..
 l
   retten i sønderborg
   udskrift af dombogen
   dom
   afsagt den 2. oktober 2017 i sag nr. bs c5-1216/2015:
   a
   …
   6100 haderslev
   mod
   ankestyrelsen
   amaliegade 25
   l 022 københavn k
   sagens baggrund og parternes påstande
   l denne sag er spørgsmålet, om der er grundlag for at tilsidesætte sagsøgte,
   ankestyrelsens, afgørelse af l o. januar 2014. ved afgørelsen fik sagsøgeren, a,
   afslag på sin begæring om dagpenge fra den 28. september 20 i 2, fordi han
   ikke kunne anses for ophørt mere end midlertidigt med drift af selvstændig
   virksomhed som hovedbeskæftigelse med z a/s.
   sagen er anlagt den 28. september 20 i 5.
   as påstand er, at ankestyrelsen skal anerkende, at han siden den
   28. september 20 i 2 har været ophørt mere end midlertidigt med drift af selv-
   stændig virksomhed som hovedbeskæftigelse med z a/s.
   ankestyrelsen har principalt nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært hjem-
   visning.
   oplysningerne i sagen
   a har sammen med sin bror, b, drevet z - virksomhed fra ejendommen ...
   70, haderslev.
   virksomheden blev drevet af driftsselskabet z a/s, der var ejet af
   anpartsselskaberne, v aps og x aps. de to anpartsselskaber var ejet af
   henholdsvis b og a. de to anpartsselskaber var tillige interessenter i y 1/s,
   der var ejer af ejendommen ... 70, haderslev.
    i efteråret 20 l o besluttede brødrene på grund af ordrenedgang at indstille
   driften. personalet blev afskediget og driftsmateriellet blev solgt. ejendom-
                                                                                                            side 2/23
men beliggende ... 70, haderslev blev i henhold til kommissionsaftale af l.
oktober 20 l o sat til salg gennem ejendomsmæglerfirmaet, cb richard eli/s
a/s.
den 2. marts 20 il blev der indgået en betinget købsaftale mellem y i/s og
innavater a/s eller ordre til overtagelse l.januar 2012. købe- summen var
7,6 mio kr. køber ville rive ejendommen ned og opføre en dagligvarebutik
på grunden. handlen var derfor blandt andet betinget af, at køber kunne få
lokalplanen ændret i overensstemmelse med dette fonnål
driftsselskabet z a/s blev registreret opløst i erhvervs- og selskabsstyrelsen
den 3. november 2011, og der blev fortsat arbejdet på gennemførslen af den
betingede købsaftale gennem 20 12 med udsættelser af overtagelsesdagen.
den 28. september 2012 afholdt interessentskabet y i/s ledelsesmøde. af
referatet fremgår:
       "
       fredag den 28. september 2012 afholdes ledelsesmøde i y i/s
       cvr nr. ... i anledning af at begge interessentselskaber v aps og x aps har
       besluttet at træde i likvidation pr. 30.september 2012.
      til stede på mødet var på vegne af interessentselskaberne v aps og x aps
      var b og a derudover var til stede på mødet advokat erik gram og
      fuldmægtig kristel rostgård broe.
       det besluttes enstemmigt og med alle stemmer, at y i/s ophører med
      erhvervsvirksomhed af enhver art, og at revisor giver besked herom til skat.
       det besluttes enstemmigt og med alle stemmer, at b og a udtræder af ledelsen
      af y i/s, og at der ikke længere udbetales løn, og at b og a frafalder et hvert
      krav og ret til feriepenge.
       det besluttes enstemmigt og med alle stemmer, at y i/s ejer- skab af
       ejendommen ... 70, 6100 haderslev fremover administreres af ret & råd
       advokater, haderslev på vegne af y i/s med nordea bank danmark som
       fortsættende pengeinstitut.
       det besluttes enstemmigt og med alle stemmer, at når ejendommen … 70,
      6100 haderslev er solgt opløses y i/s definitivt og interessenterne likvideres.
       det besluttes enstemmigt og med alle stemmer, at ovenstående erklæres
      samtidig som en uigenkaldelig salgsfuldmagt for ret & råd advokaterne, ha-
      derslev med ret til for fuldmagtshaver at videreoverdrage fuldmagten til nor-
      dea bank danmark ...."
                                                               std061446-soi·stoi·k 194-tj·i 111-m00·\1>11
                                                                                                                    side 3/23
samme dato blev der udfærdiget en allonge til interessentskabskontrakten,
hvoraf fremgår, at selskabets ejendom skal sælges, på grund af at interessen-
terne er ophørt med deres erhvervsmæssige virksomheder, og at interessent-
skabets formål i mellemtiden ændres til formueforvaltning. y i/s blev
herefter afmeldt fra moms og skat pr. 30. september 2012.
den 30. september 2012 blev der afholdt generalforsamling i henholdsvis x
aps og v aps. begge selskabet besluttede at træde i solvent likvi- dation
med advokat erik gram som likvidator og med en ændring af selska- bernes
formål til formueforvaltning. dette blev anmeldt til erhvervs- og sel-
skabsstyrelsen den 3. oktober 2012.
både a og b søgte om dagpenge fra den 28. septem- ber 2012.
den l o. december 2012 gav a-kassen ase dem begge afslag, da de ikke
blev anset for at være endelig ophørt med drift af selvstændig virksomhed.
afslagene blev påklaget til center for klager om arbejdsløshedsforsikring,
der stadfæstede med henvisning til, at de ikke var ophørt mere end midlerti-
digt med drift af selvstændig virksomhed som hovedbeskæftigelse med z
a/s.
begge afgørelser blev påklaget til ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg, der
den l o. januar 2014 traf følgende enslydende afgørelser:
       11
      ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg har i møde truffet afgørelse ... om af-
      slag på dagpenge.
      resultatet er
      •   a/b kan ikke anses for ophørt mere end midlertidigt med drift af
           selvstændig virksomhed som hovedbeskæftigelse med
           z a/s
      det betyder, at han ikke har ret til dagpenge fra den 28. september 2012.
       begrundelsen for afgørelsen
      ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg vurderer, at a/b ikke opfylder
      betingelserne for at kunne anses for ophørt mere end midlertidigt med drift af
      selvstændig virksomhed som hoved beskæftigelse med z a/s pr. 28. september
      2012, hvor han tilmeldte sig jobcenteret.
                                                               st()()(i i ·u>-siii·stoi·k i'j -tl-1.111-mo(l-\()ll
                                                                                                              side 4/23
a /b har derfor ikke ret til dagpenge fra den 28. september 2012.
vi har lagt vægt på, at ejendommen, hvorfra virksomheden har været drevet,
ikke er solgt eller udlejet den 28. september 2012.
det er udvalgets opfattelse, at lokalerne har været af væsentlig betydning for
driften af z-virksomheden, og at a /b derfor først vil kunne anses for ophørt
mere end midlertidigt, når driftsejendommen er enten solgt eller udlejet ved en
retslig bindende aftale.
vi har i forbindelse hermed lagt vægt på, at a /b gen- nem selskabet y i/s,
som ejes af as selskab x aps og hans broders selskab v aps, ejer
driftsejendommen belig- gende ... 70 i haderslev. interessentselskabet havde
til formål at drive udlejningsvirksomhed og har udlejet lokalerne i ejendommen
til drifts- selskabet z a/s.
det er udvalgets opfattelse, at a/b har drevet selvstændig virksomhed som
hovedbeskæftigelse med selskaberne z a/s, y i / s og x aps /v aps
samlet set. dette er begrundet i selskabernes indbyrdes ejerforhold.
