                                                  dom
afsagt den 26. juni 2014 af østre landsrets 3. afdeling
(landsdommerne ejler bruun, henrik bitsch og pernille margrethe corfitsen (kst.) med næv-
ninger).
3. afd. n nr. s-2820-13:
anklagemyndigheden
mod
1) t1
(advokat anders boelskifte, besk.)
2) t2
(advokat henrik dupont jørgensen, besk.)
påstande
københavns byrets dom af 6. september 2013 (ss 1-5239/2013) er anket af t1 og t2 med
påstand om frifindelse i det ikke erkendte omfang, subsidiært formildelse.
anklagemyndigheden har påstået domfældelse i overensstemmelse med anklageskriftet samt
skærpelse.
forstraffe
tiltalte t1 er yderligere straffet ved københavns byrets dom af 14. maj 2013 med fængsel i
60 dage og en bøde på 3.000 kr. for blandt andet overtrædelse af færdselslovens § 117, jf. §
54, stk. 1, og § 117 d, stk. 2, jf. § 56, stk. 1.
                                              - 2 -
tiltalte t2 er yderligere straffet ved københavns byrets dom af 8. maj 2014 med fængsel i 10
dage for overtrædelse af straffelovens § 124, stk. 4, og bekendtgørelsen om euforiserende
stoffer.
forklaringer
der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af de tiltalte og vidnet a, der alle har for-
klaret i det væsentlige som i byretten. der er endvidere afgivet vidneforklaring af politibetjent
b.
t1 har forklaret, at de den 22. august 2012 skulle besøge deres søster. det var ikke tiltalte,
men t2, der kørte. tiltalte ved ikke, hvorfor t2 kørte som han gjorde. han ved ikke, hvorfor
t2 lagde mærke til manden. han ved heller ikke, hvorfor t2 standsede, måske skulle han
også i kiosken og købe et eller andet. han er ikke nu sikker på, at han selv steg ud af bilen,
men det er muligt. han husker ikke ret meget af episoden nu. de havde dog ikke talt om, at de
skulle stjæle. han ved ikke, hvorfor t2 gav ham de 1.000 kr. han spurgte ikke, men han reg-
ner med, at t2 havde taget mandens pung. det var t2, der havde mandens sygesikringsbevis
dagen efter. at ”kradse penge ind” kan betyde hvad som helst, dog ikke røveri. de kunne jo
også prøve at tigge. han ved ikke, hvorfor de pludselig stod på den adresse. han ville nok
være med til at hjælpe t2 med at skaffe penge, det kunne være ved indbrud eller tricktyveri.
de havde ikke talt nærmere om, hvad de skulle gøre. det er jo oplagt, at de skulle rode tin-
gene igennem for at finde noget. de havde ikke talt om, hvordan de skulle skaffe penge.
manden i lejligheden sagde, at de gerne måtte komme ind. han var høflig og venlig. de ville
sikre sig, at han ikke var hjemme, derfor ringede de på. det er muligt, at han sagde at han var
fra politiet. han var påvirket af både hash og medicin. manden i lejligheden var dårligt gå-
ende og gik normalt med rollator. han fastholder, at de ikke troede, at manden var hjemme,
da de ringede på. han har ikke hindret manden i at gå. manden i lejligheden var en ældre
mand. de tænkte ikke over, at han kunne gøre modstand. han sad ned og smilede det meste af
tiden.
afhørt af advokat boelskifte forklarer tiltalte, at hans søster bor tæt ved amagercenteret. de
kørte ikke rundt for at stjæle den 22. august 2012. han har været hos søsteren enkelte gange
tidligere. han har ikke set t2 tage sygesikringsbeviset frem. mejslen som blev brugt lå i bi-
                                                  - 3 -
len. tiltalte vidste ikke på forhånd, at t2 havde den med. tiltalte gik først op, og døren stod
allerede åben, da han kom op. manden sagde ”kom indenfor”. det er ved tricktyverier almin-
deligt, at man lader døren stå åben, så andre kan følge efter ind i lejligheden. tiltalte har ikke
skubbet til manden i lejligheden, han faldt selv og tiltalte hjalp ham op. manden holdt også
selv fast i tiltalte. det skete i stuen. manden prøvede ikke at gå ud. der var nok ca. 2 meter fra
det sted, hvor manden faldt, og til den stol, hvor tiltalte fik ham til at sidde.
