retten i svendborg
udskrift af dombogen
dom
afsagt den 2. juli 2010 i sag nr. bs r4-153/2007:
journalist jørgen dragsdahl
pederstrupvej 25
2750 ballerup
mod
professor bent jensen
vestergaard
regissevej 2
5871 frørup
og
chefredaktør carsten juste
c/o jyllands posten
grøndalsvej 3
8260 viby j
og
redaktionschef john hansen
c/o jyllands posten
grøndalsvej 3
8260 viby j
og
journalist jette elbæk maressa
c/o jyllands-posten
grøndalsvej 3
8260 viby j
og
journalist sanne gram
c/o jyllands-posten
grøndalsvej 3
8260 viby j
sagens baggrund og parternes påstande
sagen, der er en privat straffesag anlagt den 8. februar 2007, drejer sig om,
hvorvidt de sagsøgte har været berettiget til at fremkomme med de udtalel-
ser, der fremgår af påstanden.
sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
for så vidt angår sagsøgte (1), professor emeritus, dr.phil. bent jensen:
principalt:
01. sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen tilpligtes at
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                  side 2/86
anerkende, at have fremsat og udbredt de nedenfor anførte sigtelser for
forhold, der er egnet til at nedsætte sagsøgeren i medborgeres agtelse:
    ”arkiverne har vist, at jørgen dragsdahl var kgb-agent,” siger
    bent jensen, som beskriver resultaterne af sine arkivstudier i en
    artikel i denne avis.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 001 – rb. i / 05 pag. 01 m.). ]
    informations tidligere chefredaktør torben krogh kom dragsdahl
    til undsætning ved at hævde, at enhver redaktør kunne stemples
    som indflydelsesagent, fordi det hørte med til jobbet at lade sig
    bespise af udenlandske diplomater. krogh mente, at han selv havde
    fået ”et usædvanligt godt indblik i de overvejelser og motiver, ”der
    prægede kremls politik. hverken krogh eller andre kgb-
    kontaktpersoner har dog kunnet påvise en eneste lille oplysning,
    som resultat af kontakterne. oplysningerne gik den anden vej.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 02, afsnit 02 f.ov.). ]
    dragsdahl har senere pralet af, at han fik tilkendt et "efter danske
    forhold pænt beløb og en total tilbagekaldelse af alle beskyldninger
    fra ekstra bladet." han fik 125.000 kr. i dag kan det
    dokumenteres, at en stor del af oplysningerne i ekstra bladets
    artikler var sande
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 03, afsnit 03 f.ov.). ]
    dragsdahl har selv givet udtryk for, at han "ser frem til, at
    historikere får adgang til de primære kilder, så diverse myter kan
    blive afkræftet." her følger afkræftelsen af den myte, dragsdahl
    selv har kunnet fremlægge i kraft af de lukkede arkiver.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 03, afsnit 04 f.ov.). ]
    dragsdahl indrømmede nu, at et af hans møder med
    føringsofficeren vladimir minin var blevet forlagt til roskilde.
    som grund angav han, at de to ikke havde ønsket at blive
    genkendt. han oplyste ikke hvorfor.
    [morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 03, spalte 03.]
    pet mente, at dragsdahl i virkeligheden var gået langt videre i sit
    samarbejde med kbg, end han nu ville være ved. pet's formål
    med 1986-samtalen var at give ham en advarsel ved at afsløre, at
    man var vidende om hans konspirative omgang med kgb-
    officerer i danmark og i udlandet.
    [morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 03, spalte 04.]
    pet's fortrolige konklusion til eget brug lød således: "set med
    kgb-briller har d[ragsdahl]s position [ … ] været ualmindelig
    nyttig. det er ikke uden grund, at han på et tidspunkt i centret blev
    benævnt som "nr. 1" i danmark, men hvor meget man reelt har fået
    ud af denne agent, kan der kun gisnes om." dragsdahl var altså
                                                                        std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                              side 3/86
ifølge både kgb og pet kgb-agent.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 05 afsnit 01f.nd. ]
diis-udredningens billede af dragsdahls meriter er så
tilslørende, at det må betegnes, som vildledende. det hedder blot,
at han var "i pets søgelys i kraft af sine nære kontakter til
østblokkens pressefolk såvel i danmark som i sovjetunionen."(7)
men der er intet om hans konspirative omgang med kgb-
føringsofficerer i danmark og i udlandet. og det forties, at pet
karakteriserede dragsdahl som agent. selv om de danske
efterretningstjenester via gordejevskij fik "en enestående indsigt" i
sovjetunionens operationer i danmark, er hans oplysninger ikke
anvendt, og han er heller ikke som dragsdahl blevet interviewet i
forbindelse med udredningen. diis-udrederne har set det samme
materiale i pet's arkiv, som denne artikel bygger på, og må derfor
vide, at pet anså jørgen dragsdahl for at være kgb-agent.
alligevel har man valgt at fortie dette forhold.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 06 afsnit 01 .ov.). ]
det er i øvrigt ikke kun dragsdahl-sagen, som mildt sagt er
mangelfuldt belyst i diis-udredningen danmark under den kolde
krig. det samme gør sig gældende for adskillige andre [ her
kursiveret ] af kgbs danske agenter, villige hjælpere, meddelere
og samtalepartnere.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 06 afsnit 02 f.ov.). ]
da jeg første gang for omkring to år siden læste de relevante
dokumenter i pets arkiv, blev jeg målløs. ekstra bladets påstande
var i alt væsentligt sande, og dragsdahl havde på falsk grundlag
fået lukket munden på bladet og endda uretmæssigt fået en stor
sum penge presset ud af avisen.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 04 f.ov.]
jeg var naturligvis spændt på at se, hvordan den omfattende diis-
udredning ville behandle denne sag. udredningen blev
offentliggjort i sommeren 2005 og endnu engang blev jeg målløs: i
stedet for at give en retvisende fremstilling af dragsdahls
hemmelige (konspirative i pet-jargon) møder med sine
føringsofficerer i danmark og i udlandet, er udredningen
fuldkommen tavs.
[morgenavisen jyllands-posten, internetavisen 2007.01.19, pag. 01, afsnit 03 f.nd.]
dragsdahl er ganske vist nævnt flere gange i udredningen, men
læseren bliver holdt i uvidenhed om arten af hans forhold til kgb,
og det forties ganske, at både kgb og pet betegnede ham som
agent.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 06 f.ov.]
efter alt at dømme var det lykkedes dragsdahl at forskrække pets
                                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                              side 4/86
ledelse med henvisninger til krænkelse af privatlivets fred og rigets
sikkerhed og andet godt fra havet.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 02 f.nd.]
da dragsdahl om fredagen blev kontaktet af jyllands-posten og fik
avisens resumé af min artikel, videresendte han den omgående til
pet. formentlig har han også som tidligere mobiliseret
indflydelsesrige politikere og embedsmænd. det var altså den
ifølge pet tidligere kgb-agent, det fik pet til at forsøge at
bremse min artikel om agenten.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 01 f.nd.]
jørgen          dragsdahl           bedrev          under          den          kolde              krig
kampagnejournalistik på basis af falske dokumenter fremstillet af
kgb, og dagbladet information hvor han var ansat, bragte falske
spionanklager mod sovjetiske systemkritikere. det var
desinformation.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 01, afsnit 01 f.ov.]
dragsdahl og information lod altså offentligheden forstå, at der
efter alt at dømme var tale om et autentisk, amerikansk dokument,
og at usa stod bag marxistiske terrorbanders likvideringer og
andre forbrydelser i europa.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 02, afsnit 03 f.nd.]
