                              højesterets dom
                            afsagt fredag den 25. juni 2010
sag 330/2009
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t2
(advokat niels anker rasmussen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 20. august 2009 og af østre
landsrets 20. afdeling den 21. oktober 2009.
i pådømmelsen har deltaget syv dommere: per sørensen, peter blok, poul søgaard, jytte
scharling, thomas rørdam, poul dahl jensen og hanne schmidt.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om skærpelse.
t2 har påstået formildelse og har herunder påstået sagens forhold 1 henført under
våbenlovens § 10, stk. 1, og ikke under straffelovens § 192 a.
anbringender
rigsadvokaten har anført, at besiddelse af skydevåben, der er omfattet af våbenlovens § 1,
stk. 1, nr. 1, ifølge forarbejderne til lovændringen i 2009 som udgangspunkt udgør en over-
trædelse af straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1, der omfatter besiddelse af skydevåben både på
bopælen og på offentligt sted. besiddelse af skydevåben omfattet af våbenlovens § 1, stk. 1,
nr. 1, skal således på grund af våbnenes generelle farlighed anses som besiddelse under særlig
skærpende omstændigheder efter straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1, og der er ikke i den fore-
liggende sag grundlag for at fravige udgangspunktet. i hvert fald foreligger der særlig skær-
                                                   - 2 -
pende omstændigheder i en situation som den foreliggende, hvor der er tale om en pistol isat
magasin med skarpe skud, der opbevares uforsvarligt på bopælen, og som er erhvervet på
strafbar vis. forhold 1 er derfor med rette henført under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1.
der skal efter lovændringen fortsat i overensstemmelse med de hidtidige principper ske en
graduering af straffen efter omstændighederne ved overtrædelsen. det bør bl.a. tillægges
vægt, om våbnet er besiddet på offentligt tilgængeligt sted eller på bopælen mv., om der er
besiddet ammunition sammen med skydevåbnet, om der er tale om et eller flere våben, om
våbnet er anskaffet på strafbar vis, og om gerningsmanden tidligere er straffet for lignende
kriminalitet. i den foreliggende sag er der tale om besiddelse af en pistol med ammunition i en
lejlighed, hvor pistolen blev opbevaret uforsvarligt, og hvor der fandtes yderligere ammuni-
tion. hertil kommer, at pistolen var anskaffet på strafbar vis. straffen bør derfor fastsættes til
fængsel i ikke under 1 år og 3 måneder.
t2 har principalt gjort gældende, at sagens forhold 1 ikke skal henføres under straffelovens §
192 a, stk. 1, nr. 1, idet der ikke foreligger særlig skærpende omstændigheder. der er således
kun tale om et enkelt våben, ligesom der ikke foreligger gentagelse. våbnet er ikke fundet på
et opholdssted for kriminelle grupperinger med deraf følgende fare for, at våbnet vil blive
brugt i forbindelse med kriminalitet. forholdet skal derfor henføres under våbenlovens § 10,
stk. 1, jf. § 1, stk. 1, nr. 1, og straffen skal således nedsættes.
subsidiært har t2 anført, at minimumsstraffen på fængsel i 1 år i straffelovens § 192 a ikke er
absolut, og at der ved fastsættelsen af straffen ud over de øvrige omstændigheder ved
overtrædelsen også skal tages hensyn til hans motiv for at anskaffe sig pistolen og til hans
personlige forhold. det er en formildende omstændighed, at pistolen var anskaffet med
henblik på selvforsvar, idet han havde en konkret velbegrundet frygt for, at kriminelle
personer ville opsøge og skade ham. det er endvidere formildende omstændigheder, at
pistolen ikke har været uden for hjemmet, at han boede alene i lejligheden, og at han ikke
tidligere er straffet for ulovlig våbenbesiddelse.
supplerende oplysninger
i tiden efter østre landsrets dom af 27. marts 2002 er t2 yderligere straffet bl.a. ved lyngby
rets dom af 1. september 2003 for overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1 og 3, ved
                                                 - 3 -
københavns byrets dom af 9. april 2008 for overtrædelse af bekendtgørelse om euforiserende
stoffer og færdselsloven samt ved københavns byrets dom af 2. februar 2009 for
overtrædelse af bekendtgørelse om euforiserende stoffer og ordensbekendtgørelsen.
t2 har for byretten forklaret:
       ”… han købte pistolen i november eller december 2007. han købte den for 18.000 kr.
       han vidste godt, at han ikke fik den overdraget på lovlig vis. han købte den, fordi han
       var blevet truet. det var en jugoslav, b, som var leder af en kriminel gruppe, der havde
       truet ham. han har sidst hørt fra b sidste sommer, hvor han ringede og truede ham. han
       har også hørt, at b har været i danmark. han har aldrig haft pistolen med ude af
       lejligheden, den har bare ligget under hans hovedpude. han følte sig truet på livet. han
       tænkte på at aflevere den til politiet, da der var frit lejde, men gjorde det ikke på grund
       af frygt.”
retsgrundlaget
ved lov nr. 411 af 10. juni 1997 om ændring af bl.a. straffeloven og våbenloven (styrkelse af
politiets muligheder for at efterforske alvorlig kriminalitet) skete der ved indsættelsen af en
ny bestemmelse i våbenlovens § 10, stk. 2, med en strafferamme på fængsel indtil 2 år en
skærpelse af straffen for besiddelse af skydevåben under særlig skærpende omstændigheder.
