dom
afsagt den 16. december 2013 i sag nr. bs 1-1131/2012:
h
...
mod
m
…
sagens baggrund og parternes påstande
denne sag er anlagt ved retten i randers den 16. august 2012. parternes fællesbo er den 27.
marts 2012 taget under bobehandling ved skifteretten i randers og sagen er indbragt efter
ægteskabsskiftelovens § 2, stk. 1.
spørgsmålet i sagen er om, hvorvidt ejendommen e2 tilhører h som særeje, eller om
ejendommen tilhører h som fælleseje/anpartssæreje. såfremt retten kommer frem til, at
ejendommen tilhører h som særeje, har m nedlagt en påstand om tilkendelse af
vederlagskrav.
h har nedlagt følgende påstande:
1. m tilpligtes at anerkende, at ejendommen matr.nr. ... x by, m.fl., beliggende x-vej, 8850
bjerringbro (e2), tilhører hende som særeje, og at m alene har et vederlagskrav i medfør af
retsvirkningslovens § 23, stk. 2 på kr. 220.000.
2. m tilpligtes at anerkende, at indtægterne af hs særeje optjent efter d. 01.10.1990 tilhører
hende som særeje, jf. rvl § 28, stk. 3.
overfor ms selvstændige påstande har h nedlagt påstand om frifindelse.
m har overfor begge hs påstande nedlagt påstand om frifindelse.
endvidere har m nedlagt følgende selvstændige påstande: principalt at h dømmes til at
anerkende, at ejendommen matr. nr. ... m.fl., x by, beliggende x-vej, 8850 bjerringbro
                                              - 2 -
tilhører hende som fælleseje. subsidiære at h dømmes til at anerkende, at ejendommen matr.
nr. ... m.fl., x by, beliggende x-vej, 8850 bjerringbro tilhører hende som anpartssæreje med
26,65 % fuldstændigt særeje og 73,35 % fælleseje. mere subsidiært at h dømmes til at
anerkende, at m under skiftet af parternes fællesbo har et vederlagskrav på 8.026.118 kroner.
oplysningerne i sagen
h og m indgik ægteskab den 19. juni 1964 og blev separeret ved dom af 23. november 2010.
i 1978 erhvervede h 1/3 af en ejendom kaldet e1 i randers for 680.000 kroner. forud for
erhvervelsen havde gården været ejet af hs nu afdøde mor, a. erhvervelsen skete således at h
og hendes to brødre erhvervede 1/3 af gården hver. af købesummen på 680.000 kroner, var
300.000 kroner en gave fra moren til h og 380.000 kroner blev berigtiget ved overtagelse af
et eksisterende lån. i skødet bestemte moren at ejendommen skulle tilhøre h som særeje. i
forbindelse med erhvervelsen var gavemomentet således 44%. der blev ikke i skødet taget
stilling til hvilken formueordning som eventuelle indtægter og/eller surrogater fra
ejendommen skulle have.
h solgte e1 i 1987 og fik afregnet a conto handelsprovenu med 2.124.000 kroner. hs salg af
e1 skete i forbindelse med et samlet salg af hele gården, hvorfor også hs brødre solgte deres
andel ved denne handel.
det er hs opfattelse at pengene fra salget blev indsat på en særskilt konto i privatbanken, som
af ægtefællerne blev kaldt ”den gyldne bankkonto”.
den 17. november 1988 købte h ejendommen ”e2” af sin mor for 3.521.335 kroner. af
købesummen blev 220.000 kroner givet som gave fra moren til h. gaven blev ikke gjort til
særeje. resten af købesummen blev berigtiget ved optagelse af lån samt kontant betaling.
parterne er ikke enige om, hvorvidt den kontante del af købesummen blev betalt med midler
fra ”den gyldne bankkonto”. det er hs opfattelse at købesummen er betalt med midlerne fra
”den gyldne bankkonto” og at disse midler var særeje og det er ms opfattelse, at
købesummen ikke er betalt herfra, og at midlerne ikke er særeje.
                                              - 3 -
h optog et realkreditlån med pant i e2 på 2.110.000 kroner. det er hs opfattelse, at
1.041.812,50 kroner af lånet blev afregnet til moren som en del af berigtigelsen af
købesummen og resten af provenuet fra lånet blev beholdt af hende selv.
det er hs opfattelse, at købesummen er blevet berigtiget ved modtagelse af et gavebeløb på
220.000 kroner, ved betaling af kontantbeløb på i alt 1.713.278,57 kroner, som blev betalt
over flere gange, ved modregning af penge fra et skovsalg på 16.433,69 kroner, husleje på
2.000 kroner, a conto beløb for forpagtning på 50.000 kroner, ved betaling af as del af
stempelafgift på 24.868 kroner, ved indløsning af gammel obligationer for 404.582,75 kroner,
ved indløst af gammel obligationer (rest kontant) for 57.918,87 kroner samt endvidere kontant
betaling af 1.041.812,50 kroner, som blev skaftet ved optagelse af lån med pant i e2. i alt
betalte h således 3.030.400,69 kroner, hvorefter a skyldte h 10.017,76 kroner, som var
blevet betalt for meget.
under ægteskabet drev h e2 under virksomhedsordningen og m drev virksomheden jyske
entreprenør service. parterne er enige om, at h førte bogholderiet for både jyske entreprenør
service og e2.
parterne er enige om, at m har udført drift- og vedligeholdelsesarbejde på e2 under
ægteskabet, men er ikke enige om, hvorvidt han er blevet betalt for dette arbejde.
a afgik ved døden den 28. marts 2010. h arvede omkring 800.000 kroner og parterne er enige
om, at arven var særeje.
i 2000 blev der købt en vindmølle for omkring 5.500.000 kroner. møllen blev finansieret ved
optagelse af lån i bg bank. lånet var ved skiftet tilbagebetalt.
parterne har under sagen stillet en række spørgsmål til deres fælles revisor, statsautoriseret
revisor ole vestergaard, som har besvaret spørgsmålene ved brev af 25. oktober 2013.
der er stillet følgende spørgsmål og der er givet følgende svar herpå:
                                             - 4 -
spørgsmål 1: er mellemregningskontoen mellem parternes to virksomheder blevet udlignet
pr. 23. november 2010?
svar: der er ingen decideret finanskonto med benævnelsen mellemregningskonto med y-
firma hverken pr. 31/12 2009 eller pr. 31/12 2010.
derimod er der i e2 tilgodehavender pr. 31/12 2009 med dkk 90.348 jf. årsrapport for 2009
(bilag 41) og kreditorer pr. 31/12 2009 med dkk 15.350 jf. årsrapport for 2009 (bilag 41). vi
har anmodet h om at fremskaffe kopi af saldi pr. 31/12 2009. vi kan oplyse, at bilagene viser,
at der ingen mellemværende beløb er vedrørende y-firma pr. 31/12 2009, men kun med
øvrige debitorer/kreditorer. endvidere kan vi oplyse at finanskontiene for tilgodehavender og
kreditorer i e2 er dkk 0 pr. 23/11 2010.
