                             højesterets dom
                            afsagt torsdag den 6. maj 2010
sag 434/2008
(2. afdeling)
tdlii.0087 a/s
(advokat jakob krogsøe)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat lars apostoli)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 13. afdeling den 31. oktober 2008.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per sørensen, børge dahl, poul søgaard, jytte
scharling og jens peter christensen.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
appellanten, tdlii.0087 a/s, har gentaget sine påstande.
indstævnte, skatteministeriet, har påstået stadfæstelse.
supplerende sagsfremstilling
i overdragelsesaftalen af 1. januar 2000 mellem topdanmark livsforsikring ii a/s (i aftalen
kaldet liv ii) og tl ii a/s (også benævnt som nye topdanmark livsforsikring ii a/s) er det
indledningsvis anført, at den er en aftale om ”overdragelse af forsikringsbestanden i liv ii pr.
1. januar 2000 efter reglerne i lov om forsikringsvirksomhed kapitel 16 om overdragelse af
                                                 - 2 -
en forsikringsbestand ved sædvanlig porteføljeoverdragelse”. i aftalen hedder det yderligere
under punkt 3 om overdragelsens retsvirkninger bl.a.:
              ”3.2 når forsikringsbestanden er overført fra liv ii til tl ii ved finanstilsynets
              tilladelse i henhold til lfv § 157, ændrer tl ii navn til topdanmark livsforsik-
              ring ii a/s, og liv ii afvikles som forsikringsselskab i overensstemmelse med
              lfv § 168 a og ændrer navn til liv ii.inv a/s.”
i topdanmarks brev af 18. juli 2000 til finanstilsynet, hvormed koncessionscertifikatet for det
overdragende selskab blev fremsendt med begæring om annullation, hedder det endvidere
bl.a.:
              ”finanstilsynet har ved brev af 17. juli 2000 meddelt koncession til nye top-
              danmark livsforsikring ii a/s og har samtidig meddelt tilladelse til overdra-
              gelse af topdanmark livsforsikring ii a/s’ forsikringsbestand til nye topdan-
              mark livsforsikring ii ultimo. som konsekvens heraf ansøges hermed om fi-
              nanstilsynets tilladelse i medfør af lov om forsikringsvirksomhed § 168a til af-
              vikling af topdanmark livsforsikring ii a/s som forsikringsselskab.
              til brug herfor vedlægges udkast til generalforsamlingsreferat af beslutning om
              afvikling af topdanmark livsforsikring ii a/s som forsikringsselskab og om-
              dannelse af selskabet til et almindeligt aktieselskab under navnet tdl.inv ii
              a/s samt nye vedtægter for det omdannede selskab.
              endvidere vedlægges udkast til erklæring fra selskabets bestyrelse om, at forsik-
              ringsvirksomheden er ophørt, samt at der ikke efter overdragelsen består forsik-
              ringskrav mod selskabet.
              i øvrigt henvises til den tidligere indsendte aftale om bestandsoverdragelse,
              hvoraf det fremgår, at det overtagende selskab overtager samtlige det overdra-
              gende selskabs forpligtelser, der er forbundet med dets forsikringsmæssige drift
              i forhold til såvel tidligere som nuværende kunder.”
i finanstilsynets brev af 21. juli 2000, der indeholdt meddelelse om, at koncessionscertifikatet
var annulleret, hedder det yderligere:
              ”finanstilsynet skal endvidere meddele, at tilsynet ikke har bemærkninger til det
              fremsendte udkast til materiale vedrørende selskabets omdannelse fra livsforsik-
              ringsaktieselskab til et almindeligt aktieselskab under navnet tdl.inv a/s. fi-
              nanstilsynet afventer herefter fremsendelse af materialet i endelig form, hvoref-
              ter tilsynet vil være i stand til at træffe en afgørelse efter § 168 a i lov om forsik-
              ringsvirksomhed.”
