                      højesterets kendelse
                         afsagt mandag den 12. januar 2015
sag 130/2014
anklagemyndigheden
mod
t holding a/s
(advokat jens h. elmerkjær)
i tidligere instanser er afsagt kendelse af retten i lyngby den 7. februar 2014 og af østre
landsrets 8. afdeling den 6. marts 2014.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, niels grubbe, jens peter christensen,
michael rekling og jens kruse mikkelsen.
påstande
kærende, t holding a/s, har nedlagt påstand om stadfæstelse af byrettens kendelse, således
at anklagemyndighedens anmodning om edition ikke tages til følge.
indkærede, anklagemyndigheden, har nedlagt påstand om stadfæstelse af landsrettens kendel-
se om edition.
sagsfremstilling
ved østre landsrets ankedom af 6. marts 2013 blev a idømt en betinget straf af fængsel i 3 år
og 6 måneder for overtrædelse af straffelovens § 289, jf. skattekontrollovens § 13, stk. 1, ved
at have unddraget det offentlige skatter med ikke under 19.101.514 kr. a blev også idømt en
tillægsbøde på 19.100.000 kr., ligesom det blev bestemt, at der hos ham skulle konfiskeres
19.101.514 kr.
                                              - 2 -
under efterforskningen af sagen blev det ved retten i lyngbys kendelse af 4. februar 2011,
som stadfæstet ved østre landsrets kendelse af 24. februar 2011, bestemt, at følgende effekter
beslaglægges i medfør af retsplejelovens § 802, stk. 2:
      ”a’s aktier i t holding a/s, cvr nr. ..., i det omfang den samlede værdi af de aktiver,
      anklagemyndigheden beslaglægger hos a, ikke overstiger 45 mio. kr.”
det fremgår af en bodelingsoverenskomst fra 2008 mellem a og hans fraskilte hustru h, at
parterne efter skilsmissen den 15. maj 2008 delte den samlede aktiekapital i t holding a/s på
nominelt 700.000 kr., således at h modtog aktier for nominelt 351.000 kr., og at a modtog
aktier for nominelt 349.000 kr. det fremgår af bodelingsoverenskomsten, at den samlede net-
toværdi af aktierne i selskabet pr. 31. december 2007 efter fradrag af udskudt skat var
21.828.000 kr.
det fremgår af lyngby rets kendelse af 3. oktober 2013 (omtalt nedenfor), at selskabets
egenkapital ifølge det dengang senest offentliggjorte regnskab for regnskabsåret 1. juli 2011-
30. juni 2012 udgjorde 27.322.393 kr.
der er under efterforskningen efterfølgende sket beslaglæggelse af kontantbeløb på i alt 8.410
eur og 23.500 kr. anklagemyndigheden søger endvidere med godkendelse fra de danske
domstole at beslaglægge midler hos en trust på de britiske kanaløer jersey og guernsey (s
trust), dog højst svarende til 45 mio. kr.
ved retten i lyngbys kendelse af 3. oktober 2013, som stadfæstet ved østre landsrets ken-
delse af 11. november 2013, er det i medfør af retsplejelovens § 807 d, stk. 3, jf. stk. 2, 2. pkt.,
bestemt, at de beslaglagte kontantbeløb og de beslaglagte aktier i t holding a/s først skal
anvendes til fyldestgørelse af det offentliges krav på sagsomkostninger, dernæst bødekrav og
dernæst konfiskation.
anklagemyndigheden ønsker at indlede processen vedrørende salg af aktierne. i den forbin-
delse anmodede anklagemyndigheden ved brev af 21. november 2013 t holding a/s om
samtykke til udlevering af en række oplysninger fra selskabets revisor r statsautoriseret re-
visionsaktieselskab.