ved afgørelsen er indgået a-kassens oplysninger om, at virksomhedens maski-
ner, restvarelager, bil, inventar mv. blev afhændet den 3. november 20 il.
disse oplysninger kan dog ikke føre til et andet resultat, da de lokaler
hvorfra virksomheden har været drevet ikke er endeligt overdraget eller
udlejet.
det forhold, at det på en generalforsamling den 30. september 2012 blev
besluttet at lade v aps træde i solvent likvidation og sammen med x aps
opløse y i/s, kan ikke føre til et andet resultat.
dette begrundes i, at a /b hermed ikke har dokumenteret, at han den 28.
september 2012 var afskåret fra fortsat at kunne drive virksomheden.
vi lægger vægt på, at selskaberne den 28. september 2012 endnu ikke
var opløst, og at boet ifølge selskabsloven tidligst kan tages til slutning 3
måneder efter, at erhvervsstyrelsen har registreret anmeldelsen.
bemærkninger til klagen
det gøres i klagen blandt andet gældende, at a /b op· fylder betingelserne
for at kunne anses for ophørt mere end midlertidigt, da medlemmet ikke har
noget arbejde forbundet med virksomheden mere, her- under at han intet
arbejde har med ejendommen, som er sat til salg.
i oplyser, at i er anmeldt som likvidator i begge selskaber og dermed er ind-
                                                          :illxh' 1 -16-so 1-sto 1-k 1 94 -n-1.0 1-moo-\ij l
                                                                                        side 5/23
       trådt i den daglige ledelse. dette betyder, at alt arbejde med ejendommen på-
       hviler advokatfirmaet.
       l erklærer desuden, at jeres klient ikke har udført personligt arbejde på ejen-
       dommen siden 28. september 2012 og ikke har til hensigt at gøre det.
       vi bemærker, at det anførte er indgået i vores vurdering af sagen, men at det
       ikke kan føre til en anden afgørelse.
          11
b indbragte sagen for retten den 4. december 2014 med samme principale
påstand som i denne sag. ved byrettens afgørelse af 30. november 2015 fik han
medhold, men dommen blev anket, og ved vestre landsrets af- gørelse af 13.
december 20 i 6 blev ankestyrelsen frifundet.
l mellemtiden var begge anpartsselskaber gået konkurs efter likvidators be-
gæring med ejendommen ... 70 som eneste aktiv. den betingede handel
havde ikke kunnet gennemføres. ejendommen blev afhændet ved
overtagelse af ufyldestgjort panthaver på tvangsauktion den 17. december
20 i 5 og står stadig tom.
forklaringer
ved bs retssag blev der afgivet følgende forklaringer:
b har forklaret, at han oprindeligt er uddannet inden for vvs- branchen.
senere fik han et job som disponent. den l. januar 1980 vendte han hjem
for som tredje generation at starte i sin fars z-virksomhed. han og hans bror,
a, overtog senere virksomheden.
det var hans far, der i 1964 havde opført bygningen på ... 70 i haderslev,
hvorfra virksomheden blev drevet. ejendommen har aldrig været anvendt til
andet end z-virksomhed.
l august 201 o besluttede han og hans bror at indstille driften, og de opsagde
de medarbejdere, der var ansat i virksomheden. årsagen var, at virksomhe-
den havde mistet flere store kunder. omkring den i o. -12. november 20 i o
var alle medarbejdere ophørt i virksomheden.
han havde sideløbende med lukningen af virksomheden været i kontakt med
ase for at høre om muligheden for at få dagpenge. han fik at vide, at han
skulle sælge ejendommen for at være dagpengeberettiget
ejendommen blev sat til salg i september 20 lo. samtidig annoncerede de
bredt for at sælge maskinerne. de fik bl.a. interesserede henvendelser helt fra
sydkorea. efter ca. 2-3 måneder var alle maskiner solgt. ejendommen var
herefter fuldstændig tom.
                                                                                                                     side 6/23
han ved, at ejendommen har haft forsyning af vand og varme, idet det har
været nødvendigt med opvarmning om vinteren. han har ikke foretaget ved·
iigeholdelse af nogen art efter, at ejendommen blev sat til salg. det første år
blev der måske slået en smule græs, men det var det.
han søgte om dagpenge pr. 28. september 2012. administrationen af ejen·
donunen blev på dette tidspunkt overdraget til advokat erik gram. han har
ikke været på ejendommen efter dette tidspunkt. advokat erik gram skulle
som administrator styre alt vedrørende ejendommen.
kort efter ejendommen var blevet sat til salg, blev der indgået en betinget
købsaftale med ... a/s. det endte imidlertid ikke med et endeligt salg.
ejendommen har også været forsøgt udlejet .
han har brugt en formue på at undgå en konkurs, der dog til sidst viste sig at
være uundgåendelig. hans selskab, v aps, gik konkurs for ca. l år siden.
ejendommen på ... 70 i haderslev skal den … 2015 sælges på tvangsauktion.
i dag har han lidt arbejde på en … skole, men ellers er han uden
beskæftigelse.
a har forklaret, at han er bror til b. han er oprindeligt uddannet ”z”. han
startede i lære i 1971. efter at have arbejdet både i kolding og på sjælland
vendte han hjem for at arbejde i sin fars z - virksomhed. ejendommen, hvorfra
virksomheden blev drevet, havde hans far opført specielt for at kunne drive z -
virksomhed.
i 20 l o var han og hans bror nødt til at indstille driften og sætte ejendommen
til salg. dette skyldtes manglende ordretilgang med deraf følgende huller i
produktionen. i sensommeren 20 l o var alle virksomhedens medarbejdere
blevet afskediget.
de gjorde både forsøg på at få ejendommen solgt og udlejet. alt driftsinven-
taret blev solgt, og ejendommen henstod tom.
advokat erik gram var den 28. september 2012 blevet valgt som administra-
tor af ejendommen, efter at det på et ejermøde var blevet besluttet, at interes·
sentskabet, y i/s, skulle ophøre med at drive erhvervsvirksomhed. på
samme tidspunkt var advokat erik gram blevet valg som likvidator for x
aps og v aps.
efter dette tidspunkt har han ikke selv været på ejendommen. det var advo-
kat erik gram, der ordnede det hele. han blev selv arbejdsløs. han ansøgte
om at få dagpenge, men fik det samme afslag, som sin bror, b. efterføl· gende
lykkedes det ham at få et job som ” z ” i sønderborg. da hans ar-
bejdsplads i sønderborg efterfølgende lukkede, havde han mulighed for at gå
på efterløn.
                                                           stix)(i l 446--so 1- 'to 1-k 19-' -tj-l(j 1-moo..\lj l j
                                                                                                                side 7/23
advokat erik gram har forklaret, at han kom ind i sagen i 20 11. på dette
tidspunkt havde ejendommen på ... 70 i haderslev været til salg i længere
tid. det så i første omgang ud til, at et salg var nært forestående, idet der var
indgået en betinget købsaftale. han skulle undersøge, hvorvidt b og hans
bror a var dagpengeberettiget
den 28. september 2012 blev der afholdt et ejermøde i interessentskabet y
i/s, hvor det blev besluttet, at interessentskabet skulle op- høre med at drive
erhvervsvirksomhed.      der    blev    samtidig    lavet      en               allonge                   til
interessentskabskontakten om, at interessentskabets formål, indtil et salg
kom i hus, alene skulle være formueforvaltning. han blev valgt som admini-
strator for interessentskabet.
på samme tid blev det på en generalforsamling bestemt, at såvel v aps og
x aps skulle træde i likvidation. han blev valgt som likvidator. selskabernes
formål blev ændret til alene at vedrøre formueforvaltning.
i denne proces holdt han løbende nordea underrettet om, hvad der skete.
