 ‐ jf
                                             udskrift
                                                 af
                            sø- & handelsrettens dombog
                                            ____________
 den 29. januar 2009 blev af retten i sagen
 f‐6‐08
 hk danmark som mandatar for f
 (advokat jacob goldschmidt)
 mod
 lithuanian airlines
 (advokat niels kjellegaard jensen)
 afsagt følgende
                                               d o m:
indledning og påstande
 sagen vedrører opgørelse af fs eventuelle tilgodehavende efter ansættelse hos lithuanian airlines
på selskabets kontor i københavn, herunder særligt om ansættelsesforholdet skal bedømmes efter
dansk eller litauisk ret.
hk som mandatar for f (f) har nedlagt følgende påstande:
        1. sagen skal afgøres efter dansk ret.
        2. lithuanian airlines skal til f betale 157.410 kr., subsidiært et mindre beløb, med
            procesrente af 17.490 kr. fra den 30. november 2005 og af resten fra den 12. december
            2005, subsidiært fra et senere tidspunkt.
        3. hvis sagen skal behandles efter litauisk ret, skal forberedelsen genoptages, og sagen
            udsættes på fs opgørelse af sit krav efter litauisk ret.
lithuanian airlines har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb med
procesrente fra sagens anlæg den 11. juni 2008.
fs krav fremkommer således:
                                                                 dkk
                   løn november og december 2005                    34.980,00
                   løn januar ‐ juni 2006                          104.940,00
                   i alt                                           139.920,00
                   feriepenge                                       17.490,00
                   i alt                                           157.410,00
sagen er ved kendelse af 9. juni 2008 fra retten i lyngby henvist til sø‐ og handelsretten under
henvisning til retsplejelovens § 225, stk. 2, nr. 1, og § 227. således som sagen præsenterede sig ved
hovedforhandlingen, var den ikke omfattet af retsplejelovens § 225, stk. 2, nr. 1, og vedrørte ikke
principielle spørgsmål.
sagsfremstilling
 f med adresse i vilnius blev ansat af lithuanian airlines ved en kontrakt dateret den 10. december
1996. ansættelsen var gældende fra denne dato. lønnen var fastsat til 11.000 dkk. i kontrakten
var angivet at tvister skulle behandles efter (formentlig litauisk) ”labor dispute order”.
arbejdsstedet var angivet som (i oversættelse)
        ”sales and ground handling service departement
        1.1. redeployed as coordinator of tickets sales in denmark
        since 10.12.1997”
ansættelsen skete efter en ansøgning fra f dateret den 29. november 1996 der lyder således i
oversættelse til engelsk:
        please admit me f to work as coordinator of ticket sales in denmark for air company “lietuvos
avialinijos” from january 2, 1997 to december 31, 1999.
        …”
ansættelsen blev forlænget ved en kontrakt dateret den 13. maj 1998. f var fortsat angivet som
boende i vilnius. ansættelsen vedrørte perioden fra den 1. april 1998 til den 31. december 1999.
lønnen var fastsat til 11.920 dkk om måneden hvoraf 7.606 dkk var betegnet som ”base salary”,
mens resten, 4.314 dkk, skulle være skattekompensation. arbejdet var angivet som ”agent of
booking and service sales in denmark”. tvister skulle fortsat behandles efter ”labor dispute
order”.
        ansættelsen blev på ny forlænget ved ansættelseskontrakt nr. 807 fra den 1. januar 2000 til
den 31. december 2002. f var fortsat angivet med adresse i vilnius. i kontrakten var en
bestemmelse om fs adgang til at tage eksaminer mv. i vilnius. tvister skulle løses efter “…the
order of employment disputes resolution”. kontrakten er påført en række påtegninger om
forlængelser, senest fra den 5. februar 2002 til den 15. april 2004, og er påført en notits hvorefter
den er bragt til ophør den 6. januar 2006 ”as per employment code, article 136, part 3, item 2”.
