f0048000 - ols
                                         udskrift
                                             af
                      sø- & handelsrettens dombog
                                        ____________
den 19. august 2004 blev af retten i sagen
f-48-03
hk danmark som mandatar for
hgs
(advokat jacob goldschmidt ved advokatfuldmægtig louise bødker)
mod
praktiserende lægers arbejdsgiverforening som mandatar for
praktiserende læge aie
(advokat sven-erik tensing)
afsagt sålydende
                                           d o m:
indledning
det første spørgsmål i sagen er om hgs der blev afskediget af læge aie, har krav på
godtgørelse efter bestemmelsen i deltidslovens § 4a, stk. 3, hvorefter en lønmodtager
har ret til en godtgørelse bl.a. i tilfælde hvor den pågældende er blevet afskediget
fordi han eller hun har afslået at arbejde på deltid. det andet spørgsmål er om hgs
der ikke på noget tidspunkt under sin ansættelse modtog ansættelsesbevis, har krav
                                               - 2 -
på godtgørelse for manglende ansættelsesbevis efter at hun én gang har fået en sådan
godtgørelse.
sagsøgeren, hk danmark som mandatar for hgs, har nedlagt påstand om at
sagsøgte, praktiserende lægers arbejdsgiverforening som mandatar for
praktiserende læge aie, skal betale 209.048,86 kr. med procesrente fra den 11.
januar 2003.
påstandsbeløbet fremkommer således:
løn svarende til 39 uger ~ 9 måneders løn
a 22.116,54 kr.                                             199.048,86 kr.
godtgørelse for manglende ansættelsesbevis                   10.000,00 kr.
i alt                                                       209.048,86 kr.
aie har nedlagt påstand om frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
der er ikke tvist om den beløbsmæssige opgørelse af hgss krav. der er heller ikke
uenighed om at hgs ikke har modtaget ansættelsesbevis.
sagen blev anlagt ved retten i roskilde den 22. oktober 2003. den blev ved kendelse
af 31. oktober 2003 henvist til sø- og handelsretten i medfør af retsplejelovens §
226, stk. 3, jf. stk. 1, nr. 1, jf. § 248, stk. 2. domsforhandling fandt sted den 17. juni
2004.
sagsfremstilling
hgs blev med virkning fra den 1. september 1998 ansat som lægesekretær hos aie i
henhold til ansættelsesaftale af 30. juni 1998. af aftalen fremgår at arbejdsstedet var
hestetorvet 10, roskilde. arbejdstiden var 37 timer om ugen. der var aftalt tre
måneders prøvetid i henhold til ”overenskomst mellem lægesekretærforeningen/hk
og praktiserende lægers organisation. herefter er funktionærlovens bestemmelser
gældende”. det fremgår videre at ”lønnen andrager kr. 19.147,21, svarende til
skalatrin 26, gruppe 2 i.h.t. overenskomst mellem lægesekretærforeningen/hk og
praktiserende lægers organisation”.
hgss bruttoløn for juli 2002 var godt 22.000 kr.
                                           - 3 -
i brev af 6. september 2002 fra hk roskilde til aie vedr. ”manglende
pensionsbidrag fra arbejdsgiverside til hgs” anførte hk at der ikke var indbetalt
pension i henhold til overenskomsten mellem praktiserende lægers overenskomst
med hk for lægesekretærforeningen til hvilken overenskomst der var henvist i
ansættelsesaftalen. pensionsaftalen der henvistes til, var trådt i kraft den 1. januar
1999. pensionsbidrag for perioden fra den 1. januar 1999 til 1. september 2002 blev
opgjort til 35.413,50 kr. endvidere gjorde hk opmærksom på at der ikke var
udfærdiget ansættelsesbevis i henhold til den pr. 1. juli 2002 ændrede lov om
ansættelsesbeviser ”hvilket takseres til i dette tilfælde kr. 5.000”.
hgs sygemeldte sig søndag den 8. september 2002.
brevet af 6. september 2002 er ifølge påtegning på det modtaget den 9. september
2002. aie betalte de krævede beløb ved checks af 19. september 2002.
den 28. september 2002 skrev aie til hgs der fortsat var sygemeldt:
”i forbindelse med ændring af arbejdsmængde gennem de 4 sidste år opsiger jeg dig
i din nuværende stilling med udløb 31/1-2003.
i tilslutning hertil tilbydes du ansættelse som lægesekretær med 20 timer om ugen fra
1/2-2003 med overenskomstmæssig løn i forhold til dit fremtidige timetal.