spørgsmål 2a: hvad udgjorde købesummen for vindmøllen i 2000, og hvad udgjorde
opførelsesomkostningerne?
svar: købesummen for vindmøllen har ud fra e2s årsrapport for 31/12 2000 (bilag 32) været
dkk 5.280.313 excl. moms, hvilket er incl. opførelsesomkotninger. endvidere bliver der
betalt dkk 365.000 for en 5-årig forudbetalt forsikring- og servicekontrakt.
spørgsmål 2b: hvorledes blev disse udgifter finansieret?
svar: med udgangspunkt i årsrapporten for 2000 for e2 (bilag 32) er det vores opfattelse at
vindmøllen blev finansieret via bg bank. der blev således optaget et lån i 1999 på dkk
4.000.000, hvor provenuet blev indsat på en kassekredit/indlånskonto i bg bank. efterhånden
som der blev bygget, blev der højst sandsynligt betalt fra denne konto, og som det fremgår, er
der ultimo 2000 en samlet gæld til bg bank på dkk 5.189.825. i 2000 har der været elsalg
fra vindmøllen på dkk 249.139 excl. moms, som formodes at være blevet indsat på denne
konto i bg bank idet der jf. årsrapport for 2000 for h og m (bilag 55) skulle gives transport i
elafregninger m.v. ved finansiering af vindmøller er det sædvanligt, at der etableres et lukket
likviditetsmæssigt kredsløb omkring anlæg og drift af vindmøller indtil lånet er afdraget.
spørgsmål 3: er hs kontante arv i 2000 på 798.429,67 efter hs forældre helt eller delvist
indgået i mellemregningskontoen med virksomheden, som ifølge regnskabet pr. 31. december
2001 udgjorde kr. 596.525?
                                               - 5 -
svar: vi har medtaget hs arv i 2000 med dkk 795.000. herudover er der
udtræk/obligationsrenter for dkk 76.380. ifølge vores notater fra 2000 ser det ud til, at h har
købt aktier for ca. dkk 106.000. disse aktier er ikke indgået i e2, da der skattemæssigt ikke
må være aktier i en virksomhed, som anvender virksomhedsordningen. endvidere ser det ud
til, at hs indlånskonto i jyske bank er forøget med godt dkk 140.000 til godt dkk 200.000,
der er udlånt dkk 250.000 til y-firma, og jf. årsrapport for 2000 for e2 (bilag 32) er der i
årets løb indskudt dkk 221.393, hvorefter mellemregningskontoen mellem h og e2 ultimo
2000 udgør dkk 218.949. indskuddet på dkk 221.393 er desværre behæftet med en fejl,
idet elsalg modtaget primo 2001 med dkk 178.901 i årsregnskabet for 2000 var forventet
modtaget og var derfor modregnet på indskuddet. uden denne fejlpostering ville indskuddet
havde været dkk 178.901 højere. det modsatte gør sig gældende i 2001 og fejl er oplyst i
formueforklaringen i h og m’s årsregnskab for 2001 side 8 (bilag 56).
i 2001 er der jf. årsrapport for e2 (bilag 33) indskudt yderligere dkk 377.676 og købt aktier
for ca. dkk 33.000. samtidig har vi noteret, at hs konto i jyske bank er nedbragt med dkk
199.944, og der modtages dkk 63.500 i obligationsrenter og dkk 16.799 i udtræk.
mellemregningskontoen udgør ultimo dkk 596.625.
spørgsmål 4: hvorledes er provenuet fra ms salg af aktier i z a/s i 2001 for kr. 1.173.577
blevet anvendt?
svar: vi har registeret en salgssum på z a/s i 2001 på dkk 1.173.577, som jf vores notater
delvist er finansieret via 2 stk. gældsbreve, hvor der ultimo 2001 var en restgæld på dkk
862.654 jf. årsrapport for 2001 for y-firma (bilag 85). i 2001 er der således indskudt dkk
919.025 på mellemregningskontoen mellem m og y-firma. vi har noteret, at m i 2001 har
indbetalt dkk 330.000 i frivillig skat, hvilket formodes at stamme fra den kontante
udbetaling ved salget af z a/s.
spørgsmål 5a: hs havde pr. 31. december 2009 en mellemregningskonto med virksomheden
e2, hvorefter hun skyldte virksomheden kr. 1.211.936. det ønskes oplyst, hvorledes denne
mellemregningskonto er opstået.
                                               - 6 -
svar: der er rigtigt, at h havde en mellemregningskonto med e2 pr. 31/12 2009 på dkk
1.211.936. men dette betyder, at e2 skylder h dkk 1.211.936 og ikke som i skriver, at h
skyder e2 dkk 1.211.936.
belysning af hvorledes mellemregningskontoen mellem h og e2 er opstået kan beskrives ved
først at beskrive forløbet af mellemværende med y-firma:
som det fremgår af årsregnskab for e2 for 1999 (bilag 31) har h hævet dkk 601.289, som vi
har noteret er anvendt til køb af obligatoner med netto dkk 303.861. samme år er der udlånt
dkk 550.000 til y-firma, og nedbragt indestående i pengeinstitut med dkk 322.329. ifølge
årsregnskab for 1998 er der indestående i pengeinstitut med dkk 322.329, som ikke er
fordelt imellem h og m. imidlertid har vi en fordeling af renteindtægter i 1999 med dkk
43,94 til m og dkk 11.863,31 til h. på det grundlag må vi antage, at langt hovedparten af
indestående vedrører h. herefter kan udledes, at en andel af hævning for e2 og nedbringelse
af indestående i pengeinstitut er anvendt til udlån til y-firma.
i 2000 (bilag 55) er udlån til y-firma øget med dkk 250.000, hvorefter lånet udgør dkk
800.000.
i 2001 (bilag 56) er udlån til y-firma øget med dkk 130.000, hvorefter lånet udgør dkk
930.000.
i 2002 (bilag 57) er udlån til y-firma nedbragt med dkk 200.000, hvorefter lånet udgør
dkk 730.000.
i 2003 (bilag 58) er udlån til y-firma øget med dkk 120.000, hvorefter udlånet udgør dkk
850.000. samme år er obligationssalg/udtræk.
i 2004 (bilag 59 + 36) afdrages lånet med dkk 717.232 til dkk 132.768. en andel af afdrag
på dkk 650.000 indsættes på en bankkonto.
i 2005 (bilag 37) er der afdraget dkk 127.871, hvorefter der er en mellemregningskonto på
dkk 4.897.