                                                 - 3 -
da selskabet ikke ønskede at give samtykke til udlevering af oplysningerne, anmodede an-
klagemyndigheden den 11. december 2013 retten i lyngby om i medfør af retsplejelovens §
1002, stk. 1, jf. § 804, stk. 1, at afsige kendelse om, at det pålægges r statsautoriseret revi-
sionsaktieselskab at udlevere følgende materiale vedrørende t holding a/s og tilhørende
datterselskaber:
      ”- aktionærfortegnelse
      - aktionæroverenskomst
      - råbalancer for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - kontokort for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - revisionsprotokollater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - bestyrelsesreferater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
      - årsopgørelse fra banker og kreditinstitutter for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13”
i anklagemyndighedens brev af 6. januar 2014 er anmodningen nærmere begrundet:
      ”på baggrund af selskabets regnskaber samt skatteoplysningerne er det anklagemyndig-
      hedens formodning, at a ejer halvdelen af aktiekapitalen i t holding a/s. med henblik
      på at indlede processen vedrørende salg af a’s aktier er det selvsagt nødvendigt, at ak-
      tiepostens præcise størrelse kan dokumenteres, hvilket er baggrunden for, at selskabets
      aktionærfortegnelse ønskes udleveret fra revisor. det øvrige materiale, som ønskes ud-
      leveret fra revisor, skal anvendes i forbindelse med belysning af aktiepostens værdi.”
ved retten i lyngbys kendelse af 7. februar 2014 blev anklagemyndighedens anmodning om
edition ikke taget til følge. af byrettens kendelse fremgår:
      ”anklagemyndigheden har til støtte for editionsandragendet gjort gældende blandt an-
      det, at anklagemyndigheden ønsker at indlede processen vedrørende salg af de hos a
      beslaglagte aktier. det materiale, som editionen angår, skal anvendes på at få belyst dels
      størrelsen af a’s aktiepost, dels aktiepostens værdi. efter anklagemyndighedens vurde-
      ring er der så nær sammenhæng mellem den tidligere foretagne beslaglæggelse og de
      udbedte oplysninger, at det ville være ren formalisme ikke at anse editionsandragendet
      for omfattet af bestemmelsen i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt.
      t holding a/s har gjort gældende, at editionsbegæringen må ses som udslag af, at be-
      slaglæggelsen oprindelig ikke har været præciseret i tilstrækkeligt omfang. retspleje-
      lovens § 1002, stk. 1,2. pkt. giver ikke hjemmel til den begærede edition, da der ikke
      skal eller kan ske beslaglæggelse.
      r, statsautoriseret revisionsaktieselskab har anført, at de udbedte oplysninger er om-
      fattet af revisorers tavshedspligt, jf. lov om godkendte revisorer og revisionsvirksom-
      heder § 30.
                                                - 4 -
     retten finder efter sagens karakter, at hensyn til tavshedspligt ikke taler imod editions-
     andragendet. formuleringen af østre landsrets kendelse af 23. december 2010 [rettelig
     retten i lyngbys kendelse af 4. februar 2011, som stadfæstet ved østre landsrets ken-
     delse af 24. februar 2011] taler ikke imod editionsandragendet, da kendelsen udgør en
     tilstrækkelig præcis beskrivelse af det beslaglagte, og da editionsandragendets genstand
     vil være egnet til at fastlægge den identifikation af det beslaglagte, som er fornøden i
     forbindelse med det beslaglagtes realisering.
     efter formuleringen af retsplejelovens § 1002, stk. 1,2. pkt., er det et krav, at der er be-
     stemte grunde til at antage, at der ved editionen kan findes genstande eller værdier, som
     kan beslaglægges. hverken bestemmelsens ordlyd eller forarbejder giver grundlag for at
     udstrække hjemlen til at omfatte edition vedrørende en beslaglæggelse, der tidligere er
     foretaget.
     retten kan derfor ikke tage anklagemyndighedernes andragende til følge.”
anklagemyndigheden kærede afgørelsen til østre landsret, som ved kendelse af 6. marts
2014 tog anklagemyndighedens anmodning om edition til følge. af landsrettens kendelse
fremgår bl.a.:
     ”ved lov nr. 1552 af 21. december 2010 blev der i retsplejelovens § 1002, stk. 1, indført
     et nyt 2. punktum, der hjemler mulighed for, at reglerne om ransagning og edition også
     kan anvendes efter, at dom er afsagt.