årsagen til arbejdstidsnedsættelsen skyldes dels nedgang i patienttallet som følge af
lukning for tilgang gennem de sidste 5 år, dels overgang til elektronisk journal og
dataoverførsel, som reducerer skrivearbejdet betydeligt.
såfremt du ikke ønsker at fortsætte som lægesekretær i praksis efter 1/2-2003, beder
jeg dig, af hensyn til min planlægning, at give mig besked om din beslutning inden
udgangen af oktober måned d.å.
...”
i brev af 17. oktober 2002 gjorde hk roskilde indsigelse mod afskedigelsen som
forbundet fandt
                                             - 4 -
”usaglig i sin ordlyd og begrundelse.
det er i opsigelsen anført over for vort medlem at der kan tilbydes en 20 timers
stilling. efter vor opfattelse ... er det en ny situation, da der ikke tidligere har været
muligt at arbejde på nedsat tid grundet presset i praksis.
det er ligeledes med nogen forundring at der nu kan udføres fornødent
sekretærbistand over for 2 læger på den ½ tid af hvad vort medlem er ansat til at
bestride for bare én læge ved ansættelsen ...”
aies daværende advokat fastholdt i brev af 21. oktober 2002 opsigelsen af hgs og
tilbuddet om beskæftigelse på nedsat tid. i brev af 29. oktober 202 meddelte hgs at
hun fortsat var sygemeldt, og at jobbet på 20 timer ugentlig ikke havde hendes
interesse.
hgs var sygemeldt indtil ansættelsesforholdets ophør den 31. januar 2003.
ved brev af 12. december 2002 rejste hk/danmark bl.a. krav om godtgørelse for
overtrædelse af deltidsloven og om godtgørelse for mangelfuldt ansættelsesbevis.
der blev endvidere fremsat rentepåkrav.
aie svarede hertil den 20. december 2002 bl.a. at der var tale om en opsigelse, men
at hun samtidig havde fremsat tilbud om genansættelse med reduceret arbejdstid i
tilslutning hertil. årsagen til dette skridt var nedgangen i indtægter i de senere år som
følge af reduktion af patientgrundlaget. endvidere var arbejdsmængden for
sekretærer reduceret betydeligt efter overgangen til elektronisk journal og dermed
elektronisk dataoverførsel. dertil kom at aie og hendes praksisreservelæge selv
klarede indskrivningen af lægenotater. aie afviste derfor det krav som hk havde
rejst. hun oplyste endvidere at hun ikke havde sendt et nyt ansættelsesbevis til hgs,
men havde et liggende til overgivelse på det tidspunkt hgs kom tilbage fra sin
sygdom. ansættelsesbeviset ville blive sendt i starten af det nye år.
                                          - 5 -
aie ansatte lægesekretær birgitta jansson med virkning fra den 1. februar 2003.
birgitta janssons ugentlige arbejdstid var 20 timer, og hendes bruttoløn var godt
11.000 kr.
det fremgår af en oversigt over basishonorarafregning fra roskilde amtskommune
at aie den 1. maj 1998 havde 1.517 voksne patenter og 616 børnepatienter eller i alt
2.155 patienter. pr. 1. november var de tilsvarende tal 1.104 og 520, i alt 1.624
patienter.
det fremgår af en såkaldt § 100-opgørelse at aie i 2000-2002 havde følgende
                             konsultationer m.v. konsultationer m.v. og besøg
2000                                              8.376
2001                                              7.755
2002                                              7.625
aie havde ind imellem ansat praksisreservelæger. aie har i duplikken oplyst at hun
havde en praksisreservelæge fra den 1. december 2001 til den 31. maj 2002 og fra
den 1. oktober 2002 til den 31. marts 2003 samt i 6 måneder fra april 2003.
