- evh
                                          udskrift
                                               af
                          sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
                                            dom
afsagt den 3. maj 2012 af sø- og handelsretten sammensat af michael b. elmer (retsformand) og de
sagkyndige medlemmer karin schou andersen og per sjøqvist.
v 51 11                             hublot s.a. génève
                                    (advokat jeppe brogaard clausen)
                                    mod
                                    bianca bronsztejn
                                    rebiwar mohamed-rahim
                                    (advokat johnny petersen)
indledning
sagen vedrører køb og import af 5 varemærkeforfalskede ure mrk. hublot (i det følgende:
urene) fra kina. bianca bronsztejn havde bestilt urene i en kinesisk internetbutik og den 19.
marts 2011 på sit kreditkort trukket købesummen på 409 usd. den kinesiske sælger havde
den 23. marts 2011 sendt urene til bianca bronsztejn som varemodtager. i forbindelse med
toldkontrol har skat den 28. marts 2011 tilbageholdt og senere suspenderet frigivelsen af
urene.
       efter at den danske advokat for hublot s.a. génève (i det følgende: hublot) havde
rejst krav over for bianca bronsztejn om destruktion af urene, betaling af vederlag og erstat-
ning mv. og samtidig fremsat et forligstilbud, har hendes advokat afvist de rejste krav mv.
                                                   -2-
under henvisning til, at køberen af urene var bianca bronsztejns kæreste, rebiwar moha-
med-rahim, som advokaten angav, havde købt disse til privat brug.
        det er ubestridt, at urene uden varemærkeindehaverens samtykke er forsynet med
forskellige varemærker, som hublot i danmark og eu har registreret for bl.a. ure. bianca
bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim var ved bestillingen klar over, at der var tale om
varemærkeforfalskede kopiure.
        under sagen skal der tages stilling til, om bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-
rahim har pådraget sig pligt til at betale hublot vederlag og erstatning for varemærkekræn-
kelse ved at have indført urene med henblik på erhvervsmæssig brug, jf. reglerne i vare-
mærkelovens § 43, stk. 1, jf. § 4, stk. 1, nr. 1. dernæst skal der tages stilling til, om bianca
bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim skal anerkende, at suspensionen af frigivelsen af
urene er lovligt gjort og forfulgt, og at urene skal afstås til statskassen uden erstatning, jf.
reglerne i rådets forordning nr. 1383/2003 om toldmyndighedernes indgriben over for varer,
der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstalt-
ninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder (i det følgende: for-
ordningen), § 5 i lovbekendtgørelse nr. 1047 af 20. oktober 2005 og § 4 i bekendtgørelse nr. 12
af 9. januar 2006, begge om anvendelse af forordningen.
        der er enighed om, at retten skal afsige dom i sagen som helhed, hvis den finder, at bi-
anca bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim har indført urene med henblik på erhvervs-
mæssig brug. i modsat fald skal retten afsige kendelse om, at det ved sagens videre behand-
ling lægges til grund, at indførslen af urene ikke er sket med henblik på erhvervsmæssig
brug heraf, og at afgørelsen af sagen i øvrigt udsættes på højesterets ankedom vedrørende
sø- og handelsrettens dom af 8. november 2011 i sag v 29 10.
påstande
hublot har nedlagt påstand om, at bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim:
(1)     skal anerkende, at skattecenter københavns beslutning af 28. marts 2011 om suspensi-
        on af frigivelsen af urene i sag 11-078622 stadfæstes som lovligt gjort og forfulgt, og at
        urene i sag 11-078622 skal afstås til statskassen til destruktion,
                                                  -3-
(2)    forbydes at importere, sælge og/eller markedsføre produkter, som bærer et eller flere af
       hublots registrerede varemærker, jf. sagens bilag 1 og 14.
