                             højesterets dom
                         afsagt tirsdag den 29. oktober 2013
sag 323/2011
(2. afdeling)
a
(advokat karsten høj, beskikket)
mod
alm. brand forsikring a/s
(advokat christina neugebauer)
i tidligere instans er afsagt dom af østre landsrets 20. afdeling den 23. september 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: jytte scharling, jon stokholm, michael rekling,
kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen.
påstande
appellanten, a, har nedlagt følgende påstande:
principalt: indstævnte, alm. brand forsikring a/s, skal til a betale 606.841,62 kr. med renter
efter erstatningsansvarslovens § 16 fra den 6. juli 2009.
subsidiært: alm. brand forsikring skal til a betale 653.028,98 kr. med renter efter erstat-
ningsansvarslovens § 16 af 364.400 kr. fra den 6. juli 2009.
mere subsidiært: alm. brand forsikring skal til a betale 539.623,86 kr. med renter efter er-
statningsansvarslovens § 16 af 174.200 kr. fra den 6. juli 2009.
mest subsidiært: alm. brand forsikring skal til a betale 476.062,30 kr. med renter efter er-
statningsansvarslovens § 16 af 174.200 kr. fra den 6. juli 2009.
                                                - 2 -
alm. brand forsikring a/s har påstået stadfæstelse.
as subsidiære påstande er nedlagt på baggrund af arbejdsskadestyrelsens supplerende udta-
lelse af 9. juli 2012, indhentet til brug for højesteret, om bl.a. vurderingen af det varige eller
midlertidige erhvervsevnetab på grundlag af de akter, der forelå henholdsvis den 31. oktober
2006 og den 18. juli 2007. der er enighed om den beløbsmæssige opgørelse af påstandene.
supplerende sagsfremstilling
til brug for højesteret har arbejdsskadestyrelsen afgivet en supplerende udtalelse af 9. juli
2012, hvoraf bl.a. fremgår:
       ”vi er ved brev af 20. december 2011 i forbindelse med nærværende sags behandling i
       højesteret blevet bedt om at besvare 3 spørgsmål.
       i spørgsmål 1 bliver vi bedt om at vurdere det varige eller midlertidige erhvervsevnetab
       på grundlag af de akter der forelå den 31. oktober 2006 (ultimo oktober 2006).
       i spørgsmål 2 bliver vi bedt om at vurdere det varige eller midlertidige erhvervsevnetab
       på grundlag af de akter, der forelå den 18. juli 2007.
       i spørgsmål 3 er styrelsen anmodet om svar på, hvorvidt det fastholdes, og i bekræf-
       tende fald med hvilken begrundelse, at det i januar 2006 var muligt blandt andet under
       inddragelse af de hensyn, der er nævnt i erstatningsansvarsloven § 5, stk. 2, midlertidigt
       at skønne over as fremtidige erhvervsevne.
       …
                                              sagsfremstilling
       det fremgår af sagens akter, at a den 5. maj 2003 som cyklist blev påkørt at en bilist,
       hvorved hun faldt og ramte venstre side af hovedet ned i underlaget. a tog hjem, men
       på grund af hovedpine og kvalme henvendte hun sig senere på skadestuen. her konsta-
       teredes normale forhold, fraset en overfladisk hudlæsion på venstre albue. den 14. maj
       2003 blev a bragt til skadestuen og klagede over hovedpine, kvalme, lysskyhed, øget
       søvnbehov og koncentrationsbesvær. der blev foretaget en skanning, som viste normale
       forhold.
       som følge af fortsatte gener blev a set flere gange i neurologisk ambulatorium frem til
       maj 2004, og fik den 19. februar 2004 foretaget en neuropsykologisk undersøgelse. a
       blev herefter henvist til hovedpineklinikken ved glostrup hospital. hun blev afsluttet
       fra hovedpineklinikken den 11. januar 2005, da man ikke fandt at have yderligere tilbud
       til hende.