forklaringer
hgs har forklaret at hun blev ansat 1.september 1998. hun fik først
ansættelsesaftalen efter at hun var startet. hun fik ikke et ansættelsesbevis efter
ansættelsesbevislovens bestemmelser. hun arbejdede 37 timer om ugen. på et
tidspunkt i foråret 2002 spurgte hun aie om hun kunne komme lidt ned i tid. hendes
forslag var 3 timer om ugen. hun fik ikke noget svar fra aie. der var i den periode
ret travlt. hun husker ikke om hun senere tog spørgsmålet op igen.
der stod ikke noget om pension i hendes ansættelsesaftale, og hun vidste ikke at hun
fik krav på pensionsbidrag fra arbejdsgiveren fra den 1. januar 1999. da hun blev
klar over det, spurgte hun aie om det engang i 2002, men fik ikke svar. hun tog
spørgsmålet op igen efter sommerferien 2002. aie sagde at hun ifølge plo
(praktiserende lægers organisation) ikke var forpligtet til at betale pensionsbidrag.
derefter gik hgs til hk.
                                          - 6 -
hun blev sygemeldt af sin læge den 6. eller 7. september 2002. sygemeldingen
skyldtes det psykiske og fysiske arbejdsmiljø. arbejdet var belastende for hun sad i
venteværelset og skulle tage sig af telefon, patienter og passe andet arbejde. hertil
kom at hun og de øvrige på klinikken var generet af varme fra en restaurant
nedenunder. hun ringede til aie søndag den 8. september 2002 og meldte sig syg og
forklarede hvorfor.
hendes arbejdsdag forløb således at hun mødte kl. 8 og var der til kl. 16 mandage og
tirsdage. onsdage og torsdage var hun der til kl. 15.30 og fredag til kl.14. hun
startede med at lave kaffe og rydde op, og herefter skrev hun af fra dikterede bånd,
både for aie og praksisreservelægen. mellem kl. 9 og 12 tog hun sig af
telefonpasningen og de patienter der kom, og af forefaldende opgaver. om
eftermiddagen skrev hun af efter bånd og tog sig af patienter. der var meget travlt.
hun havde også opgaver der egentlig var uden for hendes kompetence, bl.a. havde
hun samtaleterapi. den elektroniske overførsel blev indført fra 1999/2000, og det
medførte lettelser i arbejdet. der var travlt på klinikken, også efter indførelse af den
elektroniske overførsel.
der var nok færre patienter efter lukningen af tilgangen, men der var i det væsentlige
det samme antal konsultationer. hun har ikke mærket en arbejdsreduktion i den tid
hun var der.
aies mand og datter har vikarieret for hende, når hun har været syg eller på ferie.
hun sagde nej til at gå ned på 20 timer, for det kunne ikke hænge sammen med den
arbejdsmængde hun havde. hertil kom at hun, der er født i 1945, planlagde at gå på
efterløn som 60-årig, så der var grænse for hvor langt hun kunne gå ned i tid. det var
aie klar over.
hun fik nyt arbejde fra den 1. maj 2004. det er deltidsarbejde i ringsted. hun har
siden 1. januar 2004 vikarieret som lægesekretær i ringsted og sorø og gør det
stadig på sin ugentlige fridag.
                                           - 7 -
aie har forklaret at hun overtog praksis i 1980 efter sin far. da var der 325 patienter.
det var en solopraksis, og hun havde intet personale i begyndelsen. på grund af et
stigende antal patienter fik hun i 1988 en sekretær i 20 timer om ugen. senere fik hun
en fuldtids sekretær. hgs afløste en sekretær der var på fuld tid. i 1991 fik hun edb i
sin praksis. i slutningen i 90´erne indførtes de elektroniske overførsler, og så faldt
antallet af breve betydeligt. faldet skete dog gradvist. hgs havde nogle gange god
tid og beskæftigede sig med uvedkommende ting. det så hun igennem fingre med.
hgs talte også meget med patienterne. hun kom udmærket ud af det med hgs indtil
sygemeldingen. hgs var omhyggelig og påpasselig.