(3)    in solidum, subsidiært hver for sig, skal betale hublot 163.768, 75 kr. og et beløb,
       skønsmæssigt fastsat til 7.000 kr., til dækning af omkostninger i forbindelse med opbe-
       varing, forsikring, transport og destruktion af urene, alt med procesrente fra den 29.
       april 2011.
bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim har påstået frifindelse
forklaringer
bianca bronsztejn har forklaret, at hun er udlært handelsassistent, og at hun i den kinesiske
internetbutik købte og med sit visa/dankort betalte urene. hun har aldrig handlet med ure
og har aldrig før købt kopivarer. hun købte urene for sin kæreste, rebiwar mohamed-
rahim, som ikke selv har noget visa/dankort, og som betalte hende beløbet kontant, bortset
fra et ørebeløb.
       købet blev foretaget lørdag den 19. marts 2011 om aftenen fra hendes computer. rebi-
war havde set nogle ure, som han gerne ville have, og betalte hende forud for bestillingen
beløbet på 2.250 kr., som hun indsatte på sin konto. foreholdt, at beløbet ifølge en kontoud-
skrift først blev indsat på hendes konto tirsdag den 22. marts 2011, samme dag som beløbet
blev trukket på hendes konto via visa/dankortet, forklarer hun, at hun muligt husker trans-
aktionsrækkefølgen forkert, og at beløbet først blev indsat på hendes konto efter købet.
       hun og rebiwar mohamed-rahim havde på tidspunktet for købet af urene været kæ-
rester i 1½ år. urene blev sendt til hendes adresse, hvor rebiwar normalt opholdt sig. hun
og rebiwar havde og har ikke fælles økonomi. de låner hinanden penge, men ellers er deres
økonomi adskilt. hun har tidligere modtaget kontanter af rebiwar. hun har tidligere på in-
ternettet købt sko og the som gaver til rebiwar.
rebiwar mohamed-rahim har forklaret, at han kom til skade ved en ulykke med sin motorcy-
kel i januar 2011, hvor han blev alvorligt kvæstet. han lå på hospitalet og kom først efter 1-
1½ måned på benene igen, hvorefter han sad hjemme. han har siden gået arbejdsløs. han
                                               -4-
hjalp i marts 2011 en ven i transportbranchen og har i øvrigt tidligere arbejdet som brolægger
for kommunen.
       han havde efter uheldet ingen indtægter i 2011 og solgte for 37.000 kr. sin motorcykel,
hvori der var restgæld på ca. 13.000 kr. af overskuddet brugte han ca. 11.000 kr. på køb af
sko og tøj og urene. han havde i forvejen sparet 30-40.000 kr. op til en rejse. først i december
2011 fik igen indtægter i form af sygedagpenge og sociale ydelser fra kommunen. der var 2 -
2½ måned, hvor han ikke havde penge at handle ind for, og hvor han blev bespist af bianca
bronsztejn og familien.
       han og bianca bronsztejn har hver deres økonomi. han bad bianca bronsztejn lægge
pengene til købet af urene ud for sig, idet han afleverede beløbet til hende kontant. de giver
hinanden gaver, men urene var ikke nogen gave fra bianca bronsztejn til ham.
       han havde fået adressen på den pågældende internetbutik af nogle venner, som selv
havde fået leveret ure derfra, og som havde fortalt ham, at urene ved bestilling af expres le-
vering gik uden om tolden. han har aldrig tidligere købt kopiure over internettet og køber i
det hele taget aldrig kopivarer - bortset fra armbåndsurene, som han aldrig ville have fået
råd til, hvis han ikke havde købt dem som kopier. han har aldrig solgt ure.
       han har nikkelallergi og er derfor særligt glad for hublot-kopiure, som har en sports-
rem af gummi. kopiure holder ikke længe, og urmagere vil ikke reparere dem, når de går i
stykker. det sidste hublot-kopiur, han havde, holdt kun 1 uge, hvilket ikke er ualmindeligt.
han bestiller derfor mange ure ad gangen. så kan han også skifte mellem dem, så uret passer
til påklædningen.
       han har i alt haft 15 hublot-kopiure, 2 rolex-kopiure (model submariner, henholdsvis
daytona), 1 breitling-kopiur og 1 bulgari-kopiur. han bærer ved hovedforhandlingen et nyt
hublot-kopiur, som han netop har fået sendt fra tyrkiet.
       han havde således tidligere til eget brug købt 2 hublot-kopiure under en ferierejse til
sydamerika, ligesom nogle venner havde givet ham 3 hublot-kopiure, som de havde købt i
alanya i tyrkiet. disse 5 hublot-kopiure var gået i stykker 1-3 måneder, før han bestilte de
nye ure i marts 2011.