i bemærkningerne til lovforslaget (lovforslag nr. l 98, folketingstidende 1996/97, tillæg a,
side 2510-2511) hedder det bl.a.:
       ”formålet med lovændringen er således hovedsageligt at skærpe straffene i de tilfælde,
       hvor skydevåben medbringes eller opbevares under omstændigheder, hvor der er en
       nærliggende risiko for, at våbnene vil blive anvendt til angreb eller forsvar i f.eks. opgør
       mellem forskellige rockergrupper. også personer uden tilknytning til rockermiljøet vil
       imidlertid være omfattet af skærpelsen.
       bestemmelsen foreslås udformet således, at strafferammen alene giver mulighed for
       fængselsstraf - men ikke bøde og hæfte - ved besiddelse af skydevåben under særligt
       skærpende omstændigheder, herunder besiddelse på offentligt tilgængelige steder af
       skydevåben med tilhørende ammunition og gentagne tilfælde af besiddelse af skydevå-
       ben.
       ved besiddelse af skydevåben på bopælen eller andre ikke offentligt tilgængelige steder
       uden særligt skærpende omstændigheder er udgangspunktet stadig bødestraf. det er
       ikke hensigten med lovændringen, at personer uden kriminel baggrund i øvrigt, som
       igennem en længere årrække i strid med våbenloven har haft et skydevåben liggende
       ubenyttet og måske glemt på bopælen, skal idømmes frihedsstraf. der kan her f.eks.
       være tale om personer, som har arvet et våben. der vil dog som efter hidtidig praksis
                                                 - 4 -
       kunne idømmes frihedsstraf, hvis opbevaringen af våbnet har været uforsvarlig, herun-
       der hvis det er opbevaret ladt eller sammen med ammunitionen.
       hvis der er tale om besiddelse på bopælen eller andre ikke offentligt tilgængelige ste-
       der, vil de særligt skærpende omstændigheder, som kan medføre, at overtrædelsen hen-
       føres under den nye bestemmelse i § 10, stk. 2, f.eks. være besiddelse af flere våben,
       især hvis der er tale om særligt farlige våben som f.eks. pistoler eller halvautomatiske
       rifler. halvautomatiske våben er våben, som kun affyrer ét skud, når aftrækkeren påvir-
       kes, men som genlader automatisk efter hver skudafgivelse.
       det er også en særligt skærpende omstændighed, at våbnene besiddes på tilholdssteder
       for rockergrupper eller hos personer med tilknytning til rockermiljøet, således at der er
       risiko for, at våbnene vil blive anvendt i f.eks. opgør mellem forskellige grupper. det vil
       endvidere være en skærpende omstændighed, hvis besidderen har skaffet sig våbnene på
       strafbar vis, f.eks. ved tyveri eller hæleri.
       hvis der er tale om særdeles farlige våben som f.eks. automatiske våben, herunder ma-
       skinpistoler og maskingeværer, håndgranater eller lignende, vil besiddelsen kunne være
       omfattet af den foreslåede bestemmelse i straffelovens § 192 a, jf. nedenfor pkt. 12.
       det forudsættes, at straffen for besiddelse af skydevåben på ikke offentligt tilgængelige
       steder under skærpende omstændigheder vil være fra 60 dages til 4 måneders fængsel
       afhængig af, om en eller flere skærpende omstændigheder er til stede samtidig.
       gentagelsestilfælde skal også betragtes som en særligt skærpende omstændighed. i
       disse tilfælde skal der ske en betydelig skærpelse af straffen, idet der her typisk vil være
       tale om personer, som efter, at et skydevåben er beslaglagt eller konfiskeret, på ny skaf-
       fer sig skydevåben. straffen forudsættes her at være fra 3 til 6 måneders fængsel.
       i tilfælde af besiddelse af skydevåben med tilhørende ammunition på offentligt tilgæn-
       gelige steder, forudsættes det, at straffen i førstegangstilfælde er mindst 4 måneders
       fængsel. det er ikke et krav, at våbenet er ladt, men den, der er i besiddelse af våbenet,
       skal samtidig være i besiddelse af ammunition på sin person, i en medbragt taske, i det
       køretøj, hvori han antræffes, eller på lignende lettilgængelig måde.
       i gentagelsestilfælde, herunder også når flere forhold foreligger til samtidig pådøm-
       melse, forudsættes straffen at være 6-8 måneders fængsel.”
i forslaget til lov nr. 501 af 12. juni 2009 om ændring af bl.a. straffeloven og våbenloven
(styrket indsats mod bandekriminalitet m.v.) blev der foreslået en ny bestemmelse i straffelo-
vens § 192 a om bl.a. besiddelse under særlig skærpende omstændigheder på offentligt til-
gængeligt sted af skydevåben med tilhørende ammunition (stk. 1, nr. 1) og om den, der i øv-
rigt overtræder lovgivningen om våben under særlig skærpende omstændigheder (stk. 2). af
lovforslagets bemærkninger (lovforslag nr. l 211, folketingstidende 2008/2009, tillæg a,
side 8069-8072) fremgår om denne ændring bl.a.:
                                         - 5 -
”3.2.2. den foreslåede bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 1, vil i givet fald om-
fatte den, der overtræder våbenlovgivningen ved under særlig skærpende omstændighe-
der på offentligt tilgængeligt sted at besidde, bære eller anvende skydevåben med tilhø-
rende ammunition (nr. 1) eller andre våben eller eksplosivstoffer, når våbnet eller eks-
plosivstoffer på grund af deres særdeles farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig
skade (nr. 2).
hvorvidt lovovertrædelsen med skydevåben sker under særlig skærpende omstændighe-
der, afhænger bl.a. af det pågældende skydevåbens farlighed, hvilket som hidtil fastlæg-
ges med udgangspunkt i våbenlovgivningens regulering af skydevåben, som er baseret
på en generel vurdering af våbnenes farlighed. det er således forudsat, at besiddelse mv.