                                                - 3 -
i et brev af 19. maj 2004 fra finanstilsynet til topdanmark livsforsikring ii a/s hedder det:
       ”på given foranledning skal finanstilsynet bekræfte følgende:
       finanstilsynet har ved brev af 17. juli 2000 meddelt tilladelse til overdragelse af forsik-
       ringsbestanden i topdanmark livsforsikring ii a/s til nye topdanmark livsforsikring
       ii a/s. topdanmark livsforsikring ii a/s har med brev af 18. juli 2000 til tilsynet be-
       gæret koncessionscertifikatet annulleret. finanstilsynet har formelt bekræftet inddragel-
       sen af koncessionen for topdanmark livsforsikring ii a/s ved brev af 21. juli 2000.
       gennem hele godkendelsesforløbet har det stået klart, at topdanmark livsforsikring ii
       a/s skulle ophøre med at drive livsforsikringsvirksomhed samtidig med, at selskabets
       bestand af livsforsikringer blev overdraget til nye topdanmark livsforsikring ii a/s.
       det vil sige på datoen for tilladelsen til bestandsoverdragelsen. forudsætningen for
       overdragelsen var, at finanstilsynet kunne give tilladelse hertil. topdanmark livsforsik-
       ring ii a/s har i brev af 9. marts 2000 orienteret tilsynet om, at generalforsamlingen i
       selskabet den 24. februar 2000 besluttede, at selskabet omdannes til investeringsselskab
       efter proceduren i § 168a i lov om forsikringsvirksomhed med virkning fra det tids-
       punkt, hvor finanstilsynet har meddelt tilladelse til overdragelse af bestanden efter §
       157.
       den efterfølgende formelle inddragelse af selskabets koncession er sket uden unødig
       forsinkelse, og i overensstemmelse med normal procedure i forbindelse med bestands-
       overdragelse af samtlige policer i et selskab. topdanmark livsforsikring ii a/s har,
       som nævnt, dagen efter, at tilsynet har meddelt tilladelse til overdragelse af forsikrings-
       bestanden, indsendt koncessionscertifikatet med anmodning om annullering til tilsynet
       med brev af 18. juli 2000.
       en bestandsoverdragelse kan først gennemføres, når de enkelte forsikringstagere har
       haft mulighed for at gøre indsigelse. indsigelsesfristen skal ifølge loven være mindst 3
       måneder. det er videre en forudsætning for finanstilsynets tilladelse, at der foreligger
       reviderede regnskabsmæssige oplysninger. finanstilsynet har derfor ikke mulighed for
       at godkende en bestandsoverdragelse og annullere en koncession til det afgivne selskab
       fremadrettet, men først i løbet af godkendelsesforløbet. denne procedure er også an-
       vendt ved denne bestandsoverdragelse.”
i told- og skattestyrelsens vejledning om beskatning af pensionsafkast for år 2000, der er
udgivet i februar 2001, hedder det i afsnit a.4 om skattepligtens indtræden og ophør bl.a.:
       ”i pal [pensionsafkastbeskatningsloven] angives det ikke direkte, hvornår tidspunktet
       for skattepligt indtræder og ophører for de pal-skattepligtige institutioner og indeha-
       vere af pensionskonti.
       udgangspunktet for fastsættelse af tidspunktet for indtræden og ophør af skattepligt er
       derfor de i pal § 1, nævnte betingelser for skattepligt. når disse betingelser er opfyldt,
       vil der være skattepligt efter loven. afgørelsen af hvornår skattepligten indtræder eller
       ophører vil bero på en konkret vurdering.”
