                      højesterets kendelse
                      afsagt torsdag den 13. september 2018
sag 71/2018
m
(advokat ole kjær)
mod
f
(advokat sonja toft)
i tidligere instanser er afsagt kendelser af retten i roskildes fogedret den 12. oktober 2017 og
af østre landsrets 24. afdeling den 22. november 2017.
i påkendelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, jon stokholm og lars
hjortnæs.
påstande
kærende, m, har nedlagt påstand om frifindelse for den del af østre landsrets kendelse af 22.
november 2017, der vedrører betaling af sagsomkostninger.
indkærede, f, har ikke udtalt sig i anledning af kæremålet.
sagsfremstilling
ved fogedretten i roskilde blev der den 3. maj 2017 indledt en sag om samvær for m med
hendes og fs fælles barn. fogedsagen var anlagt af m med påstand om, at hun skulle tilken-
des erstatningssamvær med det fælles barn.
ved kendelse af 21. juni 2017 bestemte fogedretten i roskilde, at det fælles barn skulle udle-
veres til samvær med m.
                                                - 2 -
østre landsret ophævede ved kendelse af 14. juli 2017 fogedrettens afgørelse af 21. juni 2017
og hjemviste sagen til fornyet behandling ved fogedretten.
til brug for fogedrettens fornyede behandling af sagen om samvær oplyste ms daværende ad-
vokat ved brev af 13. september 2017 følgende til fogedretten:
      ”rekvisitus adfærd har medført, at rekvirentens opholdsgrundlag ikke længere er til ste-
      de. hendes opholdstilladelse udløb den 13. september 2017, hvor hun skal fraflytte
      danmark.
      rekvirenten er på nuværende under processuel ophold frem til den 5. oktober 2017, idet
      hun skal møde i østre landsret den 5. oktober 2017 i forældremyndighedssagen. pro-
      cessuelt ophold givet grundet retssagen, idet rekvirenten ellers ikke ville få indrej-
      setilladelse til den danske stat den pågældende dag.
      som svar på fogedrettens spørgsmål, er svaret, at rekvirenten fraflytter danmark per-
      manent efter retssagen i østre landsret.”
i anledning af, at m havde indgivet en ansøgning om forlængelse af sin opholdstilladelse,
skrev udlændingestyrelsen den 18. september 2017 bl.a. følgende til hende:
      ”hvornår får du en afgørelse?
      du kan forvente at få en afgørelse senest om 7 måneder.
      de 7 måneder regnes fra den dag, du søgte om forlængelse.
      sagsbehandlingstiden kan blive længere, hvis vi har brug for yderligere oplysninger for
      at afgøre din sag. vi skriver til dig, hvis du skal gøre mere.
      vi vil også skrive til dig, hvis vi skal bruge mere end 1 måned ud over den forventede
      sagsbehandlingstid.
      du opholder dig lovligt i danmark
      du kan bruge dette brev som bevis for, at du har lovligt ophold i danmark. det gælder,
      indtil du får en afgørelse i din sag.
      det betyder, at du også har ret til at arbejde og studere i danmark, så længe din sag bli-
      ver behandlet.
                                               - 3 -
      din ret til at arbejde og studere gælder stadig, selvom sagsbehandlingstiden varer læn-
      gere end de forventede 7 måneder.”
ved kendelse af 12. oktober 2017 bestemte fogedretten i roskilde, at sagen om samvær skulle
nægtes fremme, idet fogedretten efter oplysningerne fra ms advokat i brevet af 13. september
2017 lagde til grund, at hun var flyttet permanent fra danmark til ukraine, og at fogedretten
derfor ikke længere havde kompetence til at fastsætte samværet.
m kærede fogedrettens kendelse af 12. oktober 2017 til landsretten med påstand om, at foged-
rettens kendelse blev ændret, subsidiært, at kendelsen blev ophævet og hjemvist til fornyet
behandling. f nedlagde påstand om, at kendelsen skulle stadfæstes, subsidiært, at fogedsagen
skulle udsættes på statsforvaltningens afgørelse om samvær.
ved kendelse af 22. november 2017 ophævede østre landsret fogedrettens kendelse af 12.
oktober 2017 og hjemviste sagen til fornyet behandling ved fogedretten. landsretten pålagde
m at betale 3.000 kr. til statskassen i kæremålsomkostninger.
