                             højesterets dom
                            afsagt mandag den 4. juni 2012
sag 64/2012
(2. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat wilhelm malling, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af ammassalik kredsret den 1. juli 2011 og af grønlands
landsret den 26. oktober 2011.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, jytte scharling, marianne højgaard
pedersen, jon stokholm og lars hjortnæs.
påstande
dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om, at tiltalte, t, dømmes til anbrin-
gelse på ubestemt tid i en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark (forva-
ring).
t har nedlagt påstand om tidsbestemt anbringelse i anstalt. hvis han idømmes forvaring, er
han enig i anklagemyndighedens påstand om anbringelse i en psykiatrisk ledet anstalt under
kriminalforsorgen i danmark.
anbringender
anklagemyndigheden har anført, at betingelserne for at dømme t til forvaring, jf. kriminallo-
vens § 161, stk. 1, er opfyldt. han må antages at frembyde nærliggende fare for andres liv,
legeme, helbred eller frihed, navnlig under hensyn til retslægerådets udtalelse og sagens øv-
rige oplysninger om hans person, herunder at han tidligere er straffet for bl.a. forsøg på
                                                 - 2 -
manddrab, voldtægt, vold og trusler, samt under hensyn til karakteren af den nu begåede kri-
minalitet. forvaring må endvidere anses for nødvendig for at forebygge den nærliggende fare
for andres liv, legeme, helbred eller frihed, navnlig fordi en tidsbestemt anstaltsanbringelse vil
være for kortvarig til at forebygge denne fare.
anbringelse bør ske i en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark, jf. kri-
minallovens § 161, stk. 2. det er således forudsat i forarbejderne til den gældende kriminal-
lov, at en person, der idømmes forvaring efter lovens § 161, efter en konkret vurdering som
det klare udgangspunkt vil blive dømt til anbringelse i en psykiatrisk ledet anstalt under kri-
minalforsorgen i danmark, samt at denne praksis – som svarer til praksis efter den tidligere
gældende kriminallovs § 102, stk. 3 – vil blive videreført, indtil der er blevet etableret en ny,
særlig forvaringsafdeling i grønland (nuuk). endvidere er de eksisterende anstalter i grøn-
land ikke på nuværende tidspunkt egnede til at huse forvaringsdømte personer, hverken med
hensyn til fysisk sikkerhed eller behandlingsmuligheder.
t har anført, at der ikke retligt er noget til hinder for at idømme ham en tidsbestemt foran-
staltning i stedet for en tidsubestemt, idet også tidsbestemt anbringelse i anstalt kan ske for at
forebygge yderligere lovovertrædelser eller af hensyn til lovovertrædelsens grovhed, jf. kri-
minallovens § 146, og en sådan anbringelse kan idømmes for et tidsrum på op til 10 år, jf. §
147. de fysiske rammer sammenholdt med de geografiske forhold gør det i praksis umuligt at
undvige fra en anstalt i grønland. med de muligheder for alkoholistbehandling under an-
staltsophold og under prøveløsladelse, som nu bliver etableret, vil der være gode muligheder
for et langvarigt godt resultat af en tidsbestemt anstaltsanbringelse i grønland, og han vil
kunne overføres til en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark, hvis en
tidsbegrænset anstaltsanbringelse ikke forløber som forventet, jf. kriminallovens § 148. både
distriktslægens erklæring og den retspsykiatriske erklæring er udfærdiget af læger, der ikke
taler grønlandsk, mens overlæge poul bisgaard, der taler grønlandsk, i sin erklæring fra 2009
ikke fandt tegn på alvorlig sindslidelse, depression eller psykotisk tilstand. antagelsen om, at
han frembyder nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed, hviler på en fejl-
agtig opfattelse af årsagerne til de kriminelle handlinger, nemlig at han bl.a. har en dyssocial
personlighedsstruktur, og denne fejlopfattelse kan skyldes mangelfuld kommunikation med de
undersøgende læger, der ikke talte grønlandsk. den tidligere og nu pådømte kriminalitet ville
næppe være blevet begået i ædru tilstand, og derfor må en tidsbegrænset foranstaltning med
                                               - 3 -
de nuværende muligheder for alkoholistbehandling være tilstrækkelig til at forebygge yderli-
gere lovovertrædelser, såfremt en sådan tidsbestemt anstaltsanbringelse udmåles med henblik
på, at der skal være tid til at få gennemført en behandling mod alkoholisme. betingelsen om,
at forvaring skal være nødvendig for at forebygge en nærliggende fare for andres liv og le-
geme mv. er derfor ikke opfyldt.
hvis han idømmes forvaring i medfør af kriminallovens § 161, ønsker han anbringelse i en
psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark. baggrunden herfor er kriminal-
forsorgens beskrivelse af faciliteterne og behandlingsmulighederne i form af terapeutiske
samtaler med psykolog og psykiater i anstalten ved herstedvester sammenholdt med forhol-
dene i anstalten i nuuk, hvor han nu har været anbragt som tilbageholdt i tre år.
supplerende sagsfremstilling
i distriktslæge signe vindfelds erklæring af 18. maj 2009 hedder det bl.a.:
       ”vurdering.
       t vurderes som normalt begavet.
       der er ikke noget der tyder på tidligere eller nuværende sindssygdom.
       t fremstår fysisk normal, der findes altså ingen tegn på legemlig sygdom.
       han fremstår under samtalerne umiddelbart behagelig at konversere med. han virker
       meget lidt påvirket af de ting han har påført andre, og fremstår i forbindelse med for-
       holdene omkring hans datter og hans eget misbrug som barn, følelsesmæssigt afstumpet
       og upåvirket af de hændelser der er foregået.
       i løbet af sin opvækst, der umiddelbart har været præget af stabilitet i forhold til foræl-
       drene og hjemmet, er t blevet seksuelt misbrugt at et nært familiemedlem. t har siden
       ungdommen været alkoholiker og det har påvirket hans forhold til sine omgivelser.
