 - ana
                                  udskrift
                                        af
                    sø- og handelsrettens dombog
                                  ──────────
den 18. oktober 2000 kl. 10.00 blev af retten i sagen
p-0028-99
kirsten nejrup
(advokat torsten pedersen)
   mod
v.b.e. finans aps
under konkurs
(advokat frantz palludan)
afsagt sålydende
                                     d o m:
under denne sag, der er anlagt den 21. juli 1999, har sagsøgeren, kirsten nejrup, nedlagt
påstand om, at boet, v.b.e. finans aps under konkurs, "tilpligtes at anerkende, at selskabet
ikke har været og ikke er berettiget til at opkræve betaling i henhold til gældsbrev nr. 78191
hos sagsøger."
                                                - 2 -
boet har påstået frifindelse.
sagens omstændigheder:
v.b.e. finans aps blev ved dekret af 14. december 1995 taget under konkursbehandling. forud
for konkursen drev selskabet virksomhed med finansiering af timeshareanparter, som blev
solgt af rågeleje klit a/s. dette selskab blev taget under konkursbehandling den 18. august
1995. begge selskaber var 100 % ejet af v.b.e. holding a/s, der blev taget under
konkursbehandling 1. august 1995. kurator i alle tre konkursboer er advokat frantz palludan.
ved slutseddel af 20. februar 1993 indgik sagsøgeren med feriecentret rågeleje klit a/s en
aftale om køb af en timeshareanpart vedrørende en lejlighed beliggende i feriecentret rågeleje
klit. af slutsedlen, der bærer overskriften "v.b.e. time share", fremgår det, at anparten blev
tegnet for uge 46 og kostede 45.000 kr., hvortil kom omkostningerne ved handlens berigtigelse
på 3.810 kr. ifølge slutsedlen betalte sagsøgeren samtidig med aftalens indgåelse 1.370 kr.,
mens restbeløbet skulle finansieres ved optagelse af sælgerfinansiering med en løbetid på 15
år.
samme dag underskrev sagsøgeren gældsbrev nr. 78191 stort 52.524 kr. til v.b.e. finans aps,
der den 22. februar 1993 afregnede låneprovenuet på 48.810 kr. til rågeleje klit a/s. det
hedder bl.a. i gældsbrevet:
"brugsretten til sommerejerlejligheden bortfalder, såfremt ydelserne på nærværende
gældsbrev udebliver."
den 7. januar 1994 blev endeligt skøde mellem sagsøgeren og feriecentret rågeleje klit a/s
tinglyst. v.b.e time share stod som anmelder af skødet.
i skødet anføres bl.a.:
                                "... endeligt skøde
undertegnede feriecentret rågeleje klit a/s. møngevej 1, 3210 vejby sælger, overdrager og
endeligt skøder herved til medundertegnede:
                                  kirsten nejrup
...
                                                - 3 -
1/52 af ejerlejlighed nr. 20 af matr.nr. 3 a rågeleje by, blistrup ... beliggende rågeleje
strandvej 91, 3210 vejby, på følgende nærmere vilkår:
...
køber har alene brugsret til den købte anpart i uge 46 i overensstemmelse med feriecentrets
timeshare kalender.
...
overtagelsesdagen er fastsat til den 20-02-93 fra hvilken dato ejerlejlighedsanparten henligger
for købers regning og risiko i enhver henseende.
..."
græsted-gilleleje kommune har i forbindelse med ejendomsværdipåtegningen på skødet
anført:
"i henhold til lov nr. 207 af 25. maj 1983, må ejendommen kun benyttes som sommerhus."
skødet er lyst i tingbogens adkomstrubrik.
i en skrivelse af 4. februar 1995 fra sagsøgeren til v.b.e. finans aps, hvor sagsøgeren
anmodede om nedsættelse af den månedlige ydelse, hedder det bl.a.:
"...
jeg er også blevet fortalt at i følge planstyrelsens love må i ikke sælge ugerne i
vinterperioderne i rågeleje.