                                            - 7 -
fra 2006 udgår finanskontoen mellemregning med y-firma og vi har derfor ingen information
udover oplysningerne i spørgsmål 1, hvor saldoen pr. 31/12 2009 og 23/11 2010 udgør dkk
0.
herefter kan forløbet af mellemregningskontoen mellem e2 og h beskrives således:
som det fremgår af spørgsmål 3 er der ultimo 2001 en mellemregningskonto på dkk
596.625 (bilag 33).
i 2002 (bilag 34) er der indskudt dkk 200.000 på mellemregningskontoen, som
sandsynligvis stammer fra afdrag på lån fra y-firma, og ultimo 2002 udgør
mellemregningskontoen dkk 796.625.
i 2003 (bilag 35) indskydes dkk 250.000 på mellemregningskontoen og samme år er der
udtrækkes/sælges netto for dkk 417.395 obligationer. ultimo 2003 udgør
mellemregningskontoen dkk 1.046.625.
i 2004 (bilag 36) overføres 2 1/3 grund med dkk 823.667 og obligationer med dkk 358.595
i alt dkk 1.182.262 til e2 – bogført som indskud. herudover er der indskudt dkk 1.195.004
på mellemregningskontoen, som herefter udgør dkk 2.241.629. indskuddet på dkk
1.195.004 sammensættes af indestående bank dkk 798.513, resterende udlån med y-firma
med dkk 132.768 samt nettosalg/udtræk obligationer med dkk 264.780.
i 2005 (bilag 37) hæves dkk 123.087 fra mellemregningskontoen, som ultimo 2005 udgør
dkk 2.118.542.
i 2006 (bilag 38) hæves dkk 95.579 fra mellemregningskontoen, som ultimo 2006 udgør
dkk 2.022.963.
i 2007 (bilag 39) hæves dkk 62.882 fra mellemregningskontoen, som ultimo 2007 udgør
dkk 1.960.081.
i 2008 (bilag 40) hæves dkk 157.659 fra mellemregningskontoen, som ultimo 2008 udgør
dkk 1.802.422.
                                               - 8 -
i 2009 (bilag 41) hæves dkk 590.486 fra mellemregningskontoen, som ultimo 2009 udgør
dkk 1.211.963.
ud fra det forhold at udlån til y-firma, indestående i jyske bank, værdipapirer og indskud på
mellemregningskonto i e2 tilhører h, har vi ikke anført forklaring af følgende:
2000                                        25.000
2001                                        81.000
i alt                                      106.000
vi henviser til vedlagte opgørelse bilag a.
på ovenstående baggrund er det vores opfattelse af mellemregningskontoen mellem e2 og h
er opstået med indskud fra h på nær ovenstående dkk 106.000, hvor vi ikke umiddelbart har
anført forklaring. ved at gennemgå det foreliggende materiale yderligere og mere
dybdegående kan der komme supplerende oplysninger.
spørgsmål 5b: hvad udgjorde mellemregningskontoen pr. 23. november 2010?
svar: vi har ikke opgjort mellemregningssaldoen pr. 23/11 2010, men kan oplyse, at der pr.
31/12 2010 er en samlet hævning i 2010 på dkk 218.540, hvorefter mellemregningskontoen
mellem e2 og h ultimo 2010 udgør dkk 993.396 (bilag 42).
spørgsmål 6: er mellemregningskontoen udtryk for, at h har indskudt midler i
virksomheden? eller er der tale om et uhævet overskud?
svar: ja mellemregningskontoen er udtryk for, at h har indskudt midler i virksomheden, og
ikke udtryk for uhævet overskud. som det fremgår af spørgsmål 5a har vi ikke umiddelbar
anført forklaring på dkk 106.000 af mellemregningskontoen.
spørgsmål 7: hvilke midler er anvendt til erhvervelse af, forbedring af og afdrag på gæld i
virksomheden e2 i perioden 1988 til 23. november 2010? hvorfra stammer disse midler –
eller sagt med andre ord: hvordan er disse midler oprindeligt kommet ind i hs formuesfære?
                                               - 9 -
svar: ud fra årsregnskabet for e2 for 1988 (bilag 20) kan vi konstatere, at der ud over gave er
indskudt dkk 262.061, hvoraf dkk 224.000 oplyses indskudt fra ”den gyldne konto”. der
er således en manko på dkk 38.061, som muligvis har sammenhæng med nogle
checkudstedelser primo 1989.
ud fra årsregnskabet for e2 for 1989 (bilag 21) kan vi konstatere, at der er indskudt dkk
968.537, hvor der samme år oplyses indsat blandt andet dkk 1.451.218,50 fra ”den gyldne
konto”. en andel af indskud er anvendt til obligationskøb, som steg med dkk 989.712. fra
”den gyldne konto” er der hævet et direkte obligationskøb med dkk 404.502. herudover er
”den gyldne konto” nedbragt med dkk 151.321. ud fra ovenstående er købet og driften
finansieret via ”den gyldne konto”.
idet vi fra h har forstået, at ”den gyldne konto” stammer fra en arv, er det vores konklusion,
at køb og drift af e2 har været finansieret af den løbende drift samt indskud fra ”den gyldne
konto”, idet vi dog ikke har gennemgået årsregnskaberne for årerne 1990 – 1998 og idet vi fra
1999 henviser til beskrivelsen om dkk 106.000 jf. spørgsmål 5a.
spørgsmål 8: e følgende udsagn korrekt: hvis h indskylder kr. 500.000 i virksomheden og
herefter anvender disse til nedbringelse af gælden i virksomheden, vil indskudskontoen stige
med kr. 500.000 og gælden falde med kr. 500.000?
svar: hvis h indskyder dkk 500.000 i e2 til nedbringelse af gælden i e2, vil
mellemregningskontoen (altså ikke indskudskontoen som i skriver) stige med dkk 500.000
og gælden vil falde med dkk 500.000.
m har opgjort sit vederlagskrav til i alt 8.026.118 kroner. beløbet er fastsat ud fra at der på
indskudskontoen den 31. december 2009 og 2010 var i alt 2.814.612 kroner, på
mellemregningskontoen den 31. december 2009 var 1.211.936 kroner, hvoraf der skal
fratrækkes fællesejemidler indskudt i 2004 på 823.667 kroner og det anerkendte
vederlagskrav på 220.000 kroner, således at kravet vedrørende kontoerne kan opgøres til
3.202.881 kroner. hertil kommer afdrag på gælden i e2 med 4.823.237 kroner, således at det
samlede vederlagskrav er på 8.026.612 kroner.