der er imidlertid intet hos gates om dobbeltbeslutningens
”katastrofale følger”. det er helt dragsdahls egen opfindelse.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 04, afsnit 03 f.ov. in
fine.]
dragsdahls brug af gordijevskij er lige så betændt. gordijevskijs
fremstilling tegner et billede, der for det første understreger, at der
ikke var vestlige planer om et kernevåbenangreb på sovjetunionen;
og at det for det andet var den sovjetiske ledelses egne
konspirationsforestillinger og forfølgelsesvanvid, der frembragte
frygten for et vestligt angreb.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 04, afsnit 04 f.ov.]
her var intet at misforstå. dragsdahls artikel var 100 pct. ren eller
rettere beskidt desinformation.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 05, afsnit 02 f.ov.]
for mig, der altså ikke er jurist, er det som samfundsborger
forbløffende, at der blandt jurister kan herske uklarhed om,
hvorvidt det er strafbart eller ej at arbejde for en fremmed
efterretningstjeneste ved – mod eller uden betaling – at tjene denne
magts interesser f.eks. via desinformation.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 02 f.ov.]
er årelange, intensive og lyssky kontakter til diverse agenter for en
                                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                side 5/86
 totalitær, fjendtlig magt at betragte som omfattet af ”privatlivets
 fred”?
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 04 f.ov.]
 dragsdahl forsøger nu at vinde sympati ved at fremstille sig selv
 som et patriotisk ”vidne”, der af egen drift i sin tid henvendte sig
 til pet for med sine oplysninger at hjælpe den danske hemmelige
 tjeneste i dens arbejde. han henvendte sig imidlertid, fordi han
 følte jorden brænde under sig, idet han var blevet bekendt med, at
 pet havde ham i søgelyset.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 02 f.nd.]
 han fortav sine konspirative møder med kgb-agenter på mystiske
 steder i danmark og i udlandet. han bekræftede dem først – og
 meget modstræbende – otte måneder senere, da han blev tilsagt af
 pet, og punkt for punkt måtte indrømme de forhold, tjenesten var
 vidende om og håndfast kunne dokumentere.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 02 f.nd.]
 det var i kraft af politisk beskyttelse, at dragsdahl dengang kunne
triumfere, og at der blev begået en uret mod ekstra bladet og dets
dygtige journalister. har dette forhold slet ingen interesse? er der
slet ingen kollegial harme over, at kolleger dengang blev ofre for et
justitsmord? tilsyneladende ikke. ekstra bladet er jo ikke som
information en fin, intellektuel og venstreorienteret avis, der læses
af de kloge på universiteterne og andre fine steder.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 03, afsnit 03 f.nd.]
 og min kritik af diis-udredningen går på, at den fortier, at pet
 karakteriserede dragsdahl som "agent", selv om diis-udrederne
 havde kendskab til pets vurdering. jeg mener naturligvis heller
 ikke, at en pet-medarbejders vurdering er det endelige bevis for
 noget som helst. men pets opfattelse kom jo ikke ud af den blå
 luft - det var en konklusion, der blev nået, efter at dragsdahl skridt
 for skridt blev nødt til at vedgå en række konspiratoriske møder
 (som han først havde forsøgt at lyve sig fra), fordi pet var i stand
 til at dokumentere disse ting. og en hovedkilde til pets viden var,
 som alle ved, dobbeltagenten oleg gordijevskij.
 [ weekendavisen for den 2007.02.09 ( bilag 014 – rb. i / 44, pag. 01, afsnit 01 f.nd. ]
jeg har f.eks. påvist, at jd i sin gengivelse af en amerikansk artikel
skrev det stik modsatte af, hvad den pågældende artikel indeholdt.
dvs. jeg påviste, at han bedrev desinformation eller for at sige det
ligeud: udbredte løgn. og det er ikke et enestående tilfælde.
 [ internetavisen jyllands-posten for den 2007.02.27 ( bilag 17 – rb. i / 53, pag. 02, afsnit 02
 f.ov..]
 i det følgende vil jeg forholde mig til nogle få eksempler på jds
 utrolig betændte forhold til sandheden – det der i kgb-jargon
 hedder desinformatsija.
                                                                      std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                               side 6/86
[ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61,         pag. 01, afsnit 02 f.nd.]
i skrivelsen hedder det, at pet ikke ”umiddelbart” mener sig i
stand til at afgøre, om referatet udtrykker institutionens opfattelse
eller alene en medarbejders personlige vurdering. ved at klippe og
klistre får jd det til, at skrivelsen fastslår, at referatet ”alene” er
”udtryk for den pågældende medarbejders personlige vurdering af
sagen”. en 100 pct. løgn.
[ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 02, afsnit 02 f.ov.]
harris kritiserede derimod venstreorienterede for konsekvent at
have haft en forkert opfattelse af sovjetunionen og for at have talt
for tilpasning. den kolde krig var endt med en drønende sejr for
”den demokratisk-kapitalistiske ideologi og dens system”.
dragsdahls artikel var 100 pct. ren – eller rettere – snavset
desinformation.
[ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 02, afsnit 04 f.ov.]
jds hykleri er kvalmende. det var et skændigt makværk, som
kgb ikke kunne have lavet bedre.
[ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 03, afsnit 04 f.nd.]
de fem eksempler er kun et mindre udvalg af jds mangeårige
desinformations-virksomhed. og de er ikke de værste.
[ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 03, afsnit 02 f.nd.]
alle de oplysninger, som pet oprindelig havde fået fra
gordijevskij, de viser sig, stort set, at være rigtige. det eneste
punkt, hvor dragsdahl ikke ville vedgå, var, at han havde fået
penge. jeg vil være så fræk, i hvert fald i denne forsamling, og
sige, at det er formentlig, fordi pet ikke er i stand til at bevise,
fordi bogholderiet, det befinder sig i kgb’s hovedkvarter i
moskva, og det har pet ikke adgang til. jeg er helt sikker – jeg
kan ikke vide det – men jeg er ret sikker på, at gordijevskij også
på det tidspunkt, også på det punkt taler sandt.
[ udtalelse fremsat under frokostsymposion den 2007.05.10 arrangeret af ”cepos center for
politiske studier” ( bilag 026 – rb. i / 62) + bånd.]
fælles for de to sager er ikke mindst det forhold, at g’s
oplysninger kunne bekræftes af pet’s egen efterforskning.
[ morgenavisen jyllands-posten for den 2009.07.18 – bilag 186 – rb. ii / 28, pag. 01, afsnit 03
f.nd.]
og det er direkte forkert, når man påstår, at pet hovedsagelig kun
havde gordijevskij-materialet at støtte sig til. det var som sagt
pet’s egen årelange og grundige efterforskning, der bekræftede
gordijevskijs oplysninger.
[ morgenavisen jyllands-posten for den 2009.07.18 – bilag 186 – rb. ii / 28, pag. 04, afsnit 02
f.ov.]
                                                                     std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                       side 7/86
         man forstår jørgen dragsdahls glæde over kommissionens
         taskenspilleri. han er selv ekspert på området. men det har som
         sagt ikke interesseret den kongelige kommission.
         [ morgenavisen jyllands-posten for den 2009.07.18 – bilag 186 – rb. ii / 28, pag. 04, afsnit 01
         f.nd.]
02.     sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen idømmes straf –
        principalt en betinget frihedsstraf og en tillægsbøde, subsidiært en
        bøde i medfør af straffelovens § 268 og/eller § 267.