       han fortæller, at han er ked af de ting han har gjort ved andre, både de tidligere vold-
       tægter og nu samleje med datteren. han forstår ikke hvorfor han har gjort det, fortæller
       at det kommer som lyn fra en klar himmel, og at det er noget han ikke selv kan styre.
       han viser ingen form for skyldsfølelse og synes ikke at være tynget af sine gerninger.
       i forbindelse med de hændelser som t ikke kan huske, skønnes der ikke at være tale om
       en såkaldt patologisk alkoholrus.
       under samtalerne med t får man indtryk af en mand der er svært karakterafvigende
       med manglende evne til at tage ved lære af sine erfaringer. han virker psykisk påfal-
       dende og man får indtryk af dyssocial personlighedsforstyrrelse, tidligere kaldet psyko-
       pati.
       der er overhængende fare for, at han vil begå de samme forbrydelser igen.
       på baggrund af sagens alvorlige karakter og ts dyssociale personlighedsforstyrrelse,
       psykopati, anbefales mentalobservation på en dertil egnet afdeling.”
                                               - 4 -
i konstitueret administrerende overlæge på dronning ingrids hospital, nuuk, poul bisgaards
erklæring af 20. oktober 2009 hedder det bl.a.:
      ”p.t. tilbageholdt i anstalten for domfældte i nuuk, i venten på mentalobservation på
      lukket afdeling, retspsykiatrisk afdeling i risskov.
      psykiatrisk afdeling, dronning ingrids hospital, 3900 nuuk har haft psykiatrisk tilsyn
      på ovennævnte tilbageholdte i anstalten, dels 08.06.09 og 03.08.09 og igen 20.10.09.
      ved alle tilsynene har der ikke fundet tegn på alvorlig sindslidelse. der er ikke fundet
      symptomer på psykotisk tilstand. der er ikke fundet tegn på alvorlig depression.
      fra psykiatrisk side har der tidligere været anbefalet, mentalobservation på lukket afde-
      ling på retspsykiatrisk afdeling i risskov p.g.a. sagens alvorlige karakter.
      under tilbageholdtes ophold på anstalten for domfældte, er der ikke opstået sikker-
      hedsmæssige problemer. den foreløbige tilbagemelding fra anstalten er, at tilbage-
      holdte har været forholdsvis stille og rolig, og ikke givet anledning til adfærdsmæssige
      problemer.
      undertegnede har bedt anstalten for domfældte, om en skriftlig rapportering angående
      tilbageholdtes adfærd. rapporten vil blive eftersendt.
      konklusion
      undertegnede anbefaler herefter, at der gøres ambulant mentalobservation med tilbage-
      holdte placeret på anstalten for domfældte.”
retslægerådets erklæring af 10. marts 2011 lyder således:
      ”med sagens tilbagesendelse skal retslægerådet på grund af mentalerklæring af
      04.02.11 ved overlæge georg gouliaev, risskov, samt øvrige for rådet foreliggende
      akter om t udtale, at han ikke er sindssyg og ikke kan antages at have været sindssyg på
      tidspunkterne for de påsigtede forhold. han er normal begavet. han lider ikke af epi-
      lepsi eller anden form for organisk hjernelidelse.
      t har fra barndommen udvist adfærdsforstyrrelser, og han har fra 18 års alderen haft et
      svært alkoholmisbrug og et vist hashmisbrug. han synes ikke at have været motiveret
      for behandling af misbruget. han har været påvirket af alkohol på tidspunktet for de på-
      sigtede forhol, men der er ingen holdepunkter for antagelsen af, at abnorm rustilstand
      har foreligget. t er tidligere dømt for blandt andet alvorlig sædelighedskriminalitet. han
      har aldrig frembudt symptomer på psykisk sygdom, og han har aldrig modtaget psykia-
      trisk behandling.
      ved aktuelle undersøgelse er t fundet personlighedsmæssigt afvigende, blandt andet
      selvcentreret, bortforklarende og præget af manglende evne til at indleve sig i andre
      menneskers tanker og følelser samt af manglende social tilpasning.
                                                   - 5 -
       t findes således personlighedsmæssigt betydelig afvigende, hvorfor han har en psykisk
       afvigelse, som efter rådets opfattelse ikke er af den i kriminallovens § 156, stk. 1, om-
       handlende karakter. ved en samlet vurdering af den tidligere og den nu påsigtede kri-
       minalitet samt hans personlighedsmæssige egenart finder retslægerådet, at han fremby-
       der en sådan nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed, at anvendelse
       af forvaring, jf. kriminallovens § 161, stk. 1, med anbringelse på ubestemt tid i en psy-
       kiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark, jf. § 161, stk. 2, er nødvendig
       for at forebygge denne fare.”
i udtalelse af 17. april 2012 fra direktoratet for kriminalforsorgen i grønland hedder det
bl.a.:
       ”vedr.: t cpr.nr. … , der pt. anstalten for domfældte i nuuk.
       -        september 1988, idømt anbringelse i anstalt, på 6 måneder. siddet på fuld tid.
       -        april 1990, idømt anstalt anbringelse i 6 måneder.
       -        juni 1990 blev prøveløsladt med vilkår om 1 års tilsyn med pålæg om
                afvænningsbehandling mod misbrug af spiritus.
       tilsynsforløb foregik i sisimiut, hvor pgl. søster også var under uddannelse i sisimiut.
       pgl. startede på erhvervsuddannelse og fik en praktikplads i værftet.
       starten af tilsynstiden gik godt, hvor han kom til den aftalte tide og fik antabus. som
       forsøgsvis stoppedes kriminalforsorgen antabus indtagelse og efter kort tid, begyndte
       det at, køre dårligt for pgl.
       pgl. rejste fra sisimiut til østkysten, efter endt selvmordsforsøg og dels på grund af
       hjemve.
       -        efter hjemkomsten fik en ny dom, anstaltsanbringelse i et 1 år, regnet fra
                d.18.maj 1991
       -        pgl. rejste tilbage til tasiilaq i maj 1992, efter at have siddet i anstalten på fuld
                tid.
