                             højesterets dom
                          afsagt torsdag den 18. marts 2010
sag 226/2009
(1. afdeling)
rigsadvokaten
mod
t
(advokat jørn haandbæk jensen, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt dom af retten i hillerød den 16. oktober 2008 og af østre
landsrets 21. afdeling den 26. februar 2009.
i pådømmelsen har deltaget fem dommere: per walsøe, børge dahl, poul søgaard, niels
grubbe og vibeke rønne.
påstande
dommen er anket af t med påstand om formildelse, således at han kun frakendes retten til at
føre motordrevet køretøj i 1 år.
anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.
højesterets begrundelse og resultat
sagen angår to tilfælde af spirituskørsel, jf. færdselslovens § 53, stk. 1, i promilleintervallet
0,51-1,20, som udløser ubetinget frakendelse af førerret efter § 126, stk. 1, nr. 7, jf. § 125, stk.
1, nr. 8.
efter ordlyden af § 128, stk. 2, sker ubetinget frakendelse for spirituskørsel for et tidsrum af
mindst 3 år.
                                                 - 2 -
spørgsmålet under sagen er, om loven – uanset dens klare og utvivlsomme formulering – skal
forstås sådan, at frakendelsestiden ved samtidig pådømmelse af to tilfælde af spirituskørsel
med en promille i intervallet 0,51-1,20 kun er 1 år, således som det blev foreslået i betænk-
ning nr. 1448/2004 om sanktioner for spirituskørsel mv.
hertil bemærker højesteret, at en sådan fravigelse af lovens klare ord – også selv om der er
tale om en fravigelse til gunst for tiltalte – kun kan ske, hvis det på andet grundlag kan fast-
slås, at dette har været lovgivers mening.
det var et formål med ændringsloven at skærpe sanktionerne for spirituskørsel. det er i de
almindelige bemærkninger til lovforslaget anført, at frakendelsestiden, hvis der skal ske ube-
tinget frakendelse som følge af spirituskørsel, ”i alle tilfælde” skal være mindst 3 år. eftersom
det er en utvivlsom følge af ændringsloven, at 2. gangs-spirituskørsel med en promille på
0,51-1,20 udløser ubetinget frakendelse i 3 år, kan det ikke anses for ude af proportion og en
indlysende fejl, at dette også er sanktionen ved samtidig bedømmelse af 2 tilfælde med en
promille på 0,51-1,20.
med disse bemærkninger – og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten – tiltræder
højesteret, at der ikke er fornødent grundlag for at fastslå, at det alene skyldes en utilsigtet
fejl, at ændringsloven, som bygger på betænkning nr. 1448/2004, i forbindelse med udeladel-
sen af betænkningens forslag om absolut kumulation af frihedsstraf og frakendelsestid ikke
har medtaget betænkningens forslag til en udtrykkelig bestemmelse om, at der ved to over-
trædelser som de foreliggende skulle ske ubetinget frakendelse i 1 år.
højesteret stadfæster herefter landsrettens dom.
uanset sagens udfald finder højesteret under hensyn til baggrunden for anken til højesteret,
at statskassen bør bære sagens omkostninger for højesteret.
                                      thi kendes for ret:
landsrettens dom stadfæstes.
                                           - 3 -
statskassen skal betale sagens omkostninger for højesteret.