                                                 - 4 -
i vejledningens afsnit a.4.1.1 hedder det:
       ”for nystiftede livsforsikringsselskaber, der er omfattet af lfv [lov om forsikringsvirk-
       somhed], er det fastsat, at disse ikke må registreres i erhvervs- og selskabsstyrelsen, før
       finanstilsynet har givet selskabet koncession (tilladelse) til at drive livsforsikringsvirk-
       somhed. forsikringsselskabet må ikke påbegynde virksomheden – tegne livsforsikringer
       – forinden koncession er givet og registrering i erhvervs- og selskabsstyrelsen har
       fundet sted, jf. bekendtgørelse nr. 956 af 11. december 1997 om koncession til
       livsforsikringsvirksomheder. skattepligten indtræder således fra det tidspunkt, hvor
       koncessionen er givet, og registrering af livsforsikringsselskabet er sket.
       ophør af skattepligt for livsforsikringsselskaber kan fastsættes til det tidspunkt, hvor
       finanstilsynet har tilbagekaldt koncessionen til at drive livsforsikringsvirksomhed, da
       pal § 1, stk. 1, nr. 1, alene omhandler livsforsikringsselskaber, der har koncession til at
       drive livsforsikringsvirksomhed.
       afhændelse af et forsikringsselskabs bestand af livsforsikringer vil derfor ikke være til-
       strækkeligt til at bringe pal-skattepligten til ophør, hvis selskabet stadig har konces-
       sion til at tegne livsforsikringer.”
lovgrundlaget
i pensionsafkastbeskatningsloven, jf. lovbekendtgørelse nr. 638 af 2. august 1999 som ændret
ved lov nr. 959 af 20. december 1999, gældende for indkomståret 2000, hedder det bl.a.:
       ”§ 1. pligt til at betale skat efter denne lov påhviler
       1. livsforsikringsselskaber, der har hjemsted her i landet eller udøver
           forsikringsvirksomhed her i landet gennem et fast driftssted, og som har finanstil-
           synets koncession til at drive livsforsikringsvirksomhed her i landet…
       …
       §7…
         stk. 2. de i stk. 1 nævnte hensættelser og passiver opgøres ved udgangen af hvert af
       indkomstårene.
       …
       § 16. skattepligtige omfattet af § 1, stk. 1, er ikke skattepligtige af den del af formueaf-
       kastet, som kan henføres til hensættelser vedrørende livrenter uden ret til bonus tegnet
       før den 1. maj 1982. beskatningsgrundlaget nedsættes med den procentdel, der svarer til
       forholdet mellem hensættelser vedrørende livrenter uden ret til bonus, jf. stk. 2, passi-
       verne ifølge årsregnskabet med tillæg af betalt acontoskat, jf. § 20, stk. 1, og fradrag af
       afsat tilgodehavende endelig skat, jf. § 22, stk. 1.
       …
                                                 - 5 -
       stk. 4. § 7, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse ved opgørelsen af de i stk. 1 nævnte
       hensættelser og passiver.”
i det lovforslag, der var grundlag for vedtagelsen af pensionsafkastbeskatningsloven, lov nr.
428 af 26. juni 1998, som med senere ændringer fra indkomståret 2000 afløste realrenteaf-
giftsloven, hedder det bl.a. (folketingstidende 1997-98, 2. samling, tillæg a, side 2352 ff.):
          ”realrenteafgiften blev indført, da der var høj og ustabil inflation. derfor blev skatte-
       procenten gjort afhængig af realrenten, så afkastets værdi kunne stabiliseres. store dele
       af afkastet har været undtaget fra beskatning, herunder afkastet af investeringer i aktier.
          tiden er nu løbet fra denne beskatningsform. i dag er inflationen lav og stabil, og dan-
       skerne har fået meget mere fleksible muligheder for at tage lån og omplacere deres op-
       sparing. det er godt, men forudsætter til gengæld en stabil og logisk sammenhæng
       mellem skatten på sammenlignelig indkomst.
          derfor foreslås det at lægge realrenteafgiften om til en kapitalafkastskat med en fast
       lav sats på 26 pct. og at gøre skattegrundlaget bredere. hidtil afgiftsfritagne ejendomme
       foreslås fortsat fritaget som efter gældende regler. afkast af andre ejendomsinvesterin-
       ger foreslås derimod omfattet af afkastbeskatningen.
