                             højesterets dom
                         afsagt torsdag den 19. januar 2012
sag 36/2009
(1. afdeling)
dhl global forwarding (denmark) a/s
(advokat philip graff)
mod
if skadeforsikring
filial af if skadesförsäkring ab
(advokat henrik valdorf-hansen)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 15. januar 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: børge dahl, per walsøe, poul søgaard, jens peter
christensen og hanne schmidt.
påstande
appellanten, dhl global forwarding (denmark) a/s, har nedlagt påstand om, at dhl’s an-
svar er begrænset til modværdien i danske kroner af principalt usd 16.652, subsidiært sdr
16.652 og mere subsidiært cad 36.321, alt med rente fra den 6. marts 2006.
indstævnte, if skadeforsikring filial af if skadesförsäkring ab, har nedlagt påstand om, at
dhl skal betale 481.871,44 kr. med procesrente fra den 6. marts 2006.
supplerende sagsfremstilling
for højesteret er som et nyt dokument fremlagt ”bill of lading” udstedt af gilles bouchard
trucking inc. den 18. marts 2005. dokumentet vedrører transporten på landevej af containe-
ren i quebec i canada, hvor godset bortkom. ifølge pkt. 10 i ”conditions of carriage”, der er
trykt på bagsiden af dokumentet, gælder en ansvarsbegrænsning for bl.a. tab af gods på 2
                                               - 2 -
cad pr. canadisk pund, svarende til 4,41 cad pr. kg, medmindre en højere værdi af godset
er angivet på forsiden af dokumentet.
advokat marc de man har i en telefax af 3. december 2009 bl.a. oplyst, at et sådant dokument
betragtes som ikke udstedt, hvis det forbliver i udstederens besiddelse og ingen andre ser det.
efter hans opfattelse er dokumentet i et sådant tilfælde uden retsvirkning og begrænser ikke
erstatningsansvaret.
endvidere har advokat marc de man i en erklæring af 5. august 2010 oplyst bl.a., at det taler
for, at betingelserne fastsat i ”bill of lading” ikke kan anvendes, hvis der ikke på tidspunktet
for bortkomsten var udstedt et sådant dokument, selv hvis det var hensigten at udstede et så-
dant. også hvor de pågældende betingelser er standard for branchen, forudsætter anvendelse
af betingelserne, at der er udstedt et dokument herom. han har desuden oplyst, at den
canadiske transportlov ikke er inkorporeret i ”conditions of carriage” i det foreliggende
transportdokument.
anbringender
dhl har navnlig anført, at rammeaftalen med vestas ikke indeholder en selvstændig regule-
ring af dhl’s ansvar, men henviser til nsab, der således er en integreret del af aftalen mel-
lem vestas og dhl, jf. aftalens pkt. 2 h. anvendelse af § 23 i nsab 2000 er således ikke en
ændring af aftalen mellem vestas og dhl, men en udfyldning efter aftalens egen ordlyd, og
enhver anden fortolkning af aftalen ville være ulogisk. formkravet til ændringer af aftalen er
derfor ikke relevant.
konnossementsbetingelserne fra danmar lines har bindende virkning for både vestas og if
forsikring. vestas var fuldt bekendt med betingelserne, idet danmar lines er ”husrederi” for
dhl, og deres betingelser har været anvendt ved et stort antal transporter for vestas. vestas
har heller ikke protesteret mod anvendelsen af disse betingelser, der er normale og rimelige.
konnossementet er et gennemgangskonnossement, der også regulerer transporten i canada,
og det fremgår af himalaya-klausulen i betingelserne pkt. 6.3., at samtlige bestemmelser om
ansvar kan påberåbes af danmar lines agenter og øvrige personer, som danmar line gør
brug af under udførelse af transporten. dhl’s ansvar er efter betingelserne i pkt. 14.2. b, jf.
punkt 14.2. a, begrænset til usd 16.652, jf. den principale påstand.
                                              - 3 -
den subsidiære påstand om frifindelse mod betaling af 16.652 sdr er begrundet i betingel-
serne i konnossementet udstedt af cast line. disse gælder for hele transporten, uanset om
skaden sker til lands eller vands, og omfatter også undertransportører. det er ikke en gyldig-
hedsbetingelse for anvendelse af dette dokument, at transportkøberen på forhånd var oriente-
ret om reglen/dokumentet.
betingelserne i de nævnte konnossementer er endvidere almindeligt forekommende og aner-
kendte transportvilkår, jf. nsab § 23.
vedrørende den mere subsidiære påstand om frifindelse mod betaling af 36.321 cad inde-
holder det nu fremlagte dokument udstedt af gilles bouchard trucking inc. den 18. marts
2005 vedrørende transporten i canada i pkt. 10 i ”conditions of carriage” en begrænsning af
ansvaret til 2 cad pr. ”pound”, svarende til 4,41 cad pr. kg. denne lokale canadiske be-
grænsning, der svarer til den lovbestemte canadiske ansvarsbegrænsning, kan gøres gældende
af dhl, nu hvor det er dokumenteret, at der er udstedt et transportdokument som forudsat i
den canadiske lovgivning. det er i øvrigt undskyldeligt, at dokumentet ikke er fremlagt tidli-
gere.
if skadeforsikring har begrænset sin påstand om betaling til fakturaværdien af godset på
450.181,95 kr. med tillæg af fragtbeløbet 31.690,49 kr. for den bortkomne forsendelse, i alt
481.872,44 kr.
if skadeforsikring har henvist til præmisserne i sø- og handelsrettens dom og har supple-
rende anført, at det ikke kan udledes af erklæringen af 5. august 2010 fra advokat marc de
man, at gennemgangskonnossementer er helt almindelige i canada. i marc de mans besva-
relse af spørgsmål 2 synes det således forudsat, at vejtransporter, der udføres lokalt efter sø-
transporter, gennemføres på basis af vejtransportørens eget transportdokument.
det bestrides i øvrigt fortsat, at dhl ved at anmode en undertransportør om at udstede et
transportdokument ensidigt kan ændre de vilkår og betingelser for udførelse af en transport,
der var aftalt med vestas.