af skydevåben på offentligt tilgængeligt sted vil være omfattet af den foreslåede § 192 a,
stk. 1, nr. 1, medmindre der er tale om skydevåben, som det alene er forbudt at besidde
for personer under 18 år, jf. våbenlovens § 1, stk. 2, litra a, jf. § 2, stk. 1, 2. pkt. (som
udgangspunkt luft- og fjederbøsser, bortset fra armbrøster og slangebøsser).
udgangspunktet vil således være, at besiddelse mv. af skydevåben, der er omfattet af
det generelle forbud i våbenlovens § 1, stk. 1, nr. 1, vil være omfattet af forslaget til
straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1. det er forudsat, at dette gælder, uanset om det på-
gældende skydevåben er i samlet eller adskilt stand, hvis de adskilte dele hurtigt og en-
kelt kan samles til et funktionsdygtigt skydevåben.
»skydevåben« omfattet af den foreslåede bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 1, nr.
1, vil både kunne omfatte skydevåben, der er omfattet af den gældende bestemmelse i
straffelovens § 192 a, stk. 1 (f.eks. pistoler), og skydevåben, der på grund af deres sær-
deles farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade, som i dag er omfattet af
bestemmelsen i straffelovens § 192 a, stk. 2 (f.eks. maskinpistoler).
udtrykket »med tilhørende ammunition« indebærer ligesom efter gældende ret ikke et
krav om, at skydevåbnet er skarpladt, men den, der er i besiddelse mv. af skydevåbnet,
skal samtidig være i besiddelse af ammunition på sin person, i en medbragt taske, i det
køretøj, hvori den pågældende antræffes, eller på anden lignende lettilgængelig måde.
der vil kunne forekomme tilfælde, hvor besiddelse mv. af de omhandlede skydevåben
på offentligt tilgængeligt sted – uanset våbnets karakter, jf. ovenfor - sker under ikke
særlig skærpende omstændigheder, således at det konkrete forhold ikke skal henføres
under den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 1, nr. 1. det samme gælder efter den
gældende bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 1, og der tilsigtes ingen ændringer
heri. som eksempel kan således nævnes en situation, hvor en person transporterer våb-
net for en anden, som har våbentilladelse, f.eks. et medlem af en skytteforening, som
efter skydetræning har et hastende ærinde og derfor beder et familiemedlem, som ikke
har våbentilladelse, om at transportere våbnet til bopælen. tilsvarende vil tilfælde, hvor
en person har tilladelse til at besidde et skydevåben, men besidder det på et offentligt
tilgængeligt sted under omstændigheder, der er i strid med tilladelsen, i almindelighed
heller ikke skulle henføres under den foreslåede bestemmelse. sådanne tilfælde skal i
stedet bedømmes efter våbenlovens § 10, stk. 1.
                                          - 6 -
…
begrebet »offentligt tilgængeligt sted« skal ligesom efter gældende ret forstås som ste-
der, hvortil der er almindelig adgang, herunder veje, parker, offentlige transportmidler,
restauranter, forlystelsessteder og offentlige kontorer. besiddelse mv. af skydevåben i
en bil, som befinder sig på et offentligt tilgængeligt sted, er også omfattet af begrebet.
3.2.3. den foreslåede bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 2, vil i givet fald omfatte
alle overtrædelser af våbenlovgivningen, der begås under særlig skærpende omstændig-
heder, og som ikke vil være omfattet af det foreslåede stk. 1 om besiddelse af skydevå-
ben med tilhørende ammunition mv. på offentligt tilgængeligt sted, jf. ovenfor.
den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 2, forudsættes således som udgangspunkt at
omfatte overtrædelser af våbenlovgivningen, der angår skydevåben afgrænset på samme
måde som i stk. 1, nr. 1, når overtrædelsen sker på offentligt tilgængeligt sted uden til-
hørende ammunition. på samme måde som nævnt ovenfor vil gerningen kunne begås
under konkrete omstændigheder, hvor besiddelsen mv. af skydevåbnet på offentligt til-
gængeligt sted ikke kan anses for at være sket under særlig skærpende omstændigheder,
og i så fald vil handlingen ikke være omfattet af den foreslåede bestemmelse i § 192 a,
stk. 2.
den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 2, vil endvidere omfatte ulovlig besiddelse
mv. af skydevåben på bopælen og andre ikke offentligt tilgængelige steder under særlig
skærpende omstændigheder. den foreslåede bestemmelse i stk. 2 vil således omfatte de
overtrædelser af våbenlovgivningen med skydevåben under særlig skærpende omstæn-
digheder, som i dag er omfattet af våbenlovens § 10, stk. 2.
ulovlig besiddelse mv. af skydevåben på bopælen og andre ikke offentligt tilgængelige
steder vil ikke altid udgøre særlig skærpende omstændigheder. det er forudsat, at per-
soner uden kriminel baggrund i øvrigt, som f.eks. har arvet et skydevåben og igennem
en årrække i strid med våbenlovgivningen har haft våbnet liggende ubenyttet (måske
glemt) på bopælen, ikke vil være omfattet af den foreslåede bestemmelse i straffelovens
§ 192 a. det samme gælder for personer uden kriminel baggrund i øvrigt, der har vå-
bentilladelse eller jagttegn, og blot har glemt at forny våbentilladelsen eller jagttegnet
inden for de relevante frister. sådanne overtrædelser vil i givet fald være omfattet af vå-
benlovens § 10, stk. 1.