       -        pgl. fik en dom januar 1993 med anstaltsanbringelse i 2år.
       blev prøveløsladt maj 1994 med tilsyn i 2år, ophold og arbejde samt afvænningsbe-
       handling.
       under prøveløsladelsen har pgl. fulgt tilsynspålæg, og kommet til aftalte tider. det har
       så vist sig hen af vejen at, han efter antabus indtagelse har kaste antabussen op og har
       drukket sig fuld bage-efter.
       -        oktober 1994 blev igen tilbageholdt for forsøg på manddrab, vold og om
                euforiserende stoffer i enkelt tilfælde. fik en anstaltsdom i 3 år.
       september 1996 blev prøveløsladt til forældrene i kulusuk.
       -        2003 har kriminalforsorgen i tasiilaq lavet en kort supplerende udtalelse, hvor
                der oplyses at pgl. havde en verserende sag december 2000, hvor tiltalte havde
                kastet med sin datter, derefter at have bidt denne å panden, og 2003 igen er sig-
                tet for vold.
       -        juni 2009 tilbageholdt, nuuk anstalt.”
                                               - 6 -
i et brev af 11. april 2012 fra direktoratet for kriminalforsorgen til rigsadvokaten hedder det
bl.a.:
       ”rigsadvokaten har til brug for behandlingen af en sag for højesteret ved skrivelse af 5.
       marts 2012 anmodet direktoratet for kriminalforsorgen om at beskrive, under hvilke
       forhold en forvaringsdom på nuværende tidspunkt fuldbyrdes i henholdsvis grønland
       og danmark. af særlig relevans anmodes der i den forbindelse om at få beskrevet sik-
       kerhedsniveauet samt hvilke muligheder, der er for behandling af psykisk afvigende
       personer, herunder personer der er dømt for alvorlig sædelighedskriminalitet.
       direktoratet kan oplyse følgende.
       1. anstalten ved herstedvester har oplyst, at behandlingen af de grønlandske anbragte
       koordineres i et tværfagligt samarbejde mellem psykolog, psykiater, socialrådgiver, pæ-
       dagogisk assistent og tolk samt det uniformerede personale, som alle er tilknyttet
       samme afdeling (k-l), hvor de grønlandske anbragte bor. samtlige anbragtes aktuelle
       forhold gennemgås på daglige afdelingsmøder og de daglige observationer på alle ni-
       veauer er afgørende for behandlingen.
       psykolog-/psykiatersamtalerne er en central del af behandlingen. alle forløb starter med
       en grundig udredning af personlighedsmæssige, sexologiske og psykiatriske problem-
       stillinger. den overordnede målsætning er at identificere de kriminogene faktorer (dvs.
       de faktorer, der vurderes at have ført til den pådømte kriminalitet) for målrettet at kunne
       tilrettelægge behandlingen med henblik på at nedsætte recidivrisikoen.
       hvert halve år udfærdiges den tværfaglige handleplan, hvor behandlingsindsatsen gen-
       nemgås grundigt og justeres efter behov. der er tale om en vekselvirkning, hvor man –
       som følge af et konstant udvidet kendskab til de anbragtes forhold – bliver stadigt bedre
       til at målrette behandlingen præcist mod de kriminogene faktorer.
       over halvdelen af de grønlandske anbragte er dømt for sædelighedskriminalitet, typisk
       recidiverende, hvilket kræver en særlig udredning, hvor man bl.a. overvejer iværksæt-
       telse af kønsdriftsdæmpende medicinsk behandling. dette sker efter en langvarig og
       grundig udredning, hvor minimum 2 psykologer eller psykiatere har haft et samtalefor-
       løb med den anbragte. på en klinisk konference - med deltagelse af hele anstaltens tvær-
       faglige behandlerpersonale samt anstaltens jurister – vurderes, om kønsdriftsdæmpende
       behandling er påkrævet for at nedsætte recidivrisikoen.
       iværksættelse af kønsdriftdæmpende behandling skal godkendes af retslægerådet og
       iværksættes som minimum ét år før udslusning. den anbragte følges tæt af såvel afde-
       lingens psykolog og psykiater samt af anstaltens endokrinologiske konsulent, der vurde-
       rer, om pågældende fysisk kan tåle behandlingen.
       først når man er helt sikker på, at den anbragte kan tåle behandlingen, herunder at han
       mentalt accepterer den som et vilkår, kan han forsøges udsluset til åben anstalt i grøn-
       land eller en pension under kriminalforsorgen i danmark.
       anstaltens høje fysiske og dynamiske sikkerhedsniveau giver gode rammer for en
       række udfoldelsesmuligheder, som er et vigtigt led i den samlede behandling. de an-
                                          - 7 -
bragte beskæftiges på anstaltens forskellige værksteder eller i skolen, og der er mulig-
hed for deltagelse i fritidstilbud herunder fysisk aktivitet.
de anbragte tilbydes grønlandsksproget misbrugsbehandling, som er et vigtigt led i be-
handlingen, idet det vurderes, at mere end 2/3 af de grønlandsk anbragte har problemer
med misbrug af især hash.
for at afbøde visse af de sproglige og kulturelle forskelle og den lange afstand til hjem-
landet og nære pårørende er der iværksat en række særlige tilbud til de grønlandske an-
bragte, som fx grønlandske gudstjenester, pårørendebesøg fra grønland, grønlandsk
proviant m.v.
2. direktøren for kriminalforsorgen i grønland har oplyst, at der aktuelt er anbragt 7
forvaringsdømte i anstalterne i hhv. nuuk (2), sisimiut (1), ilulissat (3) og qaqortoq (1).
