                             højesterets dom
                         afsagt fredag den 24. februar 2012
sag 1/2010
(1. afdeling)
a
(advokat thomas arleth)
mod
a/s boligbeton
(advokat ole krabbe)
i tidligere instans er afsagt dom af vestre landsrets 3. afdeling den 10. november 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, peter blok, lene pagter kristensen,
niels grubbe og marianne højgaard pedersen.
påstande
appellanten, a, har gentaget sin påstand.
indstævnte, a/s boligbeton, har påstået stadfæstelse.
anbringender
a har anført bl.a., at a/s boligbeton har pådraget sig erstatningsansvar efter dansk rets almin-
delige regler. boligbeton har således udvist culpøs adfærd, idet arbejdet med håndtering af
formsider ikke var planlagt, tilrettelagt eller udført sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarligt. der
var tale om et løft, der under pkt. 3.1 i arbejdstilsynets vejledning af juni 2002 om løft, træk
og skub (at-vejledning nr. d.3.1) er karakteriseret som et løft i underarmsafstand. sammen-
holdt med vejledningens punkt 6.4, der bl.a. indeholder retningslinjer for løft foretaget af to
personer, indebærer det, at der er tale om klart sundhedsskadelige løft, hvis emnet vejer over
ca. 42 kg. den pågældende formside, som a og hans kollega løftede, da ulykken indtraf, ve-
                                               - 2 -
jede i hvert fald over 56 kg, og der var tale om et akavet løft. det må endvidere lægges til
grund, at kranerne ikke blev benyttet til at løfte formsiderne med, at ledelsen var bekendt med
dette, at der ikke blev givet instruktion i anvendelse af kraner, og at de ansatte generelt ikke
var bekendt med, at der skulle findes en mappe med instruktioner. tilstedeværelsen af en
skriftlig instruks er ikke dokumenteret, og af sikkerhedsmødereferaterne fremgår ikke noget
om brug af kran. under alle omstændigheder blev det tolereret af den tilstedeværende værkfø-
rer, at der ikke blev anvendt kran. boligbeton har således ikke løftet bevisbyrden for, at der
blev givet den rette instruktion.
a arbejdede inden ulykken den 3. april 2003 på fuld tid, men måtte sygemeldes og efterføl-
gende forlade arbejdsmarkedet. han blev undersøgt af forskellige læger, og følgerne af ulyk-
ken blev nævnt som et element, der påvirkede hans helbredstilstand. retslægerådet har vurde-
ret, at han ved ulykken pådrog sig gener fra nakke-/skulderåg og nakke-/rygsøjle. de øvrige
lidelser, der er nævnt, har ikke været afgørende for hans sygemelding. hermed er det godt-
gjort, at der er årsagssammenhæng mellem ulykken og den efterfølgende sygeperiode frem til
den 1. september 2004, hvor han fik førtidspension.
til støtte for opgørelsen af sit erstatningskrav har a henvist til bl.a., at han er berettiget til
erstatning for tabt arbejdsfortjeneste fra ulykken den 3. april 2003 til den 1. september 2004,
hvor han overgik til førtidspension, samt til differenceerstatning svarende til erhvervsevneta-
bet på 25 %, der relaterer sig til ulykken. først på tidspunktet for overgangen til førtidspen-
sion var det muligt midlertidigt eller endeligt at skønne over hans fremtidige erhvervsevne, jf.
erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1.
a/s boligbeton har anført bl.a., at der var kraner til rådighed i den hal, hvor a arbejdede, og
at der var givet instruktion og oplæring vedrørende arbejdets udførelse og ført forsvarligt til-
syn med bl.a. instruktion af nye medarbejdere og sidemandsoplæring. på ulykkestidspunktet
blev der ikke arbejdet med formsider på over 60 kg i den pågældende hal. da ulykken skete,
var a og hans kollega i gang med at udføre et løft af en formside med en vægt på mellem 46,1
kg og 58,8 kg, og der blev anvendt bukke som hjælpemiddel. det er ikke godtgjort, at det på-
gældende løft ikke blev udført i overensstemmelse med anvisningerne og principperne i at-
vejledning nr. d.3.1 (juni 2002). der var tale om et løft tæt inde på kroppen, og to personer
kan herefter foretage løft af emner med en vægt på op til 70 kg. ved bevisvurderingen skal
                                               - 3 -
det tages i betragtning, at boligbeton har en velfungerende sikkerhedsorganisation med et
generelt højt niveau, og at der aldrig er givet påtale af arbejdstilsynet vedrørende tilrettelæg-
gelsen af arbejdet. a har således ikke løftet sin bevisbyrde for, at boligbeton har handlet an-
svarspådragende.
