                             højesterets dom
                            afsagt tirsdag den 19. juli 2016
sag 120/2015
a
(advokat leo jantzen)
mod
skatteministeriet
(kammeradvokaten ved advokat steffen sværke)
i tidligere instanser er afsagt dom af københavns byret den 20. november 2012 og østre
landsrets 8. afdeling den 21. marts 2014.
i pådømmelsen har deltaget tre dommere: lene pagter kristensen, marianne højgaard
pedersen og hanne schmidt.
sagen er behandlet skriftligt, jf. retsplejelovens § 387.
påstande
a har nedlagt påstand om, at københavns byrets afgørelse om sagsomkostninger ophæves, og
at hun tilkendes sagsomkostninger for byretten, subsidiært at sagens omkostninger for byret-
ten ophæves.
indstævnte, skatteministeriet, har nedlagt påstand om ophævelse af sagens omkostninger for
byretten, subsidiært at a tilkendes delvise sagsomkostninger for byretten.
sagsfremstilling
sagen angår fastsættelse af sagsomkostninger i en skattesag. spørgsmålet i skattesagen var
bl.a., om x aps og y af 1999 aps (senere y invest aps) i indkomstårene 2000 og 2001
                                               - 2 -
havde været berettiget til at foretage fradrag for en lang række udgifter, og om disse udgifter
skulle anses for maskeret udlodning til selskabernes eneanpartshaver, a.
ved landsskatterettens kendelse af 28. september 2009 blev as aktieindkomst for 2000 og
2001 forhøjet med i alt 4.416.589 kr., der blev anset for maskeret udlodning til hende.
a indbragte sagen for københavns byret med påstand om nedsættelse af aktieindkomsten for
2000 og 2001 med et beløb på i alt 4.366.936 kr. knyttet til i alt 26 særskilte forhøjelser.
kort tid inden hovedforhandlingen for byretten tog skatteministeriet bekræftende til genmæle
vedrørende et beløb på 1.976.506 kr. københavns byret tiltrådte ved dom af 20. november
2012, at x aps og y af 1999 aps var nægtet fradrag for de øvrige udgifter på i alt 2.381.430
kr., og at a skulle beskattes af beløbet som maskeret udlodning.
byretten pålagde a at betale 170.000 kr. i sagsomkostninger til skatteministeriet. i sagerne
mellem x aps og skatteministeriet og y invest aps og skatteministeriet, der blev behandlet
sammen med as personlige skattesag, blev x aps pålagt at betale 100.000 kr. i sagsomkost-
ninger til skatteministeriet, og y invest aps blev pålagt at betale 27.000 kr. til skatteministe-
riet.
a ankede dommen til landsretten med påstand om nedsættelse af hendes aktieindkomst med
det resterende beløb på 2.381.430 kr. umiddelbart inden fristen for afgivelse af påstandsdo-
kument tog skatteministeriet helt eller delvist bekræftende til genmæle vedrørende i alt 9 for-
højelser med et beløb på i alt 1.642.723 kr. i as personlige skattesag var der herefter for
landsretten alene tvist om 16 forhøjelser af as aktieindkomst med i alt 738.707 kr.
ved landsrettens dom af 21. marts 2014 fik a medhold i, at hendes aktieindkomst skulle ned-
sættes med 11 af de 16 forhøjelser svarende til et beløb på i alt 610.856 kr. skatteministeriet
fik medhold i 5 forhøjelser svarende til et beløb på 127.851 kr.
landsretten pålagde skatteministeriet at betale 100.000 kr. i sagsomkostninger til a. i sagen
mellem x aps og skatteministeriet blev x aps pålagt at betale 100.000 kr. i sagsomkostnin-
                                               - 3 -
ger til skatteministeriet, og i sagen mellem y invest aps og skatteministeriet blev omkost-
ningerne ophævet. landsretten stadfæstede byrettens afgørelse om sagsomkostninger.