2 af disse er som led i udslusning administrativt overført fra anstalten ved herstedve-
ster (til anstalterne i ilulissat og qaqortoq).
de forvaringsdømte anbringes typisk sammen med domfældte og tilbageholdte. de fy-
siske rammer i anstalterne er forholdsvis trange for forvaringsdømte, som ikke har al-
mindelig udgang til f.eks. beskæftigelse og undervisning uden for anstalternes område.
der er imidlertid visse beskæftigelsesmuligheder i anstalterne for de forvarede, der også
har adgang til begrænsede udendørs (gårdturs)arealer. endvidere vil der fra medio 2012
være etableret adgang til misbrugsbehandling i anstalterne i nuuk og ilulissat.
generelt er sikkerhedsniveauet på et meget lavere niveau, end det er kendt i danmark,
idet alle de grønlandske anstalter er bygget som åbne anstalter og baseret på, at de dom-
fældte i stor udstrækning færdes ude i lokalsamfundet. den statiske sikkerhed er derfor
lav, eksempelvis er der ikke ringmur eller hegn omkring anstalterne, ligesom personale-
bemandingen (den dynamiske sikkerhed) er lavere end i fx anstalten ved herstedvester.
i anstalten i nuuk er der dog mulighed for anbringelse i en sikret afdeling med et ind-
hegnet og sikret gårdtursareal, ligesom der er kameradækning i anstalten.
der er på nuværende tidspunkt ikke – bortset fra socialrådgivere - tilknyttet behand-
lingspersonale til anstalterne. således kan psykiatrisk behandling udelukkende ske i
yderst begrænset omfang via det offentlige sundhedssystem – idet psykiatrisk behand-
ling sker via henvisning fra praktiserende læge. kriminalforsorgen i grønland har etab-
leret et samarbejde med psykiatrisk afdeling på dronning ingrids hospital i nuuk, som
assisterer med råd og vejledning, mens vurderinger med henblik på udgang indtil videre
er sket med assistance fra en psykolog ansat i anstalten ved herstedvester, ligesom
denne psykolog for nogle af de forvaringsdømtes vedkommende har udarbejdet en psy-
kologfaglig vurdering til brug for anstalternes videre arbejde med de pågældende.
psykologhjælp til en forvaringsdømt skal bevilges af pågældendes hjemkommune, men
det lykkes ikke altid at få økonomisk tilsagn fra kommunen. derudover er det ikke altid
muligt at få fat på en psykolog, idet der i mange byer ikke er psykologer, mens der an-
dre steder kun er en enkelt psykolog, som skal servicere hele byen.
aktuelt har 2 af de 7 forvaringsdømte i anstalterne fået bevilget et begrænset antal psy-
kologsamtaler gennem hjemkommunen.
                                              - 8 -
      der er hverken i kriminalforsorgs- eller sygehusregi mulighed for at iværksætte den
      nødvendige behandling af de forvaringsdømte, der har begået alvorlig sædelighedskri-
      minalitet. der kan således ikke tilbydes den rette sexologiske behandling, ligesom
      iværksættelse af kønsdriftdæmpende medicinsk behandling - på grund af manglende
      fagpersoner, rammer og udstyr - ikke er mulig på samme måde som i danmark.
      i den kommende anstalt i nuuk, som forventes taget i brug i 2017, er det i forarbejderne
      til kriminalloven forudsat, at der vil blive etableret beskæftigelses-, fritids- og behand-
      lingsfaciliteter. det er endvidere forudsat, at kriminalforsorgen, eventuelt i samarbejde
      med selvstyret, vil udarbejde en handlingsplan, der skal sikre, at den nødvendige be-
      handlingskapacitet for de forvaringsdømte så vidt muligt er til disposition, når den nye
      anstalt i nuuk er klar til brug.
      3. direktoratet for kriminalforsorgen har på baggrund af de ovenfor beskrevne forhold,
      som de forvaringsdømte afsoner under i grønland, ved flere lejligheder, bl.a. i vedlagte
      skrivelse af 12. november 2010 til politimesteren i grønland, givet udtryk for, at de ek-
      sisterende anstalter i grønland ikke er egnede til at huse forvaringsdømte, dels fordi der
      ikke er de nødvendige behandlingsmuligheder, dels fordi sikkerheden ikke er tilstræk-
      kelig. det anførte gælder dog ikke for så vidt angår forvaringsdømte, der som led i ud-
      slusning administrativt er overført fra anstalten ved herstedvester til en åben anstalt i
      grønland. ”
i notat af 25. april 2012 udarbejdet af direktoratet for kriminalforsorgen til brug for sagens
behandling ved højesteret hedder det:
      ”rigsadvokaten har anmodet direktoratet for kriminalforsorgen om at besvare følgende
      spørgsmål i advokat wilhelm mallings skrivelser af 3. april og 12. april 2012 samt i
      rigsadvokatens skrivelse af 20. april 2012:
      1.     det bedes oplyst og i bekræftende fald i hvilket omfang de i grønland forvarede
             har ledsaget eller uledsaget udgang, og om en eller flere er beskæftiget uden for
             anstalterne.
        2. det bedes oplyst, om der er erfaring for, at forvarede i grønland har begået ny
            kriminalitet under forvaringen i grønland og i bekræftende fald i hvilket omfang,
            herunder om en sådan ny kriminalitet er begået i anstalten eller uden for denne.
        3. det bedes oplyst, om der er forvarede i grønland, der er flygtet fra anstalterne og i
            bekræftende fald, om den forvarede under sådanne undvigelser har begået alvorlig
            personfarlig kriminalitet.
        4. i kriminalforsorgens skrivelse af 11. april 2012 til rigsadvokaten anføres det på
            side 2, at der fra medio 2012 vil være etableret adgang til misbrugsbehandling i
            anstalterne i nuuk og ilulissat. det bedes oplyst, om denne misbrugsbehandling
            omfatter alkoholistbehandling, og om denne behandling vil blive tilbudt de forva-
            rede. hvis det sidste spørgsmål besvares benægtende, bedes det oplyst med hvil-
                                          - 9 -
      ken begrundelse en sådan misbrugsbehandling ikke vil komme til at omfatte de
      forvarede.