                                         - 3 -
erhvervsmæssigt er det oplyst, at a i januar 1998 blev uddannet til socialrådgiver og
arbejdede som socialrådgiver frem til august 1999, hvor hun påbegyndte en uddannelse
i kommunikation og psykologi ved roskilde universitetscenter.
ved siden af sit studium arbejdede a som personundersøger ved kriminalforsorgens af-
deling for samfundstjeneste. a blev i maj 2003 færdiguddannet som cand.comm. fra
roskilde universitetscenter.
efter ulykken blev a sygemeldt og modtog sygedagpenge.
a blev tilbudt fuldtidsansættelse i et vikariat som forsorgsassistent ved kriminalforsor-
gen fra juli 2003 og året ud med en månedlig løn på 21.548 kr., men måtte afslå dette på
grund af hendes gener efter ulykken.
den 11. juli 2005 startede a i et af kommunen iværksat arbejdsevne afklaringsforløb
ved plan & handling, men afbrød dette forløb den 19. juli 2005 på grund af øgede
symptomer. a startede herefter på et forrevalideringsforløb på en daghøjskole i perio-
den fra den 12. august 2005 til 16. december 2005 for at afklare mulighederne for reva-
lidering.
hun var fra april til oktober 2006 i arbejdsprøvning hos rådet for større færdselssik-
kerhed som kommunikationsmedarbejder samt desuden beskæftiget med forefaldende
arbejdsopgaver. arbejdsprøvningen viste en effektiv arbejdstid på 10,5 timer om ugen,
men selv gav a udtryk for, at hun nok kunne arbejde 12-15 timer om ugen trods sine
gener efter ulykken i 2003. a blev herefter med virkning fra den 22. maj 2008 bevilget
et fleksjob af københavns kommune på grundlag af den foretagne arbejdsprøvning. på
tidspunktet for vores udtalelse i 2008 var der endnu ikke fundet et egnet fleksjob.
                              begrundelse for erhvervsevnetab
vi har inddraget sagens lægelige oplysninger som forelå på tidspunktet for de forudsatte
datoer:
ad spørgsmål 1 og 3:
−       ortopædkirurgisk speciallægeerklæring af 28. april 2004 fra speciallæge martin
        gehrchen,
−       journaloplysninger fra neuropsykolog på rigshospitalet for perioden 27. maj
        2004 til 23. september 2004,
−       journaloplysninger fra neurologisk klinik på rigshospitalet for perioden 1. sep-
        tember 2004 til 16. marts 2005
−       journaloplysninger fra dansk hovedpinecenter for perioden 23. juni 2004 til 11.
        januar 2005
−       journal fra bispebjerg hospital af 5. maj 2003
−       journaloplysninger fra gentofte amts sygehus for perioden 14. maj 2003 til 15.
        maj 2003,
−       mellemattest at 26. august 2003,
−       slutattest at 3. januar 2003.
                                         - 4 -
ad spørgsmål 2:
−       neuropsykologisk erklæring af 7. januar 2007
vi har lagt vægt på sagens sociale og økonomiske oplysninger som forelå på tidspunktet
for de forudsatte datoer, herunder især:
−       akter fra kommunen
−       oplysninger om forventet løn
−       oplysninger fra a selv
−       funktionsbeskrivelserne i de lægelige akter
…
vurderingen af det varige eller midlertidige erhvervsevnetab på grundlag af de akter
der forelå den 31. oktober 2006 (ultimo oktober 2006) jf. spørgsmål 1:
vi har lagt til grund, at a blev tilbudt fuldtidsansættelse i et vikariat som forsorgsassi-
stent ved kriminalforsorgen fra juli 2003 og året ud med en månedlig løn på 21.548 kr.,
men måtte afslå dette på grund af hendes gener efter ulykken.
vi har endvidere lagt til grund, at a fik en voldsom skade og en meget lang bedringspe-
riode. af ortopædisk speciallægeerklæring af 28. april 2004 fremgår det, at a har gener
i form af hovedpine, svimmelhed, lyd- og lysskyhed, koncentrationsbesvær og udtræt-
ning, og at tilstanden endnu ikke er stationær, da der fortsat er bedring om end lang-
somt. speciallægen vurderer, at der må forventes yderligere bedring i tilstanden og at a
kan vende tilbage til arbejdsmarkedet på sigt.
vi har endelig lagt til grund, at a i 2006 gennemgik en arbejdsprøvning på contra uden,
at der dog med udgangen af oktober 2006 var foretaget en vurdering af det videre for-
løb.
på den baggrund vurderer vi, at as erhvervsmæssige situation den 31. oktober 2006 var
uafklaret.
vi har derfor foretaget en midlertidig vurdering af erhvervsevnetabet.