     af de almindelige bemærkninger til lovforslaget fremgår bl.a.:
            "det er et afgørende led i indsatsen mod kriminalitet, at et eventuelt udbytte kon-
            fiskeres, så incitamentet til at begå kriminalitet med henblik på økonomisk vin-
            ding bliver mindsket. desuden er det meget vigtigt at sikre, at personer som
            dømmes for strafbare forhold og i den forbindelse pålægges at betale til dækning
            af krav på f.eks. erstatning, sagsomkostninger og bøder, ikke efterfølgende kan
            opretholde en tilværelse, der forudsætter en betydelig økonomisk formåen, uden at
            det for myndighederne er muligt at opspore aktiver, der kan anvendes til dækning
            af de krav, der følger af dommen. i den forbindelse er det væsentligt, at politiet
            udstyres med de relevante redskaber med henblik på en effektiv fuldbyrdelse af
            straffedomme, herunder også i relation til konfiskationskrav, bøder, sagsomkost-
            ninger og erstatning.
            på den baggrund foreslås det at forbedre politiets muligheder for at spore skjult
            udbytte mv. ved at indføre mulighed for, at politiet også efter, at der er afsagt dom
            i en straffesag, kan få adgang til at foretage ransagning og opnå pålæg om edition
            (pålæg om at forevise eller udlevere genstande) med henblik på beslaglæggelse af
            økonomiske midler til dækning af konfiskationskrav, bøder, sagsomkostninger og
            erstatning."
     da formålet med bestemmelsen i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. punktum, er at sikre
     en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, herunder også i relation til konfiskationskrav,
     bøder og sagsomkostninger, og idet det må antages at bero på en tilfældighed, at be-
                                                - 5 -
       slaglæggelse allerede er foretaget, finder landsretten, at betingelserne for at meddele
       pålæg om edition er opfyldt, jf. retsplejelovens 1002, stk. 1, 2. punktum, jf. § 804, stk.
       1, er opfyldt.
       herefter og idet det tiltrædes, at hensynet til revisorens tavshedspligt ikke taler afgøren-
       de imod editionsandragendet, tages den af statsadvokaten for særlig økonomisk og in-
       ternational kriminalitet fremsatte anmodning om edition til følge.
                                          t h i b e s t e m m e s:
       det pålægges r, statsautoriserede revisionsaktieselskab, til statsadvokaten for særlig
       økonomisk og international kriminalitet at udlevere følgende materiale vedrørende t
       holding a/s (cvr-nr. ...) og tilhørende datterselskaber:
       - aktionærfortegnelse
       - aktionæroverenskomst
       - råbalancer for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - kontokort for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - revisionsprotokollater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - bestyrelsesreferater for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13
       - årsopgørelse fra banker og kreditinstitutter for årene 2010/11, 2011/12 og 2012/13”.
anbringender
t holding a/s har anført, at beslaglæggelsen af ”a’s aktier i t holding a/s” ikke er foretaget
med tilstrækkelig omhyggelighed og derfor er uden retsvirkning. beslaglæggelse har ifølge
retsplejelovens § 807 b, stk. 2, samme retsvirkning som arrest, og det fremgår af retspleje-
lovens § 805, stk. 3, at §§ 509-516 om udlæg finder tilsvarende anvendelse ved beslaglæggel-
se. det er således de civilretlige krav til udlæg i bestemte aktiver, der finder tilsvarende an-
vendelse, herunder § 508, hvorefter udlæg kun kan foretages i aktiver, ”hvis identitet kan fast-
slås”. fogedretten vil derfor være nødt til at afvise en anmodning om at bortsælge ”a’s aktier
i t holding a/s” under henvisning til den upræcise og utilstrækkelige angivelse af det be-
slaglagte.
t holding a/s har endvidere anført, at der ikke er hjemmel i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2.
pkt., til at imødekomme anklagemyndighedens anmodning om edition, idet bestemmelsen
kræver, at der skal være bestemte grunde til at antage, at der ved edition kan findes (yderlige-
re) genstande eller værdier, som kan beslaglægges. forarbejderne har først og fremmest fokus
på udbytte af den kriminelle handling, og aktierne i t holding a/s kan ikke sidestilles med et
sådant udbytte.