anbringender
a har anført bl.a., at hun ved byrettens og landsrettens dom har fået medhold i 21 af de 26
forhøjelser, som var til prøvelse for byretten svarende til ca. 98 % af sagsgenstanden. hun
skal derfor tilkendes sagsomkostninger for byretten. der foreligger ikke sådanne ”særlige
grunde”, at der er grundlag for helt eller delvist at ophæve sagens omkostninger, jf. retspleje-
lovens § 312, stk. 3.
hvad angår forhøjelsen på 1.976.506 kr. (efterposteringsbilag 1451), som skatteministeriet
tog bekræftende til genmæle over for kort tid inden hovedforhandlingen for byretten, rede-
gjorde hun allerede i forbindelse med sagens behandling for landsskatteretten for, at beløbet
angik varesalg. senest med replikken for byretten blev det påvist, at beløbet var indtægtsført i
indkomståret 2000. at dette forhold først gik op for skatteministeriet tre processkrifter og ca.
1 ½ år senere skal ikke komme hende til skade.
hvad angår forhøjelsen på 1.244.044 kr. (efterposteringsbilag 1452) har hun under hele sagen
anført, at beløbet angik en lagerpost. det bestrides, at nogen af de bilag, hun fremlagde for
landsretten, kan have haft betydning for skatteministeriets vurdering af forhøjelsen. alle rele-
vante dokumenter blev fremlagt senest sammen med replikken for byretten.
det bestrides, at det forhold, at hun løbende har fremlagt nye bilag, skal komme hende om-
kostningsmæssigt til skade. som det fremgår af landsrettens dom, og som det er erkendt af
skatteministeriet, bortkom en del af det materiale, skat havde beslaglagt hos hende og sel-
skaberne. hun har derfor haft særdeles vanskeligt ved at fremskaffe det materiale, som er ble-
vet fremlagt i takt med skatteministeriets bestridelser.
skatteministeriet har anført bl.a., at a i særlig grad har givet anledning til retssagen. sagsom-
kostningerne for byretten bør derfor ophæves. subsidiært bør a kun tilkendes delvise sags-
omkostninger.
                                                - 4 -
skatteministeriet har for langt størstedelen af udlodningsbeskatningen taget bekræftende til
genmæle, når der forelå den fornødne dokumentation og forklaring svarende til 82,88 % af
sagsgenstanden. herudover fik skatteministeriet ved landsrettens dom medhold i forhøjelser
på i alt 127.851 kr.
beløbene på 1.976.506 kr. og 1.244.044 kr., som udgør ca. 3/4 af den samlede forhøjelse, var
fejlagtigt bogført i x invest aps som varekøb (efterposteringsbilag 1451 og 1452). as revisor
forklarede også over for skat, at beløbene angik varekøb, og denne forklaring blev bakket
op af a. da a ikke kunne fremlægge dokumentation for, hvordan disse ”varekøb” var be-
handlet, antog skat, at der var foretaget uberettiget fradrag for beløbene, og at et beløb sva-
rende til prisen for de pågældende varekøb måtte have passeret as økonomi. da beløbet
manglede i x invest aps, var skat berettiget til at gå ud fra, at der var tale om en udeholdt
indtægt tilgået a som hovedanpartshaver.
først under retssagen blev der fremlagt den fornødne dokumentation for og forklaring på, at
de relevante bilag – i modsætning til, hvordan de objektivt fremtrådte, og hvad der var blevet
forklaret om dem over for skat – alligevel ikke var varekøbsbilag. denne dokumentation og
forklaring forelå i relation til beløbet på 1.976.506 kr., der viste sig at være allerede selvan-
givne indtægter i x invest aps, først med as processkrift 3 for byretten, og i relation til belø-
bet på 1.244.044 kr., der viste sig at være en lagerpostering uden skattemæssig betydning,
først med replikken for landsretten.
