                      højesterets kendelse
                            afsagt tirsdag den 27. maj 2014
sag 12/2014
a
(advokat maryla rytter wróblewski, beskikket)
mod
b
(advokat johan hartmann stæger, beskikket)
i tidligere instanser er afsagt kendelser af fogedretten i viborg den 12. juli 2013 og af vestre
landsrets 13. afdeling den 24. oktober 2013.
i påkendelsen har deltaget fem dommere: lene pagter kristensen, niels grubbe, marianne
højgaard pedersen, oliver talevski og lars apostoli.
påstande
kærende, a, har principalt nedlagt påstand om, at c og d ikke skal tilbagegives til indkærede,
b, i usa. subsidiært har hun nedlagt påstand om, at sagen udsættes på gennemførelse af en
børnesagkyndig undersøgelse.
indkærede, b, har påstået landsrettens kendelse stadfæstet.
anbringender
a har gjort gældende, at der ikke er tale om en ulovlig tilbageholdelse, idet børnene umiddel-
bart før anmodningen om tilbagegivelse havde bopæl i danmark. b har – i hvert fald stilti-
ende – givet samtykke til, at børnenes bopæl er blevet ændret fra usa til danmark. børnene
havde således på tidspunktet for anmodningen boet i danmark i ca. 2½ år sammen med hende
                                              - 2 -
i hendes lejlighed og havde fået en hverdag med børnehave og skole, og b havde accepteret
dette.
under alle omstændigheder medfører opholdets længde, at der er sket bopælsskifte. opholdet
i danmark havde således varet i ca. 2½ år, da retssagen blev indledt, og børnene havde kun
boet i usa, til de var henholdsvis 2 ¼ og 3 ¾ år. børnene havde derfor tættere tilknytning til
danmark end til usa.
da børnene således havde bopæl i danmark på det tidspunkt, hvor b ikke længere var indfor-
stået med deres ophold her, er den grundlæggende betingelse for tilbagegivelse af børnene i
medfør af § 10 i børnebortførelsesloven ikke opfyldt.
a har endvidere gjort gældende, at b ikke har overholdt fristen på et år for at indgive anmod-
ning om tilbagegivelse af børnene, jf. børnebortførelseslovens § 11, nr. 1. i øvrigt er betingel-
sen for at nægte tilbagegivelse i medfør af lovens § 11, nr. 2, også opfyldt, fordi det ville være
til skade for børnenes sjælelige eller legemlige sundhed at sende dem til usa på nuværende
tidspunkt. under alle omstændigheder må en tilbagegivelse af børnene til b i usa uden for-
udgående børnesagkyndig undersøgelse være helt udelukket.
b har gjort gældende, at a fra februar 2013 har tilbageholdt børnene ulovligt i danmark, og at
børnene havde bopæl i usa umiddelbart før tilbageholdelsen. betingelserne for tilbagegivel-
se af børnene til ham i medfør af børnebortførelseslovens § 10 er derfor opfyldt.
der har ikke været en aftale mellem parterne om varigt ophold i danmark, og han har heller
ikke efterfølgende givet samtykke hertil, hverken udtrykkeligt eller stiltiende. han har således
bevaret hjemmet i usa, ligesom han har bevaret kontakten til børnene, der fortsat taler fly-
dende engelsk.
bopælen er ikke ændret som følge af opholdets længde. selv om børnene har en vis familie-
mæssig og social tilknytning til danmark, har de en tilsvarende tilknytning til usa. der må
ved afgørelsen af bopælen lægges afgørende vægt på forældrenes intentioner og ikke blot på
varigheden af opholdet i det nye land og børnenes trivsel i de nye omgivelser. det er således i
strid med formålet med haagerkonventionen af 25. oktober 1980 at anerkende en ændring af
                                               - 3 -
børnenes bopæl alene som følge af børnenes ophold i det nye land uden hensyn til forældre-
nes fælles intentioner. en sådan anerkendelse vil motivere til bortførelse eller ulovlig tilbage-
holdelse i håb om, at tiden og børnenes evne til at tilpasse sig de nye omgivelser vil føre til
ændring af børnenes bopæl.