        i et tillæg til kontrakt 807 af 22. april 2002 var fastsat bestemmelser om løn hvorefter den
månedlige løn var 18.000 dkk hvoraf 11.393,83 dkk var grundløn, mens resten var kompensation
for beskatning i danmark – med mulighed for yderligere kompensation i tilfælde af højere
 beskatning i danmark. der var yderligere bestemmelser herom i tillæg af 16. januar 2004 hvoraf
også fremgår at der skulle trækkes beløb af bruttolønnen til litauisk social sikring foruden bidrag
til atp, aes og aer. tillægget angives at være undergivet litauisk ret.
        f fik i overensstemmelse med ansættelsesaftalen i en række tilfælde tjenestefrihed med
henblik på at gå til eksamen på universitetet i vilnius hvor hun fortsat var juridisk studerende.
        den 7. september 2005 pålagde den administrerende direktør for lithuanian airlines
selskabets repræsentant for salg og markedsføring i skandinavien, æ (fs ægtefælle) en række
tiltag om lukning af aktiviteter og overførsel af aktiviteter til hovedkontoret i vilnius, herunder
også at underrette medarbejdere om at lithuanian airlinesʹ filials virksomhed ophørte fra den 1.
oktober 2005 (pkt. 2.1.)
        den 30. september 2005 gav den administrerende direktør følgende ordre (i dansk
oversættelse) nr. ik‐70 der blev modtaget af æ samme dag:
        ”... befaler jeg hermed,
     1. at suspendere ansatte æ og f, begge ansat i salgs og marketingsafdelingen, underafdelingen for
        salg i udlandet.
     2. i løbet af suspensionsperioden skal de pågældende ansatte møde 8 timer fra den 4. oktober 2005 kl.
        8.00 til kl. 17.00 på adresse rum 216, a. gustaitis 4, vilnius.
     3. at finansafdelingens hovedbogholder ... skal til æ og f udbetale timeløn svarende til to tredjedele af
        deres hidtidige gennemsnitsløn før suspensionen, dog ikke mindre end den minimale timeløn i en
        suspensionsperiode vedtaget af den litauiske republiks regering.”
f svarede den 3. oktober 2005 at hun ikke havde mulighed for at iværksætte ordre no. 1k‐720 da
hendes arbejds‐ og opholdssted var i københavn således som lithuanian airlines havde fastlagt.
hun ville derfor give møde den 4. oktober 2005 på kontoret i københavn.
        f henvendte sig også til hk der den 3. oktober 2005 skrev til lithuanian airlines i vilnius
og anmodede om oplysning om lovgrundlaget for selskabets ordre til f om at arbejde i vilnius fra
den følgende dag kl. 8. lithuanian airlines har oplyst at selskabet ikke har modtaget dette brev.
        f fik udbetalt sin løn for oktober 2005 ved en sædvanlig bankoverførsel.
        den 25. november 2005 tilbød lithuanian airlines f følgende (oversat til engelsk):
         ”we offer you as from the 7th of november 2005 during idle time to work in lithuanian airlinesʹ
sales department in the position of project manager …”
f svarede den 8. november 2005 bl.a. at hun gerne ville have yderligere informationer, herunder
om kvalifikationer, løn og andre vilkår.
        hk skrev den 28. november 2005 til lithuanian airlines at man var bekendt med at
lithuanian airlines havde lukket deres kontor i københavn, og at man forventede at fs løn blev
udbetalt den 30. november; endvidere bad man oplyst hvorledes lithuanian airlines påtænkte at
gøre brug af fs arbejdskraft i københavn. lithuanian airlines har oplyst at selskabet ikke har
modtaget dette brev.
        den 1. december 2005 anmodede hk om betaling af fs løn der var forfalden den 30.
november. hvis betaling ikke skete, ville hk ophæve ansættelsesforholdet. lithuanian airlines
har oplyst at selskabet ikke har modtaget dette brev. brevet angives at være sendt pr. fax, men
faxkvittering er ikke fremlagt.
        ved brev af 6. december 2005 ophævede hk ansættelsesforholdet på fs vegne og krævede
betaling af løn for november og december 2005 samt løn i opsigelsesperioden, 6 måneder.
lithuanian airlines har oplyst at selskabet ikke har modtaget dette brev.
        ved en ordre af 6. januar 2006 ophævede lithuanian airlines ansættelsesforholdene for
såvel æ som f med virkning fra den 6. januar 2006. f ville modtage betaling for 63 dage dækkende
”unused annual paid leave and the salary payable”. f modtog den 9. januar med valør den 12.