                                                 - 6 -
hvis anklagemyndigheden i henhold til beslaglæggelsen måtte have rettigheder til aktier i t
holding a/s, må anklagemyndigheden henvises til at anvende de muligheder for at indhente
information, der nærmere fremgår af selskabslovens regler.
anklagemyndigheden har anført, at spørgsmålet om, hvorvidt den foretagne beslaglæggelse er
præciseret i tilstrækkeligt omfang, må anses for endeligt afgjort ved retten i lyngbys kendel-
se af 4. februar 2011, som stadfæstet af østre landsret den 24. februar 2011. hertil kommer,
at retten i lyngby og østre landsret i 2013 i medfør af retsplejelovens § 807 d har truffet
beslutning om, hvordan de beslaglagte aktiver, herunder aktierne i t holding a/s, skal an-
vendes til fyldestgørelse, og efter retsplejelovens § 807 d, stk. 3, har denne afgørelse samme
retsvirkninger som udlæg. i øvrigt henviser retsplejelovens § 805, stk. 3, ikke til § 508, og
sidstnævnte bestemmelse kan allerede af den grund ikke finde anvendelse i denne sag.
anklagemyndigheden har endvidere anført, at formålet med anmodningen om edition i den
foreliggende sag ikke er at få revisionsfirmaet til at udlevere materiale med henblik på be-
slaglæggelse af økonomiske midler, idet beslaglæggelsen af aktierne i t holding a/s allerede
er sket. derimod er formålet at få udleveret materiale, som kan belyse aktiepostens størrelse
og værdi med henblik på fuldbyrdelse af straffedommen. anmodningen er således ikke umid-
delbart omfattet af ordlyden af retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt. formålet med ændringen
af bestemmelsen i 2010 var imidlertid at sikre en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, her-
under også i relation til konfiskationskrav, bøder og sagsomkostninger. realiseringen af de
beslaglagte aktier i t holding a/s er et væsentligt led i en effektiv fuldbyrdelse af straffe-
dommen mod a, og man kan sige, at det beror på en tilfældighed, at anmodningen om edition
først fremsættes efter dom, således at det er bestemmelsen i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2.
pkt., og ikke bestemmelsen i § 804, der finder anvendelse. ud fra en formålsfortolkning af §
1002, stk. 1, 2. pkt., må betingelserne for at pålægge revisionsfirmaet edition anses for opfyldt
i denne sag.
retsgrundlaget
i retsplejelovens § 804, stk. 1, 1. pkt., (i lovens kapitel 74 om beslaglæggelse og edition) hed-
der det om edition hos tredjemand:
       ”§ 804. som led i efterforskningen af en lovovertrædelse, der er undergivet offentlig
       påtale, eller krænkelse som nævnt i § 2, stk. 1, nr. 1, i lov om tilhold, opholdsforbud og
       bortvisning kan der meddeles en person, der ikke er mistænkt, pålæg om at forevise el-
                                                  - 7 -
       ler udlevere genstande (edition), hvis der er grund til at antage, at en genstand, som den
       pågældende har rådighed over, kan tjene som bevis, bør konfiskeres eller ved lovover-
       trædelsen er fravendt nogen, som kan kræve den tilbage. …”
i retsplejelovens § 1002 hedder det i stk. 1, 1. og 2. pkt.:
       ”§ 1002. efter at dom er afsagt, finder reglerne i kapitel 74 om beslaglæggelse til sik-
       kerhed for det offentliges krav på sagsomkostninger, krav på konfiskation efter straffe-
       lovens § 75, stk. 1, 1. pkt., 2. led, og 2. pkt., og stk. 3, og § 76 a, stk. 5, bødekrav eller
       forurettedes krav på erstatning i sagen tilsvarende anvendelse. endvidere finder reglerne
       om ransagning i kapitel 73 og reglerne om edition i kapitel 74 tilsvarende anvendelse,
       hvis der er bestemte grunde til at antage, at der ved ransagning eller edition kan findes
       genstande eller værdier, som kan beslaglægges efter 1. pkt. …”
§ 1002, stk. 1, 2. pkt., blev indsat i retsplejeloven ved lov nr. 1552 af 21. december 2010 om
ændring af straffeloven og retsplejeloven (sporing af skjult udbytte og andre aktiver, foræl-
delse af konfiskationskrav, hemmelig beslaglæggelse mv.). i de almindelige bemærkninger til
det pågældende lovforslag hedder det bl.a. (jf. folketingstidende 2010-11, 1. samling, tillæg
a, lovforslag nr. l 54, s. 3-6 og 8-10):
       ”1. indledning
       det er et afgørende led i indsatsen mod kriminalitet, at et eventuelt udbytte konfiskeres,
       så incitamentet til at begå kriminalitet med henblik på økonomisk vinding bliver mind-
       sket. desuden er det meget vigtigt at sikre, at personer som dømmes for strafbare for-
       hold og i den forbindelse pålægges at betale til dækning af krav på f.eks. erstatning,
       sagsomkostninger og bøder, ikke efterfølgende kan opretholde en tilværelse, der forud-
       sætter en betydelig økonomisk formåen, uden at det for myndighederne er muligt at op-
       spore aktiver, der kan anvendes til dækning af de krav, der følger af dommen. i den for-
       bindelse er det væsentligt, at politiet udstyres med de relevante redskaber med henblik
       på en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, herunder også i relation til konfiskations-
       krav, bøder, sagsomkostninger og erstatning.