etårsfristen for sagsanlæg er overholdt, og a har ikke løftet sin bevisbyrde for, at tilbage-
givelse vil være til skade for børnenes sjælelige eller legemlige sundhed eller på anden måde
vil sætte dem i en situation, de ikke bør tåle. betingelserne for at nægte tilbagegivelse af bør-
nene i medfør af lovens § 11 er derfor ikke opfyldt. en børnesagkyndig undersøgelse er ikke
nødvendig, men i givet fald er han indstillet på at samarbejde herom.
højesterets begrundelse og resultat
problemstillingen
sagen angår, om børnene c og d, der siden december 2010 har opholdt sig i danmark sam-
men med deres mor, a, efter reglerne i børnebortførelsesloven skal tilbagegives til deres far,
b, der bor i usa og sammen med a har forældremyndigheden over børnene.
børnene havde bopæl i usa, før de sammen med deres mor og med deres fars indforståelse
rejste til danmark i december 2010. hovedspørgsmålet er, om børnene i foråret 2013, da fa-
deren modsatte sig deres fortsatte ophold her, havde bopæl i usa eller i danmark, idet
tilbagegivelse til faderen i usa kun kan finde sted, hvis de fortsat havde bopæl der, jf. børne-
bortførelseslovens § 10, stk. 1.
begrebet ”bopæl” i børnebortførelsesloven
formålet med børnebortførelsesloven er bl.a. at gennemføre haagerkonventionen af 25. okto-
ber 1980 om de civilretlige virkninger af børnebortførelser. udtrykket ”bopæl” i børnebort-
førelseslovens § 10, stk. 1, skal derfor forstås i overensstemmelse med haagerkonventionens
artikel 3 (”the state in which the child was habitually resident”).
det er ikke i haagerkonventionen defineret, hvad der forstås ved ”habitually resident”, og
spørgsmålet er heller ikke defineret i forarbejderne til konventionen. det er således efter kon-
ventionen overladt til medlemsstaterne ud fra forholdene i hvert enkelt tilfælde at afgøre,
hvornår et barn må anses for ”habitually resident” i et land.
                                                - 4 -
højesteret finder, at afgørelsen af, om et barn har bopæl (”habitual residence”) i danmark, må
bero på en helhedsvurdering. heri må navnlig indgå dels forældrenes eventuelle fælles inten-
tioner og aftaler om formålet og varigheden af opholdet i danmark, dels barnets situation,
herunder varigheden af opholdet her i landet og barnets tilknytning til det nuværende og tid-
ligere opholdssted.
den konkrete vurdering
a og børnene rejste i december 2010 til danmark med b’s indforståelse. i foråret 2013 mod-
satte b sig børnenes fortsatte ophold hos moderen i danmark, efter at han havde fået at vide,
at hun havde fået en kæreste.
forældrene er uenige om, hvad der var baggrunden og vilkårene for opholdet i danmark. a
har forklaret, at baggrunden var ægteskabelige problemer, og at de ikke talte om nogen tids-
horisont for, om og i givet fald hvornår hun skulle rejse tilbage til usa. b har forklaret, at
han alene gav tilladelse til et midlertidigt ophold i danmark, og at tilladelsen flere gange blev
forlænget med forskellig begrundelse, senest til sommeren 2013. højesteret lægger herefter til
grund, at forældrene ikke har haft en fælles intention eller fast aftale om formålet med og va-
righed af børnenes ophold i danmark.
c og d var henholdsvis 3 og 2 år gamle, da de kom til danmark i december 2010. de er født i
usa og er såvel amerikanske som danske statsborgere. parrets tredje barn blev født i dan-
mark i juli 2011. a etablerede sig i egen bolig med børnene tæt på sin familie og påbegyndte
en uddannelse her, og c og d begyndte i daginstitution i august 2011. b, som var bekendt
med disse forhold, kom på besøg to gange i 2011 og igen to gange i 2012. han har endvidere
haft kontakt med børnene via skype. da b i foråret 2013 modsatte sig børnenes fortsatte op-
hold i danmark, var de 6 og 4 år og havde været her i landet i mere end 2 år sammen med
deres mor og lillebror.
på denne baggrund finder højesteret efter en helhedsvurdering, at c og d havde skiftet bopæl
fra usa til danmark, inden b modsatte sig deres fortsatte ophold her, og at børnene derfor
ikke er tilbageholdt ulovligt. hans anmodning om tilbagegivelse af børnene kan derfor ikke
tages til følge.
                                             - 5 -
                                       thi bestemmes:
c og d skal ikke tilbagegives til b i usa.
ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for nogen instans til den anden part eller til
statskassen.