03.     de ærefornærmende sigtelser kendes ubeføjet, jfr. straffelovens §
        273, stk. 1.
04.     sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen tilpligtes helt
        eller delvis in solidum med sagsøgte (2) - (5) at betale sagsøger kr.
        400.000,00 i godtgørelse for den skete krænkelse med tillæg af
        sædvanlig procesrente af kr. 250.000,00 regnet fra udtagelsen af
        stævning og af kr. 150.000,00 fra den 23. april 2007.
subsidiært:
01.  sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen tilpligtes at
     anerkende, at have fremsat og udbredt de nedenfor anførte sigtelser for
     forhold, der er egnet til at nedsætte sagsøgeren i medborgeres agtelse:
         dragsdahl har senere pralet af, at han fik tilkendt et "efter danske
         forhold pænt beløb og en total tilbagekaldelse af alle beskyldninger
         fra ekstra bladet." han fik 125.000 kr. i dag kan det
         dokumenteres, at en stor del af oplysningerne i ekstra bladets
         artikler var sande
         [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 03, afsnit 03 f.ov.). ]
         dragsdahl har selv givet udtryk for, at han "ser frem til, at
         historikere får adgang til de primære kilder, så diverse myter kan
         blive afkræftet." her følger afkræftelsen af den myte, dragsdahl
         selv har kunnet fremlægge i kraft af de lukkede arkiver.
         [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 03, afsnit 04 f.ov.). ]
         dragsdahl indrømmede nu, at et af hans møder med
         føringsofficeren vladimir minin var blevet forlagt til roskilde.
         som grund angav han, at de to ikke havde ønsket at blive
         genkendt. han oplyste ikke hvorfor.
         [morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 03, spalte 03.]
         pet mente, at dragsdahl i virkeligheden var gået langt videre i sit
         samarbejde med kbg, end han nu ville være ved. pet's formål
         med 1986-samtalen var at give ham en advarsel ved at afsløre, at
         man var vidende om hans konspirative omgang med kgb-
         officerer i danmark og i udlandet.
                                                                             std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                              side 8/86
[morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 03, spalte 04.]
pet's fortrolige konklusion til eget brug lød således: "set med
kgb-briller har d[ragsdahl]s position [ … ] været ualmindelig
nyttig. det er ikke uden grund, at han på et tidspunkt i centret blev
benævnt som "nr. 1" i danmark, men hvor meget man reelt har fået
ud af denne agent, kan der kun gisnes om." dragsdahl var altså
ifølge både kgb og pet kgb-agent.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 05 afsnit 01f.nd. ]
diis-udredningens billede af dragsdahls meriter er så
tilslørende, at det må betegnes, som vildledende. det hedder blot,
at han var "i pets søgelys i kraft af sine nære kontakter til
østblokkens pressefolk såvel i danmark som i sovjetunionen."(7)
men der er intet om hans konspirative omgang med kgb-
føringsofficerer i danmark og i udlandet. og det forties, at pet
karakteriserede dragsdahl som agent. selv om de danske
efterretningstjenester via gordejevskij fik "en enestående indsigt" i
sovjetunionens operationer i danmark, er hans oplysninger ikke
anvendt, og han er heller ikke som dragsdahl blevet interviewet i
forbindelse med udredningen. diis-udrederne har set det samme
materiale i pet's arkiv, som denne artikel bygger på, og må derfor
vide, at pet anså jørgen dragsdahl for at være kgb-agent.
alligevel har man valgt at fortie dette forhold.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 06 afsnit 01 .ov.). ]
det er i øvrigt ikke kun dragsdahl-sagen, som mildt sagt er
mangelfuldt belyst i diis-udredningen danmark under den kolde
krig. det samme gør sig gældende for adskillige andre [ her
kursiveret ] af kgbs danske agenter, villige hjælpere, meddelere
og samtalepartnere.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 06 afsnit 02 f.ov.). ]
da jeg første gang for omkring to år siden læste de relevante
dokumenter i pets arkiv, blev jeg målløs. ekstra bladets påstande
var i alt væsentligt sande, og dragsdahl havde på falsk grundlag
fået lukket munden på bladet og endda uretmæssigt fået en stor
sum penge presset ud af avisen.
[ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 04 f.ov.]
jeg var naturligvis spændt på at se, hvordan den omfattende diis-
udredning ville behandle denne sag. udredningen blev
offentliggjort i sommeren 2005 og endnu engang blev jeg målløs: i
stedet for at give en retvisende fremstilling af dragsdahls
hemmelige (konspirative i pet-jargon) møder med sine
føringsofficerer i danmark og i udlandet, er udredningen
fuldkommen tavs.
[morgenavisen jyllands-posten, internetavisen 2007.01.19, pag. 01, afsnit 03 f.nd.]
                                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                               side 9/86
 dragsdahl er ganske vist nævnt flere gange i udredningen, men
 læseren bliver holdt i uvidenhed om arten af hans forhold til kgb,
 og det forties ganske, at både kgb og pet betegnede ham som
 agent.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 06 f.ov.]
 efter alt at dømme var det lykkedes dragsdahl at forskrække pets
 ledelse med henvisninger til krænkelse af privatlivets fred og rigets
 sikkerhed og andet godt fra havet.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 02 f.nd.]
 da dragsdahl om fredagen blev kontaktet af jyllands-posten og fik
 avisens resumé af min artikel, videresendte han den omgående til
 pet. formentlig har han også som tidligere mobiliseret
 indflydelsesrige politikere og embedsmænd. det var altså den
 ifølge pet tidligere kgb-agent, det fik pet til at forsøge at
 bremse min artikel om agenten.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.19 ( bilag 004 – rb. i / 18, pag. 02, afsnit 01 f.nd.]
 og min kritik af diis-udredningen går på, at den fortier, at pet
 karakteriserede dragsdahl som "agent", selv om diis-udrederne
 havde kendskab til pets vurdering. jeg mener naturligvis heller
 ikke, at en pet-medarbejders vurdering er det endelige bevis for
 noget som helst. men pets opfattelse kom jo ikke ud af den blå
 luft - det var en konklusion, der blev nået, efter at dragsdahl skridt
 for skridt blev nødt til at vedgå en række konspiratoriske møder
 (som han først havde forsøgt at lyve sig fra), fordi pet var i stand
 til at dokumentere disse ting.
 og en hovedkilde til pets viden var, som alle ved, dobbeltagenten
 oleg gordijevskij.
 [ weekendavisen for den 2007.02.09 ( bilag 014 – rb. i / 44, pag. 01, afsnit 01 f.nd. ]
jeg har f.eks. påvist, at jd i sin gengivelse af en amerikansk artikel
skrev det stik modsatte af, hvad den pågældende artikel indeholdt.
dvs. jeg påviste, at han bedrev desinformation eller for at sige det
ligeud: udbredte løgn. og det er ikke et enestående tilfælde.
 [ internetavisen jyllands-posten for den 2007.02.27 ( bilag 17 – rb. i / 53, pag. 02, afsnit 02
 f.ov..]
 alle de oplysninger, som pet oprindelig havde fået fra
 gordijevskij, de viser sig, stort set, at være rigtige. det eneste
 punkt, hvor dragsdahl ikke ville vedgå, var, at han havde fået
 penge. jeg vil være så fræk, i hvert fald i denne forsamling, og
 sige, at det er formentlig, fordi pet ikke er i stand til at bevise,
 fordi bogholderiet, det befinder sig i kgb’s hovedkvarter i
 moskva, og det har pet ikke adgang til. jeg er helt sikker – jeg
 kan ikke vide det – men jeg er ret sikker på, at gordijevskij også
 på det tidspunkt, også på det punkt taler sandt.