afhørt af advokat dupont jørgensen og foreholdt as forklaring om, at tiltalte straks sagde, at
han var fra politiet, forklarer tiltalte, at det husker han ikke. han har muligvis sagt, at han var
betjent. han husker ikke, hvad der skete, før t2 kom.
t2 har forklaret, at han ikke ved, hvorfor t1 også steg ud, da han selv steg ud. det var ikke
meningen, at t1 skulle være med til at stjæle. han var ved at ryge en joint inde i bilen, og
tiltalte bad ham holde op eller rulle vinduet ned. t1 steg ud og røg sin joint. han stod på for-
tovet, mens tiltalte var i kiosken. t1 gik ikke med over til den ældre mand. da han åbnede
pungen, så han, at der var 2.000 kr. han gav sin bror den ene 1.000 kr. seddel. han beholdt
sygesikringskortet, da han tænkte, at en mand der havde 2.000 kr. i sin pung måske havde
flere penge derhjemme. tiltalte skyldte penge til en pakistaner, der havde opsøgt tiltaltes fa-
milie og havde en pistol med. tiltalte blev truet med vold, bl.a. med at få klippet fingrene af.
han gav alligevel t1 1.000 kr., da han nu var med i bilen. dagen efter, da de tog hen til den
gamle mand, ville de lave et indbrud eller et tricktyveri, hvis han var hjemme. de behøvede
ikke at aftale nærmere. hvis han ikke havde lukket dem ind, ville de bare være gået. de havde
ikke talt om, hvad de ville gøre, hvis manden gjorde modstand. hvis han havde prøvet at
stikke af, ville de være gået. de var der nok 6 - 8 minutter, måske lidt længere. lige pludselig
kom politiet. t1 hjalp manden med at gå fra køkkenet til stuen.
afhørt af advokat dupont jørgensen forklarer tiltalte, at han ikke har nogen uddannelse. han
er analfabet. han har været stofmisbruger i en årrække. det har påvirket hans hukommelse.
den 23. august 2012 havde han en mejsel med, og den tog han med op til lejligheden. tiltalte
havde sagt, at hvis manden var der, kunne t1 sige, at han var fra politiet. hvis manden ikke
ville lukke op, kunne de bare gå igen. t1 løb i forvejen, da de var kommet ind i opgangen.
tiltalte gik stille og roligt bagefter. de havde ikke tænkt på at begå røveri. det er tiltalte ikke i
stand til, og det vil han heller ikke. det indgik slet ikke i deres planer. t1 lod døren stå på
                                                - 4 -
klem. tiltalte kom ind og ledte efter penge. t1 og a var da i køkkenet. da a lagde mærke til,
at tiltalte også var i lejligheden, gik han ind i stuen. det varede nok et par minutter, men det
kan have varet længere. hvis tiltalte havde fundet penge, ville han straks have kontaktet paki-
staneren for at betale. han kunne have forladt lejligheden, og han har et signal, så t1 ville
vide, at han også skulle forlade lejligheden. da a lå ned, bad t1 tiltalte om at hjælpe med at
få ham op. de bad ham ikke om penge. de havde ikke våben med, heller ikke attrapper.
a har forklaret, at han ikke husker, om begge de to mænd rodede ting igennem i hans lejlig-
hed. det kan godt passe, at de begge gennemrodede alt. han blev holdt tilbage i entreen, da
han prøvede at gå. han mener, at det var den mand, der sagde, at han var fra politiet, der holdt
ham tilbage. det var den samme mand, der standsede ham ved døren, der satte ham på stolen.