..."
herefter skrev sagsøgeren igen til v.b.e. finans aps den 3. august 1997 og anmodede om
nedsættelse af ydelsen, idet hun samtidig bl.a. anførte:
"...
jeg ønsker som nævnt i brevet til frantz palludan at få ophævet mit køb, da jeg jo har købt
under falske forudsætninger.
..."
i en skrivelse af 20. september 1997 fra sagsøgeren til kurator frantz palludan anføres bl.a.:
                                               - 4 -
"...
jeg vil ud af min gæld, da jeg jo som tidligere nævnt har købt under falske forudsætninger,
idet jeg ikke kan bruge lejligheden ifølge planlovens ⌡ 40.
..."
i en skrivelse af 22. januar 1998 fra sagsøgerens advokat, torsten pedersen, til rågeleje klit
a/s under konkurs hedder det bl.a.:
"...
af udskrift for forhandlingsprotokollen for ejerforeningen feriecenter rågeleje klit af 30. april
1997 fremgår det, at græsted-gilleleje kommune har afvist at give en generel dispensation til
anvendelse af centret i vinterugerne.
i skrivelse af 5. august 1997 fra lind og cadovius oplyses det, at det påtænkes at drive
"hoteldrift" fra feriecentret.
min klient ønskede at erhverve en timeshare lejlighed som lovligt kunne benyttes og ikke et
hotelværelse.
under disse ændrede forudsætninger er min klient ikke interesseret i at fastholde købet,
hvorfor dette ophæves, idet sælger ikke har opfyldt handelsvilkårene, nemlig overdragelse af
en timeshare lejlighed, som forudsattes at kunne benyttes lovligt i den købte uge.
..."
ved skrivelse af 28. februar 1998 protesterede boet imod ophævelsen af handlen, og anførte
som begrundelse, at ophævelsen var ubegrundet og fremkommet for sent.
den 24. februar 1999 meddelte udvalget for teknik og miljø for græsted-gilleleje kommune
dispensation fra lokalplanen, således at feriecentret blev tillagt hotelstatus med den virkning,
at bebyggelsen også kunne bebos i vinterhalvåret.
boet har fremlagt et kontoudtog for perioden 1. januar 1996 til 1. november 1999, der viser, at
sagsøgeren har betalt ydelser på lånet fra 1. januar 1996 til 1. januar 1998.
efter retssagens anlæg har sælger, rågeleje klit a/s under konkurs, taget timeshareanparten
tilbage, idet konkursboet har anerkendt, at salgsgenstanden led af en hæveberettigende
                                                 - 5 -
væsentlig, oprindelig mangel, idet lejligheden ved handlens indgåelse ikke lovligt kunne be-
nyttes til beboelse i vinterhalvåret.
forklaringer:
kirsten nejrup har forklaret, at hun har arbejdet som pædagog siden 1963. hun har ikke
beskæftiget sig med tal, siden hun forlod folkeskolen. hun kom i kontakt med v.b.e.-
koncernen på en messe i forum i oktober 1992, hvor ansatte fra selskaberne stod og hev fat i
folk. hun blev tilbudt at købe en lejlighed og fik samtidig en invitation til et gratis weekend
ophold i rågeleje, hvor hun kunne se lejlighederne. hun tog derop i februar 1993 sammen med
en veninde og blev indkvarteret i en lejlighed, der var større, end den hun købte. de blev budt
på øl, vin og vand, mens marianne og søren, der optrådte som medarbejdere for foretagendet,
og som også havde været til stede i forum, fortalte om de fantastiske lejligheder. hun fik at
vide, at det sagtens kunne lade sig gøre at bytte lejligheden til noget mere attraktivt. samtidig
blev hun tilbudt en flybillet til florida, men fik den byttet til en rejse for tre til spanien. prisen
for lejligheden var 45.000 kr. salgsomkostningerne blev gennemgået med hende, og hun blev
spurgt om, hvordan hun ville betale, og om hun ville låne pengene. marianne sagde: "du kan
låne pengene gennem os". hun kunne godt se, at det blev dyrere, hvis hun lånte pengene
gennem dem, men hun tænkte, at det var det nemmeste, fordi hun altid kunne indfri lånet
gennem dem. slutsedler og gældsbreve lå på bordet i stakke. hun blev ikke præsenteret for
andre finansieringsmuligheder. det var hendes indtryk, at slutsedlen og gældsbrevet blev
indgået med det samme foretagende.