                                              - 4 -
det nye dokument ”bill of lading” udfærdiget af gilles bouchard trucking inc. er også et
ensidigt udfærdiget dokument, der ikke er bindende i forhold til afsenderen af transporten,
vestas, eller på anden måde er udtryk for en transportaftale. dokumentet er ifølge fortrykket
på dette ”shippers” eksemplar. dette understøttes af marc de mans erklæring af 5. august
2010 i svaret på spørgsmål 1, hvorefter dokumentet er kopieret via karbonpapir. dokumentet
er i øvrigt ikke underskrevet af afsender. det er ikke dokumenteret, at ”bill of lading” har
været udleveret til vejtransportørens ordregiver forud for udførelsen af transporten. det må i
overensstemmelse med marc de mans erklæring af 3. december 2010 lægges til grund, at do-
kumentet er uden betydning for sagen, idet det ikke medfører en ansvarsbegrænsning, hvis
kun landevejstransportøren har kendt det.
transportøren kan derfor ikke påberåbe sig de canadiske begrænsningsregler, jf. herved også
marc de mans besvarelse i erklæringen af 27. juni 2008 af spørgsmål nr. 4 og 6, hvorefter
ansvarsbegrænsningen på ned til 4,41 cad i den canadiske lovgivning forudsætter, at der er
udstedt et ”bill of lading” med bestemmelse herom.
i øvrigt må det lægges til grund, at reglerne i quebec ikke indeholder præceptive bestemmel-
ser om ansvarsbegrænsning af betydning for et tilfælde som det foreliggende, og at lovgivnin-
gen i quebec derfor allerede af den grund er uden betydning for sagen.
erstatningen skal herefter beregnes i overensstemmelse med rammeaftalens pkt. 8.1 sammen-
holdt med nsab § 17 til markedsprisen for det bortkomne gods med tillæg af omkostninger i
forbindelse med transporten i overensstemmelse med if skadeforsikrings påstand.
højesterets begrundelse og resultat
mellem dhl og vestas var indgået en generel aftale om vilkårene for dhl’s udførelse af
transportopgaver for vestas (rammeaftalen), der i forholdet mellem disse to parter regulerede
de enkelte transporter.
med hensyn til den foreliggende transport havde dhl antaget undertransportører til at udføre
transporten, og der var i de transportdokumenter, der var udstedt af undertransportørerne,
fastsat begrænsninger af deres ansvar.
                                                 - 5 -
sådanne begrænsninger i undertransportaftalerne indebærer ikke en ændring af de vilkår for
transporten, der var aftalt i rammeaftalen mellem vestas og dhl, og det gælder også selv
om undertransportaftalerne i form af konnossementer var sendt til vestas.
begrænsningen af ansvaret for dhl’s transporter må herefter afgøres efter rammeaftalen
mellem dhl og vestas. ifølge rammeaftalens pkt. 8 skulle alle transporter udføres i henhold
til nordisk speditørforbunds almindelige bestemmelser (nsab 2000).
ifølge nsab 2000 § 22 var dhl’s ansvar begrænset til sdr 8,33 pr. kg bruttovægt for bort-
kommet gods.
det følger af nsab 2000 § 23, at bl.a. ansvarsbegrænsningen i § 22 fraviges i tilfælde, hvor
særlig aftale er truffet om en bestemt transportmåde, eller hvis det kan bevises, at bortkomst
mv. er indtruffet, mens godset transporteredes med et bestemt transportmiddel. i sådanne til-
fælde ifaldes i stedet ansvar ifølge de for en sådan transportmåde gældende lovbestemmelser
og almindeligt forekommende og anerkendte transportvilkår i det omfang, disse indeholder
afvigelser fra bl.a. bestemmelsen i § 22.
godset bortkom under transport med lastbil i canada. der foreligger imidlertid ikke oplys-
ninger om lovbestemmelser og almindeligt forekommende og anerkendte transportvilkår, der
kan føre til, at dhl efter bestemmelsen i § 23 kan få medhold i nogen af sine påstande.
der gælder herefter alene den ansvarsbegrænsning, der er fastsat i nsab 2000 § 22, og som
under hensyn til erstatningskravets størrelse er uden praktisk betydning.
parterne er enige om, at værdien af det bortkomne gods udgør 450.181,95 kr. højesteret fin-
der, at der tillige skal betales erstatning for fragtbeløbet på 31.690,49 kr., jf. nsab 2000 § 17,
stk. 2.
højesteret stadfæster herefter sø- og handelsrettens dom med den ændring, at if skadeforsik-
rings påstand om en erstatning på i alt 481.872,44 kr. tages til følge.
                                                - 6 -
sagsomkostninger for højesteret fastsættes til 54.680 kr., der omfatter 50.000 kr. til dækning
af udgift til advokat og 4.680 kr. til dækning af retsafgift.
                                        thi kendes for ret:
sø- og handelsrettens dom stadfæstes med den ændring, at erstatningen til if skadeforsikring
filial af if skadesförsäkring ab fastsættes til 481.872,44 kr.
i sagsomkostninger for højesteret skal dhl global forwarding (denmark) a/s betale 54.680
kr. til if skadeforsikring filial af if skadesförsäkring ab.
de idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse. sagsom-
kostningsbeløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.