       …
          de i nærværende lovforslag foreslåede regler svarer i udgangspunktet til realrenteaf-
       giftsloven. der er dog foretaget en revision og forenkling af reglerne.
       …
          efter de gældende regler i realrenteafgiftslovens § 8, stk. 1, nr. 2, friholdes livrenter
       uden ret til bonus tegnet før den 1. maj 1982 fra realrenteafgift.
          efter forslaget friholdes livrenter uden ret til bonus tegnet før den 1. maj 1982 for skat
       efter denne lov. beskatningsgrundlaget efter kapitel 2 og kapitel 3 nedsættes med den
       procentdel, der svarer til forholdet mellem hensættelser vedrørende livrenter uden bonus
       og passiverne ifølge årsregnskabet med tillæg af den udgiftsførte skat af årets afkast.
          bestemmelsen svarer til de gældende regler i realrenteafgiftsloven…
          den foreslåede bestemmelse i stk. 2 om beregning af hensættelser vedrørende livrente
       uden bonus svarer til realrenteafgiftslovens § 8, stk. 3.”
realrenteafgiftsloven, lov nr. 222 af 3. juni 1983, indeholdt bl.a. følgende bestemmelser:
          ”§ 2. afgiftspligten påhviler:
       1) livsforsikringsselskaber, i det omfang de driver forsikringsvirksomhed her i landet
            ved direkte tegning af livsforsikring…
       ...
          § 8. for de i § 2, stk. 1, nævnte afgiftspligtige nedsættes afgiftsgrundlaget opgjort efter
       §§ 3-7 forholdsmæssigt, således at der ikke betales afgift af den del, som summen af
       følgende reserver udgør af samtlige passiver:
       …
                                                 - 6 -
         2) reserver vedrørende livrenter uden ret til bonus tegnet før den 1. maj 1982, jfr. stk.
            3,
       …
         stk. 2. de i stk. 1 nævnte reserver og passiver i øvrigt opgøres ved udgangen af af-
       giftsåret.”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget herom (folketingstidende 1982-83, tillæg a,
sp. 3843) hedder det bl.a.:
       ”indtil foråret 1982 kunne livsforsikringsselskaberne tegne livrentekontrakter uden bo-
       nus med en høj grundlagsrente. ved indgåelse af disse kontrakter har selskaberne for-
       pligtet sig til at udbetale en årlig ydelse på et fast nominelt beløb. den første udbetaling
       skal finde sted senest 10 år efter tegningstidspunktet. ved indgåelse af disse kontrakter
       har selskaberne regnet med en nedre grænse for nyplaceringsrenten. såfremt inflationen
       i de kommende år bliver moderat, kan nyplaceringsrenten efter afgift komme under
       denne grænse. for at undgå, at livsforsikringsselskaberne derved tvinges til at dække
       det deraf følgende tab ved enten at overføre midler fra de bonusberettigede forsikrings-
       tagere eller at nedskrive deres forpligtelser vedrørende livrenter uden bonus, indrømmes
       et særligt fradrag for disse kontrakter. fradraget er udformet således, at netop den del af
       afkastet, der kræves for at opfylde livrenteforpligtelserne, skulle blive friholdt.”
ved lov nr. 272 af 6. maj 1993 blev realrenteafgiftslovens § 2, stk. 1, nr. 1, affattet således:
       ”livsforsikringsselskaber, der har hjemsted her i landet eller udøver forsikringsvirksom-
       hed her i landet gennem et fast driftssted, og som har finanstilsynets tilladelse til at
       drive forsikringsvirksomhed her i landet ved direkte tegning af livsforsikring,”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget herom (folketingstidende 1992-93, tillæg a,
sp. 7545) hedder det bl.a.:
       ”i realrenteafgiftsloven foreslås samtidig fastsat, at det fortsat kun er forsikringsselska-
       ber, der er etableret her i landet, og som har finanstilsynets tilladelse til at drive livsfor-
       sikringsvirksomhed her i landet, der er realrenteafgiftspligtige.
