                             højesterets dom
                        afsagt onsdag den 9. november 2016
sag 261/2015
(1. afdeling)
fagligt fælles forbund (3f) som mandatar for a
(advokat henrik juel halberg)
mod
ankestyrelsen
(kammeradvokaten ved advokat henrik nedergaard thomsen)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i viborg den 26. november 2013 og af vestre
landsrets 13. afdeling den 24. juni 2015.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, poul dahl jensen, lars hjortnæs,
kurt rasmussen og anne louise bormann.
påstande
parterne har gentaget deres påstande.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår, om a den 26. november 2008 pådrog sig en arbejdsskade.
a har ved anmeldelsen af skaden den 8. december 2008 oplyst, at hun stod ved et transport-
bånd og satte labels på kasser, og at hun rakte ud efter en kasse, der havde sat sig fast på bån-
det, og fik et smæld i ryggen. hun har efterfølgende haft vedvarende smerter i ryggen.
retslægerådet har udtalt, at hændelsen den 26. november 2008 var egnet til at medføre akutte
rygsmerter, som det er tilfældet hos a. efter traumer som det beskrevne forsvinder smerterne
                                                - 2 -
oftest i løbet af uger eller måneder. der er ikke i den aktuelle sag forhold, der kan forklare,
hvorfor tilfældet ikke er gået over.
speciallæge i ortopædkirurgi allan kaj lundberg-jensen har for landsretten forklaret, at der
ved lændehold er tale om en muskelpåvirkning. der kan sagtens være tale om et lændehold,
selv om man bemærker et smæld i ryggen som følge af en fibersprængning. efter nogen tid
helbreder fibersprængningen (muskelskaden) sig selv, og smerterne går over.
højesteret lægger som ubestridt til grund, at a ved hændelsen den 26. november 2008 blev
påført akutte rygsmerter. efter de lægelige udtalelser finder højesteret, at det ikke er godt-
gjort, at hændelsen er årsag til hendes vedvarende rygsmerter.
spørgsmålet er herefter, om de akutte rygsmerter, der må anses for at være en følge af hæn-
delsen, udgør en personskade i arbejdsskadesikringslovens forstand.
i dom af 8. november 2013 (ufr 2014.452) har højesteret fastslået, at forbigående smerter,
der ikke kræver behandling, men går over af sig selv, normalt ikke vil være en personskade i
arbejdsskadesikringslovens forstand.
efter de lægelige udtalelser må det lægges til grund, at de akutte rygsmerter, der var en følge
af hændelsen, uden behandling ville gå over af sig selv. højesteret tiltræder, at disse akutte
smerter ikke udgør en personskade omfattet af arbejdsskadesikringsloven.
det kan ikke føre til et andet resultat, at a har modtaget behandling med smertestillende me-
dicin og hos fysioterapeut og kiropraktor, og at en del af denne behandling kan have vedrørt
de akutte rygsmerter.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                               - 3 -
i sagsomkostninger for højesteret skal fagligt fælles forbund (3f) som mandatar for a be-
tale 40.000 kr. til ankestyrelsen.
de idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms af-
sigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.