januar 2006 et beløb på 23.084,72 dkk til dækning af ”all due”.
forklaringer
lithuanian airlines oplyste før hovedforhandlingen at der ville blive afgivet forklaring af nærmere
angivne litauiske vidner. dagen før hovedforhandlingen blev oplyst at de pågældende ikke gav
møde.
      f har forklaret at hun arbejdede i byretten i vilnius før hun blev ansat hos lithuanian
airlines. inden ansættelsen i københavn havde hun ikke haft beskæftigelse hos lithuanian
airlines.
        hendes job i københavn var at repræsentere lithuanian airlines i danmark, bl.a. ved
kontakt til billetagenter. arbejdet på kontoret der lå i københavns lufthavn, bestod i servicering af
kunder, herunder salg af billetter. arbejdstiden var fra kl. 8 – 17 mandag til fredag, dog nogle
gange med overarbejde. ud over hende var kun hendes mand, æ, ansat på kontoret i københavn.
       siden slutningen af 1996 har de boet i en lejelejlighed i kastrup der ligger 10 minutter fra
lufthavnen. den tidligere repræsentant for lithuanian airlines i danmark boede i den samme
lejlighed. på lejekontrakten står hun og hendes ægtefælle anført som lejere. de bor fortsat i den
samme lejlighed. de har på intet tidspunkt efter opsigelsen taget bopæl i litauen.
       i sit arbejde havde hun jævnlig, men ikke daglig, telefonisk kontakt til kollegerne i vilnius.
hvis der var spørgsmål af teknisk karakter, skulle hun ringe til vilnius. arbejdssproget var
engelsk, medmindre kunden var litauisk. efter et par år begyndte hun at kunne klare sig på dansk.
       æ var ansvarlig for betaling af lønninger i danmark hvilket skete over selskabets konto i
danske bank i lufthavnen. under ansættelsen har hun betalt dansk skat.
       da hun fik tilbud om ansættelse i danmark, havde hun haft 4 år på jurastudiet på
universitetet i vilnius. det var meningen at hun skulle afslutte uddannelsen som jurist. hun er nu
master of law. en godkendelse af uddannelsen i danmark kræver at hun tager en overbygning i
danmark. det var et krav fra hendes side at hun under ansættelsen i københavn kunne rejse til
vilnius når hun skulle til eksamen.
       hun har aldrig drøftet med lithuanian airlines om litauisk eller dansk ret fandt anvendelse
på ansættelsesforholdet. der var ingen anledning til at diskutere dette spørgsmål.
       hun og hendes mand arbejdede uden hensyn til litauiske eller danske helligdage fordi
telefonerne ringede, og flyene ankom, uanset helligdage. fordi de arbejdede sammen, var det ikke
muligt for dem at tage på ferie og lignende på samme tidspunkter. de havde en mundtlig aftale
med lithuanian airlines om at de ville modtage kompensation for ikke afholdt ferie. heller ikke i
den forbindelse talte hun med selskabet om hvilken lov der skulle anvendes.
       da lithuanian airlines fik nye ejere, opstod der hos dem en fornemmelse af at der ville ske
forandringer, men ikke hvilke. der var diskussioner om de udenlandske kontorers fremtid, ikke
kun de danske. der blev ikke givet nogen præcis information.
       i september 2005 fik de at vide at det fysiske billetsalg i københavn skulle ophøre, men ikke
at alle andre funktioner skulle standse. da de modtog instruksen af 7. september 2005, havde de
 svært ved at forstå hele indholdet der bestod af en række tekniske instrukser. der blev ikke skrevet
noget om hvad der skulle ske med de ansatte i danmark. hun og hendes mand forventede at de
muligvis blev tilbudt arbejde i sverige.
      da de modtog instruksen af 30. september 2005, blev de stærkt overraskede. det var ikke en
del af deres ansættelsesaftale at de skulle arbejde i litauen. instruksen indeholdt efter deres
opfattelse ikke en suspension af ansættelsesforholdet eller af deres arbejde. de opfattede den ikke
som en opsigelse. derfor fortsatte de med at gå på arbejde hver dag som tidligere. man kunne ikke
bare lukke kontoret; der var fortsat kunder der skulle have ændret billetter m.v. de havde nøgle til
kontoret, og hovedkontoret i vilnius var bekendt med at hun og hendes mand var på kontoret.
