                             højesterets dom
                         afsagt fredag den 26. februar 2010
sag 331/2009
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat steffen thorborg, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i glostrup den 24. juli 2009 og af østre landsrets
2. afdeling den 29. oktober 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: torben melchior, lene pagter kristensen,
marianne højgaard pedersen, poul dahl jensen og henrik waaben.
spørgsmålet for højesteret er, om det var berettiget, at landsretten ved en kendelse afsagt un-
der hovedforhandlingen i landsretten den 29. oktober 2009 afviste anklagemyndighedens
kontraanke som for sent iværksat.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om ophævelse af østre landsrets
dom og hjemvisning af sagen til fornyet behandling i landsretten.
t har påstået stadfæstelse.
sagsfremstilling
i retsbogen fra hovedforhandlingen i byretten den 24. juli 2009 hedder det bl.a.:
                                              - 2 -
      ”efter votering afsagde retten dom.
      tiltalte blev gjort bekendt med dommens konklusion og reglerne om anke.
      tiltalte ankede dommen til frifindelse.”
der blev derefter truffet bestemmelse om, at t skulle varetægtsfængsles under ankesagen.
ved ankemeddelelse af 4. august 2009 ankede anklagemyndigheden dommen med påstand
om domfældelse i overensstemmelse med anklageskriftet samt til skærpelse. det fremgår af
en journaludskrift, at ankemeddelelsen samme dag blev sendt til politidirektøren i køben-
havn, retten i glostrup, vestre fængsel, østre landsret og forsvareren, advokat steffen
thorborg.
østre landsret har i et brev af 5. august 2009 til statsadvokaten bekræftet at have modtaget
ankemeddelelsen samme dag.
brevet af 4. august 2009 til vestre fængsel havde overskriften ”udleveringsbevis”. statsad-
vokaten anmodede heri fængslet om snarest at udlevere den vedlagte ankemeddelelse til t og
derefter udfylde og returnere udleveringsbeviset.
da statsadvokaturen ikke havde modtaget udleveringsbeviset retur, ringede en medarbejder
den 20. august 2009 til vestre fængsel, der oplyste ikke at have modtaget udleveringsbeviset,
og at t den 17. august 2009 var blevet overflyttet til arresthuset i køge.
statsadvokaturen ringede herefter til arresthuset i køge, der oplyste heller ikke at have mod-
taget udleveringsbeviset. et nyt udleveringsbevis med ankemeddelelse blev derefter den 20.
august 2009 sendt til arresthuset i køge, der den 24. august 2009 udleverede det til t.
af østre landsrets retsbog fra hovedforhandlingen den 29. oktober 2009 fremgår bl.a.:
      ”forsvareren gjorde gældende, at anklagemyndighedens kontraanke er iværksat for sent.
      anklageren fastholdt, at kontraanken er iværksat rettidigt.
      spørgsmålet procederedes.
      landsretten afsagde efter votering følgende
                                                  - 3 -
                                                  kendelse:
      anklagemyndigheden har ifølge de foreliggende oplysninger den 4. august 2009 frem-
      sendt ankemeddelelsen til tiltalte i vestre fængsel, hvor tiltalte på daværende tidspunkt
      var anbragt. vestre fængsel har den 20. august 2009 oplyst, at man ikke har modtaget
      udleveringsbevis med ankemeddelelse, og at tiltalte den 17. august 2009 blev overflyttet
      til køge arrest.
      anklagemyndigheden har herefter den 20. august 2009 sendt udleveringsbevis med an-
      kemeddelelse til køge arrest, og udlevering af ankemeddelelse til tiltalte er sket den 24.
      august 2009, jf. retsplejelovens § 907, stk. 1, sidste punktum.
      på denne baggrund findes anklagemyndighedens kontraanke at være for sent iværksat.
      landsretten afviser derfor kontraanken, jf. retsplejelovens § 910.”