…
3.2.4. strafferammen i den foreslåede bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 1, er
som ovenfor nævnt fængsel i 1 år indtil 6 år. for lovovertrædelser, der er omfattet af
den gældende bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 1, om skydevåben på offentligt
tilgængeligt sted, indebærer dette både en væsentlig forhøjelse af strafferammen fra
fængsel i indtil 4 år til fængsel indtil 6 år og indførelse af en minimumsstraf på fængsel
i 1 år. for lovovertrædelser, der er omfattet af den gældende bestemmelse i straffelo-
vens § 192 a, stk. 2, vil den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 1, alene indebære, at
der indføres en minimumsstraf på fængsel i 1 år, idet der allerede i dag er en straffe-
ramme på fængsel indtil 6 år for lovovertrædelser omfattet af den gældende § 192 a,
stk. 2.
                                         - 7 -
med den foreslåede bestemmelse i straffelovens § 192 a, stk. 1, lægges der op til en væ-
sentlig skærpelse af straffen for besiddelse mv. på offentligt tilgængeligt sted af skyde-
våben med tilhørende ammunition eller andre våben eller eksplosivstoffer, hvis våbnet
eller eksplosivstoffer på grund af deres særdeles farlige karakter er egnet til at forvolde
betydelig skade, under særlig skærpende omstændigheder.
det forudsættes, at straffen for ulovlig besiddelse mv. af skydevåben med tilhørende
ammunition på offentligt tilgængeligt sted som udgangspunkt mindst fordobles i forhold
til i dag. for ulovlig besiddelse mv. af skydevåben, der ikke på grund af sin særdeles
farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade, (f.eks. enkeltskudsvåben), vil
det sige mindst 1 års fængsel. også i gentagelsestilfælde forudsættes der at ske en for-
dobling af straffen. det betyder, at straffen i gentagelsestilfælde som udgangspunkt for-
udsættes fastsat fra fængsel i 1 år og 4 måneder til fængsel i 1 år og 8 måneder.
…
3.2.5. fastsættelse af straffen for overtrædelse af den foreslåede bestemmelse i straffe-
lovens § 192 a, stk. 2, vil afhænge af de konkrete omstændigheder, f.eks. våbnets eller
eksplosivstoffets farlighed, mængden af våben eller eksplosivstoffer, og hvilke forhold
våben eller eksplosivstoffer opbevares under.
den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 2, indebærer en betydelig forhøjelse af straf-
ferammen for overtrædelser af våbenlovgivningen under særlig skærpende omstændig-
heder, idet strafferammen for besiddelse mv. af skydevåben, der tidligere ville være om-
fattet af våbenlovens § 10, stk. 2, forhøjes fra fængsel indtil 2 år til fængsel indtil 6 år,
ligesom strafferammen for besiddelse mv. af skydevåben omfattet af straffelovens § 192
a, stk. 1, forhøjes fra fængsel indtil 4 år til fængsel indtil 6 år. strafferammen forhøjes
ikke for overtrædelser af våbenlovgivningen, der angår våben eller eksplosivstoffer,
som på grund af deres særdeles farlige karakter indebærer en betydelig fare, idet der al-
lerede i dag er fastsat en strafferamme på fængsel indtil 6 år for sådanne våbenlovs-
overtrædelser, jf. straffelovens § 192 a, stk. 2.
straffen for overtrædelser af våbenlovgivningen under særlig skærpende omstændighe-
der omfattet af den foreslåede bestemmelse i § 192 a, stk. 2, herunder våbenlovsover-
trædelser, der angår skydevåben, forudsættes skærpet betydeligt. straffen for overtræ-
delser af våbenlovgivningen, der angår skydevåben, forudsættes i den forbindelse for-
doblet i forhold til i dag. det gælder både for besiddelse af skydevåben på offentligt til-
gængelige steder og på bopælen og andre ikke offentligt tilgængelige steder.
ulovlig besiddelse mv. af andre skydevåben end dem, der på grund af deres særdeles
farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade (f.eks. en pistol) uden tilhørende
ammunition på offentligt tilgængeligt sted forudsættes som udgangspunkt straffet med
fængsel i 8 måneder. i gentagelsestilfælde forudsættes straffen som udgangspunkt fast-
sat til fængsel i fra 1 år til 1 år og 4 måneder. ulovlig besiddelse mv. af skydevåben
uden tilhørende ammunition på offentligt tilgængeligt sted, der på grund af deres sær-
deles farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade (f.eks. en maskinpistol),
forudsættes for så vidt angår førstegangsovertrædelser som udgangspunkt straffet med
fængsel i mindst fra 1 år og 8 måneder til 2 år.
                                                 - 8 -
       ulovlig besiddelse mv. af andre skydevåben end dem, der på grund af deres særdeles
       farlige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade (f.eks. en pistol), på bopælen og
       andre ikke offentligt tilgængelige steder forudsættes som udgangspunkt straffet med
       fængsel i 4-8 måneder bl.a. afhængigt af, om våbenet opbevares med eller uden ammu-
       nition, eller om våbenet opbevares under forhold, der i øvrigt indebærer en nærliggende
       fare for, at våbenet vil blive brugt til fare for andre. i gentagelsestilfælde forudsættes
       straffen som udgangspunkt fastsat til fængsel i 6-12 måneder. ulovlig besiddelse mv. på
       bopælen af skydevåben, der på grund af deres særdeles farlige karakter er egnet til at
       forvolde betydelig skade, forudsættes for så vidt angår førstegangsovertrædelser som
       udgangspunkt straffet med fængsel i mindst fra 1 år og 8 måneder til 2 år.