  5. under hvilke forhold vil en dom til (tidsbestemt) anstaltsanbringelse i grønland
      som udgangspunkt blive fuldbyrdet, og i hvilket omfang vil den domfældte kunne
      få tilladelse til udgang, herunder udgang til arbejde.
direktoratet kan efter høring af direktoratet for kriminalforsorgen i grønland oplyse
følgende.
ad 1.
ingen af de 5, der for tiden afsoner en dom til forvaring i grønland, har på nuværende
tidspunkt tilladelse til hverken ledsaget eller uledsaget udgang, herunder i forbindelse
med beskæftigelse uden for anstalterne.
direktøren for kriminalforsorgen i grønland har imidlertid oplyst, at nogle af de forva-
ringsdømte tidligere under afsoningen i en række tilfælde har afviklet ledsaget udgang.
de pågældendes tilladelse til ledsaget udgang blev imidlertid tilbagekaldt, efter at man
blev opmærksom på, at der ikke som foreskrevet i bekendtgørelse (nr. 1168 af 9. de-
cember 2009) om forvaring, der fuldbyrdes i grønland, og bekendtgørelse (nr. 1157 af
9. december 2009) om udgang til indsatte i kriminalforsorgens institutioner var foreta-
get høring af politiet og rigsadvokaten forud for udgang. spørgsmålet om ledsaget ud-
gang til nogle af de forvaringsdømte er for tiden under behandling i direktoratet for
kriminalforsorgen i grønland.
ad 2.
direktøren for kriminalforsorgen i grønland har oplyst, at ingen af de 5 nævnte forva-
ringsdømte under anbringelsen har begået ny kriminalitet uden for anstalterne.
det er imidlertid oplyst, at én af de forvaringsdømte er blevet sigtet for vold mod en
medindsat begået inde i anstalten. sagen verserer fortsat hos politiet.
ad 3.
direktøren for kriminalforsorgen i grønland har oplyst, at der for så vidt angår de 5
nævnte forvaringsdømte ikke har været tilfælde af undvigelse eller uretmæssig bortgang
fra anstalterne.
ad 4.
den planlagte misbrugsbehandling i anstalterne i nuuk og ilulissat omfatter behandling
mod alkoholmisbrug og misbrug af euforiserende stoffer. der er tale om et behand-
lingstilbud til alle indsatte, herunder også forvaringsdømte.
det bemærkes i den forbindelse, at kriminalforsorgen i grønland til brug for etablering
af misbrugsbehandling i anstalterne i nuuk og ilulissat har indgået en aftale med be-
handlingsstedet katsorsaavik (hovedsæde i nuuk). opstart af misbrugsbehandlingen var
oprindelig planlagt til april 2012, men katsorsaavik har efterfølgende udskudt dette til
august 2012. i den forbindelse har katsorsaavik endvidere oplyst, at der ikke vil blive
etableret primær misbrugsbehandling i anstalten i ilulissat på grund af manglende til-
bagemelding fra qaasuitsup kommune omkring samarbejde. der vil dog eventuelt
                                         - 10 -
kunne etableres et misbrugsbehandlingsrejsehold, ligesom der i forhold til forvarings-
dømte, som måtte ønske misbrugsbehandling, vil være mulighed for midlertidig over-
førsel til anstalten i nuuk med henblik på behandling.
ad 5.
direktoratet kan oplyse, at man på nuværende tidspunkt kun har åbne anstalter i grøn-
land. i modsætning til i danmark er de grønlandske anstalter ikke omgivet af en ring-
mur eller anden perimetersikring, fx indhegning. i anstalten i nuuk har man dog et sik-
ret gårdtursareal, der er omkranset af pigtråd og kameradækning i hele gårdtursarealet.
de øvrige anstalter har gårdtursarealer, der enten er omkranset af trådnet eller høje
mure. anstalternes yderdøre er endvidere låste, ligesom alle, der skal ind i anstalten,
skal igennem en sluse.
det er endvidere et særligt træk ved anstalterne i grønland, at anbringelsen i mindst
muligt omfang afskærer den dømte fra det omkringliggende samfund, hvorfor beskæfti-
gelse og aktiviteter i fritiden så vidt muligt sker uden for anstalten.
i overensstemmelse med ovenstående følger det af kriminallovens § 197, stk. 1, at fuld-
byrdelse af en foranstaltning med anstaltsanbringelse som hovedregel sker i åben afde-
ling.
efter § 197, stk. 2, kan fuldbyrdelsen efter stk. 1 som noget nyt (fra 1. januar 2010, hvor
kriminalloven trådte i kraft) dog ske i halvlukket regi, hvis den pågældende er dømt for
grovere personfarlig kriminalitet, og hensynet til retshåndhævelsen taler imod anbrin-
gelse i åbent regi. dette indebærer ifølge forarbejderne til kriminalloven, at dømte, der
har begået grov personfarlig kriminalitet, af hensyn til ofret og lokalsamfundet i en pe-
riode efter dommen kan anbringes i halvlukket regi uden mulighed for at få tilladelse til
beskæftigelse uden for anstalten eller tilladelse til udgang i øvrigt, medmindre særlige
forhold taler derfor, jf. kriminalovens § 214, stk. 2. der har endnu ikke været tilfælde,
hvor der af direktøren for kriminalforsorgen i grønland er truffet afgørelse om fuldbyr-
delse i halvlukket regi.
efter § 197, stk. 3, kan fuldbyrdelsen endvidere ske i lukket afdeling, hvis den dømte
efter tidligere afsoning senest er løsladt fra lukket afdeling, fordi betingelserne for over-
førsel til åben afdeling ikke var opfyldt. mulighed for fuldbyrdelse i lukket afdeling –
disciplinærafdeling og forvaringsafdeling - i grønland er endnu ikke etableret og vil
først kunne ske i forbindelse med opførelsen af en ny lukket anstalt i nuuk, som på nu-
værende tidspunkt forventes klar til ibrugtagning i 2017.
udgang
det følger af kriminallovens § 211, stk. 1, at en indsat i åben afdeling så vidt muligt skal
være beskæftiget uden for institutionen. dette gælder dog ikke for indsatte anbragt i
halvlukket regi, jf. § 214, stk. 2, som omtales nedenfor. afgørelse om tilladelse til be-
skæftigelse uden for institutionen træffes efter bestemmelserne i § 214.