af landsrettens begrundelse fremgår følgende:
      ”landsretten lægger på baggrund af de nu foreliggende oplysninger til grund, at kæren-
      de indtil videre fortsat opholder sig i danmark. fogedretten er således kompetent til at
      træffe afgørelse om, hvorvidt b skal udleveres til samvær her i landet, og om eventuel
      fastsættelse af erstatningssamvær.
      fogedrettens vurdering heraf må i overensstemmelse med landsrettens afgørelse af 14.
      juli 2017 ske under inddragelse af den børnesagkyndige undersøgelse af 7. juni 2017.
      dette er endnu ikke sket, hvorfor landsretten ophæver fogedrettens afgørelse og hjemvi-
      ser sagen til fornyet behandling – i øvrigt med bemærkning om, at kærende har anmodet
      om retsmægling, og at indkærede har anmodet om, at sagen udsættes, indtil statsfor-
      valtningen har truffet afgørelse om samvær.
      under hensyn til, at kærende i processkrift af 13. september 2017 afgav ufuldstændige
      oplysninger om sine bopælsforhold af betydning for fogedrettens afgørelse, skal kæren-
      de betale kæremålsomkostninger til statskassen som nedenfor bestemt.”
anbringender
m har til støtte for påstanden navnlig anført, at hun ikke har afgivet ufuldstændige oplysnin-
ger om sine bopælsmæssige forhold. processkriftet blev indleveret til fogedretten den 13. sep-
                                               - 4 -
tember 2017, og de oplysninger, som fremgik heraf, var korrekte. fogedsagen er afgjort på
skriftligt grundlag, og hun havde ikke mulighed for at rette eventuelle misforståelser eller fejl-
fortolkninger i forbindelse med et fremmøde i fogedretten. hun modtog først bekræftelsen fra
udlændingestyrelsen den 18. september 2017. det fremgik heraf, at hun kunne forvente en
afgørelse ”senest om 7 måneder”, men det fremgik ikke, om den aktuelle sagsbehandlingstid
var 7 måneder. hun kunne derfor ikke vide, om hun med sikkerhed kunne blive i danmark i 7
måneder, indtil sagen var færdigbehandlet af udlændingestyrelsen. hun indgav ansøgningen
om forlængelse af opholdstilladelsen, så hun kunne undgå den situation, at hun ved landsret-
tens behandling af forældremyndighedssagen i oktober 2017 ikke ville opholde sig lovligt i
danmark. den manglende efterfølgende underretning af fogedretten kan ikke betragtes som
en fejl, som bør medføre pålæg om betaling af sagsomkostninger.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår for højesteret, om m skal betale kæremålsomkostninger til statskassen for lands-
retten.
efter retsplejelovens § 318, stk. 1, skal en part, som på uforsvarlig måde har foranlediget
spildte møder, ufornødne udsættelser, unyttig bevisførelse eller andre overflødige processuelle
skridt, erstatte modparten udgifterne herved, selv om parten i øvrigt vinder sagen.
det fremgik af den bekræftelse, som udlændingestyrelsen sendte til m, og som hun modtog
den 18. september 2017, at hun havde lovligt ophold i danmark, indtil hun modtog afgørelse
om eventuel forlængelse af opholdstilladelsen, og at den forventede sagsbehandlingstid var 7
måneder.
fogedretten lagde på baggrund af oplysningerne i brevet af 13. september 2017 fra ms davæ-
rende advokat til grund, at m på afgørelsestidspunktet den 12. oktober 2017 permanent var
fraflyttet danmark, og at fogedretten derfor ikke længere var kompetent til at træffe afgørelse
i samværssagen.
højesteret finder på denne baggrund, at oplysningerne i brevet af 13. september 2017 om ms
bopælsforhold var af afgørende betydning for fogedrettens afgørelse. disse oplysninger kom
først frem, da kæremålet blev behandlet i landsretten.
                                               - 5 -
højesteret finder imidlertid, at der ikke er grundlag for at fastslå, at m har udvist et sådant
uforsvarligt forhold, at hun bør pålægges at betale kæremålsomkostningerne til statskassen for
landsretten.
højesteret finder, at ingen af parterne skal betale kæremålsomkostninger i anledning af kære-
målet til landsretten.
                                        thi bestemmes:
landsrettens kendelse ændres for så vidt angår bestemmelsen om kæremålsomkostninger,
således at ingen af parterne skal betale kæremålsomkostninger i anledning af kæremålet til
landsretten.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for højesteret til nogen anden part.
