retten i kolding
dom
afsagt den 26. november 2012 i sag nr. bs 3-193/2011:
sydøstjyllands politi
rådhusgade 1,
8700 horsens
mod
a
…
x-by
sagens baggrund
ved retten i koldings dom af 19. december 2007 blev sagsøgte, a, straffet
med fængsel i 10 måneder for overtrædelse af straffelovens § 245,
legemsangreb af særlig farlig karakter ved den 22. august 2007 kl. ca.
14.55 på banegårdspladsen ud for … banegård i x - b y a t have stukket
b i halsen med en kniv, hvorved der opstod et ca. 5 - 6 cm langt og ca 3 cm
dybt snitsår med pulsårelæsion og et større blodtab til følge. ved dommen
blev et af b fremsat erstatningskrav efter retsformandens bestemmelse
henskudt til civilt søgsmål. dommen blev stadfæstet ved vestre landsrets
ankedom af 18. marts 2008. ved en række afgørelser tilkendte
erstatningsnævnet efterfølgende b en samlet erstatning, der med tillæg af
renter efter erstatningslovens § 16 ud gjorde 3.049.278,88 kr.
påstande
under denne sag, der er anlagt den 25. januar 2011, har sagsøgeren, sydøst-
jyllands politi, efter sin endelige påstand påstået sagsøgte dømt til at betale
3.049.278,88 kr. med tillæg af procesrente af 139.930,02 kr. fra den 25. sep-
tember 2009, af 37.600 kr. fra den 29. juli 2010 og af 2.750.625,15 kr.
fra den 10. januar 2012.
til støtte for sin påstand har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte ved den
strafpålagte adfærd har handlet ansvarspådragende, og at han derfor er er-
statningsansvarlig for de skader, som b pådrog sig som følge af den
strafbare handling, samt at staten efter offererstatningslovens § 17 er
berettiget til at gøre regres mod gerningsmanden for den ydelse, som den
forurettede i henhold til erstatningsnævnets afgørelse har fået udbetalt.
sagsøgte, der har fået advokatpålæg i medfør af retsplejelovens § 259, stk.
2, og som har fået beskikket advokat i medfør af retsplejelovens § 259, stk.
3, sidste punktum, har påstået frifindelse.
sagsøgte har til støtte for sin frifindelsespåstand gjort gældende, at b
                                                           std061446-s01-st01-k194-t3-l01-m00-\d64
 i tiden efter den omhandlede episode fortsat har drevet virksomhed som
automekaniker, og at han derfor ikke har krav på erstatning for er-
hvervsevnetab og tabt arbejdsfortjeneste. endvidere har sagsøgte gjort gæl-
dende, at et eventuelt erstatningskrav skal nedsættes eller bortfalde efter er-
statningsansvarslovens § 24. endelig har sagsøgte ved rettens kendelse af
mod sagsøgerens protest fået tilladelse til i medfør af retsplejelovens § 358,
stk. 6, nr. 3, at fremsætte et nyt anbringende gående ud på, at sagsøgerens
krav er helt eller delvist forældet.
sagens oplysninger
i retten i koldings dom af 19. december 2007 hedder det blandt
       andet: "...
       efter b og cs forklaringer kan det endvidere lægges til grund, at tiltalte havde
       medbragt kniven, og efter d, e, f og gs forklaringer, at b var meget aggressiv
       og overfor tiltalte, inden denne stak. uanset dette findes tiltaltes anvendelse af
       en kniv på en meget befærdet offentlig parkeringsplads en sommerdag midt på
       eftermiddagen og uanset den foreliggende forskel i højde og alder, at ligge så
       langt fra lovligt nødværge, at tiltalte hverken er straffri efter straffelovens § 13,
       stk. 1, eller stk. 2, ligesom forholdet ikke grænser hertil.
       straffen fastsættes efter straffelovens § 245, stk. 1, jf. § 82, stk. 5, med
       fængsel i 10 måneder. der er herved lagt vægt på den betydelige skade
       og bs forudgående slag og spark.