                                             - 10 -
h har fri proces til sagen.
m har fri proces til nedlæggelse af påstand om frifindelse over for hs påstande, samt til at
nedlægge selvstændig påstand om vederlagskrav.
forklaring
parterne har under ægteskabssagen afgivet forklaring, hvorfor parterne under denne sag alene
har afgivet en supplerende forklaring.
parternes tidligere forklaring fremgår af retsbogen af 23. november 2010, hvoraf det fremgår,
at parterne har forklaret følgende:
sagsøgeren, m, forklarede behørigt formanet, at han er folkepensionist. han har tidligere
drevet selvstændig virksomhed med handel af entreprenørmaskiner og gaffeltrucks under
navnet y-firma. han startede driften af firmaet i 1968. driften ophørte lige så stille, og han
blev afmeldt fra moms pr. 1. januar 2010. han har haft ansat forskellige medarbejdere,
herunder mekanikere, og på det tidspunkt, hvor der var flest ansat, var der nok omkring 6
personer. det var h, der førte kassebogen, og det var han ikke involveret i. når han fik penge
ind i virksomheden, afleverede han dem til h, der herefter foretog bogføring. han afleverede
også regninger til h med henblik på betaling. revisoren modtog herefter papirerne fra h.
revisoren har ikke lavet bogføring. h lavede også det foreløbige regnskab, der herefter blev
revideret af revisoren. de havde et årligt møde med revisoren, hvor regnskabet blev
gennemgået.
i 1978 købte h en andel af e1 i randers. i 1979 flyttede de ud på ...vej. h fortalte, at hun
skulle købe en andel af e1. han var ikke involveret i drøftelserne og aftalen herom, men fik af
h at vide, at hun havde fået ejendommen overdraget. han fik oplyst, at h i den forbindelse fik
en gave på 300.000 kr., og han formodede, at det var det, der var særeje. fra h købte
ejendommen e1 og frem til salg, var han involveret i nogle af de praktiske opgaver omkring
ejendommen, men ellers havde han ikke noget med driften at gøre. da h solgte ejendommen,
var han heller ikke involveret i det. da e1 blev solgt i 1987, vidste han godt, at h fik nogle
penge, men de drøftede ikke, hvordan beløbet på omkring 2 millioner kroner skulle anbringes.
han havde på det tidspunkt ingen indsigt i den gyldne bog, og det har han heller ikke haft
efterfølgende. han ved ikke, hvad h gjorde ved pengene.
                                               - 11 -
i 1988 sagde en bekendt til dem, at det nok ville være en god ide at købe en ejendom. h købte
herefter e2 af sin mor. han deltog ikke i aftalerne omkring køb af ejendommen. han fik bare
at vide, at h havde købt ejendommen. det er en ejendom på 250 tønder land, hvoraf de 100
tønder land er skov. der er endvidere bygninger på ejendommen. det er ham, der har sørget
for skoven og indgået aftaler med skoventreprenøren. h sørger for betaling af indtægter og
udgifter. de 150 tønder land landbrugsjord har været bortforpagtet hele tiden, bortset fra 1 år,
på grund af noget eu tilskud, men det år var der indgået en aftale med forpagteren. i
bygningerne er der to beboelser. der har boet et ægtepar i den ene, og de har passet haven og
slået græs m.v. i begyndelsen passede de selv ejendommens udenomsarealer. de har kun
brugt ejendommen til sommerhus og har aldrig boet der.
i 2000 blev der installeret en vindmølle. han fik ikke nogen information om, hvordan det blev
ordnet økonomisk. han vidste ikke, at de 220.000 kr. blev givet som gave. han vidste heller
ikke, hvordan de resterende 3,3 millioner kr. blev finansieret, udover at han var klar over, at h
havde de ca. 2,2 millioner kr., og så blev der optaget lån. regnskabet for e2 stod h også for.
hun bogførte ind- og udgifter, herunder leje, forpagtningsafgiften og udgifter til vindmøllen.
han har efterfølgende fundet ud af, at jes´s kassekredit er gået over gården og omvendt. det
er ikke noget, de har drøftet, idet h hele tiden har stået for de økonomiske forhold. en gang
om året var de til møde hos revisor, hvor regnskabet blev gennemgået, og han kunne her se, at
der var en mellemregning, hvilket dækkede over mellemværendet mellem jes og e2. det var
i øvrigt ikke noget, der blev drøftet nærmere. vindmøllen kostede 6 millioner kr. han
blandede sig ikke i finansieringen, men vidste, at h fik et lån. afdrag på vindmøllen og
regninger i den forbindelse er også taget fra den fælles kassekredit. han har sørget for de
praktiske ting omkring vindmøllen.
vedrørende e1 fik han at vide, at der var en gave på 300.000 kr. fra hs mor. det var det, han
regnede med, var særeje. han har ikke set skødet. i forbindelse med salget i 1988 talte han
ikke med h om, hvorvidt dette beløb var særeje. de har ikke drøftet, hvad der skulle ske ved
dødsfald eller eventuel separation eller skilsmisse. han vidste, at e2 ikke var særeje, fordi det
havde han fået at vide af hs mor. han havde spurgt hedvig om det, fordi ellers ville han ikke
gå og lave alt det arbejde ved ejendommen, som han gjorde. det var nemmere at tale med
hedvig om det. h har aldrig villet snakke om særejet. det var en oplysning, han fik fra
hedvig, efter at h havde købt e2.
                                               - 12 -
sagsøgte, h, forklarede behørigt formanet, at de blev gift den 19. juli 1964. hun begyndte at
læse jura, men holdt op indenfor det første år, fordi hun fik børn, og fordi de startede firmaet
y-firma. hun har en bogholderieksamen og merkonomuddannelse. hun har i hele perioden
passet bogholderiet ved e2 og y-firma. hun har endvidere i en periode på et par år arbejdet
ved … kommune, hvor hun også havde med bogføring at gøre. ellers har hun ikke arbejdet
udenfor hjemmet. de har 3 børn, hvoraf den yngste er 39 år.
i 1978 købte hun af sin mor en andel af e1. de er 3 søskende, og moderen syntes, at de skulle
have overdraget ejendommen. der var 18 matrikelnumre, og de fik 6 hver. hun fik
ejendommen som særeje. det var ikke noget, der blev drøftet specielt, men hendes mor og far
havde forinden bestemt, at det, deres børn skulle have i arv eller gave, skulle være særeje. det
havde forældrene lavet papir på, men det er blevet væk. hun fik en gave på de 300.000 kr. og
overtog gælden. hun betalte i øvrigt ikke noget til moderen. m vidste godt, at det var særeje,
fordi han kendte til det stykke papir, som moderen og faderen havde lavet om særeje. hun
solgte ejendommen i 1988, fordi hendes brødre ønskede at sælge. ejendommen blev solgt
skattefrit, og hun fik 2,1 million kr. hun satte pengene ind i diskontobanken på en højrente
bankbog - den gyldne bankbog. de havde i øvrigt ikke penge i diskontobanken, men
indtægter og udgifter fra e1 havde moderen haft via diskontobanken, og det var derfor, at
hun satte pengene ind der. hende og m brugte i øvrigt danske bank og jyske bank, og hun
har ikke tidligere haft penge i diskontobanken.