       …
       lovforslaget er en videreførelse af de gældende regler.”
ved lov nr. 420 af 26. juni 1998 om ændring af selskabsskatteloven og realrenteafgiftsloven
hedder det i § 3, stk. 4:
                                                 - 7 -
         ”ubenyttede underskud, der før indkomståret 1998 er opstået i forsikringsselskaber
       omfattet af den hidtil gældende bestemmelse i selskabsskattelovens § 13, stk. 2, kan
       ikke fradrages i overskud hos selskaber, der er sambeskattet med det pågældende forsik-
       ringsselskab.”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget herom (folketingstidende 1997-98, 2. samling,
tillæg a, side 1933 ff.) hedder det bl.a.:
         ”de gældende regler om indkomstopgørelsen for forsikringsselskaber medfører den
       uhensigtsmæssighed, at forsikringsselskaber fuldt ud kan fradrage udbetalinger og hen-
       sættelser til dækning af forpligtelserne over for de forsikrede og fradrage betaling af re-
       alrenteafgift, mens den indkomst, der medgår hertil, kun beskattes delvis.
         indkomstopgørelsen for forsikringsselskaber fører derfor til, at disse som oftest vil
       have et skatteteknisk underskud. dette underskud kan anvendes til at nedbringe sel-
       skabsbeskatningen i andre selskaber, som forsikringsselskabet er sambeskattet med.
       …
         formålet med hensættelsesfradraget m.v. er som nævnt, at den indtjening, der tilgår de
       forsikrede, ikke skal pålægges selskabsskat. via det systematiske underskud vil fradra-
       gene imidlertid også komme aktionærerne til gode enten via en lempeligere beskatning
       af afkast af egenkapitalen eller via en overførsel af underskud til sambeskattede selska-
       ber. underskuddet kan endvidere give selskabet en konkurrencefordel, hvis skattefor-
       delen for ejerne resulterer i højere afkast til de forsikrede.
       …
         hovedprincippet i forslaget om at udligne fradrag og indkomst er, at selskabernes fra-
       drag for hensættelser og udbetalinger til de forsikrede og fradrag for realrenteafgift re-
       duceres med et beløb svarende til summen af skattefri udbytter og skattefri aktie- og
       ejendomsavancer. virkningen af at reducere forsikringsselskabets fradrag efter dette
       princip er, at der herved ikke gives fradrag for udbetalinger, hensættelser og betaling af
       realrenteafgift, som er foretaget på grundlag af ikke beskattede udbytter og ikke be-
       skattede aktie- og ejendomsavancer. der gives med andre ord ikke længere som med de
       gældende fradragsregler en form for dobbelt skattefrihed for indkomster, der efter art
       allerede er skattefri for forsikringsselskabet.
         for at begrænse andre selskabers mulighed for via sambeskatningsreglerne fortsat at
       drage nytte af ubenyttede skattetekniske underskud, der er opstået under de gunstige
       fradragsmuligheder for forsikringsselskaberne, foreslås det også, at et ubenyttet under-
       skud, der er opstået i et forsikringsselskab før indkomståret 1998, ikke kan fradrages i
       overskud hos selskaber, der er sambeskattet med forsikringsselskabet. både sambeskat-
       tede og ikke sambeskattede forsikringsselskaber vil imidlertid fortsat kunne fremføre
       deres egne underskud, også selv om de er opstået før indkomståret 1998.”
ved lov nr. 429 af 26. juni 1998 blev formuleringen af realrenteafgiftslovens § 2, stk. 1, nr. 1,
ændret, således at dens ordlyd svarede til § 1, stk. 1, nr. 1, i pensionsafkastbeskatningsloven.