der er ikke årsagssammenhæng mellem ulykken den 3. april 2003 og as efterfølgende syge-
perioder og tab af erhvervsevne. det forhold, at a måtte forlade arbejdsmarkedet og fik til-
kendt førtidspension i september 2004, havde andre årsager end arbejdsulykken den 3. april
2003. der kan efter retslægerådets vurdering kun henføres beskedne gener til ulykken den 3.
april 2003, og det er retslægerådets vurdering, at den ”nuværende tilstand ifølge sagsakterne
synes domineret af psykiske og adfærdsmæssige problemer, herunder et uhensigtsmæssigt
alkoholoverforbrug.” a har herefter ikke løftet sin bevisbyrde for, at hans permanente uar-
bejdsdygtighed skyldes ulykken. hvis der skal betales erstatning for tabt arbejdsfortjeneste,
bør denne begrænses til en kortere, skønsmæssigt fastsat periode, da a ikke har godtgjort, at
hele sygeperioden i overvejende grad skyldes gener efter uheldet den 3. april 2003. tværti-
mod fremgår det af de lægelige oplysninger, at sygeforløbet om ikke udelukkende, så dog i
overvejende grad skyldes andre lidelser end dem, der kan henføres til ulykken i 2003. bolig-
beton er ikke ansvarlig for as psykiske problemer efter opsigelsen og heller ikke for de lidel-
ser, som kan henføres til arbejdsulykken i 2001. det har endvidere været muligt på et tidligere
tidspunkt end i september 2004 midlertidigt eller endeligt at skønne over as erhvervsevnetab
som følge af ulykken. erstatning for tabt arbejdsfortjeneste bør begrænses til et sådant tidli-
gere skønnet tidspunkt. følgerne af ulykken i 2003 kan i hvert fald ikke begrunde et tab på 25
% af erhvervsevnen.
supplerende sagsfremstilling
på ulykkestidspunktet gjaldt arbejdstilsynets vejledning nr. d.3.1 af juni 2002 om løft, træk
og skub. af denne vejledning følger, at et løft foretaget af en person med byrden tæt ved
kroppen anses som klart sundhedsskadeligt, hvis byrdens vægt overstiger 50 kg. foretages
løftet af to personer, er grænsen på 70 kg. foretages løftet i underarmsafstand (ca. 30 cm), er
grænsen for én persons løft 30 kg og to personers løft 42 kg. af vejledningens pkt. 3.1 hen-
holdsvis pkt. 6.4 fremgår:
       ”en byrde løftes sjældent tæt ved kroppen, bortset fra når der bruges bæreseler og andre
       hjælpemidler.
                                               - 4 -
      …
      der kan også være risiko for uventede belastninger, når flere personer løfter sammen, fx
      hvis ikke alle løfter eller sætter byrden samtidigt, eller hvis en af personerne mister gre-
      bet under løftet. byrdens tyngdepunkt, individuelle forskelle mellem de personer, der
      løfter sammen, og forskelle i arbejdsteknik har også betydning for, hvor meget den en-
      kelte belastes under løftet. hvor to personer løfter sammen, kan belastningen variere.
      vægten af byrden ved to-personersløft bør derfor ikke udgøre mere end ca. 70 pct. af,
      hvad den enkelte ellers kunne løfte. det vil sige, at to personer – tæt ved kroppen og
      under i øvrigt fuldt optimale forhold – ikke kan løfte 100 kg tilsammen, men højst 70
      kg.”
boligbeton har oplyst, at de formsider, der blev benyttet på ulykkestidspunktet, havde føl-
gende mål og vægt:
      ”2,90 m x 15 cm     =  46,1 kg.
