                       højesterets kendelse
                            afsagt tirsdag den 7. juni 2016
sag 80/2016
henrik lehm
og
57 nord i/s
(advokat rasmus haugaard for begge)
mod
gramrode møbelfabrik a/s
(advokat johan løje)
i tidligere instans er afsagt dom af sø- og handelsretten den 15. april 2016.
henrik lehm og 57 nord i/s har ved ankestævning af 28. april 2016 anket dommen til høje-
steret.
denne kendelse angår, om betingelserne for anke til højesteret i retsplejelovens § 368, stk. 4,
2. pkt., er opfyldt.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: poul søgaard, jon stokholm, poul dahl jensen,
henrik waaben og hanne schmidt.
påstande
henrik lehm og 57 nord i/s har nedlagt påstand om, at højesteret antager ankesagen til rea-
litetsbehandling.
gramrode møbelfabrik a/s har tilsluttet sig denne påstand.
                                                - 2 -
sagsfremstilling
ved dom af 15. april 2016 fandt sø- og handelsretten, at designer henrik lehm og gramrode
møbelfabrik a/s havde indgået en endelig, uopsigelig samarbejdsaftale (royaltyaftale) om
produktion og salg af en række møbler, herunder stick-stolen, og at der ikke forelå om-
stændigheder, som indebar, at henrik lehm var berettiget til at hæve aftalen. retten fandt
endvidere, at henrik lehm og 57 nord i/s ved sin produktion og salg af spike-stolen havde
krænket gramrodes rettigheder til stick-stolen.
henrik lehm og 57 nord blev på denne baggrund pålagt at tilbagekalde og tilintetgøre ek-
semplarer af spike-stolen og at betale vederlag og erstatning til gramrode med i alt 125.000
kr. endelig blev henrik lehm og 57 nord pålagt at betale sagens omkostninger med i alt
160.000 kr.
i sø- og handelsrettens begrundelse og resultat hedder det bl.a.:
      ”aftaleforholdet mellem gramrode og henrik lehm
      gramrode og henrik lehm er enige om, at de har indgået en aftale om tiger-,
      panther-, og leopard-stolene samt tiger-bordet, og at denne aftale udgøres af
      samarbejdsaftalen af 3. juni 2009…som ændret ved tillæg til aftalen af 17. april 2013 …
      spørgsmålet er, om der tillige er indgået en aftale om stick-stolen, puma-stolen,
      butterfly-bordet, gepard-stolen og coco-bordet. besvarelsen af dette spørgs-
      mål beror på en samlet vurdering af parternes samarbejde, forhandlinger og dispositio-
      ner i relation til disse designs, hvor retten navnlig lægger vægt på følgende forhold:
      den 31. august 2010 fik henrik lehm forudbetalt royalty for stick, puma og but-
      terfly af gramrode, som iværksatte produktion og markedsføring af disse produkter
      kort tid efter. markedsføringen af produkterne skete i vidt omfang i samarbejde med
      henrik lehm. i februar 2011 fremkom henrik lehm med et tilbud til gramrode vedrø-
      rende royalty for puma og butterfly; tilbuddet blev genfremsat ved en e-mail af
      15. juni 2011. som bekræftet af henrik lehm i e-mailen af 15. juni 2011 var der alle-
      rede på dette tidspunkt opnået enighed om royaltyvilkårene for stick, og at de øvrige
      vilkår for denne stol var som i branchens standardaftaleformular. den 10. august 2011
      accepterede gramrode endvidere i al væsentlighed de af henrik lehm fremsatte krav
      vedrørende puma og butterfly, hvilken accept må anses for rettidig henset til sa-
      gens forløb. det må lægges til grund, at det var parternes fælles opfattelse, at de øvrige
      aftalevilkår vedrørende puma og butterfly – som tilfældet var med stick – var
      som i branchens standardaftaleformular. parterne fortsatte efterfølgende det løbende
      samarbejde vedrørende stick, puma og butterfly og agerede i det hele, som om
      at der var indgået aftale om disse produkter.
                                         - 3 -
henrik lehm samarbejdede tilsvarende med gramrode om produktmodningen og mar-
keds-føringen af gepard-stolen (som blev introduceret på markedet i starten af 2012)
og coco-bordet (som blev introduceret på markedet i foråret 2012). i efteråret 2012
fremkom henrik lehm med et tilbud på royaltyvilkår for gepard og coco; han
fremkom samtidig med et oplæg til nye royaltyvilkår for stick, puma og butter-
fly. parterne korresponderede indgående herom i den følgende tid, og den 3. december
2012 accepterede gramrode i al væsentlighed henrik lehms krav. det må lægges til
grund, at det var parternes fælles opfattelse, at de øvrige aftalevilkår vedrørende ge-
pard og coco – som tilfældet var med stick, puma og butterfly – var som i
branchens standardaftaleformular.