                                                 - 8 -
ved lov nr. 1033 af 17. december 2001 udgik kravet om koncession fra finanstilsynet som
betingelse for skattepligt efter pensionsafkastbeskatningslovens § 1, stk. 1, nr. 1.
i den dagældende lov om forsikringsvirksomhed, jf. lovbekendtgørelse nr. 778 af 17. august
2000, hedder det bl.a.:
      ”§ 9. et forsikringsselskab skal have finanstilsynets tilladelse (koncession) til at drive
      forsikringsvirksomhed. …
      …
      § 157. vil et selskab overdrage hele sin forsikringsbestand eller en bestemt del af denne
      til et andet selskab, således at det førstnævnte selskab derved befries for ansvar over for
      forsikringstagerne, skal det ansøge om finanstilsynets tilladelse dertil, medmindre for-
      sikringsselskabet i forbindelse med overdragelsen indhenter den enkelte forsikringsta-
      gers accept. ansøgningen om overdragelse skal ledsages af den overenskomst, der er
      afsluttet mellem de to selskaber, og af sådanne oplysninger om de to selskaber, som fi-
      nanstilsynet finder nødvendige for at kunne bedømme, om overdragelsen er forsvarlig
      over for forsikringstagerne.
      …
         stk. 3. medmindre finanstilsynet på det foreliggende grundlag finder, at tilladelse til
      overdragelsen bør nægtes, skal finanstilsynet offentliggøre en redegørelse for den på-
      tænkte overdragelse i statstidende og i dagblade. redegørelsen skal indeholde en op-
      fordring til de forsikringstagere, hvis forsikringer agtes overdraget, til senest 3 måneder
      efter offentliggørelsen at afgive skriftlig meddelelse til finanstilsynet, såfremt de har
      indsigelser mod overdragelsen. selskabet skal samtidig til de forsikringstagere, hvis
      adresse er selskabet bekendt, sende en meddelelse om overdragelsen samt tilsynets re-
      degørelse.
         stk. 4. efter udløbet af den i stk. 3 omhandlede frist træffer finanstilsynet under hen-
      syntagen til de fremsatte indsigelser beslutning om, hvorvidt forsikringsbestanden kan
      overdrages i overensstemmelse med det fremsatte forslag. …
      …
      § 168 a. et forsikringsselskab, der har overdraget hele sin forsikringsbestand til et andet
      selskab efter reglerne i kapitel 16, skal afvikles som forsikringsselskab. sker afviklingen
      på anden måde end ved fusion efter aktieselskabslovens § 134 j, stk. 1, eller § 134 k,
      ved likvidation eller konkurs, skal afviklingens form, indhold og gennemførelse god-
      kendes af finanstilsynet.”
højesterets begrundelse og resultat
skattepligtige efter pensionsafkastbeskatningsloven er bl.a. livsforsikringsselskaber, der har
hjemsted her i landet, og som – gældende indtil ikrafttrædelsen af lov nr. 1033 af 17. decem-
ber 2001 – havde finanstilsynets koncession til at drive livsforsikringsvirksomhed her i land-
                                                   - 9 -
et, jf. lovens § 1, stk. 1, nr. 1. efter § 16, stk. 1, omfatter skattepligten dog ikke den del af
formueafkastet, som kan henføres til hensættelser vedrørende livrenter uden ret til bonus teg-
net før den 1. maj 1982. denne retstilstand har i det væsentlige været uændret gældende siden
realrenteafgiftsloven af 3. juni 1983.
hele tdlii.0087 a/s’ (da topdanmark livsforsikring ii a/s’) bestand af livsforsikringer
bestod af livrenter uden ret til bonus tegnet før den 1. maj 1982. som følge heraf havde sel-
skabet i årene forud for 2000 ikke været skattepligtig af det formueafkast, der kunne henføres
til hensættelser vedrørende disse livrenter.