      2,90 m x 18 cm      =  52,1 kg
      3,40 m x 15 cm      =  56,8 kg
      3,40 m x 18 cm      =  58,8 kg”
i rapport af 3. september 1999 for arbejdstilsynets besøg hos boligbeton er anført bl.a.:
      ”niveauplacering
      arbejdstilsynet har ud fra tilsynsbesøget vurderet, at virksomheden er en niveau 1-virk-
      somhed. det betyder, at virksomheden generelt har en god styring af arbejdsmiljøet og
      lever op til kravene i arbejdsmiljøloven. arbejdstilsynet vil tilpasse sin reaktion til
      virksomhedens egen indsats med arbejdsmiljøet.”
af referater fra boligbetons sikkerhedsudvalgsmøder den 16. august 1999, 22. november
1999 og 23. marts 2000 fremgår vedrørende hal 8 bl.a., at der ved tunge løft skal bruges
bukke, og at to mand skal hjælpes ad.
i speciallægeerklæringen af 8. juni 2004, som blev afgivet på foranledning af arbejdsskade-
styrelsen, og hvis konklusion er gengivet i landsrettens dom, er hændelsesforløbet i forbin-
delse med ulykken beskrevet således:
      ”d. 03.04.2003 er han sammen med en arbejdskammerat ved at løfte en jernbjælke til
      brug ved støbning af betonelementer. skadelidte skønner, at denne vejede ca. 75 kg.
                                                - 5 -
       bjælken ligger over 2 bukke, og efter planen skal makkeren løfte sin ende op i støbe-
       formen, mens skadelidte holder fast i sin ende. imidlertid glider makkerens greb, og han
       taber den. skadelidte holder kraftigt fast i sin ende for ikke at få den ned over fødderne,
       og får derved et vrid fremefter i ryggen, mærker smerter i ryggen, der stråler opefter i
       hovedet og nakkeregionen.”
forklaringer
til brug for højesteret er der afgivet supplerende forklaring af direktør carsten varneskov
samt nye forklaringer af jan christensen, hans rosbach og klaus senndahl pedersen.
direktør carsten varneskov har supplerende forklaret, at der rettelig var i alt 6 kraner i og
omkring hal 8, hvoraf 2 kraner var placeret i krangården og 4 i hallen med 2 kraner i hver
side. mellem de lange formborde var der et reolsystem bygget af stål og træ, hvor formsiderne
lå. der var kort afstand, skønnet 2 m, mellem formborde og reoler. efter det for ham oplyste
kom a til skade i forbindelse med, at han ved håndkraft flyttede en formside fra eller til en
reol. formsidens vægt var så stor, at a skulle have anvendt en kran til opgaven. for så vidt
angår et fremlagt mødereferat dateret 16. august 1999 er der tale om et referat fra et sikker-
hedsudvalgsmøde, hvori bl.a. sikkerhedsrepræsentanter for hver af fabrikkens haller og sik-
kerhedslederne, det vil sige værkførerne for hver af fabrikkens haller, foruden den overord-
nede sikkerhedschef og øverste produktionsansvarlige, deltog og kom med indmeldinger. han
husker, at det på et tidligere møde var blevet besluttet, at tunge løft skulle udføres af 2 mand,
eventuelt ved brug af bukke. der skal skelnes mellem løft og bæring af formsider, idet kun
løft var tilladt, mens de uanset vægt ikke måtte løftes ved håndkraft over større afstande. når
der som her er sat et flueben ud for underpunktet, betyder det, at beslutningen er udført, og
beslutningen blev herefter indskrevet i den sikkerhedsrutine for en hal, som beslutningen ved-
rørte. initialer, som anført f.eks. lige under fluebenet, betyder, at en ansat, som initialerne
knytter sig til, skal iværksætte, at en beslutning udføres. tilsvarende gælder for andre frem-
lagte bilag i sagen. en hals sikkerhedsrutine var fuldt ud tilgængelig på reoler mv. i en hals
kontor og arbejdssted. han har normalt ikke personligt deltaget i disse møder, men det er
ham, som har fastlagt forretningsordenen for møderne. det anførte i sikkerhedsmødereferatet
dateret 22. november 1999 skal forstås i sammenhæng med, at der blev udført tunge løft i hal
8, og derfor var det bestemt, at formsider, der oversteg enten en vægt af 60 kg eller en længde
af 2 m, skulle håndteres ved brug af kran. det var også på denne baggrund, at hal 8 var ind-
rettet således, at der var 2 meter eller mindre i afstand mellem formborde og reoler. i perioden
fra 1995 til 2008 har fabrikken anvendt formvægte af samme vægtstørrelse. a oplyste i ska-
                                                 - 6 -
desanmeldelsen, at han kom til skade under håndtering af en formside med en vægt af ca. 75
kg. fabrikken har ikke i den anførte periode haft formsider med en vægt på 75 kg.