ved vurderingen af erhvervsevnetabet har vi lagt vægt på, at a jf. en progressionsrap-
port fra daghøjskolen af 8. november 2005 har nakkesmerter samt dage med svær ho-
vedpine, hun er stærkt lydfølsom og lider under manglende evne til at adskille flere lyd-
kilder, og har svære synsmotoriske vanskeligheder. det fremgår endvidere, at hun del-
tager særdeles engageret og arbejder systematisk med at implementere de indlærte stra-
tegier med henblik på at kompensere for de helbredsmæssige begrænsninger.
vi har endvidere lagt vægt på, at a jf. kommunens oplysninger fra juni 2006 ganske
langsomt er ved at få det bedre. hun genoptræner i fysioterapien på skodsborg, får aku-
punktur hos egen læge og er påbegyndt behandling hos læge thomas gorlén og får af-
spænding, hvor hun også lærer at belaste sig mindst muligt med dårlige arbejdsstillin-
ger. det fremgår, at dette har positiv indvirkning på funktionsevne.
                                         - 5 -
endelig har vi lagt vægt på, at arbejdsprøvningen viste, at a kunne arbejde omkring 10
1/2 time ugentligt med skånehensyn, og at hendes faglige kompetence og potentiale som
kommunikationsmedarbejder var gode, samt at a selv gav udtryk for, at hun mente at
kunne arbejde 12-15 timer ugentligt.
det fremgår endvidere, at det under afprøvningen viste sig, at a bedst arbejdede med
afgrænsede opgaver, samt at det havde stor betydning, at hun havde haft mulighed for at
sidde enten alene eller sammen med en anden medarbejder.
hun havde behov for at hvile sig under sit arbejde, og hun blev hurtigt træt. arbejds-
mæssigt pres affødte stærk hovedpine, og hun havde svært ved længerevarende kon-
centration. hun havde endvidere problemer med at håndtere store mængder informa-
tion.
vi finder, at resultatet af arbejdsprøvningen hos contra er foreneligt med de oplyste ge-
ner.
det er herefter vores vurdering, at der er betydelige begrænsninger i as funktionsni-
veau, og at hun selv med en vis bedringsmulighed har store arbejdsmæssige begræns-
ninger.
vi finder på baggrund af arbejdsprøvningen sammenholdt med tidsperspektivet siden
skaden, at den bedring som man tidligere forventede ikke har fundet sted i det forven-
tede omfang.
vi finder, at det på baggrund af sagens samlede oplysninger og tidsforløbet frem til 31.
oktober 2006 usikkert, hvorvidt der vil ske en – mindre – yderligere bedring af funk-
tionsniveauet, og om dette resulterer i, at den ugentlige arbejdstid kan øges. vi finder
dog – henset til tidsforløbet efter skaden – at der vil være tale om en forholdsvis mindre
bedringsmulighed.
på baggrund af de betydelige gener og den lange tidsfaktor efter skaden samt det for-
hold, at hun endnu ikke er endeligt afklaret, vurderer vi – trods usikkerheden med hen-
syn til bedringsmulighederne – at as indtjeningsmuligheder med skaden er nedsat med
skønsmæssigt halvdelen i forhold til den mulige løn uden skaden (330.-350.000 i aktuelt
niveau).
vi vurderer i forlængelse af ovenstående, at as varige erhvervsevnetab den 31. oktober
2006 til midlertidigt 50 procent.
vurderingen af det varige eller midlertidige erhvervsevnetab på grundlag af de akter
der forelå den 18. juli 2007 jf. spørgsmål 2.
vi har lagt til grund, at a blev tilbudt fuldtidsansættelse i et vikariat som forsorgsassi-
stent ved kriminalforsorgen fra juli 2003 og året ud med en månedlig løn på 21.548 kr.,
men måtte afslå dette på grund af hendes gener efter ulykken.
vi har endvidere lagt til grund, a fik en voldsom skade og en meget lang bedringsperi-
ode. a har gener i form af hovedpine, svimmelhed, lyd- og lysskyhed, koncentrations-
besvær og udtrætning.