 [ udtalelse fremsat under frokostsymposion den 2007.05.10 arrangeret af ”cepos center for
 politiske studier” ( bilag 026 – rb. i / 62) + bånd.]
                                                                     std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                  side 10/86
02. sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen idømmes straf –
    principalt en betinget frihedsstraf og en tillægsbøde, subsidiært en
    bøde i medfør af straffelovens § 268 og/eller § 267.
03. de ærefornærmende sigtelser kendes ubeføjet, jfr. straffelovens §
    273, stk. 1.
04. sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen tilpligtes at
    anerkende, at have været uberettiget til at fremsætte de nedenfor
    anførte udsagn:
    ”arkiverne har vist, at jørgen dragsdahl var kgb-agent,” siger
    bent jensen, som beskriver resultaterne af sine arkivstudier i en
    artikel i denne avis.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 001 – rb. i / 05 pag. 01 m.). ]
    informations tidligere chefredaktør torben krogh kom dragsdahl
    til undsætning ved at hævde, at enhver redaktør kunne stemples
    som indflydelsesagent, fordi det hørte med til jobbet at lade sig
    bespise af udenlandske diplomater. krogh mente, at han selv havde
    fået ”et usædvanligt godt indblik i de overvejelser og motiver, ”der
    prægede kremls politik. hverken krogh eller andre kgb-
    kontaktpersoner har dog kunnet påvise en eneste lille oplysning,
    som resultat af kontakterne. oplysningerne gik den anden vej.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.14 ( bilag 003 – rb. i / 08 pag. 02, afsnit 02 f.ov.). ]
    jørgen          dragsdahl           bedrev          under          den          kolde              krig
    kampagnejournalistik på basis af falske dokumenter fremstillet af
    kgb, og dagbladet information hvor han var ansat, bragte falske
    spionanklager mod sovjetiske systemkritikere. det var
    desinformation.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 01, afsnit 01 f.ov.]
    dragsdahl og information lod altså offentligheden forstå, at der
    efter alt at dømme var tale om et autentisk, amerikansk dokument,
    og at usa stod bag marxistiske terrorbanders likvideringer og
    andre forbrydelser i europa.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 02, afsnit 03 f.nd.]
    der er imidlertid intet hos gates om dobbeltbeslutningens
    ”katastrofale følger”. det er helt dragsdals egen opfindelse.
    [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 04, afsnit 03 f.ov. in
    fine.]
    dragsdahls brug af gordijevskij er lige så betændt. gordijevskijs
    fremstilling tegner et billede, der for det første understreger, at der
    ikke var vestlige planer om et kernevåbenangreb på sovjetunionen;
    og at det for det andet var den sovjetiske ledelses egne
                                                                        std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                side 11/86
 konspirationsforestillinger og forfølgelsesvanvid, der frembragte
 frygten for et vestligt angreb.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 04, afsnit 04 f.ov.]
 her var intet at misforstå. dragsdahls artikel var 100 pct. ren eller
 rettere beskidt desinformation.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.01.26 ( bilag 008 – rb. i / 34, pag. 05, afsnit 02 f.ov.]
 for mig, der altså ikke er jurist, er det som samfundsborger
 forbløffende, at der blandt jurister kan herske uklarhed om,
 hvorvidt det er strafbart eller ej at arbejde for en fremmed
 efterretningstjeneste ved – mod eller uden betaling – at tjene denne
 magts interesser f.eks. via desinformation.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 02 f.ov.]
 er årelange, intensive og lyssky kontakter til diverse agenter for en
 totalitær, fjendtlig magt at betragte som omfattet af ”privatlivets
 fred”?
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 04 f.ov.]
 dragsdahl forsøger nu at vinde sympati ved at fremstille sig selv
 som et patriotisk ”vidne”, der af egen drift i sin tid henvendte sig
 til pet for med sine oplysninger at hjælpe den danske hemmelige
 tjeneste i dens arbejde. han henvendte sig imidlertid, fordi han
 følte jorden brænde under sig, idet han var blevet bekendt med, at
 pet havde ham i søgelyset.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 02 f.nd.]
 han fortav sine konspirative møder med kgb-agenter på mystiske
 steder i danmark og i udlandet. han bekræftede dem først – og
 meget modstræbende – otte måneder senere, da han blev tilsagt af
 pet, og punkt for punkt måtte indrømme de forhold, tjenesten var
 vidende om og håndfast kunne dokumentere.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 02, afsnit 02 f.nd.]
 det var i kraft af politisk beskyttelse, at dragsdahl dengang kunne
triumfere, og at der blev begået en uret mod ekstra bladet og dets
dygtige journalister. har dette forhold slet ingen interesse? er der
slet ingen kollegial harme over, at kolleger dengang blev ofre for et
justitsmord? tilsyneladende ikke. ekstra bladet er jo ikke som
information en fin, intellektuel og venstreorienteret avis, der læses
af de kloge på universiteterne og andre fine steder.
 [ internetavisen jyllands-posten 2007.02.07 ( bilag 016 – rb. i / 43, pag. 03, afsnit 03 f.nd.]
 i det følgende vil jeg forholde mig til nogle få eksempler på jds
 utrolig betændte forhold til sandheden – det der i kgb-jargon
 hedder desinformatsija.
 [ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 01, afsnit 02 f.nd.]
 i skrivelsen hedder det, at pet ikke ”umiddelbart” mener sig i
                                                                      std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                         side 12/86
          stand til at afgøre, om referatet udtrykker institutionens opfattelse
          eller alene en medarbejders personlige vurdering. ved at klippe og
          klistre får jd det til, at skrivelsen fastslår, at referatet ”alene” er
          ”udtryk for den pågældende medarbejders personlige vurdering af
          sagen”. en 100 pct. løgn.
          [ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 02, afsnit 02 f.ov.]
          harris kritiserede derimod venstreorienterede for konsekvent at
          have haft en forkert opfattelse af sovjetunionen og for at have talt
          for tilpasning. den kolde krig var endt med en drønende sejr for
          ”den demokratisk-kapitalistiske ideologi og dens system”.
          dragsdahls artikel var 100 pct. ren – eller rettere – snavset
          desinformation.
          [ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 02, afsnit 04 f.ov.]
          jds hykleri er kvalmende. det var et skændigt makværk, som
          kgb ikke kunne have lavet bedre.
          [ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 03, afsnit 04 f.nd.]
          de fem eksempler er kun et mindre udvalg af jds mangeårige
          desinformations-virksomhed. og de er ikke de værste.
          [ information for den 2007.05.02 – bilag 222 – rb. i / 61, pag. 03, afsnit 02 f.nd.]
          fælles for de to sager er ikke mindst det forhold, at g’s
          oplysninger kunne bekræftes af pet’s egen efterforskning.
          [ morgenavisen jyllands-posten for den 2009.07.18 – bilag 186 – rb. ii / 28, pag. 01, afsnit 03
          f.nd.]
          og det er direkte forkert, når man påstår, at pet hovedsagelig kun
          havde gordijevskij-materialet at støtte sig til. det var som sagt
          pet’s egen årelange og grundige efterforskning, der bekræftede
          gordijevskijs oplysninger.
          [ morgenavisen jyllands-posten for den 2009.07.18 – bilag 186 – rb. ii / 28, pag. 04, afsnit 02
          f.ov.]
          man forstår jørgen dragsdahls glæde over kommissionens
          taskenspilleri. han er selv ekspert på området. men det har som
          sagt ikke interesseret den kongelige kommission.