       på den baggrund foreslås det at forbedre politiets muligheder for at spore skjult udbytte
       mv. ved at indføre mulighed for, at politiet også efter, at der er afsagt dom i en straffe-
       sag, kan få adgang til at foretage ransagning og opnå pålæg om edition (pålæg om at
       forevise eller udlevere genstande) med henblik på beslaglæggelse af økonomiske midler
       til dækning af konfiskationskrav, bøder, sagsomkostninger og erstatning. i den forbin-
       delse foreslås det endvidere, at forældelsesfristen for konfiskationskrav forlænges, så
       den kommer til at svare til forældelsesfristen for bøder.
       …
       2. sporing af skjult udbytte og andre midler
       2.1. gældende ret
       2.1.1. straffeprocessuelle tvangsindgreb før dom
       i forbindelse med efterforskningen af en straffesag er det udgangspunktet, at politiet i
       sager, hvor det er relevant, sideløbende foretager en såkaldt finansiel efterforskning med
                                          - 8 -
henblik på at spore udbyttet fra den begåede kriminalitet. den finansielle efterforskning
skal således navnlig søge at få afdækket, hvilke aktiver en sigtet råder over, idet sådanne
aktiver eventuelt vil kunne konfiskeres som udbytte eller i øvrigt inddrages til dækning
af krav på erstatning, sagsomkostninger eller bøder, som pålægges i forbindelse med
straffesagen.
som led i den finansielle efterforskning kan politiet – som ved efterforskningen af sagen
i øvrigt – under visse betingelser foretage en række tvangsindgreb, herunder bl.a. ran-
sagning, edition og beslaglæggelse i henhold til retsplejelovens regler herom.
…
2.1.1.2. beslaglæggelse og edition
…
pålæg om edition, som er reguleret i retsplejelovens § 804, indebærer, at en ikke-
mistænkt pålægges at forevise eller udlevere en genstand. hvis en genstand udleveres
efter pålæg om edition, finder reglerne om beslaglæggelse i § 803, stk. 1, tilsvarende
anvendelse.
der kan meddeles pålæg om edition, hvis der er grund til at antage, at en genstand, som
den pågældende har rådighed over, kan tjene som bevis, bør konfiskeres eller ved lov-
overtrædelsen er frataget nogen, som kan kræve den tilbage. dette gælder dog ikke, hvis
der derved vil fremkomme oplysninger om forhold, som den pågældende ville være
udelukket fra eller fritaget for at afgive forklaring om som vidne, jf. § 169-172. i praksis
vedrører editionspligten ofte dokumenter og benyttes bl.a. til at pålægge f.eks. et pen-
geinstitut at udlevere oplysninger om eksistensen af en bankkonto.