hun har ingen erindring om en henvendelse fra hgs om at gå tre timer ned i tid.
i 1998 havde hun ca. 2100 patienter. hun lukkede for tilgangen i april eller maj
1998. hun holdt op med at køre lægevagt i 2001. praksisreservelæger og amanuenser
indgår i tallene for konsultationer for 2000-2002. efter hendes opfattelse afspejler
antallet af konsultationer nedgangen i antallet af patienter.
i august 2002 sagde hgs at hun havde krav på pensionsbidrag. hun bad hgs
kontakte hk for at få beløbet regnet ud, så brevet fra hk var ventet. beløbet var ikke
overraskende. det var derimod overraskende at der kom krav om godtgørelse på
grund af manglende ansættelsesbevis.
hgs ringede søndag den 8. september 2002 og meldte sig syg. hun sagde at hun
ikke kunne holde ud at sidde i modtagelsen/venteværelset fordi restauranten
nedenunder lugtede for meget, hvilket den også gjorde. aie klarede sig herefter uden
hgs. hun lavede sine telefontider om, og hun skrev sine bånd fra dag til dag, så det
ikke hobede sig op. hun vidste ikke hvor lang tid hgs ville være syg. hendes mand
kom ca. hver 14. dag og hjalp hende, og hendes datter var der også i sin efterårsferie
og nogle dag i december, hvor hun passede telefoner m.v. den 1. oktober 2002 fik
hun en praksisreservelæge der var selvhjulpen med at skrive.
hun annoncerede i begyndelsen af december 2002 efter en ny sekretær efter at hgs
havde meddelt at hun ikke ønskede at tage deltidsjobbet. den ny sekretær, birgitta
jansson, begyndte den 3. februar 2003. hun er der 20 timer om ugen, hver dag fra kl.
9 til kl. 13, og det har hun været hele tiden. hun har ikke haft overarbejde.
                                            - 8 -
aie har lavet et nyt ansættelsesbevis for hgs, men hun ved ikke hvor det er. hun
mener hun har sendt det ud af huset.
birgitta jansson har forklaret at hun blev ansat af aie med en ugentlig arbejdstid på
20 timer, og det har ikke ændret sig. hendes arbejde består i at skrive, tage telefon og
tage imod patienterne i venteværelset hun har ikke haft overarbejde. hun møder kl.
9-13 alle dage. der er ikke andre lægesekretærer. foruden aie er der en reservelæge
som skriver selv. aie skriver meget selv, men dikterer også noget til vidnet.
procedure
hgs har til støtte for sin påstand anført at aie skal bevise at afskedigelsen helt eller
delvist ikke skyldes at hgs søgte om at komme på deltid.
i de almindelige bemærkninger til forslag til lov om ændring af lov om
gennemførelse af deltidsdirektivet (nu deltidsloven) er bl.a. anført:
”lønmodtageren kan kun arbejde på deltid, hvis lønmodtageren og arbejdsgiveren er
enige om det. hverken lønmodtageren eller arbejdsgiveren kan derfor ensidigt
kræve, at lønmodtageren går på deltid. i forlængelse heraf foreslås det, at
arbejdsgiveren skal betale lønmodtageren en godtgørelse, hvis arbejdsgiveren
afskediger lønmodtageren, fordi lønmodtageren har afslået at arbejde på deltid. det
foreslås også, at lønmodtageren sikres mod en afskedigelse, der alene er begrundet i,
at lønmodtageren har anmodet arbejdsgiveren om at arbejde på deltid.”