hun modtog ingen reaktion på sit brev af 3. oktober 2005.
      den 4. november 2005 modtog hun det første jobtilbud fra den nye ejer af selskabet. hun bad
om flere informationer, men fik ikke svar herpå. tilbuddet var at arbejde som projektleder,
formodentlig i vilnius, men der stod ikke noget om løn eller andre ansættelsesvilkår. hendes
ønske var at arbejde for lithuanian airlines i skandinavien og ikke som projektleder i vilnius.
      frem til den 21. november 2005 arbejdede hun hver dag på kontoret.
      det var som nævnt en aftale at de skulle modtage kompensation for ubrugte feriedage. hun
har ikke modtaget specifikation af hvilke feriedage de 23.084,72 kr. var betaling for.
      adressen angivet i ansættelseskontrakten, var deres adresse i vilnius. de boede i lejligheden
sammen med hendes forældre der fortsat bor i lejligheden. det er en ejerlejlighed der ejes af hende
og hendes forældre. når de var på ferie i vilnius, opholdt de sig hos hendes eller æs forældre.
      hun har ikke søgt job i vilnius. hendes datter går i skole i danmark og er opvokset her, så
de ønskede og ønsker at blive i danmark.
      hun har ikke modtaget feriegodtgørelse på 1 %. de fik besked om at de ikke var berettiget
hertil. eftersom de var meget glade for arbejdet i danmark, turde de ikke spørge mere til pengene.
det er meget attraktivt at arbejde i udlandet når man kommer fra litauen.
      da hun modtog instruksen af 30. september 2005, tog hun kontakt til hk.
      hun ved ikke hvem der besluttede at udbetale lønnen for oktober måned. det er rigtigt at
raimundas fortsat havde fuldmagt til kontoen i københavn.
        efter  at   have   modtaget     ophævelsen    af  ansættelsesforholdet,  tilmeldte   hun   sig
arbejdsformidlingen hvor hun forblev tilmeldt indtil hun fik job i september 2006. i hele perioden
har hun søgt arbejde, samtidig med at hun tog intensivt danskkursus med henblik på at få job.
æ har forklaret at han og hans ægtefælle første gang hørte at der skulle ske ændringer i danmark
da de fik meddelelsen af 7. september 2005. samme dag var han til møde i vilnius. forud herfor
var der på årsmødet i selskabet blevet drøftet forskellige scenarier for markederne, ikke kun det
skandinaviske marked. på årsmødet kunne han mærke at der ville ske ændringer, men der blev
ikke taget beslutninger. at salg af produkter i skandinavien skulle standse, var ikke det samme
som en lukning af kontoret i danmark, men det var en stor del af deres arbejde der faldt bort.
       kun et par af punkterne i ordren af 7. september 2005 vedrørte kontoret i danmark.
       den 30. september 2005 modtog de ordre om at skifte arbejdsplads til litauen og fortsætte
deres arbejde dér. det fremgik ikke af deres kontrakt at de havde pligt til at arbejde i litauen. de
ville ikke arbejde i litauen og ville heller ikke acceptere en nedgang i lønnen. han opfattede det
som et tilbud om ændring af deres kontrakt.
       hvis en medarbejder blev beordret på ferie, var det normalt at lithuanian airlines
suspenderede medarbejderens job i ferieperioden. den form for ordrer kom hvert år, f.eks. ved
afholdelse af ferie mellem jul og nytår. normalt fremgik det af en sådan ordre at den ikke
omfattede udenlandske medarbejdere. der var fortsat et job der skulle udføres i danmark.
       på et møde med direktøren den 14. oktober 2005 drøftede han hvordan hans og hans
ægtefælles kvalifikationer skulle bruges i fremtiden og hvordan jobmulighederne var. på mødet
gjorde han det klart at de ville blive i danmark.
       i oktober 2005 havde han ikke mulighed for at udbetale lønninger. som det fremgår af pkt.