                                         - 6 -
vi har endvidere lagt til grund, at a i 2006 gennemgik en arbejdsprøvning på contra.
vi har lagt vægt på, at arbejdsprøvningen viste, at a kunne arbejde omkring 10½ time
ugentligt med skånehensyn, og at hendes faglige kompetence og potentiale som kom-
munikationsmedarbejder var gode.
arbejdsprøvningen viste, at a bedst arbejder med afgrænsede opgaver, samt at det har
haft stor betydning, at hun har haft mulighed for at sidde enten alene eller sammen med
en anden medarbejder.
hun har haft behov for at hvile sig under sit arbejde, og hun bliver hurtigt træt. ar-
bejdsmæssigt pres har affødt en stærk hovedpine, og hun har svært ved længerevarende
koncentration. hun har endvidere haft problemer med at håndtere store mængder infor-
mation.
vi har jf. ovenfor vurderet, at der på tidspunktet efter arbejdsprøvningen stadig var
usikkerheder vedrørende den mulige arbejdstid.
imidlertid foretages der ikke forud for 18. juli 2007 yderligere kommunal afklaring.
vi betragter dette som indikation for, at der ikke sker en væsentlig ændring af as situa-
tion i denne periode.
vi er opmærksomme på, at det af neuropsykologisk erklæring af 7. januar 2007 frem-
går, at der er en vis bedringsmulighed med hensyn til funktionsniveauet.
vi finder imidlertid, på baggrund af sagens samlede oplysninger og henset til det lange
forløb efter skaden og den trods alt beskedne bedring, at arbejdsprøvningen modsvarer
hendes reelle arbejdsmæssige muligheder.
endvidere finder vi det ikke længere sandsynligt, at der – henset til det lange forløb ef-
ter skaden og den trods alt beskedne bedring – er mulighed for en betydende forøgelse
af arbejdstiden.
det er på baggrund af arbejdsprøvningen med det beskrevne funktionsniveau samt as
egne oplysninger vores opfattelse, at a burde kunne bestride et fleksjob indenfor sit
fagområde på 12-15 timer ugentligt med relevante skånehensyn.
vi finder i forlængelse af ovenstående, at as indtjeningsmuligheder med skaden er ned-
sat med skønsmæssigt lidt mindre end 2/3 i forhold til den mulige løn uden skaden
(330.- 350.000 i aktuelt niveau).
vi vurderer as varige erhvervsevnetab den 18. juli 2007 til skønsmæssigt 60 procent.
vurdering af, hvorvidt det fastholdes, og i bekræftende fald med hvilken begrundelse, at
det i januar 2006 var muligt blandt andet under inddragelse af de hensyn, der er nævnt
i erstatningsansvarsloven § 5, stk. 2, midlertidigt at skønne over as fremtidige erhvervs-
evne jf. spørgsmål 3
                                          - 7 -
vi vurderer fortsat, at det på baggrund af de oplysninger, der forelå på tidspunktet for
vores udtalelse i januar 2006, var muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over as
fremtidige erhvervsevne.
                                          begrundelse
som tidligere oplyst er den midlertidige vurdering af erhvervsevnetabet begrundet i
flere elementer. der henvises til vores svar af 31. januar 2011.
vi har lagt vægt på, at selvom a i januar 2006 var næsten helt uafklaret, er der talrige
lægelige akter i sagen, som beskriver langsom men sikker bedring i funktionsniveauet,
og på tidspunktet for udtalelsen er der fortsat bedring i forhold til, hvad a kan med ska-
den.
af statusattest fra marts 2004 fremgår det, at der sker langsom bedring af tilstanden. det
fremgår af samtale med neuropsykolog den 27. maj 2004, at der er sket en vis bedring i
tilstanden, og at hun nu dagligt løser kryds- og tværsopgaver, spiller memory og videns-
spil, læser bøger med stor skrift eller hører lydbøger.
af ortopædisk speciallægeerklæring af 28. april 2004 fremgår det, at a har fortsat gener
i form af hovedpine, svimmelhed, lyd- og lysskyhed, koncentrationsbesvær og udtræt-
ning, og at tilstanden endnu ikke er stationær, da der fortsat er bedring om end lang-
somt. speciallægen vurderer, at der må forventes yderligere bedring i tilstanden og at a
kan vende tilbage til arbejdsmarkedet på sigt.
af journal fra neurocentrets ambulatorium, rigshospitalet fremgår det 16. marts 2005,
at der set over længere tid er nogen bedring, men at det går langsomt. a bruger mindre
hovedpinemedicin, har færre dage med hovedpine, aftagende svimmelhedsanfald og
sjældent migræne.