pr. 28. februar 2013 foretog gramrode en opgørelse af royalty for stick, puma og
butterfly. opgørelsen skete på baggrund af de satser, som parterne havde for-
handlet og aftalt i slutningen af 2012, og henrik lehm protesterede ikke imod opgørel-
sen.
i april 2013 fremsendte gramrode til underskrift en samlet samarbejdsaftale, som var
udformet på branchens standardaftaleformular, omfattende stick, puma, butter-
fly, gepard og coco. aftalen indeholdt de royalty- og rabatsatser, som parterne
tidligere var nået til enighed om. efter henrik lehms egen forklaring ønskede han ikke
at underskrive denne aftale, da han ønskede at tilføje et vilkår om, at eneretten til vippe-
systemet i stick og udtrækssystemet i butterfly forblev hos ham. af samme
grund underskrev henrik lehm heller ikke aftaledokumentet, som gramrode frem-
sendte i juni 2013…, og som var identisk med aftaledokumentet fra april 2013, dog så-
ledes at gramrode havde accepteret, at gramrode ikke fik eneret på udtræksskuffen i
coco. de øvrige aftalevilkår protesterede henrik lehm dog ikke imod, og pr. 31. juli
2011 modtog han desuden uden protest royalty for stick, puma, butterfly, ge-
pard og coco i henhold til de mellem parterne aftalte satser.
retten finder efter en samlet vurdering af parternes samarbejde, forhandlinger og dispo-
sitioner, at parterne har indgået en samarbejdsaftale om stick-stolen, puma-stolen,
butterfly-bordet, gepard-stolen og coco-bordet svarende til den uun-
derskrevne aftale i sagens bilag...
retten giver herefter gramrode medhold i den principale påstand 1.
opsigeligheden
spørgsmålet er herefter, om der er sket en endelig overdragelse til gramrode af retten til
at producere og sælge de omhandlede møbeldesigns, eller om henrik lehm har været
berettiget til at opsige de indgåede aftaler som sket ved brev af 7. april 2014.
parternes aftaler følger de standardaftalevilkår, der er godkendt af foreningen danske
designere, danske arkitekters landsforbund og møbel + interiør brancheforeningen.
standardaftalevilkårene indeholder en detaljeret regulering af ”overdragelsen”, som er
det udtryk, der flere gange anvendes til at beskrive overgangen af produktions- og salgs-
rettighederne til de omhandlede designs fra designeren til producenten. standardvilkå-
rene regulerer indgående parternes forhold efter den skete overdragelse af rettighederne
og indeholder ikke bestemmelser om opsigelse af aftalen. retten finder efter standard-
aftalevilkårenes ordlyd og samarbejdets karakter, at vilkårene indebærer en endelig og
uopsigelig overdragelse af de pågældende rettigheder til producenten. de sagkyndige
                                           - 4 -
dommere bemærker supplerende, at denne fortolkning støttes af den branchemæssige
forståelse af standardaftalevilkårene.
gramrode og henrik lehm har ikke indgået aftale om, at standardaftalens udgangs-
punkt om uopsigelighed skulle fraviges. da det af henrik lehm i øvrigt anførte ikke
kan føre til andet resultat, finder retten herefter, at henrik lehm ikke har været beretti-
get til at opsige aftalerne. da henrik lehm heller ikke har godtgjort omstændigheder,
der i henhold til parternes aftale berettiger ham til at ophæve aftalen, skal gramrode i
det hele frifindes for de sagsøgtes selvstændige påstande. det bemærkes herved, at
gramrodes indstilling af produktionen af visse af møblerne på grund af manglende ren-
tabilitet efter sagens omstændigheder ikke udgør en hævebegrundende omstændighed.
de sagsøgtes markedsføring og salg af spike-stolen
retten skal herefter tage stilling til, om henrik lehm og 57nord ved at producere og
sælge spike-stolen har krænket gramrodes rettigheder til stick-stolen.
efter bevisførelsen, herunder de for retten foreviste eksemplarer af stolene, finder retten
efter en samlet vurdering – i overensstemmelse med skønsmandens vurdering, jf. sva-
rene på bl.a. spørgsmål 5, 6, 8, 9, 10 og 13 samt skønsmandens supplerende forklaring
for retten – at stolene efter en helhedsvurdering er så lig hinanden, at spike fremtræder
som en nærgående efterligning af stick, og at spike udgør en kunstnerisk videreud-
vikling af stick i henhold til pkt. 16.1 i gramrode og henrik lehms samarbejdsaftale.
ifølge aftalens pkt. 16.1 burde henrik lehm i denne situation have tilbudt spike til
gramrode med en frist på seks måneder til at meddele, om gramrode ønskede at over-
tage retten til stolen. selv for det tilfælde, at gramrode var blevet tilbudt spike med
aftalt varsel og havde bekræftet, at de ikke ønskede at overtage designet, var henrik
lehm imidlertid ikke berettiget til selv at påbegynde produktion heraf, da produktion og
salg af et så nært beslægtet design til stick ville være i strid med aftalens pkt. 18.2.