det følger af kriminallovens § 214, stk. 1, at en indsat kan få tilladelse til udgang, når
udgangsformålet er rimeligt begrundet i uddannelsesmæssige, arbejdsmæssige, behand-
lingsmæssige, familiemæssige eller andre personlige hensyn. det er en betingelse for
tilladelse til udgang, at der ikke er bestemte grunde til at antage, at den indsatte i forbin-
delse med udgang vil begå ny kriminalitet, unddrage sig den fortsatte fuldbyrdelse, eller
                                           - 11 -
at tilladelsen på anden måde vil blive misbrugt, ligesom hensynet til retshåndhævelsen
ikke i øvrigt må tale imod tilladelse til udgang, jf. § 214, stk. 1, nr. 2 og 3.
der er i medfør af bl.a. kriminallovens § 214, stk. 7, udstedt en bekendtgørelse (nr. 1157
af 9. december 2009) om udgang til indsatte i kriminalforsorgens institutioner (ud-
gangsbekendtgørelsen). i bekendtgørelsen er der bl.a. fastsat regler om høring af politiet
m.v. forud for udgang, tidspunktet for første udgang, vilkårsfastsættelse m.v.
udgang med henblik på besøg hos bestemte personer
efter udgangsbekendtgørelsens § 21, stk. 1, kan indsatte i åbent regi få udgang for at
besøge bestemte nærstående personer. udgang med henblik på besøg hos en nærstående
person bør dog nægtes, hvis besøget ikke findes formålstjenligt. denne udgangsform ta-
ger sigte på den indsattes opretholdelse af kontakten til nærstående personer, dvs. ægte-
fælle, eller samlever, børn, børnebørn, forældre, søskende, bedsteforældre, oldeforældre
og eventuelt andre personer, til hvem den indsatte har en sådan tilknytning, der ganske
kan sidestilles med de nævnte familiebånd.
en tilladelse til udgang meddeles i almindelighed som tilladelse til dagudgang eller til-
ladelse til aftenudgang. i særlige tilfælde, herunder når den indsatte er tæt på at blive
løsladt, kan der gives tilladelse til overnatning uden for institutionen, jf. § 21, stk. 3.
der kan først meddeles tilladelse til udgang efter § 21, når en tiendedel af anstaltstiden
er udstået. tilladelse til dagudgang og aftenudgang forudsætter endvidere, at den dømte
har opholdt sig i henholdsvis 4 og 8 uger i institutionen, jf. § 22, stk. 1 og 2. kravet om,
at den indsatte skal have opholdt sig en vis periode i institutionen, giver anstalten mu-
lighed for at lære den indsatte bedre at kende, inden man skal vurdere, om det ud fra
kendskabet til den pågældende er forsvarligt at tillade udgang.
ved afgørelse af, om udgang skal ske med eller uden ledsagelse fra institutionen, tages
der hensyn til formålet med udgangen og risikoen for misbrug. udgang fra åbent regi
gives i almindelighed uden ledsagelse, mens udgang fra halvlukket regi eller lukket af-
deling i almindelighed kun vil kunne tillades med ledsagelse. der henvises til udgangs-
bekendtgørelsens § 4.
udflugter m.v.
efter udgangsbekendtgørelsens § 25 kan indsatte i åbent regi endvidere lejlighedsvis gi-
ves tilladelse til udflugter eller til arrangementer, hvortil der er offentlig adgang, eller til
deltagelse i klubvirksomhed, medmindre generelle ordens- eller sikkerhedsmæssige
hensyn gør sådan udgang utilrådelig. efter § 26, stk. 1 og 2, forudsætter udgang til ud-
flugter m.v., at en tiendedel af anstaltstiden er udstået, ligesom dagudgang og aftenud-
gang, herunder til udflugter, først kan opnås efter henholdsvis 4 og 8 ugers ophold i in-
stitutionen.
udgang med henblik på beskæftigelse, undervisning m.v., herunder udstationering
efter udgangsbekendtgørelsens § 27 kan indsatte i åbent regi bl.a. få tilladelse til ud-
gang, herunder i form af ophold uden for institutionen (udstationering), når det findes
formålstjenligt med henblik på beskæftigelse hos arbejdsgiver eller deltagelse i under-
visning. udgang kan også tillades, når det i øvrigt må anses for formålstjenligt med
henblik på at formidle overgangen til løsladelsen.
                                                 - 12 -
       tilladelse til udgang efter § 27 forudsætter, at den indsatte har udstået en tiendedel af
       anstaltstiden. det er endvidere en betingelse for tilladelse til dagudgang og aftenudgang,
       at den indsatte har opholdt sig henholdsvis 4 og 8 uger institutionen. tilladelse til ud-
       stationering kan først opnås efter 8 ugers ophold i institutionen. der henvises til ud-
       gangsbekendtgørelsens § 29.
       udgang til særlige formål
       efter udgangsbekendtgørelsens § 18 kan indsatte endvidere få udgang i anledning af
       nogle helt særlige indtrufne omstændigheder, f.eks. besøg hos nærstående personer, der
       er alvorligt syge, eller for at være til stede ved en nærstående persons begravelse. der er
       ingen tidsmæssige betingelser forbundet med tilladelse til udgang efter § 18.”
retsgrundlag
den tidligere gældende kriminallovs § 102 lød således:
       ”§ 102. når det må anses for påkrævet for at forebygge, at tiltalte begår yderligere lov-
       overtrædelser, eller nødvendigt at hensyn til den almindelige lovlydighed, kan tiltalte
       dømmes til anbringelse i anstalt. tiden for anbringelsen, som ikke kan overstige 10 år,
       fastsættes i dommen.
       stk. 2. en person kan dog dømmes til anbringelse på ubestemt tid, hvis
       1) han findes skyldig i drab, røveri, voldtægt eller anden alvorlig sædelighedsforbry-
            delse, frihedsberøvelse, alvorlig voldsforbrydelse, trusler af den i § 70 nævnte art
            eller brandstiftelse eller i forsøg på en af de nævnte forbrydelser, og
       2) det efter karakteren af det begåede forhold og oplysningerne om hans person, herun-
            der navnlig om tidligere kriminalitet, må antages, at han frembyder nærliggende fare
            for andres liv, legeme, helbred eller frihed, og
       3) anbringelse på ubestemt tid findes påkrævet for at forebygge denne fare.
       stk. 3. anses en person, der er omfattet af stk. 2, på grund af psykisk abnormitet uegnet
       til anbringelse i anstalt i grønland, eller giver sådan anbringelse ikke tilstrækkelig sik-
       kerhed, kan han dømmes til anbringelse på ubestemt tid i en psykiatrisk ledet anstalt
       under kriminalforsorgen i danmark. § 103, stk. 2 og 3, § 104, stk. 4, og § 108 finder
       herved tilsvarende anvendelse.