det var en fælles bekendt, der nævnte, at de nok skulle investere i en fast ejendom, og det var
baggrunden for, at hun besluttede sig for at købe e2. de boede på det tidspunkt på …vej.
moderen var 83 år og ville gerne have nogle kontanter. det var advokat huuse sørensen, der
ordnede handlen. hun købte ejendommen af moderen for 3,5 millioner kr., hvilket var
ejendomsværdien med fradrag af 15%. hun fik 220.000 kr. som gave. hun havde ikke de
resterende 3,3 million kr. og skulle derfor optage et lån. revisoren sagde, at han syntes, at hun
skulle optage et større lån, så de havde lidt i overskud til firmaet. det overskydende beløb gik
bare ind i driften af e2.
hun har løbende ført kassekladde og har nok gjort det ca. en gang om måneden. de 220.000
kr. fra bilaget "e2" - bilag d - er gaven i forbindelse med købet. hun talte med advokat huuse
                                              - 13 -
sørensen om det. advokat huuse sørensen lavede et stykke papir om, at særejet kunne
ophæves. særejet er dog aldrig blevet ophævet. hun ved ikke, hvorfor det ikke fremgår af
skødet, at det var særeje, men det var noget, advokaten ordnede. hun har i øvrigt lavet en
opstilling over restkøbesummen. det lavede hun til sin mor, for at hun kunne dokumentere, at
hun havde betalt hele beløbet. differencebeløbet på 10.017,76 kr. er et beløb, som hun har
betalt for meget, og det har moderen tilbagebetalt. de anførte 124.000 kr. fra den 8. november
1988 kommer fra den gyldne konto. beløbet 38.060 kr. fra den 17. november 1988 er et
beløb, der kommer fra en jubikonto i jyske bank. de 100.000 kr. fra den 29. december 1988
er hævet på den gyldne konto og indsat på moderens konto i diskontobanken. herudover er
der betalt et beløb på henholdsvis 20.000 kr. og 49.736 kr. til moderen. de 49.736 kr.
vedrører stempelafgiften, hvor moderen skulle betale halvdelen. 404.582,75 kr. fra den 9.
marts 1989 var i forbindelse med indfrielse af et lån, og de 57.918,87 kr. er indfrielsesgebyr,
som er hævet på den gyldne konto. den 22. marts 1989 er der hævet et beløb på
1.451.218,57 kr. og overført til moderens konto.
sagsøgte har videre forklaret, at hun i perioden fra 1988 og fremefter altid har betragtet
gården som sit særeje. det var m fuldt ud klar over, og han har hele tiden sagt, at det "kørte
hun selv". de har ikke talt om, hvad der skulle ske ved dødsfald eller eventuel separation.
hun har talt med en advokat om det, der sagde, at det kunne være en fordel. hun vidste godt,
at m ikke kunne sidde i uskiftet bo med særejet.
vindmøllen blev købt i 2000 for 4,5 millioner kr., hvortil kom et beløb til servicegaranti,
overvågning og forsikring. det samlede beløb var på 4.865.000 kr. plus moms. hun betalte
ved optagelse af et lån i dublin. der blev lavet et skadesløsbrev med pant i e2. der har ikke
været stillet sikkerhed i den anden ejendom for denne gæld. ms ejendom på ...vej har ikke
været pantsat til sikkerhed for lån til vindmøllen. boligen på ...vej har aldrig været stillet til
sikkerhed for e2, men der har været en fælles kassekredit, hvor der er flyttet fra y-firma til
e2 og omvendt. revisor sagde, at man blot kunne føre det over mellemregningen i
regnskabet. der er også ført særskilt bilag for det, og m er ikke kommet til at betale for e2s
udgifter. hun ved ikke, hvorfor ejendommen e2 i regnskabet er opført som fælleseje, men
hun troede, at det af hensyn til de skattemæssige forhold var nødvendigt.
i 2004 fik m 140.000 kr. for det arbejde, han udførte vedrørende e2. inden det tidspunkt
sendte m regninger, når han udførte arbejde vedrørende e2. efter 2004 har m fået en løn på
                                               - 14 -
14.000 kr. pr. måned for at hjælpe til på e2. herudover har han haft fri bil og telefon. m har
også fået løn for at passe skoven. i juli måned 2009 opsagde hun disse aftaler, efter at hun
havde modtaget et brev fra advokaten om, at m ville have halvdelen af e2. de har siden da
boet sammen i 1½ år, hvor de har været enige om, at ægteskabet ikke skal fortsætte.
der blev ikke lavet et særskilt gældsbrev efter 1. marts 1988, selv om hun ikke havde betalt
den fulde købesum. moderen vidste godt, at hun ville få pengene."
h har supplerende forklaret, at det havde været hende som havde stået for bogholderiet for e2
samt ms regnskab i hans virksomhed. når m havde udført arbejde på gården, havde det været
hende som havde udstedt en faktura for arbejdet. m havde fået løn for det udførte arbejde.
e1 havde været hendes særeje, og da gården var blevet solgt, blev pengene fra salget indsat på
en særskilt konto. hun vidste, at pengene så ville vedblive med at være særeje. i forbindelse
med købet af e2 betalte hun et a conto beløb til sin mor, da moren manglede pengene. dette a
conto beløb blev overført til a inden tilladelsen til salget var kommet fra myndighederne. der
skulle indhentes tilladelse, da der var tale om en landbrugsejendom.
da hun og a fik gjort handlen endeligt op, viste det sig, at hun (h) havde betalt ca. 10.000
kroner for meget. dette beløb betalte moren efterfølgende tilbage.
det havde været både hende og ms opfattelse under ægteskabet at e2 var hendes (h) særeje.
i forbindelse med købet optog hun et lån på omkring 2.000.000 kroner, hvoraf hun alene
brugte omkring 1.000.000 kroner til købet af gården. for resten købte hun obligationer, som
skulle fungere som en ”omvendt kassekredit”, således hun kunne sælge ud, såfremt hun
behøvede penge til driften af gården. obligationerne blev solgt i 2006.
i 2000 arvede hun omkring 800.000 kroner efter a. af arven betalte hun ca. 200.000 kroner af
på gælden til vindmøllen. for resten af arven købte hun aktier. vindmøllen var købt i år 2000
for lånte midler i bg-bank.
hun vidste ikke, hvad gården eller vindmøllen var værd på nuværende tidspunkt.
nabogrunden havde været sat til salg for 28.000.000, men var først blevet solgt efter tre år for
                                              - 15 -
14.000.000 kroner. vindmøllen skulle snart have skiftet gearkassen og dette ville koste
omkring 500.000 – 700.000 kroner.
m har supplerende forklaret, at e1 var en udlejningsejendom med 72 lejligheder. de havde
boet på e1 indtil 1979 og de havde aldrig boet på e2. da de ejede e1, havde han hjulpet
viceværten med forskellige ting, herunder været med til at købe driftsmateriel, som f.eks.