jan christensen har forklaret, at han arbejdede fra 2003 til 2005 i hal 8 sammen med blandt
andre a, men de udførte ikke de samme arbejdsopgaver. a mødte vist ind kl. 4.00 om morge-
nen og var med til at afforme. der var 2 kraner i hal 8, en i hver side af hallen. kranerne blev
benyttet til at løfte elementer, men blev kun undtagelsesvis benyttet til at håndtere formsider,
f.eks. hvis der var tale om træsider, der er meget uhåndterlige. formsider af jern blev derimod
oftest håndteret ved håndkraft af 2 mand. as sjak arbejdede under et stærkt tidspres, idet de
kun havde 2 timer til at afforme, før næste sjak mødte ind kl. 6.00. det ville være urealistisk
at forestille sig, at as sjak kunne nå at færdiggøre deres arbejde på 2 timer, hvis de gjorde
brug af kranerne. a havde i modsætning til ham heller ikke krancertifikat. formsiderne blev
som oftest båret ved håndkraft og herunder over længere afstande end de tilladte 2 m. formsi-
derne vejede mellem 18 kg og 40 kg, og det kan godt passe, at nogle var tungere og vejede 60
kg. johannes, som dengang var værkfører i hal 8, var sikkert bekendt med forholdene, idet
han var til stede i hallen. i tiden før as tilskadekomst fandtes der ham bekendt ikke generelle
instruktioner på fabrikken om løft. han kan ikke udelukke, at der har været en vejledning i
sikkerhedsmappen. der var ingen instruktioner på reoler. kolleger, der gav udtryk for, at
formsider med en vægt over 20 kg ikke burde håndteres ved håndkraft, således som det skete,
blev udsat for pres fra andre kolleger, idet arbejdet på fabrikken blev udført under tidspres
med præstationsbonus. efter as tilskadekomst bad johannes ham om at undersøge, hvilke
specifikke regler der var gældende for løft. det gjorde han, og senere hængte han en hånd-
skreven instruktion op i hal 8. sikkerhedsarbejdet på fabrikken var ikke på tidspunktet for as
tilskadekomst udmøntet i klare rammer, men efterfølgende blev der strammet lidt op. han
blev sikkerhedsrepræsentant for hal 8 på et tidspunkt i 2003, der lå efter as tilskadekomst.
han valgte at involvere sig i sikkerhedsarbejdet, idet han havde været utilfreds med den hidti-
dige sikkerhedsrepræsentations håndtering af as sag og sikkerhedsorganisationen på fabrik-
ken.