       han er opfordret til at medbringe disse 5 hublot-kopiure til hovedforhandlingen, men
foreviser kun 3 hublot-kopiure. disse fremtræder, i hvert fald til dels, stærkt slidte, særlig på
spænderne, og snavsede. ét af dem forevises i løsdele, idet remmen er gået i stykker. det
                                                  -5-
fjerde af de 5 hublot-kopiure angives at være glemt hjemme, og det femte at være til repara-
tion hos en urmager.
værkstedschef hos klarlund, lars rasmussen, har forklaret, at der tidligere har været 2 for-
handlere af hublot i danmark, og at klarlund for et års tid siden fik eneforhandling. han er
autoriseret til at reparere hublot bl.a. efter 2 ophold hos hublot i génève. alle de tilbage-
holdte ure er kopier af hublot og bærer forskellige af hublots varemærker. kopierne må alle
betegnes som dårlige, og design og forarbejdning er langt fra hublots niveau. enkelte af ure-
ne er slaviske kopier af ure i hublots kataloger, mens andre ikke synes at være udført efter
egentligt forlæg, men skal ligne hublot. de originale hublot, som kopierne svarer til eller
skal ligne, koster ifølge hublots prisliste fra 75.000 kr. og op til 500.000 kr.
parternes synspunkter
hublots advokat har gjort gældende, at der efter fast retspraksis er en stærk formodning for, at
samtidigt køb og indførsel af 5 varemærkeforfalskede ure hos samme sælger er erhvervs-
mæssig og ikke til privat brug.
       import af 5 varemærkeforfalskede ure er i sig selv et betydeligt indkøb, som langt
overstiger, hvad man indkøber til privat brug.
       i denne sag støtter det i allerhøjeste grad formodningen om, at urene er købt og indført
med henblik på erhvervsmæssig brug heraf, at jo mere man spørger bianca bronsztejn og
rebiwar mohamed-rahim ind til baggrunden for købet og indførslen på én gang af 5
hublot-kopiure fra samme internetbutik i kina, jo flere varemærkeforfalskede ure kommer
der frem. først drejede sagen sig om 5 varemærkeforfalskede ure. under skriftvekslingen
kom det frem, at rebiwar mohamed-rahim tidligere yderligere havde haft yderligere 5 va-
remærkeforfalskede hublot-kopiure, og under hovedforhandlingen har rebiwar mohamed-
rahim coplyst, at han selv havde købt og indført 2 af disse fra sydamerika, og at han havde
fået de 3 øvrige af disse 5 kopiure af venner, som havde købt dem i alanya i tyrkiet. under
hovedforhandlingen har rebiwar mohamed-rahim nu forklaret, at han i alt har haft 15 va-
remærkeforfalskede hublot-kopiure, 2 rolex-kopiure, 1 breitling-kopiur og 1 bulgari-kopiur,
idet han dog ikke har givet oplysning om, hvorfra, hvordan og under hvilke omstændighe-
                                                 -6-
der han har fået de 9 kopiure, som blev omtalt under hovedforhandlingen, og som han ikke
tidligere har omtalt.
       oplysningen om, at det var rebiwar mohamed-rahims venner, som i alanya i tyrkiet
havde købt 3 af de 5 tidligere omtalte 5 hublot-kopiure til ham, kom også først frem under
hovedforhandlingen og er således også ny. denne oplysning burde være fremkommet på et
tidligere tidspunkt, således at hublot havde haft mulighed for at undersøge dette forhold
nærmere.
       rebiwar mohamed-rahims forklaring om, at han er nødt til at købe 5 hublot-kopiure
ad gangen, fordi hublot-kopiurene ofte går i stykker allerede efter 1 uges tid og ikke kan fås
repareret hos en urmager, er på ingen måde underbygget og i sig selv ganske usandsynlig.
       hublot-kopiurene i denne sag har således i gennemsnit - beregnet på grundlag af det
beløb, som blev trukket på bianca bronsztejns visa/dankort, og som rebiwar mohamed-
rahim refunderede hende ved at indsætte det på hendes konto - kostet rebiwar mohamed-
rahim 440 kr. i indkøbspris pr. stk.