det varede meget længe, før hun fik tinglyst skødet, og hun hæftede sig ikke nærmere ved
dets indhold. hendes veninde, der også købte en lejlighed, fortalte hende i begyndelsen af
1995, at en advokat havde oplyst, at lejligheden ikke måtte benyttes om vinteren. hun vidste
godt, at man ikke måtte bo i sommerhuse om vinteren, men hun forbandt ikke time share
lejligheden med sommerhuse. hun har ringet mange gange til rågeleje klit, hvor hun talte
med medarbejderne, bl.a. med marianne og henrik, samt med jørgen christensen. hun har og-
så ringet til v.b.e. finans og er uden videre blevet stillet om til rågeleje klit. hun talte med
marianne og henrik om, at det var for dårligt, at hun ikke kunne få byttet lejligheden til et
andet tidspunkt, og at det ikke levede op til, hvad der var lovet. hun talte også med dem om
at udsætte eller nedsætte ydelsen. hun ønskede at få ydelsen nedsat for bedre at få tid til at
undersøge, hvordan hun kunne komme ud af forholdet igen. hun betalte ikke i
november/december 1995 på tidspunktet omkring afholdelse af generalforsamlingen i
                                               - 6 -
forbindelse med konkursen. i brevene af 4. februar 1995 og 29. september 1997 refererer hun
til venindens oplysninger. at der gik to år mellem hendes henvendelser skyldtes, at hun i den
mellemliggende periode på grund af sygdom ikke havde kunnet tage sig af sagen. hun har
aldrig benyttet lejligheden i uge 46, og det er aldrig lykkedes hende at bytte den til noget mere
attraktivt på et andet tidspunkt. én enkelt gang har hun fået byttet lejligheden til et ophold et
andet sted i danmark i uge 46.
jørgen christensen har forklaret, at han og hans familie var ejer af v.b.e. holding a/s, der
ejede datterselskaberne rågeleje klit a/s og v.b.e. finans aps. rågeleje klit, som er selve
feriecentret, ligger rågeleje strandvej 91. alle selskaberne blev administreret samlet fra
møngevej 1 i vejby, der også var selskabernes hjemsted. regnskab og bogføring foregik fra
møngevej. bogføringen for de respektive selskaber var adskilt, men der var mellemregninger
selskaberne imellem. selskaberne havde eget personale, men de enkelte ansatte udførte
arbejde for flere af selskaberne uafhængigt af hvilket selskab, der havde ansat dem. man
gjorde ikke noget aktivt for at vise omverdenen, at der var flere selskaber, idet man ønskede
at optræde som en helhed udadtil. f.eks anvendte selskaberne det samme telefonnummer.
marianne olsen var ansat både i feriecentret rågeleje klit og i administrationen for rågeleje
klit a/s, men hun har aldrig været ansat i v.b.e. finans aps. han vil tro, at marianne olsen
har udarbejdet lånedokumentet og formidlet lånet. "v.b.e. time share", som er nævnt i
slutsedlen, er ikke noget firma, men en slags overskrift.
procedure:
sagsøgeren har gjort gældende, at købet af timeshareanparten er omfattet af lov om
kreditkøb direkte eller analogt, da der er tale om en brugsret. formelt har sagsøgeren købt
1/52 del af en fast ejendom, men reelt har sagsøgeren alene erhvervet en brugsret, hvilket
fremgår af såvel gældsbrevet som skødet. det fremgår endvidere af gældsbrevet, at denne
brugsret bortfalder, såfremt ydelserne udebliver. sagsøgeren har således ikke ved aftalen fået
en ejers rådighed over det købte. forholdet svarer derimod til, at sagsøgeren havde købt et
ophold på et hotelværelse, og må snarere betegnes som et køb af en tjenesteydelse.
købsaftalen er derfor omfattet af kreditaftaleloven.