1.4 i ordren af 7. september 2005 skulle alt sendes til litauen, herunder al kontrol af konti. derfor
var alle konti fra den 5. oktober 2005 kontrolleret fra litauen. han havde oprettet en stående ordre
om overførsel af løn hver måned på den sidste bankdag. denne ordre blev ikke ændret af
lithuanian airlines. han har dog ikke selv modtoget løn for oktober; hans lønoverførsel blev
standset af lithuanian airlines.
       han forstod ikke hvad lithuanian airlines mente med ordren af 4. november 2005. ordren
var ikke en opsigelse. ”idle time” som omtales i brevet, kan ikke betyde at hans kone er
suspenderet, men blot at man endnu ikke havde fundet ud af hvilke opgaver hun skulle have.
      ved opsigelsen den 6. januar 2006 var det første gang at de fik at vide at man ikke længere
skulle bruge dem. begrundelsen for opsigelsen er han ikke bekendt med.
parternes argumenter
hk danmark har som mandatar for f gjort gældende at dansk ret regulerer parternes forhold.
      parterne er enige om at bestemmelsen i domskonventionens artikel 6 finder anvendelse på
denne sag. det fremgår heraf at arbejdsaftalen reguleres af loven i det land hvor arbejdstageren
sædvanligvis udfører sit arbejde, medmindre aftalen har en nærmere tilknytning til et andet land.
det bestrides at arbejdet har haft nærmere tilknytning til litauen end til danmark. f har aldrig
arbejdet for lithuanian airlines i litauen; hun var ansat til at arbejde i danmark. i arbejdsperioden
fra 1996/97 til afskedigelsen i januar 2006 boede hun uden afbrydelse i danmark. lønnen blev
udbetalt i danmark og beskattet i danmark. en sådan ansættelse kan ikke anses for en
udstationering.
      eftersom der i denne sag alene er nedlagt påstand i henhold til de ufravigelige regler i
funktionærloven, jf. § 21, stk. 1, har det ingen betydning om parterne har indgået en lovvalgsaftale.
i øvrigt bestrides det at der er indgået en lovvalgsaftale om at litauisk ret finder anvendelse. i
aftalerne er der henvisninger til visse litauiske bestemmelser, men det indebærer ikke en
lovvalgsaftale. kun i bilag 3, der vedrører dobbeltbeskatningsspørgsmål, er der direkte nævnt
lovvalg.
      ansættelsesforholdet må anses for berettiget ophævet i december 2005 på grund af
manglende lønudbetaling. som følge heraf har f i medfør af funktionærlovens § 3 krav på
erstatning svarende til løn i opsigelsesperioden på løbende måned + 6 måneder således at hun i
hvert fald har krav på løn frem til 30. juni 2006 med tillæg af feriegodtgørelse heraf, i alt 157.410 kr.
med forrentning som angivet i påstandsdokumentet. subsidiært har hun som minimum krav på
løn regnet fra kontorets lukning i november 2005, og mest subsidiært fra den 30. september 2005.
      ved bedømmelsen af hvorvidt opsigelsesvarslet skal løbe fra en evt. opsigelse i september
måned eller fra ophævelsen i december 2005, er udgangspunktet at væsentlige ændringer skal
 varsles med funktionærlovens regler. hvis disse ændringer ikke accepteres, kan man betragte sig
som opsagt, men det var ikke det der skete i september 2005. efter modtagelsen af instruksen af 30.
september 2005 reklamerede f omgående og oplyste at hun havde til hensigt fortsat at møde på
kontoret i danmark og ikke i litauen. dette reagerede arbejdsgiveren imidlertid ikke på. i stedet
afgav arbejdsgiveren den 4. november 2005 et tilbud om arbejde som heller ikke blev accepteret.
lithuanian airlines har i det hele ageret ud fra den opfattelse at der fortsat var et
ansættelsesforhold indtil den 6. januar 2006. arbejdsgiveren har ikke på noget tidspunkt indtil da
gjort gældende at der var tale om en misligholdelse af ansættelsesforholdet, eller at f kunne
betragte sig som opsagt. dette støttes af at lithuanian airlines ikke standsede den automatiske
lønoverførsel til f.
      såfremt det må antages at lithuanian airlines ikke modtog ophævelsen af 6. december 2005,
må opsigelsen gælde fra den 6. januar 2006. det kan i hvert fald ikke komme f til skade at
arbejdsgiveren hævder ikke at have modtaget hendes ophævelse.