henrik lehms produktion og salg af spike-stolen er herefter i strid med hans kon-
traktmæssige forpligtelser over for gramrode.
det følger af ovenstående, at henrik lehm og 57nords produktion og salg af spike-
stolen tillige udgør en krænkelse af de ophavsrettigheder til stick, som henrik lehm
har overdraget til gramrode, jf. ophavsretslovens § 2. produktionen og salget af spike
har endvidere karakter af illoyal markedsfortrængning og udgør derfor desuden en
krænkelse af markedsføringslovens § 1. gramrode skal på den baggrund have medhold i
påstand 2.
efter ophavsretslovens § 84, stk. 1, nr. 1 og 3, kan en ophavsretsindehaver kræve, at
krænkende produkter tilbagekaldes fra markedet og destrueres. gramrodes påstande 3
og 4 tages derfor også til følge.
henrik lehm og 57nord skal betale vederlag og erstatning til gramrode i anledning af
krænkelsen, jf. ophavsretslovens § 83, stk. 1, og markedsføringslovens § 20, stk. 2. de
sagsøgtes uberettigede salg af spike må på baggrund af parternes tætte tilknytning til
det samme marked og stolenes fremtoning, pris og kvalitet antages at have skadet
gramrodes salg af stick både i form af substitution og fremadrettet markedsforstyr-
relse. på baggrund af de sagsøgtes oplysninger om at have solgt i alt 501 stk. af spike
                                                - 5 -
       samt gramrodes oplysninger om, at gramrodes fortjeneste pr. solgte stick-stol var
       250 kr., fastsættes vederlaget og erstatningen samlet skønsmæssigt til i alt 125.000 kr.
       efter sagens karakter finder retten, at der ikke er tilstrækkeligt grundlag for at pålægge
       de sagsøgte at offentliggøre dommens præmisser og konklusion. de sagsøgte frifindes
       derfor for påstand 5.”
parternes synspunkter
henrik lehm og 57 nord i/s har anført bl.a., at sagens kerne er, hvorvidt de omtvistede sam-
arbejdsaftaler kan opsiges med rimeligt varsel. sø- og handelsrettens dom er i strid med det
almindelige obligationsretlige udgangspunkt om, at aftaler, hvor intet andet er aftalt, kan op-
siges med et passende varsel, og er uden fortilfælde i retspraksis. spørgsmålet om sø- og
handelsrettens opfattelse på dette punkt er rigtig, har principiel betydning. en afklaring vil
samtidig have stor betydning for hele designbranchen, herunder for den fremadrettede anven-
delse af branchens standardkontrakter.
også spørgsmålet om, hvorvidt drøftelse af og enighed om enkelte aftalevilkår mellem parter
i en royaltyaftale kan føre til, at parterne forpligtes af alle øvrige vilkår i en standardsamar-
bejdsaftale, der i stort omfang bliver brugt i designbranchen, er principielt.
gramrode møbelfabrik a/s har tilsluttet sig, at betingelserne for at tillade anken er opfyldt,
og har supplerende anført bl.a., at sagen rejser spørgsmålet, om en designers loyalitetspligt
over for en producent indebærer, at designeren er afskåret fra at iværksætte produktion af
møbler, som tilnærmelsesvis er identiske med møbler omfattet af parternes aftale. dette
spørgsmål samt spørgsmålet om, hvorvidt der i dansk ret gælder en generel regel om, at de-
signs, der har været i produktion, men senere tages ud af produktion, skal falde tilbage til de-
signeren, har også principiel betydning.
højesterets begrundelse og resultat
af retsplejelovens § 368, stk. 4, 2. pkt., fremgår, at domme, der er afsagt af sø- og handels-
retten, kan ankes til højesteret,
       ”hvis sagen er af principiel karakter og har generel betydning for retsanvendelsen og
       retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt, eller hvis andre
       særlige grunde i øvrigt taler for, at sagen behandles af højesteret som 2. instans.”
                                                - 6 -
den uoverensstemmelse mellem parterne, som sø- og handelsretten har taget stilling til i
dommen, angår, hvem af parterne der har rettighederne til at producere og sælge en række
møbelprodukter.
sagen angår i første række, hvad der er aftalt mellem parterne. afgørelsen af dette spørgsmål
beror som udgangspunkt på en konkret vurdering, og sagen kan derfor ikke på det forelig-
gende grundlag antages at have principiel betydning. der ses heller ikke at foreligge andre
særlige grunde, der taler for, at sagen bør kunne indbringes for højesteret som 2. instans.
på denne baggrund finder højesteret, at betingelserne for anke til højesteret ikke kan anses
for opfyldt, jf. retsplejelovens § 368, stk. 4, 2. pkt.
højesteret afviser derfor anken, jf. retsplejelovens § 368, stk. 6, 2. pkt., jf. stk. 4, 2. pkt.
                                          thi bestemmes:
denne anke afvises fra højesteret.