det fremgår bemærkningerne til forslaget til § 4 a, stk., 2, at forbudet mod at
afskedige en lønmodtager fordi han har afslået (eller har anmodet om) at arbejde på
deltid supplerer den generelle beskyttelse mod usaglig afskedigelse. det hedder
videre at
”forslaget om en saglighedsbeskyttelse er i tråd med deltidsdirektivets
beskyttelsesbestemmelse, hvoraf det blandt andet fremgår, at lønmodtagerens afslag
på at blive overført fra fuldtids- til deltidsbeskæftigelse ikke i sig selv bør
repræsentere en gyldig begrundelse for afskedigelse. i deltidsdirektivet tages der
derudover forbehold for, at virksomhedens forhold dog godt kan begrunde en
                                            - 9 -
afskedigelse. forslaget til § 4 a, stk. 2, er i overensstemmelse hermed. hvis
afskedigelsen ikke er begrundet i lønmodtagerens afslag på at arbejde på deltid, men
derimod er begrundet i fx ordrenedgang, skal arbejdsgiveren som udgangspunkt ikke
betale en godtgørelse ...”
rådets direktiv 97/81/ef af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende
deltidsarbejde, der er indgået af unice, ceep og efs omsætter rammeaftalen om
deltidsarbejde til gældende ef-ret. af rammeaftalen fremgår at formålet med aftalen
er at fjerne forskelsbehandling af deltidsansatte. af rammeaftalens § 5, stk. 2
fremgår:
”en arbejdstagers afvisning af at blive overført fra fuldtids- til deltidsarbejde eller
omvendt bør ikke i sig selv repræsentere en gyldig begrundelse for afskedigelse, uden
at dette berører muligheden for afskedigelse i overensstemmelse med national
lovgivning, kollektive aftaler eller praksis af andre årsager, såsom dem der måtte
opstå som følge af den berørte virksomheds driftskrav.”
i beskæftigelsesministerens besvarelse af spørgsmål nr. 3 om en rettesnor for
udmåling af godtgørelse hedder det:
”størrelsen af en godtgørelse kan afhænge af mange forskellige forhold ... som
eksempel på forhold, der kan have betydning i de enkelte sager, kan nævnes
lønmodtagerens anciennitet og alder, afskedigelsens mere eller mindre åbenbare
urimelighed, i hvilket omfang lønmodtageren også selv er skyld i afskedigelsen,
afskedigelsens økonomiske betydning for lønmodtageren, om
afskedigelsesbegrundelserne er særligt krænkende og lønmodtagerens mulighed for
at få nyt arbejde ...”
i besvarelse af et supplerende spørgsmål (nr. 8) anførte ministeren at der efter
forslaget ikke var noget til hinder for at en domstol ud fra en konkret vurdering
fastsatte en godtgørelse der lå over niveauet for godtgørelse efter funktionærlovens §
2 b.
                                           - 10 -
i beskæftigelsesministerens besvarelse af spørgsmål nr. 5 om hvorvidt det er korrekt
at ikke enhver ordrenedgang vil være tilstrækkelig begrundelse for at lønmodtageren
kan afskediges, anføres:
”for at arbejdsgiveren kan påberåbe sig ordrenedgang som en saglig begrundelse
for at afskedige lønmodtageren, skal ordrenedgangen være af en ikke ganske
kortvarig karakter. tilfældige udsving er således ikke en tilstrækkelig begrundelse.
hvis arbejdsgiveren begrunder opsigelsen i ordrenedgang, skal arbejdsgiveren også
kunne underbygge påstanden for at sandsynliggøre det rimelige i opsigelsen af den
konkrete lønmodtager.”
i bemærkningerne til forslaget om indsættelse af stk. 3 i § 4 a, der indførte den
såkaldte delte bevisbyrde, anførte beskæftigelsesministeren bl.a.:
”det er således domstolene, der bedømmer, hvornår lønmodtageren har påvist
sådanne faktiske omstændigheder, der giver anledning til at formode, at
afskedigelsen var begrundet i afslaget på eller anmodningen om deltid. faktiske
omstændigheder kan fx være, at lønmodtageren bliver afskediget i umiddelbar
tidsmæssig sammenhæng med, at lønmodtageren har afslået eller anmodet om at gå
på deltid. det er op til domstolene at fastlægge den bevismæssige validitet af de
faktiske omstændigheder, som lønmodtageren anfører, herunder at tage hensyn til, at
formålet med den foreslåede bestemmelse er at forskyde bevisbyrden til
lønmodtagerens fordel.”
i besvarelse af et spørgsmål (spørgsmål 174) om hvorvidt der kan statueres
misligholdelse af ansættelsesforholdet i tilfælde hvor en lønmodtager kan bevise at
han er blevet presset til at gå på deltid, hedder det bl.a.:
”en lønmodtager, der ikke er interesseret i at gå på deltid, må sige nej til
arbejdsgiveren. det har lønmodtageren naturligvis ret til. hvis arbejdsgiveren
herefter afskediger lønmodtageren, fordi denne har afvist deltid, vil lønmodtageren
kunne tilkendes en godtgørelse, enten efter lovforslaget eller efter reglerne i
overenskomsten.