          [ morgenavisen jyllands-posten for den 2009.07.18 – bilag 186 – rb. ii / 28, pag. 04, afsnit 01
          f.nd.]
05.      sagsøgte, professor emeritus, dr.phil. bent jensen tilpligtes helt
         eller delvis in solidum med sagsøgte (2) - (5) at betale sagsøger kr.
         400.000,00 i godtgørelse for den ved de påklagede udsagn påførte
         krænkelse med tillæg af sædvanlig procesrente af kr. 250.000,00
         regnet fra udtagelsen af stævning og af kr. 150.000,00 fra den 23.
         april 2007.
for så vidt angår de sagsøgte, ansvarshavende chefredaktør carsten juste,
redaktionschef john hansen, journalist jette elbæk maressa og journalist
                                                                               std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                    side 13/86
sanne gram:
01.  de sagsøgte, ansvarshavende chefredaktør carsten juste,
     redaktionschef john hansen, journalist jette elbæk maressa og
     journalist sanne gram tilpligtes at anerkende, at have fremsat og
     udbredt de nedenfor anførte sigtelser for forhold, der er egnet til at
     nedsætte sagsøgeren i medborgeres agtelse:
         forsker anklager
         journalist for
         kgb-samarbejde
         den kolde krig: historieprofessor bent jensen har som den
         første gennemgået politiets efterretningstjenestes dokumenter om
         journalist jørgen dragsdahl: han var agent for kgb, konkluderer
         professoren. dragsdahl erkender betænkelig nærkontakt med
         kb; men afviser agentanklage og beskylder bent jensen for fusk.
         [ morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14, forsiden: overskrift og brødtekst. ]
         foto/fotostat udvisende sagsøger med et "kgb-slips".
         ( af john hansen, jette elbæk maressa og sanne gram )
         journalist jørgen dragsdahl var agent for sovjetunionens
         efterretningstjeneste kgb, i 1970'erne og 1980'erne. så værdifuld
         på den anden side af jerntæppet, at kgb's hovedkvarter i moskva
         kaldte dragsdahl for "nr. 1" i danmark.
         det er historikeren, professor ved syddansk universitet bent
         jensens konklusion, efter at han som den første har haft adgang til
         dokumenter om dragsdahl-sagen i pet's arkiver.
         "arkiverne har vist, at jørgen dragsdahl var kgb-agent", siger
         bent jensen, som beskriver resultaterne af sine arkivstudier i en
         artikel i denne avis.
         [ morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14, forsiden sp. 01. ]
         morgenavisen jyllands-posten har talt med flere kilder, som
         kender til sagen. deres samstemmende billede er, at grænsen til
         egentlig agentvirksomhed er hårfin, men flere fremhæver samtidig,
         at tilfældet dragsdahl er et klassisk eksempel på, hvordan den
         kommunistiske påvirkning under den kolde krig foregik.
         [ morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 01. ]
         de kaldte ham
         nr. 1                                      < foto/fotostat. >
         [ morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 02 f.ov. ]
         den kolde krig: var
         jørgen dragsdahl
         sovjetisk agent i
                                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                   side 14/86
        1980'erne? mistanken
        mod den kendte
        information-journalist
        har været luftet før - og
        afvist af retten - men i dag
        fremlægger professor
        bent jensen nye
        oplysninger. det fremgår
        af nyåbnede arkiver, at
        politiets efterretnings-
        tjeneste overvågede
        jørgen dragsdahl og i
        interne dokumenter
        beskrev ham som agent.
        kgb-hovedkvarteret i
        københavn kaldte ham
        ifølge pet "nr. 1" i
        danmark.
        [ morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 02, sp. 00. ]
        bent jensen er i gang med
        et større forskningsprojekt
        om danmark under
        den kolde krig. han har valgt
        særskilt at offentliggøre sine
        fund om jørgen dragsdahl
        i denne redegørelse, hvor
        han også går i rette med
        diis-udredningen.
        "danmark under den kolde
        krig". diis-forskerne har
        haft adgang til det samme
        afklassificerede arkiv-
        materiale som bent jensen,
        men de nævner ikke, at pet
        omtalte jørgen dragsdahl som
        "agent" for kgb.
        [ morgenavisen jyllands-posten 2007.01.14: sektion indblik pag. 02, sp. 00. ]
02. de sagsøgte, ansvarshavende chefredaktør carsten juste,
    redaktionschef john hansen, journalist jette elbæk maressa og
    journalist sanne gram idømmes straf i medfør af straffelovens § 267.
03. de ærefornærmende sigtelser kendes ubeføjet, jfr. straffelovens § 273,
    stk. 1.
04. de sagsøgte, ansvarshavende chefredaktør carsten juste,
    redaktionschef john hansen, journalist jette elbæk maressa og
                                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                side 15/86
        journalist sanne gram tilpligtes helt eller delvis in solidum med
        sagsøgte bent jensen at betale sagsøger kr. 400.000,00 i godtgørelse
        for den skete krænkelse med tillæg af sædvanlig procesrente af kr.
        250.000,00 regnet fra udtagelsen af stævning og af kr. 150.000,00 fra
        den 23. april 2007.
de sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.
oplysningerne i sagen
ekstra-blads sagen
den 5. januar 1992 bragte ekstra bladet en artikel skrevet af journalist ja-
kob andersen, med overskriften "jørgen dragsdahl arbejdede i … redaktør
på information var kgb-spion” og hvoraf bl.a. fremgik:
    "oleg gordijevskij fortæller: - da stanislav tjebotok [ note 01.] havde fået godt fat i
    dragsdahl [ note 02.], begyndte han at give ham ideer til, hvad han skulle skrive i in-
    formation, når han behandlede storpolitiske og militære emner. han gav ham fakta,
    og han gav ham argumenter. ...
    ... mikhail petrovitj ljubimov, blev så fascineret af ham, at han selv overtog ham -
    det vil sige: ljubimov blev hans føringsofficer ( case-officer ) ...
    aften efter aften sad tjebotok og ljubimov og snakkede om, hvad de skulle fodre
    ham med næste gang. ...
    da kgb-stationen i københavn rigtig havde fået lassoen om informations medarbej-
    der, blev dragsdahl en celeber agent på de indre linjer. man tildelte ham kodenavnet
    "stot", og hver gang han skrev en artikel i information, der indeholdt oplysninger
    fra kgb, skete følgende
    1. tjebotok og ljubimov læste og analyserede artiklen.
    2. der blev sendt et telegram til center, nærmere betegnet: første hoveddirektorat i
    kgb-hovedkvarteret i moskva. telegrammet indeholdt et resume af artiklen og på-
    viste kgb's indflydelse.
    3. senere blev hele artiklen sendt til center ad de sædvanlige kgb-kanaler.
    ...
    i ekstra bladet beskrev vi forleden en stor kgb-operation rettet imod statsministeri-
    et og udenrigsministeriet. meningen var, at de skulle aflyttes, infiltreres og tømmes
    for hemmeligheder.
    ...
    i et dokument til center ( nr. 687/pr af 13. oktober 1976. top hemmeligt ) nævner
    ljubimov dragsdahl under hans kodenavn "stot" som en af dem, man vil bruge til
    at skaffe oplysninger om de to ministerier. det er gordijevskij, der har identificeret
    "stot" som værende dragsdahl."
artiklen blev fulgt op med en artikel af 6. januar 1992, hvor det under over-
skriften "minister lod dragsdahl slippe” var anført:
    "ekstra bladet er vidende om, at sagen om jørgen dragsdahl har været forelagt ju-
    stitsministeren og regeringen til afgørelse, og alt tyder således på, at det gik ham som
    arne herløv petersen."