i medfør af kreditaftalelovens ⌡ 33, stk. 1 og 2, eller som følge af, at der foreligger
identifikation mellem rågeleje klit a/s og v.b.e. finans aps, kan sagsøgeren rejse de samme
indsigelser overfor financieren, v.b.e. finans aps, som der ville kunne være rejst over for sæl-
                                               - 7 -
geren af timeshareanparten, rågeleje klit a/s. det fremgår af sagsøgerens forklaring, at hun
gennem sine henvendelser i sagen har oplevet det som værende ét og samme selskab. dette
stemmer overens med jørgen christen- sens forklaring om forholdet selskaberne imellem samt
udadtil. finansieringen af lånet var tæt knyttet til varen, og der var sammenfald mellem
slutseddel og gælds- brev, der blev udfyldt samtidig. der har reelt ikke været nogen
differentiering mellem sælger og financier, og set ud fra en forbrugers synspunkt foreligger der
identifikation mellem disse.
det bestrides, at sagsøgeren har udvist passivitet. da sagsøgeren blev klar over problemet
vedrørende planloven i februar 1995, gjorde hun straks indsigelse overfor v.b.e. finans aps.
det skyldes alene sygdom, at sagsøgeren først rettede henvendelse igen ved skrivelse af 3.
august 1997, hvor hun anfører, at hun ønsker at hæve købet. at dette sker over for v.b.e.
finans aps har ingen betydning, da det må lægges til grund, at der er identitet mellem dette
selskab og rågeleje klit a/s. der bør ikke anlægges en streng juridisk vurdering af sagsøge-
rens håndtering af sagen. sagsøgeren er forbruger og har handlet efter sin bedste
overbevisning. boet har endvidere søgt at afhjælpe manglen ved at søge lovliggørelse af
forholdet, og det må være rimeligt, at sagsøgeren i første omgang afventer og ser, hvad dette
medfører.
konkursboet har anført, at rågeleje klit a/s under konkurs har taget timeshareanparten
tilbage i erkendelse af, at den led af en hævebegrundende væsentlig oprindelig mangel. det
gøres imidlertid gældende, at sagsøgeren ved aftalen har erhvervet en fast ejendom, hvorfor
sagsøgerens mangelsindsigelse overfor rågeleje klit a/s under konkurs ikke kan gøres
gældende overfor v.b.e. finans aps under konkurs i medfør af kreditaftalelovens
bestemmelser, idet denne lov ikke finder anvendelse ved køb af fast ejendom. såvel skødet
som tingbogen, hvor sagsøgerens ret er lyst i adkomstrubrikken, viser, at sagsøgeren har
erhvervet ejendomsret over en fast ejendom. til den ideelle anpart er der knyttet en brugsret,
men indskrænkningen af brugsretten til én uge medfører ikke, at der er tale om en
tjenesteydelse. sagsøgeren kan alene rette sin indsigelse mod sælger af timeshareanparten.
det bestrides, at sagsøgeren kan rejse mangelsindsigelse over for v.b.e. finans aps under
konkurs under påberåbelse af, at der foreligger identifikation mellem dette bo og rågeleje klit
a/s under konkurs. retspraksis vedrørende selskabsretlig identifikation er ikke entydig, bortset
fra de tilfælde, hvor der er sket en sådan sammenblanding af de pågældende selskabers
midler, at en adskillelse ikke er mulig. jørgen christensen har forklaret, at de forskellige
                                              - 8 -
selskaber har haft adskilt bogholderi og regnskab. at der har været mellemregninger
selskaberne imellem har ingen betydning, da dette er sædvanligt i en koncernstruktur. selvom
der på dokumenterne er anvendt det samme logo, v.b.e., fremgår det af disse, at der er tale
om forskellige selskaber. der er derfor ikke grundlag for identifikation mellem de to boer.
selvom sagsøgeren måtte kunne rejse indsigelse overfor boet, gøres det gældende, at
sagsøgeren har fortabt retten dertil som følge af passivitet. sagsøgeren blev bekendt med
manglen i begyndelsen af 1995, men først i begyndelsen af 1998 hævede sagsøgeren handlen.
dette sammenholdt med, at sagsøgeren betalte ydelserne på lånet i den mellemliggende
periode, må tages som udtryk for, at sagsøgeren ikke fandt forholdet væsentligt, og boet har
indrettet sig i tillid hertil.