                                          - 11 -
ved ændringsforslaget om delt bevisbyrde vil lønmodtageren få meget lettere ved at
bevise, at afskedigelsen skyldes afslaget på deltid.”
spørgsmål nr. 225 lød: ”er der noget i lovforslaget, som forhindrer, at en
arbejdsgiver i forbindelse med ordrenedgang siger til en ansat: ”du kan vælge
mellem en fyreseddel og så at acceptere deltid”?”
beskæftigelsesministeren svarede: ”om en lønmodtager ønsker at gå på deltid, er
helt afhængig af lønmodtagerens ønsker. hvorvidt arbejdsgiveren er berettiget til at
afskedige lønmodtageren på grund af virksomhedens forhold, skal bedømmes efter de
gældende regler om afskedigelsesbeskyttelse.
hvis lønmodtageren er blevet spurgt om vedkommende ønsker at arbejde på deltid,
fordi virksomheden har økonomiske problemer (ordrenedgang), og lønmodtageren,
efter at have afslået dette, afskediges, vil det desuden på grund af reglerne om delt
bevisbyrde være arbejdsgiveren, der skal bevise, at en evt. afskedigelse ikke er
begrundet i et afslag på deltid.”
på denne baggrund gøres det gældende at hgs blev afskediget fordi hun nægtede at
gå på deltid. aie skal i den foreliggende situation bevise at afskedigelsen skete af
andre grund, og det må efter begrundelsen for at indføre delt bevisbyrde
sammenholdt med praksis på andre områder med delt bevisbyrde være en meget tung
bevisbyrde.
en gyldig begrundelse for afskedigelse kan være ordrenedgang, men en sådan er ikke
dokumenteret i det foreliggende tilfælde. der var en vis nedgang, men ikke
tilstrækkeligt til at kravet om næsten halvering af arbejdstiden var i orden. det må
ved bedømmelsen komme aie til skade at afskedigelsen i forbindelse med kravet om
deltid skete uden nogen form for drøftelse med hgs, hverken af deltidsansættelse,
arbejdsbyrden eller omlægning af arbejdet. det må i den forbindelse erindres at
baggrunden for deltidsreglerne er ønsket om at det skal være frivilligt for såvel den
ansatte som arbejdsgiveren at etablere deltidsansættelser.
                                          - 12 -
overgangen til elektronisk journal kan ikke begrunde afskedigelsen. overgangen
skete over længere tid. det var ikke noget der kunne begrunde et pludseligt krav om
nedgang på 17 timer i efteråret 2002.
det er muligt at andre forhold spillede ind ved afskedigelsen, såsom kravet om
pensionsbidrag eller godtgørelse for ansættelsesbevis. det ændrer ikke væsentligt
ved spørgsmålet om arbejdsgiveren har bevist at afskedigelsen ikke (også) skyldtes
vægringen ved at gå ned i tid.
en afskedigelse på grund af vægring mod deltid er definitorisk usaglig og giver krav
på godtgørelse. der er ikke fastere holdepunkter for størrelsen af en godtgørelse.
godtgørelsen er ikke maksimeret i loven, og den kan således overstige maksimum
efter funktionærlovens § 2 b. ved udmåling bør der lægges vægt på at godtgørelsen
skal have en sådan størrelse at den effektivt modarbejder tvang til deltid (eller tvang
til heltid).