af statusattest fra den 14. juli 2005 fremgår det, at forløbet vil være langvarigt, men der
er bedring, omend denne er langsom. a magter kun knap 1-2 timer i at et kursus hos
plan og handling, før hun får så meget hovedpine at hun må gå hjem. lægen vurderer
til trods herfor, at der stadig er forventning til at hun bliver fuldstændig rask og fuldt ar-
bejdsduelig.
af den kommunale journal af 8. juni [2005] fremgår det, at a ganske langsomt er ved at
få det bedre. hun genoptræner i fysioterapien på skodsborg, får akupunktur hos egen
læge og er påbegyndt behandling hos læge thomas gorlén og får afspænding, hvor hun
også lærer at belaste sig mindst muligt med dårlige arbejdsstillinger. det fremgår, at
dette har positiv indvirkning på funktionsevnen.
den 11. juli 2005 startede hun i et af kommunen iværksat arbejdsevne afklaringsforløb
ved plan & handling, men afbrød dette forløb allerede den 19. juli 2005 på grund af
øgede symptomer.
den 11. august 2005 blev a bevilliget et whiplash kursusforløb på en højskole, og den
15. september 2005 fremgår det, at daghøjskoleforløbet har været anstrengende, men at
hun er ved at få det bedre.
                                                 - 8 -
       den 8. november 2005 er refereret en progressionsrapport fra daghøjskolen. det frem-
       går blandt andet heraf, at a har nakkesmerter samt dage med svær hovedpine, hun er
       stærkt lydfølsom og lider under manglende evne til at adskille flere lydkilder, og har
       svære synsmotoriske vanskeligheder. det fremgår endvidere, at hun deltager særdeles
       engageret og arbejder systematisk med at implementere de indlærte strategier med hen-
       blik på at kompensere for de helbredsmæssige begrænsninger.
       den 13. december 2005 fremgår det, at a så småt er begyndt på læsetræning. hun har
       fortsat hovedpine, træthed, koncentrationsbesvær, læsevanskeligheder.
       den 20. december 2005 fremgår det af kommunal journal, at a er blevet bedre til at
       administrere sine ressourcer, men har et stærkt svingende funktionsniveau.
       akterne i sagen beskriver således as gener og funktionsniveau, herunder at der er en
       langsom men sikker bedring i funktionsniveauet. endvidere giver a selv udtryk for, at
       hun har fået det bedre, og at funktionsniveauet er bedret.
       det er vores opfattelse, at sagens oplysninger ikke giver et entydigt billede af de varige
       skaderelaterede funktionsbegrænsninger på trods af, at skaden skete i maj 2003.
       på baggrund af forløbet efter skaden samt de talrige lægelige akter har vi fundet, at det
       efter en konkret vurdering var muligt på baggrund af såvel de lægelige som sagen øv-
       rige oplysninger, som forelå på dette tidspunkt, at foretage en midlertidig vurdering.”
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om as ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste ophørte ved arbejdsskadesty-
relsens midlertidige udtalelse af 19. januar 2006, ved styrelsens endelige udtalelse af 3. de-
cember 2008 eller på et tidspunkt derimellem.
efter erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1, skal der, når det må antages, at skadelidte vil lide et
varigt erhvervsevnetab, ydes erstatning for tabt arbejdsfortjeneste indtil det tidspunkt, hvor
det er muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over skadelidtes fremtidige erhvervsevne.
som anført af landsretten indebærer dette ifølge højesterets dom gengivet i ufr 2008 s. 1386,
at det ikke i sig selv er tilstrækkeligt for at bringe forpligtelsen til at betale erstatning for tabt
arbejdsfortjeneste til ophør, at skadelidte må antages at lide et varigt erhvervsevnetab, der
berettiger til erstatning herfor, dvs. på mindst 15 %. det er tillige en forudsætning, at det er
muligt – bl.a. under inddragelse af de hensyn, der er nævnt i lovens § 5, stk. 2 – at skønne
over skadelidtes fremtidige erhvervsevne, og der skal foreligge et forsvarligt grundlag for det
konkrete skøn, også når skønnet er midlertidigt, fordi den skadelidtes erhvervsmæssige situa-
tion ikke er afklaret.