fejemaskine. efter salget af e1 kiggede de efter en ny ejendom, som de kunne købe. de købte
så e2 af a.
ved købet vidste de godt at driften af e2 ville give underskud. det var således klart, at gården
alene kunne købes, såfremt han bidrog til at betale udgifterne. h havde ikke en indtægt på
dette tidspunkt. gården blev købt 15 % under den offentlige vurdering.
i forbindelse med driften havde han stået for det praktiske, såfremt der var ting der skulle
laves, eller lejere havde haft problemer. han havde blandt andet lavet nyt køkken, skiftet fyr,
sat storsten op og malet vinduerne. han havde ikke fået betaling for dette arbejde. eventuelle
reservedele blev købt via hans (m) virksomhed og solgt til e2 uden fortjeneste.
under ægteskabet havde det været h, der havde stået for alt det økonomiske. det var også h
som udarbejdede fakturaer mellem hans virksomhed og e2. han havde ikke kendskab til hvad
og hvornår der var blevet betalt, da h havde stået for alt. han kendte derfor heller ikke til
mellemregningerne mellem virksomheden og e2. h havde fået løn for det arbejde hun udførte
for hans virksomhed.
han havde haft et rigtig godt forhold til a, og moren havde sagt til ham, at e2 ikke var særeje
for h.
statsautoriseret revisor ole vestergaard har forklaret blandt andet, at han kunne henholde sig
til de afgivende svar i sit brev af 25. oktober 2013. ole vestergaard forklarede supplerende, at
han havde været parternes revisor siden 1999. han fik bogholderier når der skulle laves
regnskab, og det var hans indtryk, at h havde styr på tingene. han havde fået at vide, at e2
var særeje for h, ligesom obligationerne og en bankkonto havde været. i forbindelse med
udarbejdelse af regnskaberne havde det ikke betydning om og eventuelt i hvilket omfang der
                                              - 16 -
var særeje. og det havde ikke været hans opgave at tage stilling til særejet, hvorfor han bare
havde lagt de oplysninger han havde modtaget til grund.
vedrørende spørgsmål 1 var der ikke mellemregning den 23. november 2010, men at der
tidligere havde været mellemregninger mellem e2 og ms virksomhed.
vedrørende spørgsmål 2 var vindmøllen nedskrevet med 5 % om året. han vidste ikke hvad
vindmøllen faktisk var værd på nuværende tidspunkt.
vedrørende spørgsmål 3 var der medtaget en indtægt for el-salg fra vindmøllen i november og
december, selvom pengene ikke var kommet ind endnu. dette havde selvfølgelig påvirket
mellemregningskontoen. nogen af pengene fra arven kunne godt være brugt til afdrag på
gæld i vindmøllen.
vedrørende spørgsmål 5a kunne han ikke se, hvor de 106.000 kroner var kommet fra.
parternes synspunkter
til støtte for hs påstand 1 er det gjort gældende, at hs andel i e1 var h ens særeje, da der var
tale om en gave på kr. 300.000, hvilket var et væsentligt og betydeligt beløb i forhold til
købesummen på kr. 680.000.~ hs moder var derfor berettiget til at bestemme, at hele
ejendommen skulle tilhøre h en som særeje. de realkreditlån på ca. kr. 355.000, som h en
overtog ved erhvervelsen af e1, og det sælgerpantebrev på kr. 25.000, som h udstedte til sin
moder, også var særeje. ms anpartssærejekontruktion bygger på den juridiske misforståelse, at
lånene i ejendommen var fælleseje, hvilket der ikke er nogen holdepunkter for at antage.
ejendommen e2 blev ved erhvervelsen hs særeje, idet en meget væsentlig del af
købesummen, i alt kr. 2.162.588,12 af købesummen, blev betalt med hs særejemidler, som
var holdt adskilt fra hendes øvrige formue. h har ført bevis for, at købesummen er betalt med
særejemidler, særligt når det ligeledes tages hensyn til at købet er foretaget i 1989. uanset at
en mindre del af købesummen (gaven på de 220.000 kroner) ikke er særeje, er langt største
delen af købesummen særeje, og resten er betalt med lånte midler, som ligeledes skal anses
som særeje. hele det lånte beløb på 2.110.000 kroner er særeje, da moderaktiver er særeje.
                                              - 17 -
eventuelle efterfølgende økonomiske indskud eller arbejdsindsats ikke kan ændre ved
ejendommens familieformueretlige status, idet denne fastlægges ved erhvervelsen. m har ikke
på noget tidspunkt har foretaget nogen form for økonomiske indskud i e2, som ikke er blevet
refunderet løbende, da m løbende har fået betaling for den bistand, han har ydet med tilsyn
m.v. på e2.
til støtte for hs påstand 2 er det gjort gældende, indtægter af særejet fra og med d.
01.10.1990 er h ens særeje, jf. rvl § 28, stk. 3. uanset at indtægter fra særeje på tidspunktet
for erhvervelsen af e2 var fælleseje, blev dette ændret ved vedtagelsen af rvl § 28, stk. 3.
der er ikke indsat en overgangsregel, hvorfor de retsregler der er gældende på
afgørelsestidspunktet må lægges til grund.
til støtte for hs påstand overfor ms selvstændige påstande er det gjort gældende, at det er
fuldt dokumenteret, at ejendommen e1 var h s særeje, og at provenuet fra salget af
ejendommen blev holdt adskilt og indskudt ved købet af e2 i 1988. der er intet grundlag for
at statuere anpartssæreje vedr. e2, da over 61% af købesummen blev betalt kontant med
særejemidler.
vedrørende ms selvstændige påstand om vederlagskrav er det særligt gjort gældende, at
regnskabet alene er udarbejdet af skattemæssige årsager. endvidere må et eventuelt
vederlagskrav nedsættes skønsmæssigt, da obligationerne er særeje og dele af
indskudskontoen er medtaget to gange, jf. revisorens besvarelse af spørgsmål 7. de indtægter
som er komme fra obligationerne er ikke fælleseje, men særeje. der er været indtægter på i alt
omkring 6.000.000 kroner, men af dette beløb skal der fratrækkes den betalte skat. h har
endvidere brugt 200.000 kroner af sig arv til afbetaling af lånet vedrørende vindmøllen.
endvidere vil et eventuelt vederlagskrav skulle genstandsreguleres, da formålet med kravet er,
at finde den rette balance og da vindmøllen må anses at være faldet i værdi. endvidere er det
lån som blev optaget i forbindelse med købet af møllen fuldt tilbagebetalt. det er desuden ms
bevisbyrde, at der er et vederlagskrav samt størrelsen heraf, og denne byrde har han ikke
løftet.