hans rosbach har forklaret, at han har været ansat på fabrikken fra november 1994 til ca. ul-
timo 2008. han har arbejdet i hal 8 med opstilling af formsider og montering af elrør og arme-
ring. der er ikke tale om det samme arbejde, som a udførte, og de havde også forskellige
mødetider. han overværede ikke as tilskadekomst. han var i en periode, herunder i 2003,
                                                - 7 -
tillidsmand i hal 8 og blev senere fællestillidsmand på fabrikken. kranerne blev primært brugt
til at flytte beton og elementer til finishafdelingen eller brugt til støbearbejdet, men er så godt
som aldrig blevet brugt til at flytte formsider. han har enkelte gange set kranerne blive brugt
til flytning af formsider. formsiderne blev normalt ved håndkraft løftet til midtergangen i
hallen over afstande fra ca. 2 m og op til 10 m. værkføreren i hallen kunne ikke undgå at se,
at løfteopgaver blev udført således. han er ikke sikker på, om johannes var værkfører i 2003.
fra fabrikkens side blev kolleger generelt instrueret om, at de helst skulle være 2 mand om at
løfte en formside ved håndkraft, og det blev indimellem påtalt, hvis en kollega ved håndkraft
alene løftede en formside længere en 2 meter. engang imellem har en værkfører dog sagt til
ham og hans kolleger, at kraner skulle bruges til sådanne løfteopgaver, men sådanne instruk-
ser blev der ikke fulgt op på. han er ikke bekendt med, at kolleger er blevet tildelt advarsler
for at undlade at bruge kraner til løfteopgaver. det var også den hurtigste måde at udføre så-
danne opgaver på, idet der var tale om akkordarbejde. han har set en liste med vægtangivelser
vedrørende fabrikkens formsider. formsiderne var på foranledning af jan christensen således
på et tidspunkt blevet vejet. de tunge formsider var i listen angivet med en vægt "på den
grimme side" af 60 kg. der kan meget vel have været formsider med en vægt på ca. 75 kg.
han har ikke været bekendt med nogen generel, herunder skriftlig, instruks om, at kraner
skulle bruges til løfteopgaver over en afstand, der oversteg 2 m. det er hans opfattelse, at sik-
kerhedsorganisationen på fabrikken var velfungerende. han husker ikke nærmere om sikker-
hedskontroller af hallerne fra tiden før 2003, men de har i hvert fald været foretaget efter
2003.
klaus senndahl pedersen har forklaret, at han har været ansat på fabrikken i flere perioder,
senest fra april 1998 til april 2005. han har arbejdet sammen med a med at afforme og op-
stille elementer. han har aldrig taget kraner i brug til afformning, idet arbejdet blev udført
ved, at to mand ved håndkraft hjalp hinanden med at løfte formsiderne. undtagelsessituatio-
ner kunne dog opstå, hvis der var tale om løft af ekstremt lange og uhåndterlige formsider af
træ. han husker, at arbejdstilsynet engang, mens a stadig var ansat, var på fabriksbesøg, og
at der herunder ved brug af en vægt, der normalt blev anvendt til afvejning af beton, blev fo-
retaget vejning af formsider. de tungeste formsider blev vejet til 72 kg. kranerne i hal 8 blev
brugt til læsning af beton efter afformning og til transport af store døre og vinduespartier. fa-
brikkens ledelse havde på et tidspunkt meldt ud, at de ansatte skulle være to mand om håndte-
ring af formsider. de bar ved håndkraft nogle gange formsiderne over en større afstand end 2
                                                 - 8 -
m, men ikke hvis der var tale om nogle af de rigtig tunge formsider. han har dog højst sand-
synligt været med til at bære formsider med en vægt over 60 kg længere end 1½ m til 2 meter.
der var også mulighed for at køre formsiderne på en lille vogn, der var til rådighed. man stod
med siden til reolen, når man ved håndkraft lagde en formside derind. han er ikke bekendt
med, at han og hans kolleger har fået instruks om brug af kran til dette arbejde. han har heller
ikke været bekendt med eksistensen af en skriftlig instruktion herom. i 2005 begyndte kolle-
gerne i hal 6 at bruge kran til løft af formsider, men en tilsvarende praksis blev ikke indført i
hal 8, mens han arbejdede på fabrikken. han var ikke på arbejde den dag, hvor a kom til
skade. alle kolleger i hal 8 kunne gøre brug af kranen til lette løft, idet krancertifikat dog var
påbudt til tunge løft, det vil sige løft af en vægt, der oversteg enten 1 eller 5 tons.