       efter sin forklaring var rebiwar mohamed-rahim imidlertid i tidsrummet fra januar
2011 til december 2011 uden indtægter, idet han dels var syg, dels arbejdsløs. i 2½ måned
havde han ikke nogen penge at købe ind for og måtte lade sig bespise hos bianca bronsztejn
og familien, og i resten af denne periode måtte han tære på en opsparing på 30-40.000 kr. og
et overskuddet på ca. 24.000 kr. fra salget af en motorcykel. det forekommer helt usandsyn-
ligt, at rebiwar mohamed-rahim under disse økonomiske omstændigheder skulle have
brugt 2.250 kr. på at købe ure til privat brug, vel vidende, at de kun holdt 1 uge, og at han så-
ledes hver uge havde en udgift på ca. 440 kr. til et ur, svarende til 2.000 kr. om måneden og
24.000 kr. om året, hvis han til stadighed købte nye hublot-kopiure, der gik i stykker efter 1
uges tid og derefter ikke kunne repareres.
       forklaringen om, at netop hublot-kopiure skulle være særligt gode for rebiwar mo-
hamed-rahims nikkelallergi, hænger sammen. de ure, som han foreviste under hovedfor-
handlingen, havde så slidte metalspænder, at der ikke var nogen belægning tilbage, som
kunne afskærme rebiwar mohamed-rahim fra at komme i kontakt med det høje nikkelind-
hold, som er almindeligt i spænderne på sådanne kopiprodukter.
       forklaringen for retten bestyrkes i øvrigt ikke af, at rebiwar mohamed-rahim, der
havde fået besked på at medtage sine 5 hublot-kopiure til hovedforhandlingen, alene med-
                                                   -7-
bragte 3 sådanne ure, som endog fremtrådte slidte, snavsede og til dels som værende itu,
samtidig med, at han angav at have glemt det fjerde af de 5 ure derhjemme, og at det femte
var til reparation hos en urmager, en forklaring, der i øvrigt stemte dårligt overens med hans
forklaring om, at urmagere ikke reparerer sådanne kopiure.
       bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim har haft forsæt til, at de ure, de købte i
og søgte at indføre fra den kinesiske internetbutik, var varemærkeforfalskede, og de skal der-
for dømmes til at betale vederlag og erstatning til hublot for varemærkekrænkelse, jf. vare-
mærkelovens § 43, stk. 1, jf. § 4, stk. 1, nr. 1. der kræves vederlag for brug af hublots mærke
med 25 % af originalprodukternes indkøbspris, her beregnet til 163.768,75 kr. endvidere
kræves godtgørelse af udgifter til destruktion af urene med i alt 7.000 kr., heraf 1.500 kr. til
opbevaring, forsikring m.v. i 1 år, 500 kr. til dækning af udgift til transport af urene til vest-
forbrænding, 500 kr. til destruktion ved vest-forbrænding og dokumentation herfor, og
4.500 kr. til en opsynsperson til transport og destruktion.
bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-rahims advokat har gjort gældende, at hublot har be-
visbyrden for, at købet og indførslen af de 5 varemærkeforfalskede ure er sket med henblik
på erhvervsmæssig brug.
       i overensstemmelse med rebiwar mohamed-rahims forklaring må det lægges til
grund, at han købte urene til sit private brug, således at han havde nogle ure at skifte imel-
lem til forskelligt tøj, og således at han havde andre ure, efterhånden som de købte ure gik i
stykker, hvilket de efter rebiwar mohamed-rahims erfaring gør efter kort tid.
       der må i den forbindelse også lægges vægt på rebiwar mohamed-rahims forklaring
om, at han er nikkelallergiker, og at den sportsrem af gummi, som hublot-kopiurene er for-
synet med, er særligt velegnet for ham, idet gummi ikke afgiver nikkel.
       rebiwar mohamed-rahims har efter sin forklaring holdt sig til hublot-kopiure, og
hans forklaring om hans tidligere mange ure af dette mærke understøtter, at købet og impor-
ten af urene er sket til privat brug og ikke i erhvervsmæssigt øjemed.
       i betragtning af, at hans hidtidige hublot-kopiure var gået i stykker 1-3 måneder før
købet i marts 2011, og at urene har kort holdbarhed og ikke kan fås repareret, kan der ikke
med nogen rimelighed være noget at sige til, at rebiwar mohamed-rahim valgte at bruge
                                                 -8-
2.250 kr. af de ca. 24.000 kr., som han netto havde fået ind ved salget af sin motorcykel, til at
købe 5 nye hublot-kopiure.