       ..."
i vestre landsrets ankedom af 18. marts 2008 hedder det blandt andet:
       "...
       uanset det efter bevisførelsen må lægges til grund, at b var den aggressive
       part og udøvede vold mod tiltalte, inden tiltalte trak kniven frem, og at det
        ikke kan udelukkes, at b fortsatte med at gå frem mod tiltalte, efter tiltalte trak
       kniven, findes tiltaltes handling åbenbart at overskride grænserne for, hvad
       der i situationen må anses for forsvarligt.
       da overskridelsen - navnlig som følge af, at der var tale om et
       livsfarligt knivstik - endvidere ikke findes rimeligt begrundet i den ved
       bs angreb fremkaldte skræk eller ophidselse, tiltrædes det herefter, at
       tiltaltes handling ikke er straffri hverken efter straffelovens § 13, stk.
       1, eller dennes bestemmelses stk. 2.
       det tiltrædes endvidere, at det ved straffastsættelsen skal indgå som en
       formildende omstændighed, at tiltaltes handling er begået efter bs
       forudgående uretmæssige angreb, jf. straffelovens § 82, nr. 5.
       ..."
ved erstatningsnævnets afgørelse af 27. juni 2008 fik
 tilkendt en erstatning på 800 kr. for ødelagt tøj.
  ved erstatningsnævnets afgørelse af 11. august 2008 fik b tilkendt en
  erstatning på 3.143,11 kr for helbredsudgifter, 44.320 kr. for svie og smerte
  og 91.666,91 kr. for tabt arbejdsfortjeneste.
  i et brev af 25. august 2009 fra sagsøgeren, sydøstjyllands politi, til sagsøgte
  hedder det blandt andet:
         "...
         nævnet vedrørende erstatning til ofre for forbrydelser har ved afgørel-
         se af 11. august 2008 tilkendt b en samlet erstatning/godtgørelse på
         139.630,39 kr. efter tillæg af renter i anledning af sagen. kopi af
         erstatningsnævnets afgørelse er tidligere sendt til dem.
                                            oo0oo
         de skal derfor betale godtgørelsen/erstatningen på i alt 140.436,14 kr.
         (139.630,39 kr. + 805,75 kr.), som staten foreløbigt har udbetalt til
         skadelidte. jeg anmoder dem om inden 20 dage at indbetale beløbet
         hertil. indbetalingskort vil snarest blive sendt til dem.
         da den af erstatningsnævnet tilkendte erstatning ikke er fastsat ved
         dom, kan kravet ikke umiddelbart tvangsinddrives hos dem. hvis de
         ikke kan anerkende kravet, kan jeg eventuelt på et senere tidspunkt be-
         slutte at anlægge en civil sag mod dem med henblik på at få regre-
         skravet fastslået ved dom. bliver de dømt til at betale kravet, kan de i
         den forbindelse også blive dømt til at betale de omkostninger, der har
         været forbundet med den civile sag.
         ..."
  ved erstatningsnævnets afgørelse af 25. februar 2010 fik b tilkendt en á
  contoerstatning på 37.600 kr. for varigt mèn, svarende til en mèngrad på 5%.
  i et brev af 29. juni 2010 fra sagsøgeren til sagsøgte hedder det blandt andet:
         "...
         nævnet vedrørende erstatning til ofre for forbrydelser har ved afgørel-
         se af 25. februar 2010 tilkendt b yderligere godtgørelse for varigt mén
         på 38.019,71 kr. kopi af erstatningsnævnets afgørelse er tidligere sendt
         til dem.
         erstatningsnævnet har indstillet, at den udbetalte erstatning kræves
         godtgjort af dem.
                                            oo0oo
         det samlede rejste erstatningskrav mod dem udgør derfor nu
         178.455,85 kr. jeg anmoder dem om 20 dage at indbetale beløbet her-
         til. indbetalingskort vil snarest blive sendt til dem.
         ..."
  i et brev af 8. december 2010 fra arbejdsskadestyrelsen til erstatningsnæv-
 net hedder det blandt andet:
 "...
                                         vurdering
        méngraden er vurderet til 35 procent, jf. erstatningsansvarslovens § 4
        erhvervsevnetabet er vurderet til 75 procent, jf. erstatningsansvarslo-
        vens § 5
        ..."
 i et brev af 30. oktober 2011 fra erstatningsnævnet til bs advokat hedder
 det blandt andet:
        "...
        erstatningsnævnet har som følge af hændelsen den 22-08-2007 til-
        kendt deres klient følgende:
        erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og pension: 32.325,15 kr.
        godtgørelse for varigt mén: 229.800,00 kr.
        erstatning for tab af erhvervsevne: 2.467.500,00 kr.
        erstatning for udgifter til advokatbistand: 21.000,00 kr.
        beløbet i alt 2.750.625,15 kr. vil med tillæg af rente (referencesats + 7
        %) af 229.800,00 kr. fra den 09-01-2011, af 2.467.500,00 kr. fra den
        05-05-2011, og af 53.325,15 kr. fra den 29-08-2011 blive sendt til
        dem fra sydøstjyllands politi i løbet af ca. 14 dage.