m har til støtte for den nedlagte påstand om frifindelse overfor hs påstand nr. 1 og for ms
selvstændige, principale påstand gjort gældende, at h ikke har løftet bevisbyrden for, at e2 er
                                             - 18 -
anskaffet for særejemidler. den part, som påberåber sig et særeje på baggrund af
surrogationsbetragtninger, må bære risikoen for, at det efter længere tids forløb er vanskeligt
at dokumentere særejets eksistens. det er således h der skal bevise at gaven på 300.000
kroner i 1978 har medført at særejet nu har et omfang på omkring 16.000.000 kroner. denne
bevisbyrde er ikke løftet. bevisbyrden er den samme uanset hvornår ejendommen er blevet
erhvervet. de fremlagte bilag er delvist hjemmelavede og dokumenterer ikke, at provenuet fra
salget af e1 er anvendt til anskaffelse af e2. der kan ikke ses på de fremlagte dokumenter, at
beløbende fra ”den gyldne bankkonto” faktisk at benyttet til købet af e2.
det er ikke oplagt, at e1 var hs særeje, da alene omkring 44% er gården blev givet som en
særejegave, og dette ikke kan medføre, at hele gården må anses for særeje, da der skal
foretages en samlet vurdering af omstændighederne ved gaven, herunder at gården ikke havde
en særlig familiebetydning til h samt til der ikke var en nær tilknytning til gården og at h
endvidere ikke boede på gården.
det fremgår af det som bilag a fremlagte skøde, at købesummen – bortset fra en gave på
220.000 kr. – skulle betales kontant og senest den 1. marts 1989. det har formodningen imod
sig, at købesummen herefter er betalt i et sådant virvar af modregninger og mindre betalinger,
som anført af h. der er ikke fremlagt nogen dokumentation for, at a skulle have accepteret en
sådan besynderlig berigtigelse. der er heller ikke fremlagt dokumentation for, at a i givet fald
skulle have accepteret, at væsentlige dele af købesummen blev berigtiget for sent.
provenuet fra det realkreditlån, som h hævder at have optaget i forbindelse med erhvervelse
af ejendommen tilhører ikke h som særeje, da det ikke er surrogat for særeje. provenuet kan
kun betragtes som surrogat for særeje i det omfang det i forvejen kan slås fast, at ejendommen
tilhører h som særeje.
under alle omstændigheder har h ikke dokumenteret, at nogen del af provenuet fra
optagelsen af realkreditlån i forbindelse med anskaffelsen af e2 er overført til hendes mor
som en del af berigtigelsen af købesummen.
til støtte for den nedlagte påstand om frifindelse overfor hs påstand nr. 2 og for den nedlagte
selvstændige, subsidiære påstand er det gjort gældende, at anpartssæreje kan etableres ved
erhvervelse af fx fast ejendom med midler med blandet formueordning. hjemmel til
                                                - 19 -
anpartsæreje fremgår at retspraksis, hvor der er statueret anpartssæreje i forbindelse med
sammenblandning af fælleseje og særejemilder.
h har ikke dokumenteret, at e2 er erhvervet alene med særejemidler. i det omfang der er
anvendt fællesejemidler til erhvervelse af ejendommen, kommer denne til at tilhøre h som
anpartssæreje.
anpartssæreje kan desuden etableres ved efterfølgende indskud af fællesejemidler i form af fx
afdrag på pantegæld og forbedringer.
det følger af § 21, stk. 2 i lov nr. 56 af 18. marts 1925 (retsvirkningsloven), som var
gældende på det tidspunkt, da h erhvervede e2, at indtægter af særeje er fælleseje, med
mindre andet er gyldigt bestemt. da intet andet er bestemt, er samtlige indtægter af e2 derfor
fælleseje. da der ikke vedtaget en overgangsregel og problemet er ikke omtalt i forarbejderne.
det må lægges til grund at a ønskede at indtægter skulle være fælleseje, som var lovens
udgangspunkt, da hun ikke havde nævnt indtægter i forbindelse med etableringen af særejet.
da alle indtægter i parternes ægteskab dermed under alle omstændigheder er fælleseje, er
også samtlige afdrag på pantegæld og forbedringer på e2 betalt med fællesejemidler.
til støtte for den nedlagte selvstændige, mere subsidiære påstand er det gjort gældende, at
samtlige indtægter af e2 er fælleseje. h ejer ikke andre særejemidler. for så vidt angår ms
vederlagskrav gøres det på den baggrund gældende, at ethvert indskud af midler til driften
og/eller afdrag på gæld i e2 er sket med fællesejemidler. endvidere har parterne haft et stort
økonomisk fællesskab, hvor m har udført et betydeligt arbejde på e2, som ikke er blevet
honoraret.
h har ikke dokumenteret at værdien for vindmøllen er faldet.
rettens begrundelse og afgørelse
e2s formueordning
i forbindelse med hs erhvervelse af e1 var der tale om et gavesalg, hvor gavemomentet var
på ca. 44%. gaven var gjort til særeje. det følger af tidligere retspraksis (blandt andet
afgørelsen ufr.1984.564h og ufr.1987.763h), at såfremt at der ved overdragelsen af
                                              - 20 -
ejendommen er forbundet et væsentligt gavemoment, kan gavegiver bestemme særeje for hele
gaven. uanset at denne praksis er dannet forud for særejereformen i 1990, er der ikke
grundlag for at tro, at denne praksis ikke længere er gældende, jf. også vestre landsrets dom
af 12. juli 2013 (tfa2013.664), hvor et gavemoment på 56% var tilstrækkelig til at gavegiver
kunne bestemme særeje for hele gaven.
et gavemoment på 44 % må anses at været forbundet med et så væsentligt og betydeligt
gavemoment, at e1 i sin helhed må anses for hs særeje, uanset at der var tale om en
udlejningsejendom, som h ikke havde en særlig tilknytning til.
ved salget af e1 i 1987 fik h udbetalt et provenu på 2.124.00 kroner. provenuet er et surrogat
for særejet, og provenuet var således særeje, jf. dagældende lov om ægteskabets
retsvirkninger (retsvirkningslov), lov nr. 56 af 18. marts 1925, § 21, stk. 1, nr. 3.
ved det efterfølgende køb af e2 er afgørende således om der i forbindelse med erhvervelsen
er benyttet særejemidler i et sådan omfang, at der er grundlag for at e2 er hs særeje helt eller
delvist. det er som udgangspunkt hs bevisbyrde, at e2 er erhvervet for særejemidler.
efter forklaringen fra h samt efter de fremlagte dokumenter, finder retten, at h – i hvert fald i
tilstrækkelig grad – har bevist, at pengene til køb af e2 kom fra hendes særejemidler. retten
har i den forbindelse lagt vægt på, at e2 blev købt for 3.521.335 kroner, hvoraf retten finder
bevist at omkring 2.150.000 kroner er betalt kontant til a. efter forklaringerne – herunder
også forklaringen fra m om at h ikke havde indtægt på erhvervelsestidspunktet – er det
sandsynligt, at h alene havde sådanne kontante midler på grund af salget af e1. retten har
endvidere lagt vægt på, at m ikke har sandsynliggjort, at det store kontantbeløb skulle stamme
andet sted fra. som følge heraf er e1 i det væsentlige anskaffet for særejemidler og skal
derfor anses som særeje.