      da indførslen er sket til privat brug, kan bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-
rahim ikke pålægges at betale vederlag for krænkelse af hublots varemærkeret. størrelsen
af den krævede licensafgift er i øvrigt alt for høj. den skal beregnes af den uberettigede om-
sætning, ikke på grundlag af hublots priser. de 7.000 kr., som hublot kræver til dækning af
udgift til destruktion mv., er også for højt sat.
sø- og handelsrettens afgørelse
det lægges ved afgørelsen til grund, at bianca bronsztejn efter rebiwar mohamed-rahims
anmodning lørdag den 19. marts 2011 i en kinesisk internetbutik bestilte 5 ure mrk.
hublot, som de begge vidste, var varemærkeforfalskede, til en samlet pris af 409 usd.
hun bad i forbindelse med købet sælgeren om at trække betalingen for urene og forsendel-
sesomkostningerne på sit visa/dankort. 2.250 kr. blev herefter trukket på hendes bankkonto
tirsdag den 22. marts 2011, og samme dag indsatte rebiwar mohamed-rahim 2.250 kr. på
hendes bankkonto.
      det lægges endvidere til grund, at den kinesiske sælger i forlængelse af bestillingen og
betalingen sendte urene til bianca bronsztejn som varemodtager, hvorefter de i forbindelse
med toldkontrol den 28. marts 2011 blev tilbageholdt af skat efter reglerne i forordningen.
      efter varemærkelovens § 4, stk. 1, nr. 1, kan indehaveren af en varemærkeret, her
hublot, forbyde andre, der ikke har dennes samtykke, at gøre erhvervsmæssig brug af tegn,
hvis tegnet er identisk med varemærket, og de varer, for hvilke tegnet er taget i brug, her
ure, er af samme art, som de varer, for hvilke varemærket er beskyttet, her ure. som er-
hvervsmæssig brug skal efter § 4, stk. 3, nr. 3, navnlig anses import eller eksport af varerne
under det pågældende tegn.
      samtidigt køb og import af 5 armbåndsure fra samme forhandler skaber en stærk for-
modning for, at indførslen sker med henblik på erhvervsmæssig brug.
      retten finder, at rebiwar mohamed-rahims forklaring for retten ikke afsvækker denne
formodning.
                                                -9-
        rebiwar mohamed-rahim har forklaret, at han i tidens løb har haft 19 varemærkefor-
falskede eller piratkopierede ure, heraf 15 hublot-kopiure, og at sådanne ure også er almin-
delige i hans omgangskreds. han og hans omgangskreds synes at have indgående kendskab
til, hvor og hvordan man kan købe varemærkeforfalskede og piratkopierede ure, og hvordan
man kan forsøge at få dem uden om toldkontrollen efter forordningen.
        det findes ikke sandsynliggjort, at rebiwar mohamed-rahim som af ham forklaret er
nødt til at købe 5 ure ad gangen, fordi kopiure som de omhandlede ofte går i stykker allerede
efter 1 uge og derefter ikke kan fås repareret hos en urmager. andre kan godt nøjes med at
købe ét armbåndsur ad gangen, og dette er vist nok det mest almindelige. at købe 5 arm-
båndsure ad gangen og at smide dem ud, efterhånden som de efter en uges tid går i stykker,
må kræve en økonomi, der er væsentligt bedre end den, som rebiwar mohamed-rahim på
dette tidspunkt havde ifølge den forklaring, som han har givet retten om sine økonomiske
forhold igennem 2011, hvor han i store dele af året var helt uden indtægter, ikke havde pen-
ge til daglige indkøb og måtte lade sig bespise af sin familie eller kæreste.
        det forekommer således ikke troværdigt, at en person, som efter sin egen forklaring er
arbejdsløs og uden indtægter, skulle have råd til at bruge i gennemsnit godt 2.000 kr. om
måneden på piratkopierede armbåndsure med henblik på privat brug.