        ..."
 sagsøgeren, der oprindelig havde stævnet sagsøgte til betaling af 178.455,85
 kr., forhøjede ved et processkrift af 10. januar 2012 sin påstand til det på-
 stævnede beløb
 sagsøgeren har i sit endelige påstandsdokument opgjort sin endelige påstand
 således:
        "...
        - tabt arbejdsfortjeneste og pension, jf.
erstatningsansvarslovens § 2                           kr.   123.992,06
        - godtgørelse for svie og smerte, jf.
erstatningsansvarslovens § 3                           kr.     44.320,00
        - godtgørelse for varigt mén, jf.
erstatningsansvarslovens § 4                           kr.    267.400,00
        - erstatning for tab af erhvervsevne, jf.
erstatningsansvarslovens § 5                           kr.  2.467.500,00
        - erstatning for udgifter til advokatbistand, jf.
          offererstatningslovens § 15, stk. 2                   kr.    21.000,00
        - andet tab, jf. erstatningslovens § 1, stk. 1         kr.       3.943,11
        - renter i henhold til
           erstatningsansvarslovens § 16                          kr.    121.123,71
          i alt                                                  kr. 3.049.278,88
..."
  sagsøgte har under sagen fremlagt kopi af en faktura af 22. september 2010
  på 145 kr. fra x- aps stilet til " …" og kopi af en faktura af 6. november
  2010 på 682,50 kr. fra y- aps til z-firma v/b.
  forklaringer
  der er under sagen afgivet forklaring af sagsøgte og af vidnerne førtidspen-
  sionist b, x-by, og afdelingsleder h, y-by.
  sagsøgte har forklaret, at han blev løsladt efter afsoning af dommen på de
  10 måneders fængsel den 22. februar 2010. han er efter løsladelsen blevet
  overfaldet af b. den 2. juni 2012 løb b efter ham, så han måtte låse sig
  inde i sin bil. b slog på bilen, så der opstod skader for 5 - 6.000 kr. det
  passer ikke, at b har haft tabt arbejdsfortjeneste. sagsøgte er bekendt med,
  at han har arbejdet hele tiden efter episoden den 22. august 2007. han
  handler med biler og har et værksted, hvor folk kommer og blandt andet
  skifter olie og bremser. efter sagsøgtes opfattelse har b snydt sig til sin
  førtidspension. han driver sit værksted i sin kones navn, men hun kan som
  muslimsk kvinde med tørklæde naturligvis ikke reparere biler.
  sagsøgte kom til danmark den 28. december 1998. han købte en restaurant
  i …. denne og en anden restaurant har han imidlertid solgt, og han driver
  nu et pizzeria i ... . han har altid arbejdet og har aldrig været på
  kontanthjælp. på grund af sagen med b har han ikke kunnet få dansk stats-
  borgerskab, selv om han har bestået indfødsretsprøven. han har ingen mu-
  lighed for at betale en stor erstatning. når hans udgifter er betalt, har han 10
  - 12.000kr. månedligt til sig selv og sin familie. han bor i en lejlighed til en
  månedlig leje på ca. 5.000 kr. han er gift for anden gang og har 6 børn med
  sin første kone. han betaler 2.400 kr. månedligt i børnepenge. med sin nu-
  værende kone har han en datter på 2 år 6 måneder, og de venter en søn den
  28. december 2012. han har 2 deltidsansatte, der hver hjælper ham 20 - 25
  timer ugentlig. han skylder 4 - 5.000 kr. i børnepenge og ca. 10.000 kr. til
  skat. sin bank skylder han ca. 15.000 kr. han har en firmabil, en toyota
  sportsvan årgang 2004. da han solgte sin restaurant, kom han til at skylde
  over 300.000 kr., men han har lånt dette beløb af venner i irak. han skylder
  nu sine venner de 300.000 kr. han har ingen formue eller fast ejendom. han
  har fået de 2 fakturaer, som han har fremlagt, fra en af bs bekendte.