                                                                      std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                 side 16/86
artiklerne blev kommenteret i information den 7. januar 1992 i en artikel
med overskriften ”justitsministre kender intet til spion-sag mod dragsdahl.”
af artiklen fremgår blandt andet:
    "såvel borgerlige som socialdemokratiske justitsministre fra 1973 til 1989 afviser, at
    de på noget tidspunkt har været inde på overvejelser om at rejse tiltale imod infor-
    mations udenrigs- og sikkerhedspolitiske medarbejder jørgen dragsdahl, for over-
    trædelse af straffelovens bestemmelser om spionage.
    ...
    men ingen af de forhenværende justitsministre, information har talt med, kan be-
    kræfte ekstra bladets historie om, at "det samme var tilfældet i sagen om jørgen
    dragsdahl". de kender intet til nogen "sag".
    ..."
artikler med lignende indhold blev samme dag bragt i berlingske tidende,
politikken, b.t., og det fri aktuelt.
den 22. januar 1992 udtog jørgen dragsdahl stævning mod ekstra bladet i
anledning af de bragte artikler. i perioden herefter fortsatte artikelserien i så-
vel ekstra bladet som i andre aviser.
i december 1994 blev den af jørgen dragsdahl anlagte sag forligt. af forlig-
serklæringen fremgår :
    "forligserklæring
    de sagsøgte beklager uforbeholdent over for sagsøgeren de i ekstra bladet's artikler
    i årene 1992 og 1993 fremsatte udtalelser om redaktør jørgen dragsdahl, som i de
    nævnte artikler blev beskyldt for at have været spion respektive agent for kgb, for
    at have modtaget betaling fra kgb, samt for at have medvirket til spredning af de-
    sinformation for sovjetunionen.
    ekstra bladet betaler til sagsøgeren en af retten fastsat godtgørelse.
    ekstra bladet betaler til sagsøgeren sagsomkostninger som af retten fastsat.
    parterne er enige om, at rettens fastsættelse af, hvad der vil skulle tilsvares i godtgø-
    relse og sagsomkostninger, er endelig og ikke kan indbringes for højesteret.
    nærværende erklæring offentliggøres i ekstra bladet inden en uge efter forligets ind-
    gåelse.
    parterne er forpligtet til ikke i forbindelse med forligets offentliggørelse at kommen-
    tere forliget og/eller sagen, ligesom de forpligter sig til ikke at offentliggøre de oven-
    for nævnte af retten fastsatte beløb.
    på vilkår som således udvist hæves den af sagsøgeren imod de sagsøgte anlagte inju-
    riesag.
    ...
    bent falbert, sven ove gade, jakob andersen, vladimir pimonov, jørgen drags-
    dahl."
                                                                       std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                              side 17/86
forliget blev offentliggjort i ekstra bladet den 17. december 1994.
bent jensens artikler i 2007
den 14. januar 2007 bragte jyllands-posten en række artikler under
overskrifterne "forsker anklager journalist for kgb-samarbejde." af john
hansen, jette elbæk maressa og sanne gram, "at være eller ikke være …
agent." af john hansen, jette elbæk maressa og sanne gram, "de kaldte
ham nr. 1" af bent jensen, og ”pet-chef svarer ikke på spørgsmål" af john
hansen, jette elbæk maressa og sanne gram. alle vedrørende bent jensens
udsagn om, at det af pet-arkiverne fremgår, at jørgen dragsdahl havde væ-
ret kgb agent.
af bent jensens artikel "de kaldte ham nr. 1" fremgik bl.a.
    "den 5. januar 1992 hævdede ekstra bladet, at udenrigsredaktør på dagbladet infor-
    mation, jørgen dragsdahl, havde været kgb-spion. den afhoppede tidligere kgb-
    officer oleg gordijevskij var hovedkilden til bladets påstand, men det hed i artiklen,
    at gordijevskijs oplysninger var blevet ”bekræftet andre steder,” og at både den bri-
    tiske og den danske efterretningstjeneste var i besiddelse af oplysningerne. drags-
    dahl skulle ifølge bladet i begyndelsen af 1980’erne have holdt konspiratoriske mø-
    der med kgb-officerer bl.a. i budapest og wien og fået penge for sit arbejde. artik-
    lerne var konkrete og detaljerede med hensyn til mødesteder og navne på sovjetiske
    føringsofficerer. ud over gordijevskijs udsagn blev der ikke fremlagt dokumentation
    for oplysningerne. bladet synes at have forventet, at dragsdahl efter afsløringen ville
    vedgå sit samarbejde med kgb.
    ...
    ekstra bladets beskyldninger vakte voldsomt røre, ikke mindst i journalistkredse.
    information, der tidligere havde benyttet oleg gordijevskij som sandhedsvidne,
    forsøgte nu at uskadeliggøre den tidligere kgb-officer. chefredaktør lasse
    ellegaard stemplede gordijevskij som landsforræder, og en af bladets medarbejdere,
    kaldte ham ”en kriminel russer” og ”en landsforræderisk opportunist. berlingske
    tidende tog også aktivt del i bestræbelserne på at neutralisere både gordijevskij og
    ekstra bladet ved at bringe et manipuleret interview med gordijevskij, hvori denne
    angiveligt fordømte ekstra bladets anvendelse af hans oplysninger. informations
    tidligere chefredaktør torben krogh kom dragsdahl til undsætning ved at hævde, at
    enhver redaktør kunne stemples som indflydelsesagent, fordi det hørte med til jobbet
    at lade sig bespise af udenlandske diplomater. krogh mente, at han selv havde fået
    ”et usædvanligt godt indblik i de overvejelser og motiver,” der prægede kremls
    politik. hverken krogh eller andre kgb-kontaktpersoner har dog kunnet påvise en
    eneste lille oplysning, som resultat af kontakterne. oplysningerne gik den anden vej.
    dragsdahl reagerede ved at udsende en erklæring den 5. januar: ”på eget initiativ
    optog jeg tidligt i 1985 forbindelse med politiets efterretningstjeneste efter en række
    ubehagelige oplevelser […] under møder i politiets efterretningstjeneste har jeg
    dengang detaljeret beskrevet kontakter med formodede kgb-folk. dette skete før
    dobbeltagenten oleg gordijevskijs flugt til vesten i sommeren 1985. i 1986 gjorde
    politiets efterretningstjeneste mig opmærksom på samtlige gordijevskijs påstande
    og jeg besvarede en række spørgsmål.” i erklæringen afviste han at have mødt kgb-
    officeren mikhail ljubimov i budapest, som påstået af ekstra bladet. han afviste
    ligeledes at have modtaget penge af kgb.
    ...
                                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                           side 18/86
dragsdahl har senere pralet af, at han fik tilkendt et ”efter danske forhold pænt beløb
og en total tilbagekaldelse af alle beskyldninger fra ekstra bladet”. han fik 125.000
kr. i dag kan det dokumenteres, at en stor del af oplysningerne i ekstra bladets
artikler var sande.
...
dragsdahl har selv givet udtryk for, at han ”ser frem til, at historikere får adgang til
primære kilder, så diverse myter kan blive afkræftet.” her følger afkræftelsen af den
myte, dragsdahl selv har kunnet fremstille i kraft af de lukkede arkiver.