retsgrundlaget
retsplejelovens § 907, stk. 1, lyder således:
      ”vil anklagemyndigheden anke til skade for tiltalte efter § 902, jf. § 904, eller kon-
      traanke til skade for tiltalte over for tiltaltes anke efter samme bestemmelser, skal en
      meddelelse om anke være landsretten i hænde inden udløb af fristen for anklagemyn-
      dighedens anke eller kontraanke. genpart af ankemeddelelsen sendes så vidt muligt
      samtidig til tiltalte med almindeligt og anbefalet brev og med almindeligt brev til by-
      retten og tiltaltes forsvarer. er tiltalte varetægtsfængslet eller undergivet anden foran-
      staltning, jf. § 769, kan genpart af ankemeddelelsen dog sendes som almindeligt brev til
      det varetægtsfængsel (arresthus) eller den institution, hvor tiltalte er anbragt.”
§ 907, stk. 1, blev i sin nuværende affattelse indsat i retsplejeloven ved lov nr. 493 af 17. juni
2008.
bestemmelsen blev i sin tid foreslået af strafferetsplejeudvalget i betænkning nr. 1492/2007. i
betænkningen hedder det på side 162 bl.a.:
      ”straffeplejeudvalget finder, at der med henblik på dels at begrænse de ressourcer, der
      fra anklagemyndighedens og navnlig politiets side anvendes på forkyndelse af anke-
      meddelelser, dels at begrænse ankeinstansens ressourceforbrug i forbindelse med stil-
      lingtagen til, om ankemeddelelsen er lovligt forkyndt, og om anke er sket rettidigt, bør
      foretages en ændring af retsplejelovens § 907, således at tiltalte som hovedregel under-
      rettes om anken ved almindeligt og anbefalet brev uden krav om forkyndelse. er tiltalte
      varetægtsfængslet eller undergivet foranstaltninger efter retsplejelovens § 769, stk. 1,
      foreslås det, at underretning kan ske ved at sende et almindeligt brev til f.eks. det arrest-
      hus, hvor tiltalte er varetægtsfængslet, og der overgives tiltalte. udvalget anser denne
      fremgangsmåde for at være forsvarlig, idet tiltalte i forbindelse med vejledningen om
      reglerne for anke forudsættes vejledt herom, ligesom tiltalte vil kunne konstatere, om
      anklagemyndigheden har anket ved henvendelse til anklagemyndigheden eller retten.
                                                 - 4 -
       tiltalte vil på denne måde være forberedt på, at dommen ikke er endelig, før det er af-
       klaret, om anke sker, at anklagemyndigheden kan anke ved at sende en ankemeddelelse
       til landsretten med kopi til den adresse, som tiltalte har opgivet, og at tiltalte ved hen-
       vendelse til anklagemyndigheden eller retten ved ankefristens udløb kan få oplyst, om
       anke er sket eller ej. i de mere alvorlige straffesager har tiltalte en forsvarer, der ligele-
       des skal underrettes om anken.”
strafferetsplejeudvalgets forslag til affattelse af § 907, stk. 1, svarede til lovforslaget og den
senere vedtagne bestemmelse. 3. pkt. i udvalgets forslag var dog affattet således (betænknin-
gen side 174):
       ”… er tiltalte varetægtsfængslet eller undergivet anden foranstaltning, jf. § 769, er det
       tilstrækkeligt, at genpart af ankemeddelelsen sendes som almindeligt brev til det vare-
       tægtsfængsel (arresthus) eller den institution, hvor tiltalte er anbragt, og dér overgives
       til tiltalte.”
i de almindelige bemærkninger til lovforslaget tilsluttede justitsministeriet sig udvalgets
overvejelser og forslag og anførte, at lovforslaget var udformet i overensstemmelse hermed
(folketingstidende 2007-08, tillæg a, lovforslag nr. l 78 af 27. februar 2008, pkt. 5.6.3.).
