art anvendes
ved ansættelsen af grundværdien for den nye ejendom, jf. § 33, stk. 18, 3. pkt. fastlæggelsen
af basisåret er afgørende for beregningen af grundskatteloftet for den nye ejendom, jf. ejen-
domsbeskatningslovens § 1, stk. 4.
as ejendom er en af seks nye ejendomme, som i 2010 blev udstykket fra ... x med henblik på
etablering af den nye villabebyggelse på ... vej. de nye ejendomme blev første gang vurderet
selvstændigt pr. 1. oktober 2010. ... x (den udstykkede ejendom) er omfattet af pligten til at
betale grundskyld, og 2009 er basisåret ved beregningen af grundskatteloftet for denne ejen-
dom.
efter ordlyden af vurderingslovens § 33, stk. 18, er det bestemmelsens 2. pkt., der finder an-
vendelse ved ansættelsen af grundværdien for as ejendom (den nye ejendom), da den er
fremkommet ved udstykning fra en ejendom, der er omfattet af pligten til at betale grundskyld
(den udstykkede ejendom). efter bestemmelsens ordlyd skal ansættelsen af grundværdien for
hendes ejendom således foretages med samme basisår som for den udstykkede ejendom – det
vil sige 2009.
                                              - 5 -
formålet med reglerne om indførelse af et loft over grundlaget for beregningen af kommunal
grundskyld, som blev indført ved lov nr. 1047 af 17. december 2002, var at begrænse stignin-
gen i ejendomsskatterne for den enkelte grundejer. for as ejendom er der imidlertid tale om
ansættelse af grundværdien for en ny ejendom efter udstykning.
den indskrænkende lovfortolkning, som a argumenterer for, ville i realiteten indebære, at
vurderingslovens § 33, stk. 18, 3. pkt., skulle finde anvendelse i det foreliggende tilfælde.
imidlertid er anvendelse af reglen i vurderingslovens § 33, stk. 18, 3. pkt., om benyttelse af
samme basisår som for omliggende ejendomme af samme art såvel efter ordlyden som forar-
bejderne forbeholdt de tilfælde, hvor ejendommen hidtil har været undtaget fra vurdering,
eller hvor vurdering hidtil har været undladt.
højesteret finder herefter, at 2009 skal anvendes som basisår ved fastsættelsen af grundskat-
teloftet i henhold til ejendomsbeskatningsloven for as ejendom. det kan ikke føre til et andet
resultat, at der i samme område er et større antal sammenlignelige ejendomme, hvis grund-
værdier er ansat med 2001 som basisår, med heraf følgende betydelige forskelle ved fastsæt-
telsen af de afgiftspligtige grundværdier og grundskylden.
forventningsprincippet
anvendelse af 2001 som basisår ved fastsættelsen af grundskatteloftet for as ejendom ved
vurderingen pr. 1. oktober 2010 ville være i åbenbar modstrid med vurderingslovens § 33, stk.
18. allerede af den grund kan skats mail af 5. februar 2010 ikke give grundlag for en rets-
beskyttet forventning om, at 2001 skal anvendes som basisår.
højesteret stadfæster herefter dommen med den nedenfor anførte ændring.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at ansættelsen af den omberegnede grund-
værdi skal foretages med 2009 som basisår ved vurderingen pr. 1. oktober 2010.
i sagsomkostninger for højesteret skal a betale 45.000 kr. til skatteministeriet.
                                               - 6 -
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