                                                 - 9 -
tre dommere – jon stokholm, kurt rasmussen og jens kruse mikkelsen – udtaler herefter:
for at et midlertidigt skøn over skadelidtes fremtidige erhvervsevne – foretaget af skadevol-
der eller dennes forsikringsselskab eller af arbejdsskadestyrelsen – skal bringe forpligtelsen
til at betale erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til ophør, er det således ikke tilstrækkeligt, at
det skønnes, at erhvervsevnetabet er på mindst 15 % (en minimumsvurdering). der skal tillige
foretages et kvalificeret (omend midlertidigt) skøn over det faktiske, varige erhvervsevnetab,
dvs. den skønnede varige indtægtsnedgang for skadelidte.
det fremgår af arbejdsskadestyrelsens midlertidige udtalelse af 19. januar 2006 om as er-
hvervsevnetab, at hendes erhvervsmæssige muligheder på daværende tidspunkt ikke var til-
strækkeligt belyst og afklaret, og at de varige erhvervsmæssige følger ikke kunne vurderes.
under henvisning til de foreliggende oplysninger skønnede styrelsen imidlertid, uanset hen-
des uafklarede erhvervsmæssige forhold, at hendes erhvervsevne varigt var nedsat mindst
med skønsmæssigt 15 %. på den baggrund blev det varige erhvervsevnetab midlertidigt fast-
sat til 15 %.
vi finder, at denne udtalelse alene indeholder en minimumsvurdering og ikke en vurdering af
det faktiske, varige erhvervsevnetab, og den kan derfor ikke bringe forpligtelsen til at betale
erstatning for tabt arbejdsfortjeneste til ophør.
arbejdsskadestyrelsen har i en udtalelse af 9. juli 2012 oplyst, at man på baggrund af de den-
gang foreliggende oplysninger den 31. oktober 2006 midlertidigt ville have skønnet et er-
hvervsevnetab på 50 % og den 18. juli 2007 endeligt ville have skønnet et erhvervsevnetab på
60 %. alm. brand forsikring har imidlertid ikke på de pågældende tidspunkter foretaget et
sådant skøn over erhvervsevnetabet og udbetalt erstatning i forhold hertil. heller ikke disse
skæringsdatoer kan derfor bringe forpligtelsen til at betale erstatning for tabt arbejdsfortjene-
ste til ophør.
vi finder derfor ikke grundlag for at fastslå, at forpligtelsen til at betale erstatning for tabt
arbejdsfortjeneste er bragt til ophør før ved arbejdsskadestyrelsens udtalelse af 3. december
2008.
                                              - 10 -
vi stemmer derfor for at tage as principale påstand til følge.
dommerne jytte scharling og michael rekling udtaler:
efter en samlet vurdering af indholdet af arbejdsskadestyrelsens udtalelse af 19. januar 2006
finder vi, at styrelsen har foretaget et konkret skøn over as fremtidige erhvervsevne, og ar-
bejdsskadestyrelsen har således ikke blot vurderet, om hendes fremtidige erhvervsevnetab var
mindre end 15 % med den følge, at der ikke kunne ydes erstatning efter erstatningsansvarslo-
vens § 5, stk. 3.
af de grunde, der er anført af landsretten, finder vi ikke grundlag for at tilsidesætte arbejds-
skadestyrelsens vurdering af, at der på tidspunktet for styrelsens udtalelse af 19. januar 2006
forelå det forsvarlige grundlag for at skønne midlertidigt over as fremtidige erhvervsevne.
vi finder endvidere, at der ikke er tilstrækkeligt sikkert grundlag for at tilsidesætte arbejds-
skadestyrelsens midlertidige vurdering af størrelsen af as fremtidige erhvervsevnetab.
med denne begrundelse stemmer vi for at stadfæste dommen.
afgørelsen træffes efter stemmeflertallet.
sagsomkostninger er fastsat til dækning af advokatudgift for landsret og højesteret med
150.000 kr., af retsafgift for landsret og højesteret, jf. retsafgiftslovens § 13, stk. 2, jf. stk. 1,
nr. 3, og retsplejelovens § 332, stk. 1, med 37.180 kr., i alt 187.180 kr.
sagsomkostningsbeløbet skal indbetales til højesteret, der efter dækning af udgifterne til fri
proces afregner med retshjælpsforsikringen.
                                      thi kendes for ret:
alm. brand forsikring a/s skal til a betale 606.841,62 kr. med renter efter erstatningsan-
svarslovens § 16 fra den 6. juli 2009.
                                           - 11 -
i sagsomkostninger for landsret og højesteret skal alm. brand forsikring a/s betale 187.180
kr., som indbetales til højesteret.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