det viste sig hen ad vejen at være en vanskelig opgave at sælge ejendommen
på ... 70 i haderslev, dels fordi ejendommen var opført med det formål at
drive z-virksomhed, og dels fordi ejendommen i sig selv ikke havde nogen
praktisk eller æstetisk værdi.
han fik som administrator tildelt en uigenkaldelig salgsfuldmagt med substi-
tutionsret for nordea. dette skete bl.a. for at medinddrage nordea så meget
som muligt og skabe en forståelse for, at salget af ejendommen var det, der
kunne skabe likviditet.
han talte på et tidligt tidspunkt med b og a om, at en konkurs kunne
komme på tale, såfremt et salg trak ud. brødrene ville gerne undgå en
konkurs, da det så kunne blive svært at opnå en god pris for ejen- dommen.
han underrettede også nordea om, at en konkurs kunne ende med at blive
den eneste udvej.
da et endeligt salg af ejendommen trak ud, indskød b               og           a penge                      i
virksomheden for at undgå en konkurs.
hverken b eller a har efter, at han blev administrator og likvidator, haft
noget med salget af bygningen at gøre.
på et tidspunkt var det hans forpligtelse som likvidator at skære igennem og
indgive konkursbegæring, idet alt andet ville være økonomisk uforsvarligt.
kommunikationen med nordea var blevet vanskeligere og vanskeligere, og
han kunne ikke retfærdiggøre de fortsatte udgifter til ejendommen bl.a. ved-
rørende vand og varme.
erhvervsejendomsmægler niels ole haagensen har forklaret, at han i okto-
                                                          stixii1 1446·.sii i·sto i·k 194-t.l-1.11 i·moo-\d lj
                                                                                                               side 8/23
ber 20 l o fik i opdrag at sælge ejendommen på ... 70 i haders- lev. udlejning
var også noget, der kunne komme på tale.
det første, han tænkte, da han så ejendommen, var, at grunden kunne have
interesse for detailhandlen, og han fandt hurtigt en interesseret køber. heref-
ter gik man i gang med at ansøge om en lokalplansændring for området.
selv om der blev afholdt flere positive møder med kommunen, blev udfaldet
et afslag på ansøgningen om lokalplansændring. herefter gik alt i stå. der fo-
regik kortvarigt forhandlinger med en automobilforretning og et dyrehospi-
tal, men som tiden gik, måtte de sande, at det ikke var den nemmeste opgave
at sælge ejendommen. tiden var heller ikke god, idet der var økonomisk kri-
se i årene 20 l o, 20 l l og 2012 og haderslev ikke var verdens navle.
hans kommissionsaftale løber vist stadig, men der er fortsat ingen udsigt til
hverken salg eller udlejning.
lene taasti lindbjerg forklarede under ankesagen, at hun er cand.jur. og i en
årrække har arbejdet med reglerne om arbejdsløshedsdagpenge. hun har i de
seneste fem år for ase arbejdet med spørgsmål om medlemmernes ret til
dagpenge, når der er erhvervsejendomme. ase har et objektivt ansvar for
rigtigheden af afgørelser om arbejdsløshedsdagpenge, idet ase ikke modta-
ger statsrefusion, hvis der er truffet en forkert afgørelse om udbetaling af
dagpenge. ase skal i sine afgørelser med hensyn til lerlighedskravet i ar-
bejdsløshedsforsikringslovens § 57, stk. 3, naturligvis følge gældende regler,
herunder ophørsbekendtgørelsen og vejledningen til denne, samt de afgørel-
ser, der træffes af ankestyrelsen og center for klager om arbejdsløshedsfor-
sikring (cka).
i januar 20 il skete der en praksisskærpelse med hensyn til erhvervsejendom-
me, idet cka traf en afgørelse om, at kravet om endeligt ophør af en er-
hvervsvirksomhed indebærer, at erhvevsejendommen skal være afhændet.
ase har efter praksisskærpelsen haft ca. 300 sager årligt om tidligere selv-
stændiges ret til dagpenge, når der er en erhvervsejendom.
ase har sammen med andre a-kasser været skeptiske over for praksisskær-
pelsen, fordi medlemmerne er i en vanskelig position, hvis der stilles et ube-
tinget krav om salg af en erhvervsejendom som betingelse for at kunne opnå
dagpenge. ase har i afgørelsen af 10. december 2012 i bs sag vej- ledt om,
at han kunne opnå ret til dagpenge, hvis der skete udlejning af er-
hvervsejendommen og bortforpagtning af denne udlejningsvirksomhed. både
før og efter december 2012 har ase rådgivet medlemmerne om, at endeligt
ophør af erhvervsvirksomheden kan ske på denne måde.
som det er anført i beskæftigelsesministeriets rapport om selvstændig virk-
somhed og ophørsregler fra februar 2012, er reglerne om selvstændiges ret til
dagpenge ved virksomhedsophør et retsområde, hvor der er behov for for-
                                                           sti jf)(.j.ufo-sfii-sto l-k /w·t.l-1.01- 100-\l>ll
                                                                                    side 9/23
enkling og afklaring.
a har under denne sag bekræftet sin tidligere forklaring og supplerende forklaret,
at han aldrig har været tilbage på ... 70 efter den 28. september 2012. han fik
jobbet i sønderborg pr. 2. september 2013. det var vist pr. l. november 2014,
han gik på efterløn. mens han og broderen drev erhvervsvirksomhed sammen, var
det b, der sad på konto- ret og tog sig af bogholderi og administration. selv
arbejdede han i produktionen og tog sig af z. han har således aldrig beskæftiget
sig med administation af ejendommen.
lene taasti lindbjerg har bekræftet sin tidligere forklaring til sagen og sup-
plerende forklaret, at hun er bekendt med afgørelse af 16. februar 2017 fra
cka. denne afgørelse står ved magt. cka har både vejledningpligt og til-
synspligt overfor ase. ankestyrelsen fungerer som en tredie instans. de har
ikke tilsynsforpligtelse overfor cka og ville ikke ex officio gå ind og ændre
en afgørelse derfra. den ovennævnte afgørelse fra cka er retningsgivende
for a-kasserne og udtryk for en ændring af hidtidig praksis. afgørelsen viser,
at det nu er muligt at opfylde betingelserne til endeligt ophør af selvstændig
virksomhed som stille deltager i udlejningsvirksomhed. det sidestilles med
formueforvaltning.
ved behandling af sagsøgerens sag i dag skulle ase herefter spørge om hans
beskæftigelse med udlejningen af ejendommen. dette har de ikke fået oplys-
ninger om, idet han ved sin erklæring kun har udtalt sig om arbejdstimer i z-
virksomheden . hvis han godtgjorde, at han ikke har deltaget i drif- ten af
interessentskabet , ville resultatet blive et andet.
praksis har sondret mellem, om der drives virksomhed fra egen ejendom, el-
ler om der er tale om udleje til sig selv gennem selvstændige retssubjekter . i
sidstnævnte tilfælde krævede man, at udlejningsvirksomheden skulle afvikles
efter ophørsbekendtgørelsens § 8. denne praksis berøres ikke af højesterets
dom af 27. januar 2017, idet den sag drejer sig om virksomhed drevet fra
egen ejendom. det er først ved ckas afgørelse af 16. februar 2017 at praksi-
sændringen er sket.
den tidligere omtalte praksisskærpelse i 20 il kom i form af en afgørelse fra
cka vedrørende et medlem, der kom på efterløn. en afgørelse fra ankesty-
relsen af 14. december 2009 med afvisning af efterløn på grund af egne virk-
somhedslokaler i behold, var hun ikke bekendt med. den er ikke offentlig-
gjort på arvid, styrelsens hjemmeside med principielle afgørelser. det er
herved, de underordnede instanser informeres om afgørelser, som fremover
skal følges. hun er herfra bekendt med en afgørelse fra 2009, hvor udlejnin-
gen kunne anses som bibeskæftigelse.