       …”
i det pågældende lovforslags bemærkninger til bestemmelsen hedder det bl.a. (folketingsti-
dende 1977-78, tillæg a, sp. 3547f):
                                               ”til § 102, stk. 2.
       …
       anbringelse i anstalt på ubestemt tid har i praksis kun fundet sted i tilfælde, der ville
       være omfattet af reglerne i straffelovens § 70. under hensyn hertil og til, at tidsubestemt
       anbringelse også i grønland kun bør finde sted, når der er tale om meget alvorlige for-
       hold, er lovforslaget ændret, således at det svarer til straffelovens regler.
                                                - 13 -
     bestemmelsen giver ikke retten mulighed for at træffe bestemmelse om anbringelse i
     forvaring i danmark. dette kan alene ske efter reglerne i § 102, stk. 3.
                                              til § 102, stk. 3.
     anstalten for domfældte i godthåb er ikke indrettet til at modtage lovovertrædere, der i
     længere tid skal holdes afsondret fra omverdenen. de indsatte arbejder i næsten hele an-
     staltstiden om dagen uden for anstalten. der er endvidere ikke ved anstalten ansat en
     læge i psykiatri. den psykiatriske overlæge ved dronning ingrids hospital yder dog en
     vis bistand over for de indsatte i anstalten.
     der vil derfor kunne forekomme tilfælde, hvor det allerede inden domsafsigelsen vil
     være åbenbart, at den pågældende vil være omfattet af § 102, stk. 2, men hvor anbrin-
     gelse i anstalten i grønland vil være uhensigtsmæssig.
     der foreslås derfor som 1. pkt. indsat en bestemmelse, der giver retten mulighed for at
     dømme den pågældende til anbringelse på ubestemt tid i en psykiatrisk ledet anstalt un-
     der kriminalforsorgen i danmark. som nævnt er det en forudsætning, at tiltalte er om-
     fattet af § 102, stk. 2, d.v.s. at de betingelser foreligger, som efter den danske straffelov
     kræves for dom til forvaring.
     dom til forvaring har hidtil ikke været kendt i det grønlandske foranstaltningssystem,
     og justitsministeriet har derfor fundet det rigtigst ikke at indføre dette begreb i den
     grønlandske kriminallov. i stedet er anvendt udtrykket ”anbringelse på ubestemt tid i en
     psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark”. inden for rammerne af det
     eksisterende anstaltssystem i danmark sigtes der hermed til anstalten ved herstedvester.
     det bemærkes, at bestemmelsen ikke giver hjemmel for anbringelse i fængsel i dan-
     mark.”
kriminallovens § 161 og § 241 lyder således:
     ”§ 161. forvaring på ubestemt tid kan anvendes, hvis
     1) gerningsmanden findes skyldig i drab, røveri, frihedsberøvelse, alvorlig voldsforbry-
         delse, trusler af den i § 98 nævnte art, voldtægt eller anden alvorlig seksualforbry-
         delse eller brandstiftelse eller i forsøg på en af de nævnte forbrydelser,
     2) det efter karakteren af det begåede forhold og oplysningerne om den pågældende,
         herunder navnlig om tidligere kriminalitet, må antages, at den pågældende fremby-
         der nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed, og
     3) anvendelse af forvaring er nødvendig for at forebygge denne fare.
     stk. 2. må gerningsmanden på grund af psykisk afvigelse, der ikke er af den i § 156, stk.
     1, omhandlede karakter, anses for uegnet til anbringelse i anstalt i grønland, eller giver
     en sådan anbringelse i anstalt i grønland, eller giver en sådan anbringelse ikke tilstræk-
     kelig sikkerhed, kan den pågældende dømmes til anbringelse på ubestemt tid i en psyki-
     atrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark.
     stk. 3. justitsministeren eller den, ministeren bemyndiger dertil, kan bestemme, at per-
     soner, der i medfør af stk. 2, er dømt til anbringelse i anstalt i danmark, skal overføres
                                               - 14 -
       til anstalt i grønland, når det må anses for formålstjenligt og foreneligt med hensynet til
       retssikkerheden. viser den dømte sig uegnet til ophold i anstalt i grønland, eller viser
       denne anbringelse sig ikke at give tilstrækkelig sikkerhed, kan justitsministeren be-
       stemme, at den pågældende skal tilbageføres til anstalt i danmark.
       stk. 4. retten kan bestemme, at en person, som er idømt forvaring efter § 161, stk. 1,
       skal overføres til en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark, hvis
       anstaltsanbringelse i grønland viser sig ikke at give tilstrækkelig sikkerhed. § 148, stk.
       3, og § 161, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.
       stk. 5. justitsministeren kan ved bekendtgørelse ophæve § 148, stk. 3, og § 161, stk. 2-4.