...
gordijevskij har sagt, at dragsdahl blev anvendt til ”aktive foranstaltninger” dvs.
påvirkning af den offentlige mening. (3) kgb var ifølge gordijevskij interesseret i
dragsdahl på grund af dennes stærkt anti-amerikanske holdninger. dragsdahl kaldte
bl.a. præsident reagan ”et lallende fjols” og han beskyldte jyllands-posten for at
svigte den journalistiske uafhængighed ved at ”plapre løs med natos seneste
påfund.” kgb- officeren ljubimov har fortalt, at han satte pris på dragsdahls
artikler, fordi de var venstreorienterede og grundige, at han mødtes med dragsdahl
på ambassaden og på restauranter, hvor han tog godt for sig af de våde varer. men
der var angiveligt ingen hemmelige møder uden for københavn. (4) de sovjetiske
agenter stod på pinde for den danske journalist, når han ønskede artikler oversat til
dansk i en fart. og de arrangerede gratis rejser og indbød dragsdahl til møder og
foranstaltninger i sovjetunionen i lange baner.
...
på det tidspunkt havde pet for længst fundet ud af, at dragsdahl gennemførte
konspirative møder med en kgb-officer i danmark. det fremgår af pets papirer, at
man allerede i 1982 havde opdaget, at kgb-agenten vjateslav katerinkin
regelmæssigt mødtes hemmeligt uden for københavn med en ukendt person. da
katerinkin meget professionelt var i stand til at ”afryste” pets observatører, måtte
kontaktpersonen ifølge pet være en agent. i marts 1983 lykkedes afrystningen ikke,
og kontaktpersonen blev identificeret som jørgen dragsdahl. han gennemførte et
konspirativt møde med sin føringsofficer først på farum station og derpå i et tog på
strækningen farum-københavn.
...
i marts 1986 blev dragsdahl imidlertid tilsagt til en ny samtale med pets chef, der
ønskede at konfrontere ham med nye oplysninger, som gordijevskij havde givet om
dragsdahls forbindelser ”med dybt konspirative elementer” til en række
medarbejdere ved kgb-residenturet i københavn. pet ville nu også røbe, at man
for længst selv havde afsløret dragsdahls lyssky møder. ved ankomsten til mødet
med pet i marts 1986 var dragsdahl ifølge mødereferatet tydeligt nervøs. han
forsøgte at tænde en cigaret i den forkerte ende, og han talte med lav, usikker
stemme. han fik at vide, at pet i forbindelse med oleg gordijevskijs afhopning
havde fået oplysninger om hans kgb-forbindelser. disse oplysninger ville man
gerne drøfte nærmere og sammenholde med sidste års samtaler om diverse sovjetiske
diplomaters aktiviteter.
dragsdahl "indrømmede" nu, at et af hans møder med føringsofficeren vladimir
minin var blevet forlagt til roskilde. som grund angav han, at de to ikke havde
ønsket at blive genkendt. han oplyste ikke hvorfor. senere indrømmede han også, at
han i sin tid som korrespondent i usa 1980-1981 havde mødtes med vladimir
minin i wien. når mødet fandt sted dér, skyldtes det angiveligt, at han af
skattemæssige årsager ikke kunne vise sig i danmark. mødets formål havde ifølge
dragsdahl blot været at holde forbindelsen ved lige og at udveksle almindelige
politiske synspunkter. da pet foreholdt ham oplysningen fra gordijevskij om endnu
et møde i wien i efteråret 1982, måtte dragsdahl også bekræfte dette. på dette
tidspunkt havde minin forladt danmark, og pet mente, at det lød noget flot, at kgb
ville ofre penge på at sende en officer fra moskva til wien blot for at holde
kontakten ved lige med en person, der nu opholdt sig i usa.
...
selv om der var tale om en meget blød afhøring, vedgik dragsdahl alle gordijevskijs
                                                                 std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                              side 19/86
    oplysninger med undtagelse af oplysningen om pengene, han skulle have fået i usa.
    han gled imidlertid af, når det drejede sig om indholdet af møderne med kgb-
    officerer ved at hævde, at han intet kunne huske. pet mente, at dragsdahl i
    virkeligheden var gået langt længere i sit samarbejde med kgb, end han nu ville
    være ved. pets formål med 1986 samtalen var at give ham en advarsel ved at
    afsløre, at man var vidende om hans konspirative omgang med kgb-officerer i
    danmark og i udlandet.
    pets fortrolige konklusion til eget brug lød således: ”set med kgb-briller har
    d[ragsdahl]s position […] været ualmindelig nyttig. det er ikke uden grund, at han
    på et tidspunkt i centret blev benævnt som ”nr. 1” i danmark, men hvor meget man
    reelt har fået ud af denne agent, kan der kun gisnes om.” dragsdahl var altså ifølge
    både kgb og pet kgb-agent.
    diis-udredningens billede af dragsdahls meriter er så tilslørende, at det
    må betegnes, som vildledende. det hedder blot, at han var "i pets søgelys i kraft af
    sine nære kontakter til østblokkens pressefolk såvel i danmark som i
    sovjetunionen."(7) men der er intet om hans konspirative omgang med kgb-
    føringsofficerer i danmark og i udlandet. og det forties, at pet karakteriserede
    dragsdahl som agent. selv om de danske efterretningstjenester via gordejevskij fik
    "en enestående indsigt" i sovjetunionens operationer i danmark, er hans oplysninger
    ikke anvendt, og han er heller ikke som dragsdahl blevet interviewet i forbindelse
    med udredningen. diis-udrederne har set det samme materiale i pet's arkiv, som
    denne artikel bygger på, og må derfor vide, at pet anså jørgen dragsdahl for at
    være kgb-agent. alligevel har man valgt at fortie dette forhold.
    det er i øvrigt ikke kun dragsdahl-sagen, som er mildt sagt er mangelfuldt belyst i
    diis-udredningen danmark under den kolde krig. det samme gør sig gældende
    for adskillige andre af kgbs danske agenter, villige hjælpere, meddelere og
    samtalepartnere."
forud for offentliggørelsen af artiklen havde redaktionschef john hansen
den 11. januar 2007 kl. 14.12 sendt en e-mail til jørgen dragsdahl, hvori han
anmodede om jørgen dragsdahls eventuelle kommentarer til de forhold
bent jensen agtede at fremdrage i artiklen "de kaldte ham nr. 1". i mailen
blev fastsat frist til næste dag kl. 9.00. jørgen dragsdahl svarede samme dag
kl. 18.32 ved en mail med følgende indhold
    "som sagt kontaktede jeg pet. i morgen tidlig får jeg formentlig sagens akter til
    gennemlæsning på pet.
    jeg kan naturligvis ikke vide, hvorvidt dit referat af bj er korrekt. men hvis vi ser
    bort fra de stærkt insinuerende formuleringer, så er der på mindst 17 punkter faktuel-
    le fejl og groft misvisende fremstilling. hvorvidt skylden er din, bj’s eller pet’s
    kan jeg ikke vide. men det vil et dyk ned i akterne vel afklare. vi kan derfor ikke ta-
    le sammen kl. 9.00. tidligst efter 12.00. jeg skal undervise i humlebæk fra 14.00 til
    16.00 – så det bliver en rodet dag. hvis du ringer efter 12.00 vil kvaliteten af samta-
    len blive derefter – præget af togtransport mm."