parternes synspunkter
                                                                                                              side 10/23
sagsøgeren. a. har i sit påstandsdokument anført følgende:
     "
     i tillid til en indgået, betinget købsaftale om salg af den af sagen om-
     handlede ejendom, besluttedes det den 30. september 2012, at y i/s
     tillige med interessentskabets 2 interessenter, v aps, cvr.nr. … og x
     aps, cvr.nr. … , skulle træde i likvidation, j fr. bilagene 3, 4 og 5. i
     alle 3 likvidationer blev advokat erik gram antaget som likvidator,
     ligesom erik gram modtog uigenkaldelig salgsfuldmagt til den
     omhandlede ejendom, jfr. bilag 3. salgsfuldmagten indeholder
     endvidere en administrationsaftale         på ejendommen uden nogen
     begrænsning overhovedet, således, at al arbejdet med ejendommen
     påhviler ret og råd advokater haderslev. hverken sagsøger eller
     dennes bror havde således nogen form for arbejde med de
     pågældende likvidationsboer og/eller med den pågældende ejendom
     og har ikke haft det siden den 28. september 2012, hvilket sagsøgte
     anerkendte for vestre landsret i den som bilag 32 fremlagte dom af
     13.12.16. i overensstemmelse med selskabslovens regler om
     likvidation og likvidators indtræden i den daglige ledelse havde
     sagsøger ingen tegningsret for virksomhederne efter likvidationens
     indtræden.
     forud for opstarten af likvidationerne var ejendommen blevet tømt for
     enhver form for produktionsmaskineri, der var blevet solgt løbende af
     ledelsen med respekt af panterettighederne. ved likvidationernes op-
     start henstod ejendommen således i enhver henseende tom og alle
     mellemværender med tidligere samarbejdspartnere var afregnet forud
     for drifts-aktieselskabets opløsning. foranstående har sagsøgte ikke
     bestridt.
     den af sagen omhandlede ejendom har aldrig været anvendt til andet
     end z og har aldrig været anvendt af andre end det opløste
     produktionsaktieselskab. ejendommen har således heller aldrig været
     indrettet til andet end netop z med dertil hørende z- maskiner, der har
     været omfattet af ejendomspantet i henhold til ting- lysningslovens §§
     37 og 38. maskinsalg m.v. skete efter aftale med panthaver, der
     modtog provenuet.
     i forbindelse med de besluttede likvidationer af y i/s og af interessent-
     selskaberne, blev y i/s desuden afmeldt moms, atp, am-bidrag og a-
     skat, jfr. bilag 6. sagsøger har endvidere afgivet erklæring til ase
     om, at han ikke efter den 28. september 20 12 har været beskæftiget
     med drift af selvstændig virksomhed. sagsøger har lige siden den 28.
     september 2012 opfyldt alle betingelser for udbetaling af dagpenge fra
     ase, herunder at stå til rådighed for arbejdsmarkedet. efter en periode
     med arbejdsløshed op- nåede sagsøger ansættelse i tredjemands-ejede
     virksomheder.
                                                          stijo(oi44&-so 1-sto 1-k 194-l.'-1.111 -m00-\1>1 j
                                                                                                        side 11123
sagsøger har fra ase modtaget den i kopi vedlagte afgørelse af l o.
december 2012 bilag 7, der ved den i kopi som bilag 8 af 4.1.2013 og
bilag 8a af 17.1.20 13 påberåbte skrivelse blev indbragt for arbejds-
skadestyrelsen. arbejdsskadestyrelsen traf afgørelse ved den i kopi som
bilag 9 påberåbte skrivelse af 26.06.13, der blev indbragt for
ankestyrelsen ved den i kopi påberåbte skrivelse af 15.07.2013, bilag
10, hvorfra blev modtaget den i kopi som bilag 11 påberåbte afgørelse
af io. januar 2014.
l anledning af ankestyrelsens afgørelse opfordredes ase ved brev af
14.01.2014, bilag 12, til at genoptage sagen med henblik på at aner-
kende sagsøgers dagpengeret fra og med den 28. september 2012.
ase besvarede anmodningen benægtende ved den i kopi vedlagte mail
af 23. januar 2014, bilag 13.
som kuriosum bemærkes, at erhvervsstyrelsen den 5. februar 2014 har
slettet y 1/s i henhold til bekendtgørelse af lov om visse
erhvervsdrivende virksomheder § 12 uden forudgående henven-delse til
likvidator.
efter aftale med sagsøgte i bs tilsvarende retssag rettede undertegnede
fornyet henvendelse til ase om genoptagelse af såvel bs sag som af
sagsøgers sag, men desværre forgæves, jfr. de som bilag 14 - 15
fremlagte mails. herefter har det været nødvendigt at anlægge
nærværende retssag overfor sagsøgte.
 sagsøgte blev ved byrettens 3 dommer afgørelse af 30.11.2015,
   ekstraken side 108. dømt til anerkende, at sagsøgers bror, b,
var berettiget til at oppebære dagpenge fra ovennævnte likvi- dationers
        indtræden den 28.september 2012 begrundet i sagsøgtes
 tilsidesættelse af pligt til at foretage et konkret skøn (skøn under
 regel), men blev frifundet derfor af vestre landsret ved dom af
 13.12.2016, bilag 32. landsretten anerkendte i modsætning til byret-
 ten, at sagsøgte havde foretaget et konkret skøn og afgjorde
 derudover, at "der ikke er grundlag for at fastslå, at udvalgets
  vurdering er forkert", jfr. ekstrakten side 131. sagsøger gør herover
 for gældende, at vestre landsret ville have truffet den modsatte
afgørelse, hvis landsretten           forinden havde haft kendskab til
  højesterets vurdering i dommen af 27.01.2017, materialesamlingen
 side 90ff., i "tandlæge-sagen", der var en stadfæstelse af østre
 landsrets afgørelse i sagen, ms side 78 ff.. sagsøgte har desuden med
 cka afgørelsen af 16.02.2017, ms side 172ff., tilrettet sin praksis
 efter modtagelse af højesteretsdommen af 27.o 1.2017 og således ikke
  efter øl-afgørelsen. i cka afgørelsen af 16.02.2017 brød sagsøgte/
cka med egen tidligere praksis om, at et a-kassemedlem i en situation
    som i nærværende sag skal være ophørt som ejer (og dermed som
     teoretisk udlejer) af en fast ejendom, der har været anvendt til den
 omhandlede driftsvirksomhed qg som udøvende i driftsvirksomheden
                                                      stix)61 .f46-su 1-sto 1-k 194-tj-loi-m00-\1> l j
                                                                                    side 12/23
    ud fra en koncern-betragtning. praksisbruddet ses ved sammenligning
    med arvid-afgørelserne i ms s. 134-147.