i de specielle bemærkninger til § 907, stk. 1 og 2, hedder det bl.a. (folketingstidende 2007-
08, tillæg a, til lovforslagets § 1, nr. 19):
       ”den foreslåede bestemmelse vedrører anklagemyndighedens anke eller kontraanke til
       skade for tiltalte. formålet med den foreslåede ændring er at lette fremgangsmåde for
       meddelelse til tiltalte om anklagemyndighedens anke, så meddelelse herom til tiltalte
       fremover kan ske ved almindeligt og anbefalet brev.
       det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at anklagemyndighedens ankemeddelelse i tilfælde, hvor
       anklagemyndigheden anker til skade for tiltalte, skal være landsretten i hænde inden
       udløb af ankefristen. desuden skal genpart af ankemeddelelsen så vidt muligt samtidig,
       dog senest på ankefristens sidste dag, sendes til tiltalte ved almindeligt og anbefalet
       brev og ved almindeligt brev til den pågældende byret og tiltaltes forsvarer, jf. stk. 1, 2.
       pkt. det er en betingelse for ankens rettidighed, at disse breve så vidt muligt afsendes,
       men ikke, at tiltalte modtager meddelelsen, herunder eventuelt afhenter det anbefalede
       brev. at brevene så vidt muligt skal sendes til tiltalte sigter til, at brevene skal sendes til
       tiltaltes folkeregisteradresse eller den adresse, som tiltalte har oplyst i retten, jf. neden-
       for. har tiltalte ingen folkeregisteradresse, og har tiltalte ikke i retten oplyst en adresse,
       som brevene kan sendes til, er det som udgangspunkt ikke muligt for anklagemyndighe-
       den at sende brevene til tiltalte. anklagemyndigheden skal kunne dokumentere afsen-
       delsen, f.eks. ved postkvittering vedrørende afsendelsen af et anbefalet brev og ved
       brevkopi vedrørende det almindelige brev.
                                           - 5 -
det forudsættes, at underretning kan sendes til tiltaltes folkeregisteradresse, medmindre
tiltalte i retten har oplyst en anden adresse, hvortil han eller hun ønsker underretningen
sendt. retsformanden forudsættes i sin vejledning af tiltalte om reglerne for anke at
vejlede herom. er anklagemyndigheden ikke bekendt med tiltaltes adresse - f.eks. fordi
den tiltalte i retsmødet ikke har oplyst en adresse, og tiltalte i folkeregistret er registreret
som værende uden fast bopæl, forsvundet eller udrejst af landet - kan fremsendelse af
genpart undlades.
hvis tiltalte efter sagens afgørelse er varetægtsfængslet eller undergivet anden foran-
staltning, jf. § 769, kan genpart af ankemeddelelsen sendes som almindeligt brev til det
varetægtsfængsel (arresthus) eller den institution, hvor tiltalte er anbragt, jf. stk. 1, 3.
pkt. det forudsættes i den forbindelse, at overgivelsen til tiltalte kan dokumenteres ved
f.eks. attestation eller lignende.
underretningen af tiltalte forudsættes at indeholde oplysning om muligheden for forsva-
rervalg og beskikkelse af forsvarer.
fremsendelse af en genpart af ankemeddelelsen ved almindeligt brev til den byret, som
har truffet den indankede afgørelse, og til tiltaltes forsvarer har til formål at sikre, at
også byretten og forsvareren ved tiltaltes henvendelse efter udløb af ankefristen kan
oplyse, hvorvidt anklagemyndigheden har anket til skade for den pågældende.
det forudsættes, at retsformanden ved domsafsigelsen eller sagens optagelse til dom i
fornødent omfang som led i ankevejledningen vejleder tiltalte om, at anklagemyndighe-
den kan anke til skade for tiltalte efter den beskrevne fremgangsmåde, og at tiltalte kan
få oplysning om anklagemyndighedens eventuelle anke (eller kontraanke) til skade for
tiltalte ved henvendelse til den pågældende byret, anklagemyndigheden eller tiltaltes
forsvarer efter udløb af ankefristen. retsformanden bør samtidig anmode tiltalte om at
oplyse en adresse, hvortil anklagemyndigheden kan fremsende genpart af en eventuel
ankemeddelelse, og om at oplyse om eventuelle senere adresseændringer.