skifterettens bemærkninger:
det fremgår af skødet, der er lyst i adkomstrubrikken i tingbogen, at sagsøgeren har erhvervet
1/52 af ejerlejlighed nr. 20. der er endvidere ingen af sagens øvrige oplysninger, der taler
imod, at den formelle adkomst ikke skulle være et dækkende udtryk for de reelle forhold. det
kan derfor lægges til grund, at sagsøgeren ved købet af timeshareanparten erhvervede ejen-
domsretten til en fast ejendom og ikke kun en brugsret. kreditaftaleloven finder derfor ikke
anvendelse i forholdet mellem parterne.
selvom det ikke udtrykkeligt er gjort gældende af sagsøgeren, finder retten, at det ligger
indenfor sagsøgerens anbringende om selskabsretlig identifikation, at retten tager stilling til,
om sagsøgeren på andet grundlag end kreditaftaleloven kan rejse indsigelse over for v.b.e.
finans aps.
ekstinktion af indsigelser forudsætter god tro hos den, der gør ekstinktion gældende.
hverken ledelsen eller de ansatte i v.b.e.-koncernen kan have været i tvivl om, at
planlovgivningen var til hinder for beboelse i lejlighederne i vinterhalvåret.
som det fremgår af jørgen christensens forklaring sammenholdt med sagsøgerens forklaring,
arbejdede koncernens ansatte for hele koncernen, uanset i hvilket selskab de var ansat. i den
foreliggende sag kan det herefter i overensstemmelse med sagsøgerens forklaring lægges til
grund, at marianne olsen stod for såvel salget af anparten som den samtidige formidling af
                                                 - 9 -
finansieringen.
under disse omstændigheder er den grundlæggende betingelse for at afskære sagsøgeren fra
at gøre sine indsigelser gældende over for finansieringsselskabets konkursbo - nemlig at der
forelå god tro hos finansierings selskabet - ikke til stede.
spørgsmålet er herefter, hvorvidt sagsøgeren på grund af passivitet har fortabt sine
indsigelser.
sagsøgeren rettede i 1995 henvendelse til v.b.e. finans aps, straks efter at hun var blevet
opmærksom på problemerne i forhold til planlovens regler.
derpå gik der ca. 2 ½ år, uden at sagsøgeren reagerede skriftligt. skifteretten finder det
ubetænkeligt at lægge til grund, at den manglende reaktion i vid udstrækning kan tilskrives
sygdom hos sagsøgeren, ikke at hun accepterede fortsat at være bundet af aftalerne.
der kan i tilfælde som det foreliggende, hvor det først efterhånden går op for en forbruger, at
en ydelse er uden reel værdi, eller ligefrem repræsenterer en negativ økonomisk værdi, ikke
stilles alt for store krav i henseende til tidspunktet for reklamation eller indholdet af denne, jf.
princippet i købelovens § 82. herved bemærkes, at det foreliggende tilfælde ikke som andre
anparts- og kommanditistprojekter, der har været behandlet i retspraksis, drejer sig om aktiv
forretningsdrift med mulighed for gevinst. handlens indhold bærer tværtimod fra først af præg
af mangel på ethvert fornuftigt perspektiv set fra køberens synspunkt, og dens gennemførelse
på baggrund af løfte om udlandsrejser som uvedkommende tilgift er betegnende. der er derfor
ikke grundlag for at afskære sagsøgerens indsigelser på grund af passivitet.
efter det anførte tages sagsøgerens påstand til følge.
                                 thi kendes for ret:
sagsøgte, v.b.e. finans aps under konkurs, tilpligtes at anerkende, at selskabet ikke har
været og ikke er berettiget til at opkræve betaling i henhold til gældsbrev nr. 78191 hos
sagsøgeren, kirsten nejrup.
                                            - 10 -
v.b.e. finans aps under konkurs betaler 6.800 kr. i sagsomkostninger til kirsten nejrup.
                              jørgen als andersen
                                    (sign.)
                       udskriftens rigtighed bekræftes
                      p. j. v. sø- og handelsretten, den