   tandlægedommen fra højesteret den 27. januar 2017 medførte straks
   ændring af retsopfattelsen hos sagsøgte. cka trak således samme dag
   som højesteret afsagde tandlægedommen den hidtidige afgørelse i
   sagen tilbage fra deres praksisdatabase -det havde man altså ikke gjort
   på grundlag af det indankede vl dom, jfr. https://arvid.star.dklpages/
   viewpage.action?pageld=9668183
    i tandlægesagen har højesteret udtrykkeligt anført, at det ikke kan
    stilles som betingelse, at den selvstændige erhvervsdrivende ved over-
    gang til en a-kasse ydelse (efterløn, reglerne er de samme for dag-
    penge) skal være afskåret fra at råde over driftsmidler og virksom-
    hedens lokaler. højesteret fremkommer, ms s. 91, med væsentlig
    præcisering i forhold til landsrettens præmisser, der ses i ms side 86-
   87. specielt gør højesteret opmærksom på, at den omhandlede ejen-
   dom er stillet til salg efter det tidspunkt, fra hvilket man anerkender
   ase medlemmets ophør og at medlemmet ikke generelt skal doku-
   mentere at "være afskåret fra fortsat at drive selvstændig virksomhed",
   jfr. afsnit 3 i hrd præmisserne, hvilket vl dommen i b sagen reelt
   bliver udtryk for med den skete accept af ankestyrelsens sagsbehandling.
    sagsøgers anbringender:
    for det tilfælde, at sagsøgte fastholder sin hjemvisningspåstand
    gøres det gældende, at den til stadighed har været- og stadig er-reelt
    ubegrundet og i realiteten er konkret afvist ved vl-dommen i b sagen.
    ankestyrelsen kan ikke retfærdiggøre ønsket om hjem- visning med
    relevante argumenter, idet den bevisbedømmelse, som sagens afgørelse
    fordrer, bedst foretages indenretligt. med den hidtidige sagshistorik og
    i betragtning af, at a fra dag eet har afgivet alle relevante oplysninger
    til ase og til myndighederne incl. ankestyrelsen vil hjemvisning være
    ganske      uproportionalt     og    i         strid    med       almindelige
    retssikkerhedsprincipper. østre landsret har da også i 2011 i sagen
    mellem ase og ankestyrelsen truffet konkret afgørelse om tilsvarende
    spørgsmål som i denne sag, materialesamlingen side 56-
    77. med andre ord er der intet, der tilsiger, at retten vil overskride
    grænserne for det administrative skøn ved at træffe en konkret afgø-
    relse i sagen.
    sammenfattende gøres iøvrigt gældende
at  a i tilstrækkeligt omfang har opi)'ldt alle de i ministeriel vejledning nr. 51
    til bek. 678 af 22.06.2011, ms side 35-37 angivne kriterier for at skulle
    anses for ophørt i tilstrækkelig grad med selvstændig virksomhed og i
    overensstemmelse med retspraksis som statu-
                                                                                                                     side 13/23
   eret ved hrd 27.o 1.2017, ms s. 90ff og dermed berettiget til udbeta-
   ling af dagpenge i arbejdsløsheds perioden fra 28.09.2012 - 31.08.-
   2013.
at a har gjort alt, hvad der har været muligt - såvel praktisk som juridisk
   - for at adskille as daglige liv fra det tidli- gere produktionsselskab
   og dets ejere samt fra x holding aps således, at den eneste, reale
   forbindelse, der siden beslutningerne den 28/9 2012 om ophør af
   ejendomsejeren, y i/s, og den 30/9 2012 af holdingselskabet v
   aps, ekstraktens side 68-70+81, har været mellem selskaberne med
   dertil knyttet ejendomsret til den tidligere produktionsejendom og a
   har været selve kapi- taladkomsten til anparterne i kapitalselskabet,
at den i bilag 3, ekstrakten side 68, vedtagne administrationsaftale med
   uigenkaldelig salgsfuldmagt for ret & råd advokaterne haderslev/
   nordea bank a/s blev denuntieret overfor panthaver og efterlevet af
   a, idet a intet har haft at gøre med ejendommen beliggende ... 70,
   haderslev, siden de beskrevne ophørsbeslutninger i september 2012,
   ekstrakten side 68- 70+81, 91 og forklaringerne i dommene, ekstrakten
   s. 112-114. anke- styrelsens argumentation om, at hverken
   administrationsaftalen eller salgsfuldmagten eller for den sags skyld
   likvidationen skal tillægges betydning er mildt sagt uforståelig og jeg
   behøver principielt blot at minde dels om reglerne for tilbagekaldelse af
   denuntierede erklæringer dels om det faktuelle og af ankestyrelsen
   oversete forhold, at erklæ- ringerne er afgivet af2 selvstændige
   personer, der i givet fald skal være fælles om tilbagekaldelse, dels om
   likvidators selskabsretlige ene- kompetencer. sidstnævnte kompetence
   blev notorisk benyttet ulti- mativt ved likvidators indgivelse af
   konkursbegæring på selskabets vegne.
at ankestyrelsen ved min henvendelse den 15/7 2013, ekstrakten s. 91-
   93, blev opfordret til at tage konkret stilling i sagen med de beskrevne,
   faktuelle omstændigheder og til - om ønsket - at fordre en konkret
   erklæring fra undertegnede om as personlige arbejde . noget sådan er
   jo blot en almindelig forvaltningsretlig          pligt for cka og for
   ankestyrelsen og noget, som cka netop havde åbnet mulighed for i
   afgørelsen på side 89 i ekstrakten, hvor man dog helt åbenbart
   fejlfortolkede administrationsaftalen og selskabslovens likvidations-
   bestemmelser- eller måske helt overså dem? i mit brev afgav jeg for
   en sikkerheds skyld uopfordret, ekstrakten s. 92, den iflg. cka efter-
   lyste erklæring
at ejendommen beliggende ... 70, 6100 haderslev aldrig har været
   anvendt eller indrettet til andet end z med dertil hørende z-maskiner,
   og siden salg og rydning af maskiner og inventar i 20 il har henstået
   som en tom skal til salg, jfr.
                                                         sti >l)(i t ·w>-sui·sto 1-k l 'j-1-tj -1.111-moi'l.\11 l 1
                                                                                                        side 14/23
a-b brødrenes forklaringer i dommen, ms s. 1 08 ff.,
 at    ankestyrelsens afgørelse af l 0.01.20 14, ekstrakten side 94, strider
       imod det faktum, at det af ankestyrelsen omtalte produktionsselskab
       notorisk blev opløst i 2011, ekstrakten side 47. desuden medfører
       ankestyrelsens form for argumentation, at a reelt er uden
       retssikkerhed, da ankestyrelsens argumentation - taget for pålydende
       - er indholdsløs. hverken ase eller de i sagen involverede myndig-
       heder har med deres stillingtagen givet begrundelser, der tager konkret
       stilling til de fakta, som a har henvist til i den påberåbte
       korrespondance,
 at    a på grund af den manglende udbetaling fra ase måtte opgive at
       servicere pantegælden i ejendommen for x aps og lade selskabet
       blive erklæret konkurs i oktober 2014,
 at    den eneste årsag til, at ejendommen beliggende … 70, 6100 haderslev
       ikke blev solgt i 2011 ved den indgåede aftale, ekstrakten side 122
       ff., var et politisk afslag fra haderslev kommune på at etablere en ny
       dagligvare butik på adressen,
 at    a på grund af den manglende udbetaling fra ase i sep- tember 2014
       måtte opgive at servicere pantegælden i ejendommen for x aps og lade
       selskabet blive erklæret konkurs 1 o. oktober 2014, der blev afsluttet i
       2015 efter kl § 143 og
 at     den omhandlede ejendom - som prisgivet af konkursboet - blev solgt
       på endelig auktion den 17.12.2015 til panthaveren nordea kredit
       realkreditaktieselskab.
 at     ankestyrelsen ved sin administration af reglerne overfor sagsøger
       uberettiget forlanger, at ordlyden i lov om arbejdsløshedsforsikring
       §§57. stk.3 med "en selvstændig erhvervsdrivende anses for ledig, når
       hans personlige arbejde i virksomheden er ophørt mere end mid-
       lertidigt." skal administreres efter den nu forladte praksis som "ophør
       af hele virksomheden incl. en tilhørende produktionsejendom"
       henholdsvis som "afståelse" af den faste ejendom, der indgår i "hele
       virksomheden" efter en "koncembetragtning.
       ankestyrelsens sidstnævnte krav fremgår tillige af beskæftigelses-
       ministeriets 20 12-rapport, ms side 38. ankestyrelsen har admini-
       streret i strid med ordlyden af og intentionerne bag § 57 stk. 3 (og den
       korresponderende efterløn bestemmelse i 74c) i lov om arbejdsløs-
       hedsforsikring, ms s. 5 med tilhørende (ophørs)bek. 678 af 22.06.-
       2011, § 3 stk. l jfr. § 4, ms s. 31 og dertil udstedt vejledning, materi-
       alesamlingen s. 35-37 samt forudgående udvalgsbetænkning fra 1988,
       materialesamlingen s. 15 + 21-23.