        det samme gælder forklaringen om, at netop varemærkeforfalskede ure af mærket
hublot skulle være særligt gode for rebiwar mohamed-rahims nikkelallergi. den ganske
tynde belægning på spænderne på de hublot kopiure, som rebiwar mohamed-rahim fore-
viste under hovedforhandlingen, var nemlig slidt af, således at belægningen næppe er egnet
til at indkapsle spændets indhold af nikkel - et slid, som angivelig må være indtrådt i løbet af
den uges tid, som sådanne kopiure efter rebiwar mohamed-rahims forklaring normalt kun
kan bruges, inden de går i stykker.
        på den anførte baggrund findes rebiwar mohamed-rahim ikke ved sin forklaring at
have afsvækket den ovenfor nævnte stærke formodning for, at samtidigt køb og import af 5
varemærkeforfalskede armbåndsure fra samme forhandler er sket med henblik på er-
hvervsmæssig brug af urene, som uden hublots samtykke var forsynet med hublots vare-
mærker, hvilket han var på det rene med. under disse omstændigheder findes rebiwar mo-
hamed-rahim at have pådraget sig pligt til at betale hublot vederlag og erstatning for for-
sætlig varemærkekrænkelse, jf. varemærkelovens § 43, stk. 1, jf. § 4, stk. 1, nr. 1, og påstand 3.
                                                     - 10 -
       bianca bronsztejn medvirkede til rebiwar mohamed-rahims bestilling af og betaling
for urene, som hun var på det rene med, var varemærkeforfalskede, ved at stille sit beta-
lingskort til rådighed for ham, der ikke selv havde noget betalingskort, og ved at tillade ham
at angive hende som varemodtager, hvorved hun i forhold til toldmyndighederne mv. frem-
trådte som importør af urene, selv om den reelle modtager var rebiwar mohamed-rahim.
under disse omstændigheder findes bianca bronsztejn ved sin medvirken at have pådraget
sig pligt til at betale hublot vederlag og erstatning for varemærkekrænkelse, jf. varemærke-
lovens § 43, stk. 1, jf. § 4, stk. 1, nr. 1, og påstand 3.
       vederlaget fastsættes efter et samlet skøn, navnlig over, til hvilken pris rebiwar mo-
hamed-rahim kunne have solgt de 5 hublot-kopiure, til 2.500 kr. erstatning for omkostnin-
ger til destruktion af de 5 ure fastsættes, ligeledes efter et samlet skøn, til 2.500 kr.
       hublots påstande 1-2 om stadfæstelse af suspensionen af frigivelsen af urene, om af-
ståelse af urene til statskassen og om forbud mod import mv. af produkter med hublots va-
remærker tages herefter til følge i forhold til rebiwar mohamed-rahim og bianca bronsztejn,
der in solidum tillige skal betale hublot vederlag og erstatning for varemærkekrænkelse
med et samlet beløb på 5.000 kr. med rente som påstået, jf. påstand 3.
       efter sagens udfald skal rebiwar mohamed-rahim og bianca bronsztejn betale sags-
omkostninger til hublot s.a., génève. sagsomkostningerne fastsættes under hensyn til sa-
gens omfang og resultat til 15.500 kr., heraf 500 kr. til dækning af retsafgift og resten til dæk-
ning af udgift til advokat.
                                 thi kendes for ret
bianca bronsztejn og rebiwar mohamed-rahim:
-      skal anerkende, at skattecenter københavns beslutning af 28. marts 2011 om suspensi-
       on af frigivelsen af urene i sag 11-078622 stadfæstes som lovligt gjort og forfulgt, og at
       urene i sag 11-078622 skal afstås til statskassen til destruktion, og
-      forbydes at importere, sælge og/eller markedsføre produkter, som bærer et eller flere af
       hublots registrerede varemærker, jf. sagens bilag 1 og 14.
                                               - 11 -
-     skal én for begge og begge for én betale hublot s.a., génève, 5.000 kr. med procesrente
      fra den 29. april 2011 og 15.500 kr. i sagsomkostninger. sagsomkostningsbeløbet for-
      rentes efter rentelovens § 8 a.
det idømte skal erlægges inden 14 dage fra denne doms dato.
      karin schou andersen                michael b. elmer             per sjøqvist
                                           (retsformand)
                                             (sign.)
                                         ___ ___ ___
                                udskriftens rigtighed bekræftes
                         p.j.v. sø- og handelsretten, den 3. maj 2012