hvis en sag i medfør af retsplejelovens § 855, stk. 3, nr. 1-5, er fremmet i tiltaltes fra-
vær, har retsformanden i sagens natur ikke haft mulighed for at vejlede tiltalte, jf. oven-
for. tiltalte forudsættes i stedet i forbindelse med forkyndelsen af domsudskriften
mundtligt eller skriftligt vejledt om, at anklagemyndigheden kan anke til skade for til-
tale efter den beskrevne fremgangsmåde, og at tiltalte kan få oplysning om anklage-
myndighedens eventuelle anke (eller kontraanke) til skade for tiltalte ved henvendelse
til den pågældende byret, anklagemyndigheden eller tiltaltes forsvarer efter udløb af an-
kefristen, der i disse tilfælde regnes fra tidspunktet for forkyndelse af domsudskriften,
jf. retsplejelovens § 904, stk. 2. i tilfælde af udeblivelsesdom efter retsplejelovens §
897, stk. 1, må vejledningen ske skriftligt ved fremsendelse af dommen.
det foreslås, at nyordningen med anke uden forkyndelse fra anklagemyndighedens side
til skade for tiltalte kun skal gælde ved ordinær anke, dvs. anke inden for den ordinære
ankefrist efter retsplejelovens § 904 og kontraanke over for en sådan anke.
ved anke fra anklagemyndighedens side til skade for tiltalte i andre tilfælde end efter §
907, stk. 1, skal der som i dag ske forkyndelse af ankemeddelelse for tiltalte. ved anke
til landsret med procesbevillingsnævnets tilladelse efter retsplejelovens § 903 eller anke
til højesteret, der altid kræver tilladelse, jf. retsplejelovens § 932, skal anke og kon-
traanke fra anklagemyndighedens side til skade for tiltalte således forkyndes efter de
                                                - 6 -
       hidtil gældende regler. det samme vil gælde eventuel anke fra anklagemyndighedens
       side efter udløb af ankefristen efter § 910, stk. 2, 1. pkt., 1. led (”først efter udløb af an-
       kefristen blevet bekendt med den omstændighed, som anken bygges på”). denne anke-
       mulighed har dog som følge af betingelserne herfor et yderst snævert anvendelsesom-
       råde.
       det må som følge af den forenklede fremgangsmåde for anklagemyndighedens anke
       antages, at der kun sjældent vil opstå spørgsmål om rettens tilladelse (admittering) af en
       for sen anke fra anklagemyndigheden, der iværksættes under den nye ordning med anke
       uden forkyndelse, jf. § 910, stk. 2, 1. pkt. bestemmelsen vil dog kunne finde anven-
       delse, f.eks. hvis ankemeddelelsen som følge af ekstraordinære forhold ikke når frem til
       landsretten rettidigt. fristoverskridelser fra anklagemyndighedens side forudsættes i øv-
       rigt som hidtil vurderet restriktivt.”
anbringender
anklagemyndigheden har anført, at den ved kontraanken over for ts anke af byrettens dom
rettidigt og på korrekt måde har foretaget samtlige de sagsbehandlingsskridt, der er krævet
efter retsplejelovens § 907, stk. 1. anklagemyndighedens kontraanke er derfor ikke for sent
iværksat. landsretten har anvendt reglerne for sagens behandling forkert ved at afvise ankla-
gemyndighedens anke, og dommen skal derfor ophæves, og sagen hjemvises til fornyet be-
handling ved landsretten, jf. retsplejelovens § 933, stk. 2, 1. pkt., sammenholdt med § 912,
stk. 1, nr. 1. anklagemyndigheden har i øvrigt bemærket, at t ved domsafsigelsen i byretten
blev vejledt om ankereglerne, og at han ved udløbet af ankefristen den 7. august 2009 ved
henvendelse til blandt andre landsretten eller sin beskikkede forsvarer kunne have fået oplys-
ning om, hvorvidt dommen var anket.