…
2.1.2. straffeprocessuelle tvangsindgreb efter dom
straffeprocessuelle tvangsindgreb finder i almindelighed anvendelse i forbindelse med
efterforskningen forud for tiltalerejsning og forberedelse af hovedforhandlingen. reg-
lerne om tvangsindgreb, herunder de ovenfor nævnte regler om ransagning, beslaglæg-
gelse og edition, gælder således i almindelighed ikke, når der er afsagt dom i sagen.
det følger dog af retsplejelovens § 1002, stk. 1, at reglerne i retsplejelovens kapitel 74
om beslaglæggelse til sikkerhed for det offentliges krav på sagsomkostninger, krav på
konfiskation efter straffelovens § 75, stk. 1, 1. pkt., 2. led, og 2. pkt., og stk. 3, og § 76
a, stk. 5, (såkaldt værdikonfiskation, herunder krav på konfiskation af et beløb svarende
til udbyttet af en strafbar handling), bødekrav eller forurettedes krav på erstatning i sa-
gen finder tilsvarende anvendelse, efter at dom er afsagt. afgørelsen træffes af den ret,
som har afsagt dommen i 1. instans.
med hjemmel i retsplejelovens § 1002, stk. 1, kan aktiver, som politiet efter straffe-
dommen bliver opmærksom på, at den domfældte er i besiddelse af, og som ikke alle-
rede er beslaglagt og konfiskeret, f.eks. et større pengebeløb, således beslaglægges til
dækning af det offentliges krav på sagsomkostninger, værdikonfiskation og bødekrav
eller forurettedes krav på erstatning i sagen. bestemmelsen rummer alene mulighed for
at beslaglægge umiddelbart identificerbare aktiver. der er således ikke mulighed for ef-
ter afsagt dom at foretage efterforskningsskridt ved hjælp af edition og ransagning med
henblik på at undersøge, om den domfældte skulle være i besiddelse af aktiver, som po-
litiet ikke hidtil har været bekendt med.
                                         - 9 -
…
2.2. rigsadvokatens anbefaling
rigsadvokaten har i en udtalelse af 12. februar 2010 til justitsministeriet oplyst, at
statsadvokaten for særlig økonomisk kriminalitet (søk) over for rigsadvokaten har
indstillet, at det overvejes, hvorvidt der kunne være behov for en yderligere styrkelse af
indsatsen for at fratage de kriminelle udbyttet af økonomisk kriminalitet, således at ek-
sempelvis reglerne om edition og ransagning skulle finde tilsvarende anvendelse, efter
at dom er afsagt.
om baggrunden for søk’s indstilling har rigsadvokaten oplyst, at der på grundlag af
udmøntningsplanen for flerårsaftalen for politiet og anklagemyndigheden 2007-2010
hos søk blev oprettet en tværfaglig enhed, der beskæftiger sig med sporing, beslag-
læggelse og konfiskation af udbytte fra kriminalitet, herunder også efter straffesagens
afslutning (sporingsgruppen).
sporingsgruppens foreløbige arbejde har bl.a. vist, at der opstår situationer, hvor politiet
efter dommen bliver bekendt med oplysninger om, at den domfældte muligvis har skjult
udbytte eller andre aktiver i danmark eller udlandet. …
rigsadvokaten har i den anledning anført, at det af udmøntningsplanen for flerårsaftalen
for politiet og anklagemyndigheden 2007-2010 fremgår, at et af de prioriterede indsats-
områder for anklagemyndigheden er indsatsen mod større økonomisk kriminalitet, og at
der i den forbindelse er behov for at styrke indsatsen for at fratage de kriminelle udbyt-
tet af den økonomiske kriminalitet, så det sikres, at det ikke kan betale sig at begå øko-
nomisk kriminalitet. det fremgår endvidere, at der derfor i alle sager skal være fokus på,
at udbyttet fra kriminalitet beslaglægges og konfiskeres, så det sikres, at de kriminelle
ikke har mulighed for at nyde udbyttet af kriminaliteten.
rigsadvokaten har herudover mere generelt anført, at det er af stor betydning for straf-
fedommes gennemslagskraft, at der findes de relevante og hensigtsmæssige redskaber
med henblik på at sikre en effektiv fuldbyrdelse af dommen også i relation til konfiska-
tion, bøder, sagsomkostninger og erstatning.