såfremt der i et særejeaktivt optages gæld, bliver gælden ligeledes særeje. det provenu som h
fik ved optagelse af lånet i e2, skal således anses for at være særeje, hvorfor de obligationer
som h købte for provenunet ligeledes må anses for særeje, jf. surrogatprincippet.
ved købet af e2 indgik der en mindre del fællesejemidler, herunder blandet en gave fra a på
220.000 kroner. denne mindre sammenblanding af midler fra forskellige formueordninger
                                               - 21 -
kan ikke medføre, at der er opstået anpartssæreje. retten bemærker, at problemet omkring
sammenblanding af formueordninger, skal løses med udgangspunkt i reglerne om
vederlagskrav, og at der i hvert fald i en situation hvor hele aktiver er erhvervet på én gang,
ikke er grundlag for at statuere anpartssæreje.
da e2s formuestatus etableres ved erhvervelsen kan en eventuel efterfølgende
sammenblanding af midler ikke medføre, at e2 er delvis fælleseje og/eller anpartssæreje,
uanset i hvor stort et omfang dette måtte være.
på den baggrund tages h påstand om, at e2 tilhører hende som særeje til følge, hvorfor ms
selvstændige principale og subsidiær påstand ikke tages til følge.
vederlagskrav
på erhvervelsestidspunktet for e2 fremgik det af retsvirkningslovens (lov af 18. marts 1925,
nr. 56 om ægteskabets retsvirkninger) § 21, stk. 2, at indtægt af særeje er fælleseje,
medmindre andet gyldigt er bestemt. i forbindelse med særejereformen i 1990 blev
bestemmelsen omkring indtægter ændret og på nuværende tidspunkt fremgår det af
retsvirkningslovens (lovbekendtgørelse af 12. november 2012, nr. 1053) § 28, stk. 3, at
indtægter af særeje er særeje, medmindre andet er bestemt.
det er ubestridt, at a ikke træf bestemmelse om indtægternes formueordning, hvorfor der skal
tages stilling til, om de indtægter som har været ved e2 er særeje eller fælleseje.
i forbindelse med ændringen af bestemmelsen, er der ikke fastsat overgangsregler, ligesom
hverken forarbejderne til bestemmelsen eller særejereformen har taget stilling til, om
fremtidige indtægter af særeje etablevet ved gave før 1. oktober 1990, når der intet er anført
om disse indtægter, skal være særeje eller fælleseje. retten har ikke kunne finde (trykt)
praksis på området, ligesom der i den juridiske litteratur ikke er enighed om løsningen af
problemet.
i mangel af bestemmelser herom fra lovgivers side, må problemet løses ud fra det almindelige
princip om, at der ved løsning af en retskonflikt skal benyttes gældende ret, med mindre andet
særligt er bestemt eller såfremt der er tale om et vedvarende kontraktforhold. da den
nuværende regel trådte i kraft den 1. oktober 1990, må indtægter efter dette tidspunkt herved
                                                - 22 -
blive særeje, jf. lovens deklaratoriske regler herom. der er ikke holdepunkter for at antage, at
det har været lovgivers mening, at den nu ophævede lov, skulle have virkning for fremtidige
indtægter, ligesom der ikke er tale om et vedvarende kontraktforhold. de indtægter som h har
haft fra e2 er således hendes særeje, hvorfor hs påstand nr. 2 tages til følge.
h har dog anerkendt at der i forbindelse med erhvervelsen af e2 indgik fællesejemidler på
220.000 kroner, hvorfor m har krav på dette beløb, jf. retsvirkningslovens § 23, stk. 2. m har
ikke bevist, at der til driften og/eller erhvervelse er sket tilførsel af fællesejemidler i et videre
omfang, hvorfor der ikke er grundlag for at tilkende ham et yderligere vederlagskrav. retten
finder ikke grundlag for, at tage stilling til om ms arbejdsindsats er blevet honoreret
tilstrækkeligt og reelt, da det forhold at m har udført arbejde på hs særejeejendom ikke kan
give anledning til vederlagskrav, men alene et eventuelt berigelseskrav, som ikke er gjort
gældende i sagen.
sagsomkostninger
da h har vundet sagen, skal hun tilkendes sagsomkostninger. retten har i forbindelse med
modtagelse af sagen anslået sagens værdi til 5.435.711,97 kroner, og sagsomkostningerne er
fastsat ud fra denne værd og med udgangspunkt i landsretternes vejledning om salær i sager
med en sagsværdi på over 5.000.000 kroner. retten har skønsmæssigt fastsat omkostningerne
til 450.000 kroner, hvoraf 130.740 kroner udgør retsafgift, 56.075 kroner udgør udgiften til
revisoren og 263.185 kroner udgør rimelig udgifter til advokatomkostninger. der er ved
fastsættelsen af omkostninger taget hensyn til sagens kompleksitet og omfang, samt der har
været udarbejdet spørgsmål til revisoren.
da h har fri proces tilfalder beløbet statskassen, jf. retsplejelovens § 332, stk.1.
da m har fået fri proces fritages han for at betale sagsomkostninger, jf. retsplejelovens § 332,
stk. 1. retten har ikke fundet grundlag for at pålægge m at erstatte statskassens omkostninger
ved den frie proces, jf. retsplejelovens § 332, stk. 2.
statsautoriseret revisor ole vestergaard har indstillet sig til et salær på 44.860 kroner med
tillæg af moms, i alt 56.075 kroner. parterne har stillet spørgsmål omkring regnskaberne fra
1999 og frem til 2010, og det var således været nødvendigt for ole vestergaard at gennemgå
regnskaberne fra denne periode for at besvare spørgsmålene. ole vestergaard har derved
                                             - 23 -
udført et betydeligt stykke arbejde. retten finder således ikke grundlag for, at tilsidesætte
salærforslaget, og statsautoriseret revisor ole vestergaard tilkendes et salær på 56.075
kroner.
thi kendes for ret:
m tilpligtes at anerkende, at ejendommen matr.nr. ... x by, m.fl., beliggende x-vej, 8850
bjerringbro, tilhører h som særeje, og at m alene har et vederlagskrav i medfør af
retsvirkningslovens § 23, stk. 2 på kr. 220.000.
m tilpligtes at anerkende, at indtægterne af hs særeje optjent efter d. 01.10.1990 tilhører h
som særeje, jf. rvl § 28, stk. 3.
ingen part skal betale sagsomkostninger til den anden part eller statskassen.
