seksuelt misbrug af steddatter. spørgsmål om dobbelt strafbarhed, jf. straffelovens § 7.
dom afsagt den 25. februar 2011
sag 280/2009
rigsadvokaten
mod
t
seksuelt misbrug af steddatter. spørgsmål om dobbelt strafbarhed, jf. straffelovens § 7.
landsretten havde fundet t skyldig i mange gange at have haft anden kønslig omgængelse
end samleje med sin steddatter, medens hun var 13-15 år. endvidere havde t mange gange
krænket hendes blufærdighed. t blev også fundet skyldig i et forsøg på samleje begået under
en ferietur til italien. byretten havde i sit bevisresultat lagt til grund, at ferieturen fandt sted i
sommeren 2003, da steddatteren var 13 år. landsretten stadfæstede byrettens bevisresultat,
dog sådan at landsretten bemærkede, at ferieturen til italien formentlig fandt sted i sommeren
2004. landsretten fastsatte straffen til fængsel i 1 år.
for højesteret opstod der blandt andet spørgsmål om, hvorvidt betingelsen i den dagældende
§ 7, stk. 1, nr. 2, i straffeloven om dobbelt strafbarhed var opfyldt. det var oplyst, at samleje
med et barn under 14 år var strafbart i italien, og at et seksuelt forhold mellem en stedfader og
en steddatter under 16 år var strafbart. steddatteren var i sommeren 2003 13 år og i sommeren
2004 14 år. spørgsmålet var, om der både kunne straffes for overtrædelse af den danske straf-
felovs § 222, stk.1, om samleje med et barn under 15 år og § 223 om samleje med et stedbarn
under 18 år.
højesteret lagde til grund, at landsrettens bevisresultat var, at forholdet i italien var begået i
sommeren 2004, dvs. at steddatteren var 14 år.
højesteret fandt, at bestemmelsen om dobbelt strafbarhed i straffelovens dagældende § 7, stk.
1, nr. 2 (nu § 7, stk. 1, nr. 1) må forstås således, at det er betingelse, at handlingen er strafbar
efter lovgivningen i det pågældende land, men at det ikke er en betingelse, at gerningsindhol-
det i den udenlandske straffebestemmelse er identisk med gerningsindholdet i den danske
straffebestemmelse. da det efter italiensk ret var strafbart at have samleje med en samboende
steddatter under 16 år, var kravet om dobbelt strafbarhed opfyldt, også i relation til straffelo-
vens § 222, stk. 1, jf. § 21.
anklagemyndighedens anke til skærpelse var sket for sent, og påstanden kunne derfor ikke
tages under påkendelse. højesteret fandt ikke grundlag for at nedsætte den idømte straf af
fængsel i 1 år. der var ikke grundlag for at gøre straffen helt eller delvist betinget. den tid,
der var gået, siden forholdene blev begået, kunne ikke føre til et andet resultat.
landsrettens dom blev dermed stadfæstet. (dissens vedrørende spørgsmålet om dobbelt straf-
barhed)