rigsadvokaten har endvidere påpeget, at det kan forekomme stødende, hvis personer,
der dømmes til at betale store summer til dækning af krav på f.eks. bøder og sagsom-
kostninger, efterfølgende tilsyneladende er i stand til at opretholde en tilværelse, der
forudsætter en betydelig økonomisk formåen, uden at det for myndighederne er muligt
at opspore aktiver, der kan anvendes til dækning af de krav, der følger af dommen.
dette kan yderligere forstærkes i de tilfælde, hvor der er tale om konfiskationskrav, idet
rettens afgørelse om konfiskation netop har til formål at inddrage de gevinster, der
uretmæssigt er opnået ved den begåede kriminalitet. det kan således anføres, at det er
uacceptabelt, hvis personer, der har begået grov økonomisk kriminalitet, kan skjule de-
res herved uretmæssigt opnåede gevinster, der kan være af betydelig størrelse, alene
fordi politiets efterforskningsmuligheder efter dommens afsigelse er meget begrænsede.
rigsadvokaten har endvidere anført, at visse oplysninger om den domfældtes mulige
aktiver ikke altid vil kunne fremskaffes i forbindelse med efterforskningen af selve
straffesagen, men først vil fremkomme på et senere tidspunkt, f.eks. i forbindelse med
en hvidvaskunderretning eller efterforskningen af en straffesag mod en anden person. i
sådanne tilfælde vil der sjældent være tale om så konkrete oplysninger, at der umiddel-
                                               - 10 -
      bart vil være mulighed for at foretage beslaglæggelse i medfør af retsplejelovens §
      1002, stk. 1.
      på den baggrund finder rigsadvokaten, at det er velbegrundet at overveje en ændring af
      retsplejelovens § 1002, stk. 1, med henblik på at udvide mulighederne for efterforskning
      efter dommens afsigelse.
      …
      2.3. lovforslagets udformning
      justitsministeriet er enig med rigsadvokaten i, at det ud fra kriminalpræventive hensyn
      er afgørende, at skjult udbytte fra kriminalitet og eventuelle andre aktiver, der kan an-
      vendes til dækning af pengekrav, der følger af en straffedom, bliver opsporet og inddra-
      get. hertil kommer, at det som anført af rigsadvokaten kan forekomme stødende, hvis
      personer, der dømmes til at betale store summer til dækning af krav på f.eks. bøder og
      sagsomkostninger, efterfølgende tilsyneladende er i stand til at opretholde en tilværelse,
      der forudsætter en betydelig økonomisk formåen, uden at det er muligt for
      myndighederne at opspore aktiver, der kan anvendes til at dække disse krav.
      på den baggrund og under hensyn til oplysningerne om, at søk i en række tilfælde,
      hvor der har været tegn på, at domfældte har skjulte aktiver i danmark eller i udlandet,
      ikke har haft mulighed for at undersøge sagen nærmere, kan justitsministeriet tilslutte
      sig, at politiets muligheder for i forbindelse med en straffesag at spore skjult udbytte og
      andre aktiver bør styrkes ved, at der gives mulighed for at foretage ransagning og edi-
      tion, efter at der er afsagt dom.
      justitsministeriet finder således på linje med rigsadvokaten, at de eksisterende mulig-
      heder for at opspore skjult udbytte og andre aktiver ikke i forbindelse med politiets ef-
      terforskning under straffesagens forberedelse, restancemyndighedens inddrivelsesforan-
      staltninger og foranstaltninger i henhold til internationale instrumenter vedrørende fuld-
      byrdelse af strafferetlige afgørelser i udlandet er fuldt tilstrækkelige til at varetage de
      ovennævnte hensyn.
      justitsministeriet kan samtidig tilslutte sig, at en adgang til ransagning og edition efter,
      at der er afsagt dom, bør være betinget af en vis formodning om, at den pågældende er i
      besiddelse af skjult udbytte eller andre aktiver, som vil kunne anvendes til dækning af
      de krav, der følger af en straffedom. det foreslås på den baggrund, at ransagning eller
      edition efter afsagt dom betinges af, at der foreligger bestemte grunde til at antage,
      at der ved ransagning eller pålæg om edition kan findes genstande eller værdier, som
      kan beslaglægges til sikkerhed for det offentliges krav på sagsomkostninger, konfiska-
      tion eller bøder eller forurettedes krav på erstatning.”