  sagsøgte har sendt flere mails til skat, hvori han har redegjort for bs sorte
  arbejde.
 b har forklaret, at hans helbred efter episoden med sagsøgte har været
dårligt. han fik skadet 5 nerver ved knivlæsionen, og han kan ikke styre
sin skulder. han spiser 12 - 13 smertestillende tabletter dagligt, og han skal
have blokader, når der er koldt. han har prøvet at genoptage sit arbejde hos
æ-firma, men det har på grund af smerter ikke været muligt. hans ægtefælle
har drevet autoværksted siden slutningen af 2010, og her arbejder han 1 -
1½ time dagligt. nogle dage kan han ikke lave noget. hans kone hjælper
ham med tunge ting. der er ikke andre ansatte. når han køber reservedele,
sker det mest i forretningen x-firma aps. det er nu hans kone, der har konto
i forretningen. han køber også reservedele til sin egen bil hos x-firma aps.
hans tidligere værkstedskonto blev lukket den 1. september 2007. hans
ægtefælles nuværende firma hedder ø-firma.
h har forklaret, at han er afdelingsleder hos x-firma aps, der sælger
reservedele til både private og reparatører. han kender udmærket b, som
han har handlet med gennem flere år. de er 3 ansatte i x-firma aps.
vidnet ser vel b ca. 1 gang ugentlig. det er rigtigt, at b tidligere har haft en
konto, som er blevet lukket for længe siden. i den forbindelse fik b sammen
med en ven en ny konto, der gav ham adgang til at købe reservedele til privat
brug med den rabat, han havde, da han drev værksted. der er nu også
oprettet en konto til ø-firma. han kan ikke udtale sig om størrelsen af
samhandelen mellem de 2 virksom heder, idet han ikke er blevet anmodet
om at forberede sig på besvarelsen af et sådant spørgsmål.
parternes anbringender
sagsøgeren har til støtte for sin påstand gjort gældende, at erstatningsnæv-
net har tilkendt b erstatning på grundlag af lægelig dokumentation og
arbejdsskadestyrelsens vurdering vedrørende méngrad og er-
hvervsevnetab. der er ikke ved bevisførelsen fremkommet noget grundlag
for at tilsidesætte disse afgørelser. den omstændighed, at b 2 gange efter
udløbet af sin sygeperiode har købt autodele for bagatelagtige beløb, giver
ikke grundlag for at tilsidesætte erstatningsnævnets afgørelse vedrørende
tabt arbejdsfortjeneste og erhvervsevnetab.
der foreligger ingen dokumentation for rigtigheden af sagsøgtes oplysninger
om sine økonomiske forhold. det er derfor ikke godtgjort, at erstatningsan-
svaret vil virke urimeligt tyngende for ham, og der er heller ikke under hen-
syntagen til voldsforholdets alvorlige karakter oplyst ganske særlige om-
stændigheder, det gør det rimeligt at nedsætte erstatningsansvaret eller lade
det bortfalde, jf. erstatningsansvarslovens § 24.
det bestrides, at sagsøgerens regreskrav er forældet. forholdet skal bedøm-
mes efter forældelsesloven af 2007, jf. overgangsbestemmelsen i § 30. den
3 årige forældelesfrist skal regnes fra datoen for erstatningsnævnets afgørel-
ser, idet sagsøgeren har været afskåret fra at fremsætte noget regreskrav,
før
 erstatningen var udbetalt, jf. forældelseslovens § 3, stk. 2. da sagsøgeren har
været afskåret fra at afbryde forældelsen på grund af en hindring, som ikke
beroede på sagsøgerens forhold, indtræder forældelse tidligst 1 år efter hind-
ringens ophør, jf. forældelseslovens § 14, stk. 1.
hvis en sag om en fordrings eksistens eller størrelse inden forældelsesfri-
stens indtræden er indbragt for en administrativ myndighed, indtræder foræl-
delse tidligst 1 år efter, at myndigheden har givet meddelelse om sin afgørel-
se, jf. forældelseslovens § 21, stk. 2.