det forhold, at skat har mistet en mindre del af as og hendes selskabers bilag er beklage-
ligt, men uden betydning, allerede fordi bortkomsten er sket længe efter den fejlagtige bogfø-
ring. as løbende fremlæggelse af nye bilag og oplysninger kan selvsagt ikke have vedrørt
bortkomne bilag. der kan i øvrigt ikke være tale om bortkomst af købsbilag for så vidt angår
efterposteringsbilag 1451 og 1452, der aldrig har eksisteret.
højesterets begrundelse og resultat
højesteret skal i denne sag tage stilling til omkostningsfastsættelsen for byretten i en sag
mellem a og skatteministeriet, som blev endeligt afgjort ved østre landsrets ankedom af 21.
marts 2014.
                                               - 5 -
for byretten angik sagen skats nægtelse af at anerkende fradragsret for driftsudgifter på i alt
4.366.936 kr. i selskaber ejet af a, især med henvisning til manglende dokumentation for ud-
gifternes afholdelse, og nogle i samme anledning foretagne forhøjelser af as aktieindkomst
med henvisning til manglende dokumentation for, at de beløb, der manglede i selskaberne,
ikke var tilgået hende.
skatteministeriet tog forud for hovedforhandlingen i byretten bekræftende til genmæle over
for et beløb på 1.976.506 kr., som oprindeligt var bogført som varekøb. ministeriet blev ved
byrettens dom af 20. november 2012 frifundet i relation til det resterende beløb på 2.390.430
kr. og fik tilkendt sagsomkostninger på 170.000 kr.
forud for hovedforhandlingen i østre landsret tog skatteministeriet bekræftende til genmæle
vedrørende et yderligere beløb på 1.642.723 kr., inklusiv en post på 1.210.244 kr., som oprin-
deligt var bogført som varekøb. der udestod herefter tvist om et beløb på 738.707 kr., hvoraf
a fik medhold for 610.856 kr., og skatteministeriet fik medhold for 127.851 kr. a blev end-
videre ved dommen tilkendt sagsomkostninger for sagens behandling ved landsretten med
100.000 kr.
det fremgår af oplysningerne i sagen, at de to poster på henholdsvis 1.976.506 kr. og
1.210.244 kr., efter revisors oprindelige bogføring og forklaring dækkede over udgifter til
varekøb. skat havde, da udgifterne ikke var dokumenteret, nægtet fradragsret. skattemini-
steriet har taget bekræftende til genmæle over for disse beløb, da det under skriftvekslingen
for henholdsvis byretten og landsretten blev dokumenteret, at posterne ikke angik varekøb, og
at de vedrører beløb, som fortsat var til stede i de pågældende selskaber.
det påhvilede a samt de selskaber, som sagen angik, at godtgøre, at de i regnskaberne fra-
trukne udgifter rent faktisk var afholdt som fradragsberettigede udgifter eller vedrørte beløb,
som fortsat befandt sig i selskaberne. højesteret lægger til grund, at dette bevis for så vidt
angår beløbet på 1.976.506 kr. først fremkom forud for hovedforhandlingen i byretten, mens
den for beløbet på 1.210.244 kr. først fremkom efter afsigelsen af byrettens dom og dermed
ikke kunne være taget i betragtning af byretten.
                                              - 6 -
selv om a efter sagens endelige udfald må anses for den vindende part, må der ved omkost-
ningsfastsættelsen tages hensyn til de nævnte omstændigheder, og højesteret finder herefter
efter en samlet vurdering, at ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part
for sagens behandling ved byretten, jf. retsplejelovens § 315 sammenholdt med § 312, stk. 2.
under hensyn til sagens udfald skal ingen af parterne betale sagsomkostninger til den anden
part for sagens behandling ved højesteret.
                                     thi kendes for ret:
landsrettens dom ændres, således at ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den
anden part for sagens behandling ved byretten.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part for sagens behandling ved
højesteret.