 til belysning af godtgørelsesniveauet efter deltidsloven kan henvises til kendelse i
faglig voldgift af 31. maj 2003 hvor en godtgørelse til en lærer der var blevet
afskediget i strid med deltidsreglerne, efter anciennitet og senere
beskæftigelsesforhold samt under hensyn til at afskedigelse kunne være sket med en
saglig begrundelse, blev fastsat til tre måneders løn.
i det foreliggende tilfælde må der lægges vægt på ansættelsens varighed (4 år) og den
ansattes alder (57 år på afskedigelsestidspunktet). endvidere må der ses på den
ansattes begrundelse for ikke at ville ned i tid (efterlønnen) og hendes mulighed for
at finde anden beskæftigelse; den mulighed viste sig at være begrænset. efter
sagsøgerens opfattelse bør godtgørelsen i det foreliggende tilfælde svare til mellem 6
og 9 måneders løn.
endvidere bør der betales en godtgørelse for manglende ansættelsesbevis. der er
skærpende omstændigheder, idet manglen er konstateret tidligere, og uanset dette
undlod aie at givet et bevis. det kan ikke være meningen, og det vil stride mod det
eu-retlige effektivitetsprincip, at arbejdsgiveren skal kunne frigøre sig fra sin pligt
til at udfærdige et bevis ved at betale en bod.
                                          - 13 -
sagsøgte har gjort gældende at den oprindelige aftale formelt set ikke opfyldt
ansættelsesbevisloven, men det har ikke haft betydning for ansættelsesforholdets
forløb. aie har betalt 5.000 kr. for det manglende fuldstændige bevis, så det
spørgsmål være afgjort endeligt.
aies varsling om eller ønske om ansættelse af hgs på deltid var, efter det der
foreligger, udelukkende begrundet i arbejdsstedets forhold. der var en
patientreduktion og en mindre, men ikke ubetydelig nedgang i antallet af
konsultationer. det viste sig i efteråret og det har senere vist sig at klinikken kunne
klare sig med en lægesekretær på 20 timer, selv om der i perioder har været to læger.
det skyldes den tekniske udvikling, herunder bl.a. de elektroniske overførsler, og
ikke aies ønske om at tvinge hgs på deltid. birgitta janssons forklaring bekræfter
til fulde at aie disponerede rigtigt da hun valgte at tilpasse kapaciteten ved at
reducere forbruget af lægesekretærtimer.
den fremgangsmåde aie valgte, kan ikke kritiseres. hgs var sygemeldt for længere
tid, og aie havde fundet ud af at hun kunne klare arbejdet uden sekretærbistand eller
med minimal bistand. konklusionen var hurtigt at hun let kunne klare sig med en
sekretær på 20 timer om ugen. der var ikke mulighed for at gennemføre en
forhandling med den ansatte. derfor varslede aie med lovligt varsel afskedigelse og
genansættelse på deltid.
ved bedømmelsen af forholdet må der ses på at aies virksomhed hører til de
mindre, og det var ikke meningen med deltidslovgivningen at man ville afskære de
små virksomheder fra at tilpasse kapaciteten til de foreliggende opgaver. der er ikke
samme muligheder i en lille virksomhed for at flytte rundt på tingene i tilfælde af
ordrenedgang som i en større virksomhed. ofte vil den eneste mulighed være at
skære nogle timer væk for en enkelt ansat som det ikke er muligt at beskæftige i
samme omfang som tidligere, således som det er tilfældet i den foreliggende sag. .
rettens afgørelse:
efter deltidslovens § 4 a, stk. 3, gælder bl.a. at en lønmodtager ikke må afskediges
fordi vedkommende har afslået at arbejde på deltid. dette må i overensstemmelse
med § 5, stk. 2, i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, jf. rådets direktiv
                                            - 14 -
97/81/ef af 15. december 1997 om rammeaftalen, forstås således at en afvisning af
at blive overført fra heltids- til deltidsbeskæftigelse ikke i sig selv er gyldig grund til
afskedigelse, men det berører ikke muligheden for afskedigelse i overensstemmelse
med national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis af andre årsager, såsom dem
der måtte opstå som følge af den berørte virksomheds driftskrav.