sagsøgte har til støtte for sin påstand gjort gældende, at det ved de fremlagte
fakturakopier er godtgjort, at der har været aktivitet i bs virksomhed efter
hans tilskadekomst, og at arbejdsskadestyrelsens vurdering og
erstatningsnævnets afgørelse derfor hviler på et forkert grundlag
vedrørende erhvervsevnetabet. dette giver anledning til også at betvivle er-
statningsnævnets afgørelser vedrørende de øvrige krav.
subsidiært gøres det gældende, at erstatningsansvaret bør lempes efter er-
statningsansvarslovens § 24. sagsøgtes forklaring om, at han ikke ejer øko-
nomiske værdier, er troværdig og bør lægges til grund. herefter vil det me-
get betydelige krav virke urimeligt tyngende for sagsøgte. der bør endvidere
som en ganske særlig omstændighed lægges vægt på, at b fra begyndelsen
var den agressive part, og at dette gav anledning til strafnedsættelse for
sagsøgte.
endelig gøres det gældende, at sagsøgerens krav er helt eller delvist foræl-
det. det fremgik af retten i koldings dom af 19. december 2007, at der var
rejst et erstatningskrav, og at dette blev henskudt til civilt søgsmål. sagsøge-
ren har derfor haft kendskab til kravet og har også været bekendt med sag-
søgtes bopæl. forældelsesfristen må løbe fra skadestidspunktet, og da sagen
først er anlagt den 20. januar 2011, er sagsøgerens krav forældet. det bestri-
des, at forældelseslovens § 21, stk. 2, kan finde anvendelse, da sagsøgte ikke
har været part i sagen under dens behandling i erstatningsnævnet.
rettens begrundelse og resultat
ad forældelse
som anført af sagsøgeren og som ubestridt af sagsøgte kan det lægges til
grund, at sagsøgerens fordring var omfattet af den 5 årige forældelse i 1908-
loven, og at den efter overgangsreglen i forældelsesloven af 2007 er omfattet
af den 3 årige forældelse i denne lovs § 3, stk. 1. efter § 2, stk. 1 regnes for-
ældelsesfristen fra det tidligste tidspunkt, fordringshaveren kunne kræve for-
dringen opfyldt. retten finder, at sagsøgerens fordring mod sagsøgte tidligst
kan anses for stiftet på det tidspunkt, da erstatningsnævnet tilkendte den til-
skadekomne en erstatning, idet sagsøgeren før dette tidspunkt ikke har haft
mulighed for at rejse et krav i medfør af offererstatningslovens § 17. den
 tidligste af erstatningsnævnets afgørelser er truffet den 27. juni 2008. da sa-
gen er anlagt den 25. januar 2011 og dermed mindre end 3 år efter samtlige
afgørelser truffet af erstatningsnævnet, findes ingen del af sagsøgerens krav
forældet.
ad nedsættelse efter erstatningsansvarslovens § 24
efter voldens alvorlige karakter finder retten ikke, at oplysningerne om bag-
grunden for volden og den hermed begrundede nedsættelse af sagsøgerens
straf giver grundlag for at fastslå, at der foreligger sådanne ganske særlige
omstændigheder, der gør det rimeligt, at erstatningsansvaret skal nedsættes
eller bortfalde. retten finder imidlertid, at den af sagsøgeren afgivne forkla-
ring om sine økonomiske forhold har virket sandsynlig og troværdig, og ret-
ten lægger de pågældende oplysninger til grund, selv om der ikke er frem-
lagt nærmere dokumentation herfor i form af for eksempel regnskaber eller
skatteoplysninger. efter de således foreliggende oplysninger om sagsøgtes
økonomiske forhold finder retten, at det rejste erstatningskrav vil virke uri-
meligt tyngende for sagsøgte, og retten nedsætter med denne begrundelse
sagsøgerens krav til 200.000 kr., jf. erstatningsansvarslovens § 24, stk. 1, nr.
1. da langt den største del af sagsøgerens påstand vedrører et krav, der kræ-
ves forrentet fra den 10. januar 2012, tillægges der beløbet renter fra dette
tidspunkt.
efter omstændighederne findes ingen af parterne at skulle betale sagsom-
kostninger til den anden part eller til statskassen.
                              thi kendes for ret:
sagsøgte, a, skal inden 14 dage til sagsøgeren, sydøstjyllands politi, betale
200.000 kr. med tillæg af procesrente fra den 10. januar 2012.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part eller til
statskassen.