       …
       3.2.9. fastsættelsen af straffen i sager om overtrædelse af våbenlovgivningen under
       særlig skærpende omstændigheder vil i øvrigt fortsat bero på domstolenes konkrete vur-
       dering i det enkelte tilfælde, og de angivne strafniveauer vil kunne fraviges i op- eller
       nedadgående retning, hvis der i den konkrete sag er omstændigheder, der taler herfor, jf.
       dog ovenfor om den foreslåede minimumsstraf, som kun kan fraviges i medfør af den
       almindelige regel i straffelovens § 83.”
under folketingets behandling af lovforslaget fremsatte regeringen et ændringsforslag til be-
stemmelsen i § 192 a, der blev vedtaget. om bestemmelsen hedder det i folketingets retsud-
valgs betænkning af 20. maj 2009 (folketingstidende 2008/2009, tillæg b, side 1493):
       ”ændringsforslaget går ud på at udvide anvendelsesområdet for den foreslåede mini-
       mumsstraf for visse grove våbenlovsovertrædelser. det foreslås således, at minimums-
       straffen ikke kun – som efter lovforslaget – skal gælde i tilfælde, hvor skydevåben eller
       andre våben (end skydevåben) eller eksplosivstoffer af særdeles farlig karakter besid-
       des, bæres eller anvendes på offentligt tilgængeligt sted. minimumsstraffen skal efter
       ændringsforslaget herudover gælde ved andre grove overtrædelser, som vedrører de
       nævnte våben og eksplosivstoffer.
       regeringen ønsker således i lyset af bl.a. den aktuelle skærpede udvikling i den rocker-
       og banderelaterede konflikt, at der skal gælde en minimumsstraf på 1 års fængsel for
       alle grove våbenlovsovertrædelser, som vedrører skydevåben eller andre våben (end
       skydevåben) eller eksplosivstoffer af særdeles farlig karakter.”
i en tillægsbetænkning over lovforslaget afgivet af folketingets retsudvalg den 27. maj 2009
(folketingstidende 2008/2009, tillæg b, side 1731-1732) fremgår det bl.a.:
       ”et flertal i udvalget (v, s, df, sf og kf) indstiller lovforslaget til vedtagelse i den af-
       fattelse, hvori det foreligger efter 2. behandling.
       socialdemokratiets medlemmer af udvalget støtter op om bandepakken og havde til 2.
       behandling stillet et ændringsforslag med sigte på at få »lukket det hul«, der ifølge so-
       cialdemokratiets opfattelse var i det oprindelige lovforslag fra regeringen.
                                          - 9 -
ændringsforslaget fra socialdemokraterne fjernede den forskel, der var på, om våbnet
findes på en person i det offentlige rum, eller om våbnet opdages alle mulige andre ste-
der som i rockerborge eller i private boliger. den skærpede straf, regeringen havde lagt
op til, ville kun komme til at gælde, hvis våbnet blev opdaget på et offentligt sted, og
kun hvis våbnet opbevaredes med tilhørende ammunition.
det er socialdemokraternes opfattelse, at det oprindelige lovforslag var ulogisk og util-
strækkeligt, fordi mange våben findes andre steder end i det offentlige rum og også
uden tilhørende ammunition. og socialdemokraterne mener ikke, det skal være tilfæl-
digheder, der afgør, hvor man bliver taget med våbnet – og derfor tilfældigheder, der af-
gør, hvilken straf man får.
derfor valgte socialdemokraterne at stille et ændringsforslag. for socialdemokraterne
frygtede, at hvis ændringsforslaget fra socialdemokraterne ikke blev inkluderet i lov-
givningen, så vil rockere og bandemedlemmer blot opbevare våben og ammunition ad-
skilt og eventuelt have en »soldat« med sig til at bære enten det ene eller det andet, fordi
det vil betyde, at straffen bliver mindre.
socialdemokraternes forslag, som i øvrigt er inspireret af politidirektør hanne bech
hansens høringssvar, sidestiller derfor, om våbnet findes i det offentlige rum eller
hjemme i entreen, og om våbenet er ladt eller om ammunitionen ligger sammen med
våbnet.
som en konsekvens af den øgede straf foreslår socialdemokraterne også, at strafskær-
pelserne kommer til at omfatte eksplosivstoffer, der på grund af deres særdeles skade-
lige karakter er egnet til at forvolde betydelig skade, sådan at disse også udløser mini-
mumsstraf, og så våbnene på denne måde sidestilles. dette er også foreslået i hørings-
svaret fra københavns politi.
endelig understreges, at socialdemokraternes ændringsforslag ikke ændrer ved det
faktum, at der fortsat er en ventil i loven, således at ikke alle skal idømmes minimums-
straf.
der vil på trods af minimumsstraf stadig være mulighed for at gå under eller sørge for
bortfald af straf, »hvis oplysninger om gerningen, gerningsmandens person eller andre
forhold taler herfor«.
da regeringen, efter ændringsforslaget fra socialdemokraterne var stillet, selv valgte at
stille et lignende ændringsforslag, følger nedenfor socialdemokraternes kommentarer til
regeringens ændringsforslag.
socialdemokraterne stillede netop sit ændringsforslag, fordi det ville »lukke et hul«,
som der efter socialdemokraternes opfattelse var i regeringens oprindelige lovforslag.
og fordi socialdemokraterne ville sidestille skydevåben og eksplosivstoffer. men da det
åbenbart var væsentligt for regeringen ikke at vedtage et af oppositionens ændringsfor-
slag, stillede den derfor sit eget ændringsforslag, hvis retorik er mere omfattende, mens
indholdet er det samme.