      f har overholdt sin tabsbegrænsningspligt, idet hun har været tilmeldt arbejdsformidlingen
og søgt jobs, samtidig med at hun har deltaget i dansk sprogkursus for at forbedre sine
jobmuligheder. det kan ikke kræves af hende, at hun skal søge job i udlandet.
      det bestrides, at lithuanian airlines kan foretage modregning; beløbet på 23.084,72 kr.
vedrører betaling for 63 ubrugte feriedage med tilhørende løn. det er ikke angivet hvilke dage der
er tale om. man må derfor gå ud fra at det er betaling for feriedage optjent inden november 2005.
      det bestrides at reklamationsreglerne i henhold til litauisk finder anvendelse.
lithuanian airlines har gjort gældende at litauisk ret skal finde anvendelse på parternes
ansættelsesaftale.
      i henhold til domskonventionens artikel 6 kan en arbejds‐ og ansættelsesaftale være
undergivet loven i det land hvor arbejdstageren sædvanligvis udfører sit arbejde selv om han
midlertidigt er beskæftiget i et andet land, medmindre aftalen har en nærmere tilknytning til et
andet land. det er derfor afgørende om der er en nærmere tilknytning til litauen end til danmark.
ved bedømmelsen heraf må det bl.a. tillægges vægt at begge parter ved aftalens indgåelse havde
deres tilknytning til og bopæl i litauen. lejligheden i litauen ejes fortsat af f. samtlige kontrakter,
dokumenter og instrukser i sagen er affattet på litauisk, og arbejdet på kontoret er foregået på
 litauisk eller engelsk. under udstationeringen i danmark har f løbende været i litauen for at
afslutte sin uddannelse. ferie er optjent og afholdt efter litauiske regler, og der er ikke udbetalt
feriepenge i overensstemmelse med dansk ret. ansættelsesaftalen havde således en nærmere
tilknytning til litauen end til danmark hvorfor litauisk ret skal finde anvendelse. såfremt sø‐ og
handelsretten kommer frem til at sagen bør afgøres efter litauisk ret, er der mellem parterne
enighed om at sagsforberedelsen bør genoptages.
      i ansættelsesaftalen var flere steder henvist til reglerne i litauisk ret om reklamation. disse
regler må anses for vedtaget og det må føre til at lithuanian airlines i det hele skal frifindes, da
sag er anlagt mere end 1 måned efter den 30. september 2005
      såfremt retten kommer frem til at dansk ret finder anvendelse, er der enighed om at
funktionærlovens § 3 fører til at f har ret til løn i højst 6 måneder fra opsigelsen at regne, heraf 3
måneders minimalerstatning.
      det afgørende for opsigelsestidspunktet er instruksen afgivet den 30. september 2005 hvor f
blev pålagt væsentlige ændringer i sine ansættelsesforhold. f ønskede ikke at acceptere
vilkårsændringerne. hun må derfor betragtes som opsagt pr. 30. september 2005 og fristillet fra 3.
oktober 2005, således at ansættelsesforholdet udløb med udgangen af marts 2006. det er ikke
nødvendigt at retsvirkningen af manglende accept af vilkårsændringen udtrykkeligt fremgår af
instruksen, jf. u 1992.321 s. ved at vælge ikke at udbetale løn for november viste lithuanian
airlines at de ønskede at fastholde at arbejdsstedet i fremtiden skulle være litauen.
      det er uden betydning om hk’s breve kom frem til lithuanian airlines; f var jo allerede at
anse for opsagt.
      for månederne januar, februar og marts 2006 skal der kun betales løn, såfremt
tabsbegrænsningspligten er opfyldt. lithuanian airlines har anmodet f om at dokumentere at hun
har søgt nyt passende arbejde. f har i den anledning blot forklaret at hun har søgt arbejde, men
forklaringen er udokumenteret. til gengæld ved man positivt at f afslog tilbud om arbejde som
projektleder i vilnius hos lithuanian airlines. det må herefter lægges til grund at
tabsbegrænsningspligten ikke er opfyldt således at der kun er krav på minimalerstatningen
svarende til løn og feriegodtgørelse for oktober, november og december 2005 med 59.028,75 kr.