foreholdt politirapport af 3. september 2012 bekræfter vidnet, at det var det, han forklarede,
og også sådan, han husker det nu. han husker ikke, om de bad ham om penge. det var ham,
der kom ind først, der sprættede puderne op. foreholdt politirapport af 23. august 2012 om, at
de to gerningsmænd ”i fællesskab” sprættede puder op, forklarer vidnet, at det husker han
ikke, om han har forklaret. han ved ikke, hvordan nødkaldet til hjemmehjælpen blev trukket
ud.
afhørt af advokat boelskifte forklarer vidnet, at han ikke rigtig talte med de to mænd den 22.
august 2012. han svarede kort på det, de spurgte om. vedrørende den 23. august 2012 forkla-
rede vidnet, at det ikke er den samme ringetone, der lyder, når man ringer på gadedøren, som
når man ringer på døren til lejligheden.
afhørt af advokat dupont jørgensen forklarer vidnet, at han ikke var bange. de tiltalte truede
ham ikke, men der lå jo en trussel i situationen, alene ved deres tilstedeværelse. de talte pænt,
men det var selvfølgelig ikke pænt at gennemrode alting. han fik ikke indtryk af, at de ville
anvende vold. han har skarpe knive i køkkenet, men ikke liggende frit fremme. der gik ikke
lang tid fra den første mand kom ind, til vidnet så den anden. han ville gå ud af lejligheden,
fordi han var utryg, men han kan ikke uddybe det nærmere. det er rigtigt, at de to fór rundt og
rev bøger ud og splittede sofapuder ad. han havde ikke ondt i armene bagefter.
politibetjent b har som vidne forklaret, at de fik at vide, at der var indbrud i ejendommen. da
de kom frem, traf de et vidne. de så, at en opgangsdør var brudt op. vidnet sagde, at ingen
                                              - 5 -
var kommet ud. de gik rundt om bygningen for at sikre, at ingen kunne gå ud. vidnet gik ind
i opgangen, da en motorcykelbetjent dukkede op og sikrede bygningen. da han ikke så nogen
døre, der var brudt op, gik han ned og talte med vidnerne igen. de sagde, at ingen var gået ud.
der kom flere politifolk, herunder indsatslederen i lima 11. de hørte støj og gik ind igen og
hørte bump fra en lejlighed som om møbler blev flyttet. de bankede på, og forurettede åbnede
døren. han var meget forpustet og tydeligt rystet. de gik ind og så en person på vej ud af
køkkenvinduet. vidnet prøvede at tale med forurettede, der ikke kunne svare på, hvor mange
mennesker der var i lejligheden. vidnet så en person på tagryggen og løb ned og sagde det til
lima 11. vidnet og hans kolleger prøvede at få manden ned fra tagryggen, det så farligt ud.
lejligheden var gennemrodet. der var fjer over det hele, og skuffer var væltet ud på gulvet og
andre var der rodet op i. den person, der ikke flygtede, var meget forpustet og varm, men det
var ikke vidnet, der anholdt ham.
de i byretten af vidnerne politiassistent c og d afgivne forklaringer er dokumenteret i medfør
af retsplejelovens § 923.
landsrettens begrundelse og resultat
skyldsspørgsmålet
af landsrettens kendelse vedrørende skyldspørgsmålet fremgår:
”vedrørende forhold 1:
t2 har i grundlovsforhøret forklaret, at han begik tyveriet sammen med t1, og a har forkla-
ret, at begge mænd standsede ham. herefter tiltrædes det, at også t1 er skyldig i dette forhold.
vedrørende forhold 2:
af de grunde, som byretten har anført, tiltrædes det, at de tiltalte er skyldige i overtrædelse af
straffelovens § 130 og forsøg på røveri efter straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1, jf. § 21.