                                              - 10 -
     der er dog skærpelser i regeringens ordlyd, og derfor stillede socialdemokraterne en
     række udvalgsspørgsmål for at få sikkerhed for, at ændringsforslaget, selv om det blev
     frembragt i hast, ikke ville medføre retssikkerhedsmæssige problemer.
     socialdemokraterne har nu fået svar på sine spørgsmål. især vil socialdemokraterne
     fremhæve svaret på spørgsmål 26, hvori rigspolitiet bemærker: »de stillede ændrings-
     forslag giver ikke rigspolitiet anledning til bemærkninger af politifaglig eller kriminal-
     præventiv karakter.«
     ligeledes skal det fremhæves, at rigsadvokaten i samme svar har anført, at det ifølge
     begge ændringsforslag fortsat er en betingelse, at overtrædelsen skal være sket under
     særligt skærpende omstændigheder.
     på baggrund af ovenstående svar til folketinget har socialdemokraterne ingen proble-
     mer med at tilslutte sig regeringens ændringsforslag, der er så meget lig socialdemo-
     kraternes.
     yderligere ønsker socialdemokraterne at fremhæve, at der fortsat er en ventil, således at
     straffen kan være under 12 måneders fængsel, og at det ikke er meningen, at de skær-
     pende omstændigheder vil blive brugt i retssager, hvor det ikke giver mening. ligesom
     rigsadvokaten bemærker, at der i bemærkningerne til lovforslaget er nævnt en række
     tilfælde, hvor der typisk ikke vil foreligge særligt skærpende omstændigheder, og at det
     forudsættes, at disse tilfælde fortsat ikke vil være omfattet af den foreslåede bestem-
     melse i straffelovens § 192 a, stk. 1, og at det således fortsat vil bero på en konkret vur-
     dering af de foreliggende omstændigheder, om en overtrædelse skal henføres under be-
     stemmelsen, jf. herved også justitsministerens besvarelse af spørgsmål 28.”
under folketingets behandling af lovforslaget stillede folketingets retsudvalg samråds-
spørgsmål a til justitsministeren. ministeren blev bedt om detaljeret at redegøre for afgræns-
ningen af de tilfælde, der er omfattet af minimumsstraffen. i det udkast til talepapir, der dan-
nede grundlag for justitsministerens besvarelse den 27. maj 2009, hedder det bl.a.:
     ”2. afgørende for, om en konkret våbenlovsovertrædelse vedrørende skydevåben eller
     andre særdeles farlige våben eller eksplosivstoffer vil være omfattet af forslaget til straf-
     felovens § 192 a, stk. 1, og af den foreslåede minimumsstraf, er altså, om overtrædelsen
     er begået under særlig skærpende omstændigheder. hvis dette ikke er tilfældet, skal
     forholdet ligesom i dag i stedet henføres under straffebestemmelsen i våbenlovens § 10.
     der er i lovforslagets bemærkninger redegjort nærmere for, hvad der ligger i betingelsen
     om, at overtrædelsen skal være begået under særlig skærpende omstændigheder.
     er der f.eks. tale om skydevåben, vil der, når forbrydelsen er begået på offentligt til-
     gængeligt sted, bl.a. kunne lægges vægt på våbnets farlighed, sådan at luft- og fjeder-
     bøsser ikke omfattes, og der kan dernæst lægges vægt på, om der foreligger specielle
     konkrete omstændigheder, der indebærer, at der ikke foreligger særlig skærpende om-
     stændigheder. som eksempel kan nævnes en situation, hvor et medlem af en skyttefore-
                                                - 11 -
       ning efter skydetræning har et hastende ærinde og derfor beder et familiemedlem, som
       ikke har våbentilladelse, om at transportere våbnet til bopælen. som et andet eksempel
       kan nævnes en person uden kriminel baggrund i øvrigt, som har våbentilladelse eller
       jagttegn og blot har glemt at forny våbentilladelsen eller jagttegnet inden for de rele-
       vante frister.
       er forbrydelsen vedrørende skydevåbnet begået på et ikke offentligt tilgængeligt sted,
       vil der bl.a. kunne lægges vægt på, om der er tale om et enkelt eller flere våben sam-
       menholdt med våbnenes farlighed og opbevaringsmåden, om våbnet findes på tilholds-
       steder for kriminelle grupperinger med den deraf følgende fare for, at våbnet vil blive
       brugt i forbindelse med kriminalitet, om våbnet er anskaffet på strafbar vis – f.eks. ved
       tyveri eller hæleri – og om der er tale om gentagelsestilfælde.
       i den sidste ende vil det afhænge af rettens konkrete vurdering af de foreliggende om-
       stændigheder, om f.eks. ulovlig besiddelse af et skydevåben i det enkelte tilfælde ikke
       sker under særlig skærpende omstændigheder, således at forholdet vil være omfattet af
       våbenlovens § 10 og ikke af straffelovens § 192 a – og dermed heller ikke af mini-
       mumsstraffen.”
højesterets begrundelse og resultat
fire dommere – poul søgaard, jytte scharling, poul dahl jensen og hanne schmidt – udtaler:
det er et hovedspørgsmål under sagen, om t2s besiddelse af pistolen på bopælen må anses
for sket under særlig skærpende omstændigheder og dermed er omfattet af straffelovens § 192
a, stk. 1, nr. 1, eller om forholdet kun er omfattet af våbenlovens § 10, stk. 1.
forud for lov nr. 501 af 12. juni 2009 var ulovlig besiddelse af skydevåben på bopælen straf-
bar efter våbenlovens § 10, stk. 1. forholdet var dog omfattet af bestemmelsen i § 10, stk. 2,
hvis der forelå særlig skærpende omstændigheder. bestemmelsen i § 10, stk. 2, var indsat ved
lov nr. 411 af 10. juni 1997.