hgs blev afskediget med det varsel der var gældende for hendes ansættelsesforhold,
med tilbud om genansættelse på deltid. afskedigelse under disse omstændigheder
medfører ikke at forholdet ikke skal bedømmes efter deltidsloven.
jens feilberg og aase weiler madsen finder at aie ikke har godtgjort at
afskedigelsen ikke skyldtes hgss afslag på at gå på deltid. de lægger vægt på at der
vel er dokumenteret en væsentlig nedgang i antallet af tilmeldte patienter, men ikke
en tilsvarende nedgang i antallet af ydelser. det er endvidere ikke godtgjort at hgs,
hvis ansættelsesforhold ikke tidligere havde givet anledning til problemer, heller ikke
med hensyn til udnyttelsen af arbejdstiden, ikke fortsat kunne være blevet
beskæftiget i aies praksis. oplysningerne om overgangen til elektronisk
journalisering og overførsel af data, som havde stået på igennem nogen tid, giver
ikke holdepunkter for den opfattelse at det af driftsmæssige grunde var nødvendigt
for aie uden forhandling herom med hgs at varsle afskedigelse, respektive
nedsættelse af arbejdstiden fra 37 timer til 20 timer om ugen. disse dommere finder
derfor at der bør tilkendes hgs en godtgørelse der under hensyn til hendes alder,
ansættelsens varighed, hgss muligheder for at finde anden beskæftigelse og den
betydning det havde for hende at opretholde en beskæftigelse der ikke beskar hendes
efterløn, fastsættes til et beløb svarende til tre måneders løn eller 66.349,62 kr.
hans jørgen nielsen finder at aie tilstrækkeligt har godtgjort at afskedigelsen af
hgs ikke skyldes hendes afslag på at arbejde på deltid. de forelagte oplysninger om
konsekvenserne af overgang til elektronisk journal i forbindelse med forklaringerne
om hvorledes aie har omlagt arbejdet i klinikken, det vigende antal konsultationer
og birgitta janssons forklaring om hvorledes hun bestrider sit arbejde som
lægesekretær med 20 timers arbejde om ugen, giver tilstrækkeligt grundlag for at
fastslå at afskedigelsen var begrundet i virksomhedens forhold, og at det
driftsmæssigt var begrundet at reducere hgss beskæftigelse væsentligt. hans jørgen
nielsen stemmer derfor for frifindelse af aie.
                                        - 15 -
dommen afsiges efter stemmeflertallet.
rettens medlemmer er enige om at aies fortsatte undladelse af at give hgs et
fyldestgørende ansættelsesbevis også efter at aie havde betalt godtgørelse for
undladelsen den 19. september 2002, indtil udgangen af januar hvor beskæftigelsen
ophørte, må anses for en ny overtrædelse af loven om ansættelsesbeviser som må
udløse en godtgørelse, der under hensyn til at der ikke er oplyst skadevirkninger af
undladelsen, fastsættes til 5.000 kr.
ved fastsættelsen af godtgørelsen er retten gået ud fra at bestemmelserne i
bekendtgørelse nr. 551 af 8. juni 2004 om ændring af bekendtgørelse om bl.a.
størrelsen af en godtgørelse for manglende overholdelse af oplysningspligten, der i
henhold til bestemmelsen i ændringsbekendtgørelsens § 2 træder i kraft den 1. juli
2004, ikke finder anvendelse i den foreliggende sag da kravet om godtgørelse er
opstået inden bekendtgørelsens ikrafttræden.
                                  thi kendes for ret:
inden 14 dage efter denne doms afsigelse skal praktiserende lægers
arbejdsgiverforening som mandatar for praktiserende læge aie til hk danmark
som mandatar for hgs betale 71.349,62 kr. med procesrente fra den 11. januar 2003.
inden samme frist skal praktiserende lægers arbejdsgiverforening som mandatar for
praktiserende læge aie i sagsomkostninger betale 14.000 kr. til hk danmark som
mandatar for hgs.
hans jørgen nielsen                   jens feilberg               aase weiler madsen
              - 16 -
              (sign.)
           ___ ___ ___
udskriftens rigtighed bekræftes
p.j.v. sø- og handelsretten, den