t har anført, at retsplejelovens § 907, stk. 1, forudsætter, at den domfældte umiddelbart efter
ankens iværksættelse og senest et par dage efter ankefristens udløb bliver gjort bekendt med
ankens iværksættelse. det er anklagemyndighedens ansvar, at oversendelse af ankemedde-
lelse til et arresthus sker på en sikker måde, og at arresthuset straks derefter overgiver med-
delelsen til domfældte. dette har anklagemyndigheden i denne sag ikke levet op til, idet t
først 17 dage efter ankefristens udløb modtog meddelelse om anklagemyndighedens anke.
anklagemyndighedens anke er dermed sket for sent. det fremgår af forarbejderne, at
fristoverskridelser fra anklagemyndighedens side som hidtil forudsættes vurderet restriktivt.
på den baggrund kan fristoverskridelsen tilregnes anklagemyndigheden, og der er derfor ikke
grundlag for at tillade anken i medfør af retsplejelovens § 910, stk. 2. hertil kommer, at det
vil være i strid med den europæiske menneskerettighedskonventions artikel 6, såfremt ankla-
gemyndighedens kontraanke admitteres.
                                                 - 7 -
højesterets begrundelse og resultat
i forbindelse med domsafsigelsen i byretten den 24. juli 2009 ankede t dommen med påstand
om frifindelse, og byretten bestemte, at han skulle varetægtsfængsles under anken. fristen for
anklagemyndighedens anke udløb således den 7. august 2009.
ved ankemeddelelse af 4. august 2009 ankede anklagemyndigheden dommen med påstand
om domfældelse i overensstemmelse med anklageskriftet samt til skærpelse. ankemeddelel-
sen blev modtaget i østre landsret den 5. august 2009. højesteret lægger efter bevisførelsen
til grund, at ankemeddelelsen den 4. august 2009 tillige blev sendt som almindeligt brev til
vestre fængsel, hvor t på det tidspunkt var anbragt, og til den beskikkede forsvarer og by-
retten. vestre fængsel blev anmodet om snarest at udlevere kopi af ankemeddelelsen til t,
men udleveringen skete først den 24. august 2009 efter fornyet fremsendelse.
det fremgår af retsplejelovens § 907, stk. 1, 1. pkt., at når anklagemyndigheden anker eller
kontraanker til skade for tiltalte, skal en meddelelse om anken være landsretten i hænde inden
udløb af fristen for anklagemyndighedens anke eller kontraanke.
endvidere fremgår det af § 907, stk. 1, 2. pkt., at tiltalte så vidt muligt skal underrettes om
anken ved almindeligt og anbefalet brev. brevene med underretning om anken skal så vidt
muligt sendes samtidig med meddelelsen til landsretten, og det fremgår af forarbejderne, at de
senest skal sendes på ankefristens sidste dag. hvis tiltalte er varetægtsfængslet, er det efter 3.
pkt. en betingelse for ankens rettidige iværksættelse, at underretningen af tiltalte sendes inden
for ankefristen som almindeligt brev til det varetægtsfængsel (arresthus), hvor tiltalte er an-
bragt. det er derimod hverken efter lovens ordlyd eller forarbejder en betingelse, at tiltalte
inden en bestemt frist får udleveret ankemeddelelsen.
på denne baggrund finder højesteret, at anklagemyndighedens anke over for t opfylder kra-
vene i såvel retsplejelovens § 907, stk. 1, 1. pkt., som 3. pkt. anken er derfor rettidig.
højesteret finder, at resultatet ikke er i strid med den europæiske menneskerettighedskon-
ventions artikel 6.
                                            - 8 -
højesteret ophæver herefter landsrettens dom og hjemviser sagen til fornyet behandling i
landsretten.
                                   thi kendes for ret:
landsrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fornyet behandling i landsretten.
statskassen skal betale sagens omkostninger for landsret og højesteret.