i det lovforslag, der førte til lov nr. 501 af 12. juni 2009, var der bl.a. et forslag om at flytte
ulovlig besiddelse under særlig skærpende omstændigheder af skydevåben på bopælen eller
andre ikke offentligt tilgængelige steder fra våbenlovens § 10, stk. 2, til straffelovens § 192 a,
stk. 2, med en strafferamme på fængsel indtil 6 år. med den foreslåede ændring tilsigtedes en
skærpelse af straffen for forhold af den nævnte karakter, der hidtil havde været straffet med
fængsel i mellem 60 dage og 4 måneder, således at straffen skulle fordobles til fængsel i 4-8
måneder. under folketingets behandling af lovforslaget skete der en yderligere opkriminali-
sering, idet ulovlig besiddelse under særlig skærpende omstændigheder af skydevåben på bo-
                                                - 12 -
pælen eller andre ikke offentligt tilgængelige steder blev omfattet af straffelovens § 192 a, stk.
1, og dermed af et strafminimum på fængsel i 1 år.
bemærkningerne til § 192 a, stk. 2, i det fremsatte lovforslag indeholder en række bidrag til
forståelsen af udtrykket ”særlig skærpende omstændigheder”, når der er tale om ulovlig besid-
delse af skydevåben på bopælen. det fremgår heraf, at besiddelse af skydevåben på bopælen
ikke altid vil udgøre særlig skærpende omstændigheder. det er således anført, at personer
uden kriminel baggrund i øvrigt, som f.eks. har arvet et skydevåben og igennem en årrække i
strid med våbenlovgivningen har haft våbnet liggende ubenyttet (måske glemt) på bopælen,
ikke vil være omfattet. det samme gælder for personer uden kriminel baggrund i øvrigt, der
har våbentilladelse eller jagttegn, og som blot har glemt at forny våbentilladelsen eller jagt-
tegnet inden for de relevante frister. endvidere er det anført, at bestemmelsen vil omfatte de
overtrædelser af våbenlovgivningen under særlig skærpende omstændigheder, som hidtil har
været omfattet af våbenlovens § 10, stk. 2. i forbindelse med ændringen under folketingets
behandling, hvorved de her behandlede forhold blev flyttet fra forslaget til straffelovens § 192
a, stk. 2, til § 192 a, stk. 1, nr. 1, fremkom der ikke yderligere bidrag til fastlæggelsen af, hvad
der skal forstås ved ”særlig skærpende omstændigheder”.
vi finder herefter, at det må bero på en samlet vurdering af de foreliggende omstændigheder,
om besiddelse af skydevåben på bopælen må anses for begået under særlig skærpende om-
stændigheder i straffelovens § 192 a, stk. 1’s forstand. der kan herved lægges vægt på de
momenter, der er nævnt i forarbejderne til lov nr. 411 af 10. juni 1997 (den tidligere bestem-
melse i våbenlovens § 10, stk. 2) og til lov nr. 501 af 12. juni 2009 (straffelovens § 192 a).
i det foreliggende tilfælde fandt politiet en pistol under hovedpuden i sengen i t2s lejlighed.
pistolen var isat et magasin med 15 skarpe skud. t2 havde købt pistolen af en ukendt person
for 18.000 kr., og han havde efter sin forklaring anskaffet sig pistolen, fordi han følte sig truet
af en person, der var leder af en kriminel gruppe. han er tidligere straffet adskillige gange,
bl.a. for indbrudstyverier af særlig grov beskaffenhed, vold mod politiassistent og for
overtrædelse af lovgivningen om euforiserende stoffer.
under disse omstændigheder, herunder navnlig at pistolen var umiddelbart tilgængelig og klar
til brug, og at t2 havde skaffet sig pistolen på strafbar vis, finder vi, at våbenlovsovertrædel-
                                               - 13 -
sen må anses for begået under særlig skærpende omstændigheder, og at forholdet således med
rette er henført under straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1.
straffen for et tilfælde som det foreliggende må som udgangspunkt fastsættes til fængsel i 1
år, der er minimumsstraffen for overtrædelse af § 192 a, stk. 1, nr. 1. vi finder, at der ikke er
omstændigheder, der kan begrunde en fravigelse af dette udgangspunkt, og vi stemmer derfor
for at nedsætte straffen til fængsel i 1 år.
tre dommere – per sørensen, peter blok og thomas rørdam – udtaler:
straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1, fastsætter en straf af fængsel fra 1 år til 6 år for ”den, der
overtræder lovgivningen om våben … ved under særlig skærpende omstændigheder at ind-
føre, udføre, transportere, erhverve, besidde, bære, anvende, tilvirke, udvikle eller med hen-
blik på udvikling forske i … skydevåben”. den gældende affattelse af § 192 a hidrører fra lov
nr. 501 af 12. juni 2009 om ændring af bl.a. straffeloven, hvis undertitel er ”styrket indsats
mod bandekriminalitet m.v.” efter det lovforslag, som førte til den vedtagne lov, skulle § 192
a, stk. 1, nr. 1, alene omfatte ”den, der overtræder lovgivningen om våben … ved under særlig
skærpende omstændigheder på offentligt sted at besidde, bære eller anvende … skydevåben
med tilhørende ammunition”.
i forhold til lovforslaget blev anvendelsesområdet for § 192 a, stk. 1, nr. 1, således udvidet
bl.a. ved, at ordene ”på offentligt tilgængeligt sted” og ”med tilhørende ammunition” udgik.
lovens forarbejder indeholder ikke en nærmere redegørelse for konsekvenserne heraf set i
lyset af, at bestemmelsen fortsat alene omfatter besiddelse m.v. af skydevåben ”under særlig
skærpende omstændigheder”.
efter de forklarende bemærkninger afgivet af socialdemokraternes medlemmer af retsudval-
get i dettes tillægsbetænkning af 27. maj 2009 synes udvidelsen af bestemmelsens anvendel-
sesområde på de nævnte to punkter at være begrundet i, at der, navnlig i relation til rockere og
andre bandemedlemmer, forekommer situationer, hvor det må anses for tilfældigt, om våbnet
findes på et offentligt tilgængeligt sted eller på en privat bopæl eller et andet ikke offentligt
tilgængeligt sted, og om den, der besidder våbnet, selv tillige er i besiddelse af ammunition
hertil.