i de specielle bemærkninger til § 1002 hedder det bl.a. (jf. folketingstidende 2010-11, 1.
samling, tillæg a, lovforslag nr. l 54, s. 17):
      ”efter den foreslåede § 1002, stk. 1, 2., pkt. stilles der, ud over betingelserne for ran-
      sagning og edition i retsplejelovens kapitel 73 og 74, også krav om, at der skal være be-
      stemte grunde til at antage, at der ved ransagningen eller editionen kan findes genstande
      eller værdier, som kan beslaglægges efter 1. pkt. dette skærpede indikationskrav svarer
      til indikationskravet i bl.a. den gældende § 794, stk. 2, om ransagning af de i retspleje-
                                               - 11 -
       lovens § 793, stk. 1, nævnte lokaliteter (husrum mv.), og indebærer, at der skal være en
       konkret begrundet antagelse om, at ransagning eller edition vil resultere i fundet af gen-
       stande eller værdier, der kan beslaglægges.”
højesterets begrundelse og resultat
beslaglæggelsen af aktierne
t holding a/s har anført, at beslaglæggelsen af a’s aktier i selskabet ikke er foretaget med
tilstrækkelig omhyggelighed og derfor er uden retsvirkning.
under efterforskningen af straffesagen mod a blev beslaglagt bl.a. ”a’s aktier i t holding
a/s, cvr nr. ... … i det omfang den samlede værdi af de aktiver, anklagemyndigheden be-
slaglægger hos a, ikke overstiger 45 mio. kr.”.
højesteret finder, at denne beskrivelse af beslaglæggelsens genstand er tilstrækkelig, idet det
forhold, at aktiepostens nominelle størrelse ikke er angivet, ikke kan føre til, at beslaglæggel-
sen af aktierne er uden retsvirkning.
edition hos tredjemand efter dom
t holding har anført, at der ikke i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., om edition efter dom
er hjemmel til at imødekomme anklagemyndighedens anmodning om edition hos selskabets
revisor, idet bestemmelsen kræver, at der skal være bestemte grunde til at antage, at der ved
edition kan findes (yderligere) genstande eller værdier, som kan beslaglægges.
bestemmelsen om edition hos tredjemand før dom i retsplejelovens § 804 giver – som også
forudsat ved lovændringen i 2010 – bl.a. adgang til at afdække, hvilke aktiver en sigtet råder
over, forudsat betingelserne i bestemmelsen i øvrigt er opfyldt.
for at sikre en effektiv fuldbyrdelse af straffedomme, herunder også i relation til konfiska-
tionskrav, bøder og sagsomkostninger, blev der ved lovændringen med retsplejelovens §
1002, stk. 1, 2. pkt., indført adgang til – under skærpede betingelser – at pålægge tredjemand
edition efter dom med henblik på at spore skjult udbytte og andre aktiver, som tilhører den
dømte.
                                                - 12 -
højesteret finder, at oplysninger af den karakter, som editionsanmodningen angår – der er
nødvendige for at tvangsrealisere de allerede beslaglagte aktier i t holding – kunne have væ-
ret genstand for et pålæg om edition i henhold til retsplejelovens § 804 før dommen i straffe-
sagen, herunder samtidig med eller efter beslaglæggelsen. med bestemmelsen i retspleje-
lovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., er der tilsvarende indført mulighed for edition med henblik på
beslaglæggelse efter dom. på denne baggrund finder højesteret, at der i medfør af retspleje-
lovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., jf. § 804, ved edition kan indhentes supplerende oplysninger om
et allerede beslaglagt aktiv også efter dommen i straffesagen.
resultat
højesteret tiltræder, at betingelserne i retsplejelovens § 1002, stk. 1, 2. pkt., jf. § 804, for at
pålægge revisor for t holding edition er opfyldt, herunder at revisors tavshedspligt ikke er til
hinder for edition, jf. § 170, stk. 3.
højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.
                                         thi bestemmes:
landsrettens kendelse stadfæstes.