i forbindelse med en selskabsmæssig omstrukturering overdrog tdlii.0087 a/s ved aftalen
af 1. januar 2000 hele sin forsikringsbestand til nye topdanmark livsforsikring ii a/s (også
kaldet tl ii, senere navneændret til topdanmark livsforsikring ii a/s). overdragelsen var
betinget af finanstilsynets tilladelse hertil i henhold til den dagældende lov om forsikrings-
virksomhed § 157 og af opnåelse af koncession til det erhvervende selskab. det var i aftalen
anført som en retsvirkning af overdragelsen, at det overdragende selskab skulle afvikles som
forsikringsselskab i overensstemmelse med § 168 a i lov om forsikringsvirksomhed.
efter gennemførelsen af den i § 157 foreskrevne procedure traf finanstilsynet den 17. juli
2000 beslutning om, at overdragelsen af forsikringsbestanden fra tdlii.0087 a/s til nye
topdanmark livsforsikring ii a/s kunne finde sted, og finanstilsynet meddelte samtidig det
erhvervende selskab koncession til at drive livsforsikringsvirksomhed. dermed blev overdra-
gelsen endelig, således at det overdragende selskab ophørte med og heller ikke længere var
berettiget til at drive livsforsikringsvirksomhed, jf. § 168 a i lov om forsikringsvirksomhed. i
konsekvens heraf sendte selskabet den 18. juli 2000 sit koncessionscertifikat til finanstilsynet
med anmodning om annullation af dette og om tilladelse til afvikling af selskabet som forsik-
ringsselskab.
finanstilsynets tilladelse til bestandsoverdragelsen, meddelelsen af koncession til erhverve-
ren, det overdragende selskabs ophør med at drive livsforsikringsvirksomhed og afleveringen
af koncessionen hertil samt finanstilsynets meddelelse om annullation af koncessionen er
således sket som foreskrevet i de nævnte bestemmelser i lov om forsikringsvirksomhed og
fremtræder i overensstemmelse hermed som én sammenhængende disposition. det lægges
                                               - 10 -
efter finanstilsynets brev af 19. maj 2004 til grund, at denne ekspeditionsmåde har været i
overensstemmelse med normal procedure i forbindelse med bestandsoverdragelse af samtlige
policer i et selskab.
i en sådan situation finder højesteret, at pensionsafkastbeskatningslovens § 16, stk. 1, henset
til formålet med og forarbejderne til bestemmelsen fører til, at beskatningsgrundlaget efter
denne lov for indkomståret 2000 skal opgøres med udgangspunkt i forsikringsbestanden, som
den så ud ved tdlii.0087 a/s’ overdragelse af den samlede bestand og samtidige ophør med
at drive livsforsikringsvirksomhed. den omstændighed, at omstruktureringen skete for at be-
vare muligheden for at udnytte skattemæssige underskud opstået før 1998 i det overdragende
selskab, kan ikke føre til et andet resultat.
højesteret tager herefter tdlii.0087 a/s’ påstande til følge.
sagsomkostningerne for landsret og højesteret fastsættes efter sagens karakter og omfang til
1,5 mio. kr. til dækning af advokatomkostninger samt 10.000 kr. til dækning af afholdte rets-
afgifter.
                                      thi kendes for ret:
skatteministeriet skal anerkende, at tdlii.0087 a/s’ pensionsafkastbeskatningsgrundlag for
indkomståret 2000 nedsættes fra 228.476.702 kr. til 0 kr. og pensionsafkastskatten fra
59.403.942 kr. til 0 kr.
skatteministeriet skal endvidere anerkende, at tdlii.0087 a/s i henhold til pensionsafkast-
beskatningsloven anses for ophørt samtidig med overdragelsen af forsikringsbestanden til
topdanmark livsforsikring ii a/s (tidligere tl ii a/s).
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal skatteministeriet inden 14 dage efter denne
højesteretsdoms afsigelse betale 1.510.000 kr. til tdlii.0087 a/s. beløbet forrentes efter
rentelovens § 8 a.