                                               - 14 -
anklagemyndigheden har anført, at § 192 a, stk. 1, nr. 1, som udgangspunkt finder anvendelse
på enhver overtrædelse af våbenloven ved besiddelse af et skydevåben, hvad enten våbnet
besiddes på offentligt sted eller på privat bopæl m.v., og hvad enten den pågældende samtidig
er i besiddelse af ammunition til våbnet, eller dette ikke er tilfældet. et så bredt anvendelses-
område for bestemmelsen er imidlertid ikke foreneligt med kravet om, at der skal foreligge
særlig skærpende omstændigheder.
ved gennemførelsen i 1997 af den nu ophævede bestemmelse i våbenlovens § 10, stk. 2, om
besiddelse af skydevåben under særlig skærpende omstændigheder var det i forarbejderne for
så vidt angår besiddelse på bopæl eller andet ikke offentligt tilgængeligt sted forudsat, at be-
siddelse af ammunition sammen med våbnet ikke i sig selv indebar, at der forelå særlig skær-
pende omstændigheder, og at dette også gjaldt, selv om våbnet med ammunition var opbeva-
ret uforsvarligt. der er ikke i forarbejderne til straffelovens § 192 a, stk. 1 – heller ikke i det,
der er anført som begrundelse for ændringen i forhold til lovforslaget – holdepunkter for at
antage, at en anden forståelse er tilsigtet for så vidt angår denne bestemmelse. tværtimod sy-
nes justitsministeren i besvarelsen af samrådsspørgsmål a at fastholde den afgrænsning, som
blev lagt til grund i relation til våbenlovens § 10, stk. 2.
efter vores opfattelse kan overtrædelse af våbenloven ved besiddelse af skydevåben på privat
bopæl eller andet ikke offentligt tilgængeligt sted herefter kun anses for omfattet af § 192 a,
stk. 1, nr. 1, hvis der foreligger andre særlige omstændigheder end de nævnte. i betragtning
kommer navnlig tilfælde, hvor besiddelsen af skydevåbnet har forbindelse med bande- eller
anden kriminalitet, men også andre forhold, herunder at der er tale om adskillige farlige sky-
devåben, eller at der foreligger gentagelse, vil kunne føre til, at forholdet er omfattet af § 192
a, stk. 1, nr. 1. i besvarelsen af samrådsspørgsmål a anføres – ligesom i bemærkningerne til
den tidligere bestemmelse i våbenlovens § 10, stk. 2 – at der tillige vil kunne lægges vægt på,
om våbnet er anskaffet på strafbar vis, f.eks. ved tyveri eller hæleri. den omstændighed, at
den pågældende i forbindelse med erhvervelsen af skydevåbnet har gjort sig skyldig i et en-
keltstående hæleriforhold – hvilket ofte vil være tilfældet – bør imidlertid efter vores opfat-
telse ikke tillægges væsentlig betydning.
                                                - 15 -
i den foreliggende sag må det i overensstemmelse med t2s forklaring lægges til grund, at han
alene har haft pistolen med tilhørende ammunition liggende på sin bopæl, og at hans
besiddelse af pistolen ikke har forbindelse med bandekriminalitet eller anden igangværende
kriminalitet. efter det foran anførte kan forholdet herefter ikke anses for omfattet af
straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1. den omstændighed, at han har erkendt sig skyldig i forsøg
på hæleri i forbindelse med erhvervelsen af pistolen, kan ikke føre til et andet resultat.
den betydelige skærpelse af straffen for overtrædelse af våbenloven ved besiddelse af skyde-
våben under særlig skærpende omstændigheder, som gennemførelsen af straffelovens § 192 a,
stk. 1, nr. 1, er udtryk for, bør også slå igennem i tilfælde, hvor våbenloven overtrædes ved
besiddelse af skydevåben, uden at der foreligger særlig skærpende omstændigheder, og hvor
forholdet derfor skal henføres under våbenlovens § 10, stk. 1. efter denne bestemmelse er
straffen bøde, fængsel indtil 4 måneder eller under skærpende omstændigheder fængsel indtil
2 år.
i den foreliggende sag har t2 på sin bopæl under hovedpuden i sin seng opbevaret en pistol
isat magasin med skarpe skud. vi finder, at der foreligger skærpende omstændigheder som
nævnt i våbenlovens § 10, stk. 1, og at straffen passende kan fastsættes til fængsel i 6
måneder.
der afsiges dom efter stemmeflertallet, således at straffen for t2 fastsættes til fængsel i 1 år.
t2 har under sagen været frihedsberøvet fra den 17. juni 2009 til den 12. januar 2010.
                                       thi kendes for ret:
t2 straffes med fængsel i 1 år.
t2 skal betale sagens omkostninger for byretten, mens statskassen skal betale sagens
omkostninger for landsret og højesteret.