                                                 - 6 -
med hensyn til forholdets henførsel under straffelovens § 288, stk. 2, bemærkes det, at de til-
talte er skyldige i indtrængen i as hjem, idet de begge anses for skyldige i at have opbrudt
døren til opgangen, ligesom de begge anses for skyldige i indtrængen i hans lejlighed ved at
t1 udgav sig for politimand og lod entredøren stå åben eller ulåst, så t2 uhindret kunne følge
efter.
det tiltrædes, at de tiltalte allerede på det tidspunkt, hvor de trådte ind i hjemmet, havde ind-
set og accepteret muligheden for, at det kunne blive nødvendigt at anvende trusler og vold
over for a. der lægges herved vægt på, at de tiltalte må have forudset, at a kunne fatte mis-
tanke om, at de tiltalte ville tilegne sig værdier, og følgelig ville søge at hindre deres foreha-
vende eller forsøge at forlade lejligheden. der lægges endvidere vægt på, at begge de tiltalte
tidligere har gjort sig skyldige i røveri.
herefter og i øvrigt af de grunde, som byretten har anført, tiltrædes det, at de tiltalte tillige er
skyldige i hjemmerøveri efter straffelovens § 288, stk. 2.
                                           thi bestemmes:
københavns byrets skyldkendelse vedrørende de tiltalte t1 og t2 stadfæstes.”
straffastsættelsen
for så vidt angår t1 fastsættes straffen tillige efter straffelovens § 89. der er afgivet 1
stemme for at fastsætte tillægsstraffen til fængsel i 4 år 2 måneder, 1 stemme for 4 år og 3
måneder, 6 stemmer for 4 år og 9 måneder, 6 stemmer for 5 år, 3 stemmer for 5 år 3 måneder
og 1 stemme for 5 år 9 måneder. efter retsplejelovens § 216, stk. 2, fastsættes tillægsstraffen
for t1 til fængsel i 5 år.
for så vidt angår t2 er der afgivet 1 stemme for at fastsætte tillægsstraffen til fængsel i 4 år 1
måned 20 dage, 1 stemme for 4 år 2 måneder 20 dage, 6 stemmer for 4 år 8 måneder 20 dage,
6 stemmer for 4 år 11 måneder 20 dage, 3 stemmer for 5 år 2 måneder 20 dage og 1 stemme
for 5 år 8 måneder 20 dage. efter retsplejelovens § 216, stk. 2, fastsættes tillægsstraffen for
t2 til fængsel i 4 år 11 måneder 20 dage.
                                               - 7 -
udvisningsspørgsmålet
der er afgivet 16 stemmer for at stadfæste byrettens bestemmelser om udvisning af de tiltalte.
disse voterende tilslutter sig de grunde, som byrettens flertal har anført, og tilføjer, at udvis-
ning henset til de tiltaltes vedvarende kriminalitet og den alvorlige karakter af den nu pådømte
kriminalitet findes bydende nødvendig af hensyn til den offentlige sikkerhed, jf. artikel 28,
stk. 3, i rådsdirektiv 2004/38/ef.
der er afgivet 2 stemmer for at undlade udvisning af de tiltalte, idet 1 voterende lægger vægt
på de grunde, som byrettens mindretal har anført, og 1 voterende finder udvisning stridende
mod artikel 28, stk. 3, i rådsdirektiv 2004/38/ef.
afgørelserne træffes efter stemmeflertallene.
byrettens bestemmelser vedrørende sagsomkostninger stadfæstes.
de tiltalte har fortsat været frihedsberøvet under anken.
                                    t h i k e n d e s f o r r et :
københavns byrets dom vedrørende t1 og t2 stadfæstes, bortset fra at t1 idømmes en til-
lægsstraf af fængsel i 5 år og tillægsstraffen for t2 fastsættes til fængsel i 4 år 11 måneder 20
dage.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.