       § 241. forvaring efter kapitel 34 fuldbyrdes efter bestemmelserne i kapitel 43 om fuld-
       byrdelse af domme med anstaltsanbringelse, jf. dog stk. 2 og 3.
       stk. 2. forvaring fuldbyrdes normalt i en særlig forvaringsafdeling.
       stk. 3. under ophold i forvaringsafdeling har den indsatte ikke tilladelse til beskæfti-
       gelse uden for anstalten og ikke tilladelse til udgang i øvrigt. udgang kan dog tillades
       som led i et udslusningsforløb, eller når særlige forhold i øvrigt taler derfor.
       stk. 4. ledelsen af kriminalforsorgen i grønland fastsætter regler om fuldbyrdelse af
       forvaring, herunder om behandlingen af sager vedrørende tilladelse til udgang, overfør-
       sel til anden institution og prøveudskrivning, og om gennemførelse af tilsyn m.v. efter
       kapitel 40.”
i det pågældende lovforslags bemærkninger til bestemmelserne hedder det bl.a. (folketings-
tidende 2007-08, tillæg a, s. 1678 og 1697f):
                                                 ”til § 161
       bestemmelsen i stk. 1 angiver betingelserne for at afsige dom til forvaring og svarer –
       med en enkelt terminologisk ændring – til den gældende bestemmelse om tidsubestemt
       anstaltsanbringelse i kriminallovens § 102. det er desuden præciseret, at forvaring er
       tidsubestemt.
       i stk. 2 foreslås indsat en overgangsbestemmelse svarende til den gældende bestem-
       melse i kriminallovens § 102, stk. 3, som giver adgang til anbringelse af den dømte i en
       psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark (det vil for tiden sige an-
       stalten ved herstedvester). bestemmelsen forudsættes ophævet i forbindelse med etab-
       lering af en forvaringsanstalt i grønland, jf. nærmere det foreslåede stk. 5.
       det foreslåede stk. 3, der ligeledes har karakter af en overgangsbestemmelse, jf. stk. 5,
       svarer til den gældende bestemmelse i kriminallovens § 102, stk. 4, om adgange til ad-
       ministrativ udstationering til grønland af personer, der er dømt til tidsubestemt anbrin-
       gelse på en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark.
                                               - 15 -
      den foreslåede bestemmelse i stk. 4 giver adgang til at overføre forvaringsdømte place-
      ret i grønland til en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark, hvis
      anstaltsanbringelse i grønland viser sig ikke at give tilstrækkelig sikkerhed. bestem-
      melsen, der svarer til den gældende bestemmelse i kriminallovens § 104, stk. 2, 2. pkt.,
      forudsættes ligeledes ophævet i forbindelse med etablering af en forvaringsafdeling i
      grønland.
      i stk. 5 foreslås indsat en bemyndigelse til justitsministeren til ved bekendtgørelse at
      ophæve §§ 148, stk. 3, og 161, stk. 2-4, i forbindelse med etablering af en forvaringsaf-
      deling i grønland og det deraf følgende ophør med nedsendelse af dømte til anstalten
      ved herstedvester.
      …
                                                 til § 241
      bestemmelsen vedrører gennemførelse af foranstaltninger over for farlige kriminelle
      (forvaringsdømte) og er behandlet i betænkningens afsnit xvi, kap. 7.9.3.1.
      efter den foreslåede bestemmelse gennemføres forvaringsdomme – domme til anbrin-
      gelse i anstalt på ubestemt tid over for farlige kriminelle – efter de almindelige regler
      om fuldbyrdelse af domme med anstaltsanbringelse, jf. stk. 1, der dog indeholder en
      henvisning til bestemte fravigelser fra hovedreglen.
      således fuldbyrdes forvaring normalt i særlig forvaringsafdeling, jf. stk. 2. indtil en
      særlig forvaringsafdeling som foreslået er indrettet i eller i forbindelse med anstalten i
      nuuk, vil anbringelse som hidtil skulle ske i anstalten ved herstedvester i danmark.
      udtrykket ”normalt” i stk. 2 indebærer, at en forvaringsdømt som hidtil forudsættes ud-
      sluset ved overførsel til anden institution.
      desuden vil den forvaringsdømte som udgangspunkt ikke have tilladelse til at færdes
      uden for anstalten, jf. stk. 3. den forvaringsdømtes forhold forudsættes behandlet efter
      særlige sagsbehandlingsregler, fastsat af ledelsen af kriminalforsorgen i grønland, jf.
      stk. 4.”
højesterets begrundelse og resultat
efter en samlet vurdering af karakteren af de begåede forhold sammenholdt med de lægelige
oplysninger og oplysningerne om tidligere kriminalitet tiltræder højesteret, at t må antages at
frembyde nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed. højesteret finder, at
forvaring på ubestemt tid er nødvendig for at forebygge denne fare, idet en tidsbestemt an-
bringelse i anstalt ikke kan antages at være tilstrækkelig.
højesteret tiltræder herefter, at t er idømt forvaring, jf. kriminallovens § 161, stk. 1.
                                               - 16 -
efter kriminallovens § 161, stk. 2, er der hjemmel til i forbindelse med dom til forvaring at
dømme til anbringelse på ubestemt tid i en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i
danmark, hvis den pågældende på grund af psykisk afvigelse må anses for uegnet til anbrin-
gelse i anstalt i grønland, eller hvis anbringelse i anstalt i grønland ikke giver tilstrækkelig
sikkerhed.
det er i forarbejderne til den gældende kriminallov forudsat, at hidtidig praksis med hensyn
til, om en person, der idømmes forvaring, skal anbringes i psykiatrisk ledet anstalt under kri-
minalforsorgen i danmark, videreføres, indtil hjemlen i § 161, stk. 2, ophæves efter en for-
ventet etablering af en forvaringsafdeling i grønland, jf. herved § 161, stk. 5.
højesteret finder, at det efter retslægerådets udtalelse må lægges til grund, at t er personlig-
hedsmæssigt betydeligt afvigende, og at hans personlighedsmæssige egenart er medvirkende
årsag til, at han frembyder nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed.
på den anførte baggrund samt under hensyn til de lægelige oplysninger i øvrigt og kriminal-
forsorgens oplysninger om de nuværende behandlingsmuligheder ved anbringelse i anstalt
henholdsvis i grønland og i danmark finder højesteret, at t på grund af psykisk afvigelse må
anses for uegnet til anbringelse i anstalt i grønland, og han dømmes derfor til anbringelse i
psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark, jf. kriminallovens § 161, stk. 2.
t har fortsat været tilbageholdt under anken.
                                      thi kendes for ret:
ammassalik kredsrets dom stadfæstes, således at t dømmes til anbringelse på ubestemt tid i
en psykiatrisk ledet anstalt under kriminalforsorgen i danmark.
statskassen skal betale sagens omkostninger for kredsretten, grønlands landsret og højeste-
ret.