herfra skal trækkes løn for oktober 2005 da denne løn allerede er foranlediget udbetalt af æ.
herefter resterer alene et krav i henhold til funktionærlovens § 3 på 41.538 kr.
        f har bekræftet at have modtaget 23.084,72 kr. fra lithuanian airlines. dette beløb er
udbetalt efter litauisk ret som kompensation for uafholdte feriedage, og udgør brutto 38.798,80 kr.
før litauisk skat og arbejds‐ og socialbidrag. såfremt det lægges til grund, at dansk ret skal
anvendes, er dette beløb modtaget med urette. beløbet skal derfor tilbagebetales i
overensstemmelse med dansk ret, og f må tåle modregning i et eventuelt erstatningskrav med
38.798,80 kr., subsidiært 23.084,72 kr. på denne baggrund kan erstatningskravet ‐ hvis
tabsbegrænsningspligten ikke anses for opfyldt ‐ opgøres til 2.739,20 kr., subsidiært 18.454 kr.
såfremt tabsbegrænsningspligten anses for opfyldt, udgør erstatningen 61.767,95 kr., subsidiært
77.482,75 kr.
       for så vidt angår rentekravet gøres det gældende at der ikke skal tilkendes rente for tiden før
sagsanlæg da lithuanian airlines først fra sagens anlæg havde mulighed for at bedømme kravet.
rettens begrundelse og resultat
fs ansættelsesforhold skal bedømmes efter dansk ret, og litauisk ret kan ikke på noget punkt
komme i betragtning på en måde der har betydning for den foreliggende sag.
ansættelsesforholdet har utvivlsomt haft sin nærmeste tilknytning til danmark, særlig fordi
arbejdet blev udført i danmark i en længere årrække og på intet tidspunkt i litauen.
       ordren af 30. september 2005 indeholdt efter sit indhold ændringer i fs ansættelsesforhold,
men f har ikke, heller ikke ved brevet af 3. oktober 2005, tilkendegivet at hun betragtede sig som
opsagt, eller givet lithuanian airlines anledning til at antage dette.
       det var berettiget at f den 6. december 2005 ophævede ansættelsesforholdet på grund af
manglende betaling af løn.
       retten finder ikke grundlag for at tilsidesætte fs forklaring om at hun i opsigelsesperioden
stod til rådighed for arbejdsmarkeret og aktivt søgte arbejde. f har således opfyldt sin pligt til
tabsbegrænsning. hun er derfor berettiget til erstatning i form af løn med tillæg af feriegodtgørelse
til og med den 30. juni 2006 som påstået. herudover er hun berettiget til løn for november 2005
hvorfor kravet i alt udgør 157.410 kr.
       det af lithuanian airlines betalte beløb 23.084,72 kr. blev angivelig betalt til dækning af 63
ubetalte uafholdte feriedage. et nærmere grundlag herfor er ikke oplyst. der foreligger således
ikke oplysninger om forhold der kan føre til at beløbet kan bringes i modregning over for fs krav.
        fs krav skal forrentes med procesrente således at 17.490 kr. forrentes fra den 30. november
2005, 17.490 kr. fra den 31. december 2005, og restbeløbet fra den 6. januar 2006, da det ikke er
tilstrækkelig sandsynliggjort at lithuanian airlines har modtaget hk´s ophævelse af den 6.
december 2005.
       efter sagens resultat skal lithuanian airlines betale 25.000 kr. med tillæg af moms i
sagsomkostninger til hk danmark som mandatar for f.
                                               thi kendes for ret:
lithuanian airlines betaler inden 14 dage til hk danmark som mandatar for f 157.410 kr. med
procesrente af 17.490 kr. fra 30. november 2005, 17.490 kr. fra 31. december 2005 og 122.430 kr. fra
6. januar 2006.
inden samme frist betaler lithuanian airlines i sagsomkostninger 25.000 kr. med tillæg af moms.
sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.
byrial rastad bjørst                       jens feilberg               kai wöldike bested
                                                      (sign.)
                                                   ___ ___ ___
                                       udskriftens rigtighed bekræftes
                                        p.j.v. sø- og handelsretten, den