                                                           stlj061-146-.soi·stoi·kiij-i.n.j.ol·m<kmj>i
                                                                                    side 15/23
       den sagsbehandling, sagsøgte har udsat sagsøger for, er beskrevet i 2012-
       rapporten fra beskæftigelsesministeriet, ms side 38 ff, særligt s. 46+48 og
       kommenteret samme sted af a kasserne, særligt i ms s. 41-
       43. af rapporten fremgår, hvilket også var essensen af vidnet lene
      taasti lindbjergs forklaring for vestre landsret, ekstrakten s. 130, at
      retningslinjerne fra ankestyrelsen overfor a kasserne har været så
      stramme, at de i realiteten ikke har givet mulighed for at administrere
      selve lovens § 57 i overensstemmelse med ordlyden og intentionerne .
      det var kommet så vidt, at det i stedet var ankestyrelsens egne
      intentioner, der blev administreret, hvilket ses af cka-udtalelsen side
      212 og forstås på vidneudtalelsen for vl. foran anførte administration
      har først østre landsret, dernæst folketingets ombudsmand og senest
      højesteret omsider gjort op med - desværre for sent til at overbevise
      vestre landsret i b sagen - hvorfor nærværende sag be- handles for
      retten i sønderborg.
          11
sagsøgeren har for retten yderligere anført, at der ikke er grundlag for at
hjemvise sagen, hvis oplysningerne om manglende arbejde med ejendommen
fremstår som nye. det er fra starten oplyst overfor ase, at han kun har be-
skæftiget sig med z-virksomheden, hvoraf det modsætningsvist fremgår, at
han ikke har været beskæftiget med arbejde for interessentskabet. advokaten
afgav også senere overfor forvaltningen erklæring om dette for- hold som
likvidator og administrator.
ved rettens bevisbedømmelsen må også mellemkommende oplysninger til-
lægges vægt, herunder om den senere udvikling, og det må således tillægges
betydning, at salgsfuldmagt og administrationsaftale med advokaten notorisk
aldrig blev tilbagekaldt.
sagsøgte. ankestyrelsen. har i sit påstandsdokument anført følgende:
       11
       det centrale spørgsmål er, om oplysningerne om den               påbegyndte
       likvidation af v aps og x aps, besluttet på et ledelsesmøde den 28.
       september 2012 i y is (bilag 3), og om den betingede opløsning af y i/s,
       besluttet på generalforsamling den 30. september 2012 i x aps (bilag
       4) samt om administrations- og salgsfuldmagten til likvidator i v aps og
       x aps (bilag l o) er tilstrækkelige til at anse a for ophørt med at drive
       selvstændig virksomhed, eller om udvalget med rette stillede krav om,
       at produktionsejendommen skulle være solgt eller udlejet på
       ansøgningstidspunktet.
       ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg er af den opfattelse, at samtlige
       relevante forhold er inddraget i den vurdering, der ligger til grund for
       udvalgets afgørelse (bilag il), og at der derfor ikke er grundlag for at
                                                                           side 16/23
tilsidesætte afgørelsen.
nærmere om retsgrundlaget og anvendelsen iden konkrete sag
det fremgår af arbejdsløshedsforsikringslovens § 57, stk. l, jf.
lovbekendtgørelse nr. il o l af 12. september 2013, at dagpenge kun
kan udbetales til et medlem, som er ledigt. det fremgår af
arbejdsløshedsforsikringslovens § 57, stk. 3, at en selvstændig
erhvervsdrivende anses for ledig, når hans personlige arbejde i
virksomheden er ophørt mere end midlertidigt.
efter bekendtgørelse nr. 678 af 22. juni 2011 om ophør med udøvelse
af selvstændig virksomhed som hovedbeskæftigelse (ophørsbekendt-
gørelsen) § 7, stk. l, anses selvstændig virksomhed for ophørt mere
end midlertidigt, når virksomheden er endeligt overdraget eller lukket.
det fremgår af ophørsbekendtgørelsens § 7, stk. 2, at et medlem kan
anses for ophørt fra et tidligere tidspunkt end den endelige over-
dragelse eller lukning, hvis medlemmet dokumenterer at være afskåret
fra fortsat at drive virksomheden.
det beror med andre ord på et skøn af til dels bevismæssig karakter,
om as personlige arbejde i den samlede virksomhed er ophørt.
der gælder intet forbud mod at opstille regler for skønsudøvelsen
("skøn under regel"), så længe reglerne ikke tager sigte på at begrænse
eller udelukke skønsudøvelsen. ankestyrelsens       beskæftigelsesudvalg
afviser gennem regler at have begrænset eller udelukket muligheden for
at foretage en konkret vurdering i henhold til arbejdsløsheds-
forsikringslovens § 57. vestre landsret har i dom af 13. december
2016 i den helt parallelle sag mod b fundet, at udvalget ikke har sat
skøn under regel.
det er ankestyrelsens beskæftigelsesudvalgs opfattelse, at a ikke kan
anses for ophørt efter ophørsbekendtgørelsens § 7, stk. l eller § 7, stk.
2,     da      produktionsejendommen     ikke    var     afhændet     på
ansøgningstidspunktet, og da de faktiske omstændigheder, som a har
henvist til, ikke konkret dokumenterer, at han alli-gevel var ophørt
mere end midlertidigt med at drive selvstændig virksomhed.
det fremgår af vejledning nr. 51 af 24. juni 20 il til ophørsbekendt-
gørelsens § 7, stk. l, at hvis virksomheden har været drevet fra egne
lokaler, skal lokalerne som hovedregel være solgt eller udlejet på
ophørstidspunktet
det beror på en konkret vurdering, om der er grundlag for at fravige
udgangspunktet om, at ejendommen skal være solgt eller udlejet.
                                                                                                             side 17/23
det er indgået i udvalgets afgørelse, at produktionsejendommen var sat
til salg, og at der var indgået en administrationsaftale med likvi-dator.
det fremgår eksplicit af punktet "bemærkninger til klagen" (bilag 11,
s. 3), at udvalget var opmærksom på disse forhold.
ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg har dermed konstateret, at der
har været forgæves salgsbestræbelser gennem to år (bilag 19-28).
udvalget har samtidig afvist, at sådanne forgæves salgsbestræbelser
kan have den betydning, at a dermed har været afskåret fra at drive
virksomhed. udvalget har herefter ikke haft anledning til at tage stilling
til, om den betingede købsaftale, der ikke førte til et endeligt salg af
produktionsejendommen, kunne føre til et andet resultat.
hverken administrationsaftalen eller salgsfuldmagten er hver for sig
eller i forening afgørende. administrationsaftalen kunne til enhver tid
tilbagekaldes, og selv om salgsfuldmagten ganske vist er betegnet som
"uigenkaldelig", har denne uigenkaldelighed ingen reel retsvirkning,
bl.a. fordi den ikke knytter sig til det indbyrdes forhold mellem
interessenterne.
hertil kommer, at det i overensstemmelse med ejendomsmæglerens
vidneforklaring (byrettens dom i bs sag s. 7) ikke var usædvanligt med
en liggetid på to år for en erhvervsejendom i haderslev. a har derved
ikke godtgjort, at hans salgsbestræbelser havde vist, at ejendommen på
det tidspunkt ikke kunne sælges til den rigtige pris, og at liggetiden
udgør en afgørende omstændighed i for- hold til skønsudøvelsen.
beskæftigelsesudvalget har endvidere inddraget det forhold i vurde-
ringen, at inventar, produktionsmidler, restvarelager, bil mv i z a/s var
afhændet, da a søgte om dagpenge. dette fremgår direkte af afgørelsen
(bilag il, s. 2, 7-8. afsnit).
beskæftigelsesudvalget har også inddraget oplysningen om, at v aps
besluttede at træde i solvent likvidation, ligesom udvalget har inddraget
det faktum, at der skete en betinget opløsning af y i/s omkring
ansøgningstidspunktet (bilag 11, s. 2, de to sidste afsnit), men disse
omstændigheder kan efter udvalgets opfattelse hver- ken sidestilles med
konkurs eller dokumentere ophør af selvstændig virksomhed, da
beslutningerne herom til enhver tid kan tilbage- trækkes.
det forhold, at man i vejledningen til ophørsbekendtgørelsens § 7, stk.
2, angiver konkurs som et eksempel på et tilfælde, hvor man kan være
afskåret fra at drive sin virksomhed, selvom den ikke er endelig over-
                                                      sti)()(, 1-i.u..so 1-sto 1-k 194-tl-l ,lll-m00-\1> 11
                                                                                                             side 18/23
draget eller lukket, støtter derfor ikke as standpunkt om, at hans
virksomhed skal anses for ophørt.
af samme grund kan as advokats erklæring til ankestyrelsens
beskæftigelsesudvalg (bilag l o, side 2) om, at a ikke har udført
personligt arbejde på produktionsejendommen siden den 28. september
2012, heller ikke tillægges afgørende betydning. også denne beslutning
om ikke at udføre arbejde kan trækkes tilbage.
ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg har i øvrigt ikke i forbindelse
med bs sag anerkendt, at b eller a ikke skulle have haft noget arbejde
med virksomheden eller ejendommen efter den 28. september 2012 (as
sammen- fattende processkrift, side 2). beskæftigelsesudvalget har i
forbindelse med svar på en opfordring fra b anført, at det er uden betyd-
ning for sagens resultat at besvare, hvorvidt ankestyrelsens beskæfti-
gelsesudvalg mener, at b havde haft arbejde med virksom- heden eller
ejendommen siden ansøgningstidspunktet, jf. retten i sønderborgs dom,
side 14.
ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg har ikke opstillet regler for
afgørelsen af sager efter arbejdsløshedsforsikringslovens § 57, som er i
strid med bestemmelsen, eller som begrænser eller udelukker udvalget
fra at foretage en konkret vurdering i forhold til a.
opsummerende er det udvalgets opfattelse, at vestre landsrets dom af
13. december 2016 fuldt ud er præjudicerende for nærværende sag,
hvorfor udvalget skal frifindes under henvisning til dommen og dens
præmisser.
den omstændighed, at højesteret efter landsrettens afgørelse, ved dom
af 27. januar 2017 (u .2017.1308h) har truffet afgørelse i en anden sag
vedrørende spørgsmålet om, hvomår en selvstændig erhvervsdrivende
kan anses at være mere end midlertidigt ophørt med at drive selvstæn-
dig virksomhed, ændrer ikke på, at b s sag præjudicerer as sag.
højesteret har nemlig ved dommen fastslået, at vestre landsrets
retsopfattelse er den rette i sager af denne karakter .
sagen angik en selvstændig tandlæge, der med henblik på at gå på
efterløn foretog en række dispositioner i forhold til at lukke sin
tandlægevirksomhed. spørgsmålet om retten til efterløn og størrelsen
heraf afhang af, hvomår tandlægen måtte anses for mere end midler-
tidigt at være ophørt med sit personlige arbejde i virksomheden.
højesteret anførte, at der ikke kan opstilles faste, generelle doku-
mentationskrav til, hvornår vedkommende kan anses for ophørt mere
                                                     stiju6 l .j-hl-so 1-sto 1-k l 9..-t.l-i ,ol·mocmj> l j
                                                                          side 19/23
end midlertidigt med det personlige arbejde i virksomheden, men at
afgørelsen beror på en konkret vurdering af sagens omstændigheder.
højesteret har herved generelt fastlagt rammen for, hvordan det skal
afgøres, om en selvstændig erhvervsdrivende er ophørt mere end mid-
lertidigt med virksomhedsdriften. tandlægesagen og as sag angår den
samme regel i bekendtgørelsen om ophør af drift med selvstændig
virksomhed. der indgår i sagerne naturligvis forskellige omstændigheder,
og det følger af højesteretsdommen, at disse omstændigheder skal indgå i
afvejningen med den vægt, som den konkrete sag tilsiger.
det beror herefter på en konkret bedømmelse, om ankestyrelsens
beskæftigelsesudvalg har truffet afgørelse inden for denne ramme,
nemlig om udvalget har foretaget er konkret vurdering af sagens om-
stændigheder.
sagens omstændigheder er fuldt ud de samme som i bs sag, hvorfor
byretten skal lægge til grund, at der er foretaget den nødvendige
konkrete vurdering.
as anbringende om, at vestre landsret ville have truffet den
modsatte afgørelse i bs sag, hvis landsretten havde haft kendskab til
u .2017.1308h bestrides på ovenstående baggrund.
as bemærkninger vedrørende cka's praksisændring er uden betydning
for denne sag. cka er underinstans på beskæfti- gelsesområdet i
forhold til ankestyrelsens beskæftigelsesudvalg, og underinstansernes
afgørelser præjudicerer ikke ankestyrelsens be- skæftigelsesudvalg
konkrete afgørelser eller praksis i øvrigt, jf. eksem- pelvis u2009.2449
h.
a anfører i sit sammenfattende processkrift, side 5, nogle synspunkter
vedrørende "rapport om selvstændig virksomhed og ophørsregler".
det skal hertil bemærkes, at rapporten er udarbejdet i februar 2012 af
en arbejdsgruppe under beskæftigelsesministeriet den indeholder en
undersøgelse af dokumentationskravene for reglerne om ophør af
selvstændighed virksomhed og sammenfatter forskellige forslag og
anbefalinger.
rapporten indeholder følgende sammenfatning (as materialesamling,
side 49):
"på baggrund af de konkrete overvejelser og indstillinger under afsnit
5.3. anbefaler arbejdsgruppen følgende:
                                                                                                                   side 20/23
      l) dokumentationskravene ved ophør med selvstændig virksomhed
      bevares generelt.
      2) følgende problemstillinger skal indgå i det videre arbejde med
      afbureaukratisering af beskæftigelsesindsatsen:
      • salg af væsentlige driftsmidler, lokaler og bygninger.
      • salg til forretningskæder.
      • 5-årskravet ved bortforpagtning i forbindelse med overgang til efterløn.