højesterets begrundelse og resultat
a skulle som led i sit arbejde hos a/s boligbeton flytte formsider fra reoler til formbord og
tilbage. formsiderne vejede ifølge boligbeton mellem 46,1 kg og 58,8 kg. afstanden mellem
bord og reol var ca. 2 m. i hal 8, hvor a arbejdede, håndterede 8 medarbejdere ca. 60 formsi-
der dagligt.
tilskadekomsten den 3. april 2003 skete ved, at a sammen med en kollega skulle løfte en
formside i form af en jernbjælke. bjælken, der var 3,4 m lang, lå over to bukke. kollegaen
tabte imidlertid bjælken, som faldt ned. da a holdt fast i sin ende for at undgå at få bjælken
ned over fødderne, fik han fik et ryk i nakken.
højesteret lægger til grund, at løftet ikke skete tæt ved kroppen, og at vægten på formsider
med den omhandlede længde var på 56,8 kg eller 58,8 kg. efter de anvisninger og grænser for
løft, der foretages af to personer, som fremgår af arbejdstilsynets vejledning nr. d.3.1 af juni
2002 om løft, træk og skub, anses det for sundhedsskadeligt, at to personer under sådanne
omstændigheder løfter en vægt på over 42 kg. direktør carsten varneskov har forklaret, at
det var påbudt at anvende kran til tunge løft. det må imidlertid efter bevisførelsen for høje-
steret lægges til grund, at løft af formsider normalt blev foretaget ved, at to ansatte løftede
sammen, eventuelt ved brug af bukke, og at der normalt ikke blev brugt kran. dette kan bo-
ligbetons værkfører og ledelse ikke have været ubekendt med, og det var også i overensstem-
melse med anvisningerne i referaterne fra virksomhedens sikkerhedsudvalgsmøder. højesteret
finder herefter, at boligbeton som følge af uforsvarlig arbejdstilrettelæggelse, utilstrækkelig
                                               - 9 -
instruktion og mangelfuldt tilsyn har pådraget sig erstatningsansvar for den skade, som over-
gik a den 3. april 2003.
arbejdsskadestyrelsen har fastsat as erhvervsevnetab som følge af arbejdsulykken til 25 %.
der er ikke fremkommet oplysninger, der giver grundlag for at tilsidesætte denne vurdering.
da opgørelsen af kravet vedrørende erhvervsevnetab er ubestridt, tager højesteret påstanden
om betaling af 149.340 kr. til følge.
højesteret finder, at det må lægges til grund, at sygeforløbet blev udløst af arbejdsulykken, og
at denne var medvirkende årsag til hele sygeforløbet frem til tilkendelsen af førtidspension
den 1. september 2004. det må lægges til grund, at det ikke var muligt på et tidligere tids-
punkt end den 1. september 2004 at skønne over størrelsen af as erhvervsevnetab som følge
af ulykken, jf. erstatningsansvarslovens § 2, stk. 1. a har derfor krav på tabt arbejdsfortjeneste
som påstået.
efter det anførte om årsagsforbindelsen tager højesteret endvidere kravet om godtgørelse for
svie og smerte til følge som påstået.
højesteret tager herefter i det hele as påstand til følge.
sagsomkostningerne for landsretten fastsættes til i alt 70.500 kr. i dette beløb indgår udgifter
til advokat med 60.000 kr. og retsafgift med 10.500 kr. for højesteret fastsættes sagsomkost-
ningerne til i alt 76.166,60 kr., hvori indgår advokatomkostninger med 60.000 kr., retsafgift
med 15.760 kr. samt udlæg med 406,60 kr.
                                      thi kendes for ret:
a/s boligbeton skal til a betale 424.949,97 kr. med procesrente af 275.609,97 kr. fra den 22.
november 2005 og af 149.340 kr. fra den 6. september 2006.
i sagsomkostninger for landsretten skal a/s boligbeton betale 70.500 kr. til statskassen.
i sagsomkostninger for højesteret skal a/s boligbeton betale 76.166,60 kr. til a.
                                            - 10 -
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.