      3) vejledningen til ophørsbekendtgørelsen gennemskrives samtidig
      med, at der i nødvendigt omfang foretages en sproglig præcisering i
      relation til bekendtgørelsens regler."
      beskæftigelsesudvalget oplyser, at rapporten endnu ikke har ført til, at
      beskæftigelsesministeriet har foretaget ændringer i vejledningens
      bemærkninger til ophørsbekendtgørelsens § 7 og dermed heller ikke i
      praksis.
      til gengæld er der i overensstemmelse med rapporten foretaget sprog-
      lige præciseringer i vejledningen til andre bestemmelser i ophørs-
      bekendtgørelsen.
      ankestyrelsens beskæftigelsesudvalgs hjemvisningspåstand
      det forhold, at der under hovedforhandlingen måtte blive ført bevis for
      et faktum, der ikke er indgået i ankestyrelsens beskæftigelsesudvalgs
      afgørelse, kan ikke føre til en tilsidesættelse af afgørelsen, men kan
      efter omstændighederne føre til en hjemvisning af sagen med henblik
      på, at beskæftigelsesudvalget skal træffe ny afgørelse om dagpenge-
      retten.
      den påberåbte østre landsrets dom støtter ikke as synspunkt og kan
      ikke føre til et andet resultat.
         "
sagsøgte har for retten yderligere anført, at oplysninger om mellemkom-
mende faktiske omstændigheder ikke kan tages i betragtning nu, idet det er
på datoen for ansøgningen, det skal vurderes, om der er tilstrækkelig doku-
mentation for virksomhedsophør.
det er har ingen betydning for vurderingen af sagen, hvem af brødrene der i
det daglige driftsfællesskab tog sig af arbejdet med udlejning af erhvervs-
ejendommen. hvis retten trods det finder bevis for et nyt faktum i denne
henseende og tillægger det vægt, må sagen hjemvises til fornyet behandling.
rettens begrundelse og afgørelse
efter arbejdsløshedsforsikringslovens § 57, stk. 3, kan en selvstændig er-
hvervsdrivende anses for ledig, når det personlige arbejde i virksomheden er
                                                          sti.xif'i ·hf..so 1-sto l·k 11}.1-t.l -lll 1-moo-\j>i j
                                                                                                                side 21/23
ophørt mere end midlertidigt. nærmere regler herom fastsættes af beskæfti-
gelsesministeren, der herefter har udstedt ophørsbekendtgørelsen, nu bekg.
nr. 678 af 22. juni 20 il.
af ophørsbekendtgørelsens § 7, stk. l, fremgår det, at et medlem anses for
ophørt mere end midlertidigt (med det personlige arbejde i virksomheden),
når medlemmet dokumenterer, at virksomheden endeligt er overdraget eller
lukket. efter § 7, stk. 2, kan den pågældende anses for ophørt fra et tidligere
tidspunkt end den endelige overdragelse eller lukning, hvis medlemmet doku-
mentere at være afskåret fra fortsat at drive virksomheden.
højesteret har i sin afgørelse af 27. januar 2017 fastslået, at det efter ordly-
den af og sammenhængen mellem stk. l og stk. 2 ikke er en betingelse for, at
en selvstændig virksomhed kan anses for endeligt lukket, at den pågældende
dokumentere at være afskåret fra fortsat at drive selvstændig virksomhed.
højesteret udtaler yderligere, at der ikke kan opstilles faste, generelle doku-
mentationskrav til, hvornår vedkommende kan anses for ophørt mere end
midlertidigt med det personlige arbejde i virksomheden. afgørelsen beror på
en konkret vurdering af sagens omstændigheder.
dette fremgår også af vejledningen til ophørsbekendtgørelsen, vejl. nr. 51/
20 il, afsnit 4 og 5 til § 7, hvoraf det yderligere fremgår, at de derefter føl-
gende afsnit skal ses som eksempler på afviklingsskridt, der typisk vil kunne
dokumenteres, ligesom det fremgår af afsnittet "virksomhedens lokaler", at
egne lokaler som hovedregel skal være solgt eller udlejet på ophørstidspunk-
tet
det må herefter lægges til grund, at der ikke kan opstilles et absolut krav om,
at erhvervsejendommen på ... 70 skal afhændes, for at a kan anses som ledig i
arbejdsløshedsforsikringslovens forstand. dette afhænger af, om han på trods af
fortsat rådighed over lokalerne på objektivt grundlag kan påvise, at han på
ansøgningstidspunktet endeligt var ophørt med personligt arbejde i
virksomheden.
det er ubestridt under sagen, at a afsluttede sin hovedbeskæftigelse før
2012, idet z virksomheden var fuldt afviklet og driftsselskabet opløst
allerede i 20 ii. tilbage var alene den tomme faste ejendom, som havde
været anvendt til z virksomheden, og som var ejet af brødrenes respektive
holdingselskaber via et erhvervsdrivende 1/s. det ligger fast, at der ikke er
drevet anden virksomhed i disse selskaber, idet interes- sentskabets
virksomhed, udlejning, alene drejede sig om udlejning af denne ejendom til
driftsselskabet, en virksomhed der denned også ophørte ved driftsselskabets
opløsning.
det kan således på objektivt grundlag konstateres, at der ikke længere blev
drevet nogen form for virksomhed af a eller af selskaber kan-
                                                           stuuc"• i44(...scii-sto 1-k 194-tj-i.hi-mqo..\i j l
                                                                                                               side 22/23
trolieret af ham, da brødrene besluttede at likvidere alle selskaberne, som do-
kumenteret ved referat af ledelsesmøde i interessentskabet den 28. september
2012.
denne beslutning er bekræftet ved den samtidige ændring af interessent-
skabskontraktens formålsparagraf til formueforvaltning og salgsaftalen for
ejendommen.
samtidig blev det sikret ved udmeldelse af likvidator for anpartsselskaberne
og administrationsaftale med salgsfuldmagt for ejendommen til samme advo-
kat, at brødrene ikke længere skulle varetage nogen form for personligt ar-
bejde med afviklingen af den resterende virksomhed.
på grundlag af disse objektive forhold finder retten det bevist, at as
selvstændige erhvervsvirksomhed var endeligt lukket pr. 28. september 2012,
og at hans personlige arbejde dermed var mere end midlertidigt ophørt, uanset
at ejendommen endnu ikke var afhændet.
som sagen er forelagt, finder retten ikke anledning til at hjemvise sagen til
fornyet behandling i forvaltningen.
retten anser sig heller ikke bundet af ankeinstansens afgørelse i bs sag, idet
a har krav på fuld prøvelse af sin egen sag, og idet der siden er kommet ny
afgørelse fra højesteret med større præjudikatværdi.
as påstand kan herefter tages til følge.
efter sagens resultat skal sagsøgte betale fulde sagsomkostninger til modpar-
ten.
sagsomkostningerne fastsættes efter sagens værdi, der er anslået til 180.000
kr., samt efter sagens karakter og omfang til i alt 41.500 kr., der omfatter
4.000 kr. til retsafgift og 37.500 kr. til advokatbistand inklusiv ekstrakt, ma-
terialesamling og moms.
da sagsøgeren har fri proces, skal beløbet indbetales til statskassen.
thi kendes for ret:
sagsøgte, ankestyrelsen, skal anerkende, at sagsøgeren, a, siden den 28.
september 2012 har været ophørt mere end midlertidigt med drift af
selvstændig virksomhed som hovedbeskæftigelse med z a/s.
sagsøgte skal inden 14 dage betale 41.500 kr. i sagsomkostninger til                               stats-
kassen.
                                                           stij061 -'46-so 1-sto 1-k 194-tj-1.11 1-m00-\1}1 j
                                                side 23/23
hanne sofie christensen
dommer
                                          /jan
udskriftens rigtighed bekræftes.
retten i sønderborg, den 2. oktober 2017.
janne stokbæk, kontorfuldmægtig
 publiceret til portalen d. 19-09-2018 kl. 09:56
modtagere: advokat (h) erik gram, advokat (l) whitney maria bjerrum