john hansen fastholdt, at bemærkningerne skulle meddeles senest om freda-
gen, da artiklerne ville blive bragt i søndagsudgaven af jyllands-posten. par-
terne korresponderede herefter yderligere i løbet af fredagen. af korrespon-
dancen fremgår blandt andet:
e-mail af 12. januar 2007 kl. 09.26 fra jørgen dragsdahl til john hansen:
                                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                 side 20/86
   "vedhæftet en i al hast skrevet gennemgang af det første i bj’s artikel. der kunne
   skrives mange flere sider.
   der er intet nyt i hans artikel. alt har været fremme i ovennævnte processer. det ene-
   ste nye er, at han forvansker og misbruger informationer, som jeg angiveligt selv er
   kilde til. desuden kan han gengive ekstremt ufunderede spekulationer, som jeg ikke
   er blevet konfronteret med direkte af pet – og som må være en enkelt persons på-
   stande uden så megen substans, at man i pet fandt det nødvendigt med en formel
   sag. det havde dog spekulationernes indhold taget i betragtning, været det eneste rig-
   tige. der er tilsyneladende intet belæg for, at den konservative schlüter-regering
   skulle have blokeret en sådan sag – som unægtelig ville have passet i dens politiske
   kram."
e-mail af 13. januar 2007 kl. 11.42 fra john hansen til jørgen dragsdahl:
   "hermed som aftalt interviewet. jeg har til morgen fundet en fejl i et årstal – den
   sidste samtale hos pet foregik naturligvis i 1986, ikke 1985.
   ..."
e-mail af 13. januar 2007 kl. 12.20 fra jørgen dragsdahl til john hansen:
   "tak. måske har du ikke brug for rosen, men professionelt set, så har du vaeret
   præcis og loyal mod det sagte – i både væsentlighed og indhold. det er alt sammen
   alligevel ubehageligt og skadeligt, men det kunne vaere vaerre (jvfr. eb.)
   jeg håber meget, at farum-sagen kommer med i avisen. de(t) er en vigtig illustration
   af forskellen mellem hvad man selv oplever og andre ser."
den 19. januar 2007 fik bent jensen i jyllands-posten bragt en kronik under
overskriften "kronik: mens jeg venter på politiet", hvori blandt andet
anføres:
   "da jeg første gang for omkring to år siden læste de relevante dokumenter i pets
   arkiv, blev jeg målløs. ekstra bladets påstande var i alt væsentligt sande, og
   dragsdahl havde på falsk grundlag fået lukket munden på bladet og endda
   uretmæssigt fået en stor sum penge presset ud af avisen.
   jeg var derfor naturligvis spændt på at se, hvordan den omfattende diis-udredning
   ville behandle denne sag. udredningen blev offentliggjort i sommeren 2005 og
   endnu engang blev jeg målløs: i stedet for at give en retvisende fremstilling af
   dragsdahl hemmelige (konspirative i pet-jargon) møder med sine føringsofficerer i
   danmark og i udlandet, er udredningen fuldkommen tavs.
   dragsdahl er ganske vist nævnt flere gange i udredningen, men læseren bliver holdt i
   uvidenhed om arten af hans forhold til kgb, og det forties ganske, at både kgb og
   pet betegnede ham som agent.
   ...
   og hermed er vi tilbage ved pets telefonopkald sidste fredag aften.
   vicepolitimesteren mente, at jeg var i færd med at offentliggøre oplysninger, som jeg
   ikke havde ret til at offentliggøre, og henstillede, at jeg trak artiklen tilbage.
   ...
   efter alt at dømme var det lykkedes dragsdahl at forskrække pets ledelse med
   henvisninger til krænkelse af privatlivets fred og rigets sikkerhed og andet godt fra
   havet.
   ...
   da dragsdahl om fredagen blev kontaktet af jyllands-posten og fik avisens resumé
                                                                       std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                             side 21/86
   af min artikel, videresendte han den omgående til pet. formentlig har han også som
   tidligere mobiliseret indflydelsesrige politikere og embedsmænd. det var altså den
   ifølge pet tidligere kgb-agent, det fik pet til at forsøge at bremse min artikel om
   agenten.
   ...
   lørdag morgen ringede jeg til pet og meddelte, at jeg havde besluttet at fjerne de to
   konkrete oplysninger, der var tvivl om, men at jeg fastholdt min beslutning om, at
   artiklen i øvrigt ville blive offentliggjort den følgende dag.
   til grund for min beslutning lå følgende: hele tre gange tidligere havde statslige
   instanser og politiske hensyn forhindret, at dragsdahls meriter blev offentligt belyst.
   i 1980erne en borgerlig justitsminister, derpå i 1990erne en socialdemokratisk ditto
   og for to år siden den statslige institution diis. det skulle ikke lykkes en fjerde
   gang.
   ..."
den 26. januar 2007 fik bent jensen i jyllands-posten bragt en artikel under
overskriften "desinformation", hvori blandt andet anføres:
   "jørgen dragsdahl bedrev under den kolde krig kampagnejournalistik på basis af
   falske dokumenter fremstillet af kgb, og dagbladet information hvor han var ansat,
   bragte falske spionanklager mod sovjetiske systemkritikere. det var
   desinformation.
   ...
   dragsdahl og information lod altså offentligheden forstå, at der efter alt at dømme
   var tale om et autentisk, amerikansk dokument, og at usa stod bag marxistiske
   terrorbanders likvideringer og andre forbrydelser i europa.
   ...
   ifølge dragsdahl var natos dobbeltbeslutning i 1979 på nippet til at provokere en
   atomkrig i 1983. som kilde påberåber han sig morsomt nok kgb-afhoppere,
   herunder oleg gordijevskij, som han ellers har frakendt enhver troværdighed. han
   påberåbte sig også tidligere cia-direktør robert gates som kilde. gates skulle i sin
   selvbiografi fra 1996 indgående have beskrevet, at de vestlige ledere ”ikke forstod
   raketprojektets katastrofale følger.” det er en forvrænget gengivelse. gates skriver i
   sin erindringsbog, at sovjetiske afhoppere havde advaret vesten om, at man måtte
   forstå, hvor indskrænkede og isolerede de sovjetiske ledere i virkeligheden var; hvor
   paranoide og bange de var både for deres egen befolkning og for en verden, som de
   troede var ubarmhjertig, fjendtlig og truende. der er imidlertid intet hos gates om
   dobbeltbeslutningen ”katastrofale følger”. det er helt dragsdahls egen opfindelse.
   dragsdahls brug af gordijevskij er lige så betændt.
   ...
   her var intet at misforstå. dragsdahls artikel var 100 pct. ren eller rettere beskidt
   desinformation."
den 7. februar 2007 fik bent jensen i jyllands-posten bragt endnu en kronik
nu under overskriften "kronik: jura, historie, politik - og brødnid", hvori
blandt andet anføres:
   "hele dragsdahl-sagen er som andre sager fra den kolde krig i danmark politisk
   betændt. derfor lyder der altid politiske krav om censur og undertrykkelse af
   sandheden. derfor altid de samme, monotone politiske angreb på budbringeren.
   ...
   for mig, der altså ikke er jurist, er det som samfundsborger forbløffende, at der
   blandt jurister kan herske uklarhed om, hvorvidt det er strafbart eller ej at arbejde for
   en fremmed efterretningstjeneste ved – mod eller uden betaling – at tjene denne
   magts interesser f.eks. vis desinformation.
                                                                   std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                               side 22/86
    ...
    dragsdahl forsøger at vildlede offentligheden ved at fremstille min artikel som en
    krænkelse af privatlivets fred og dertil ligefrem en trussel mod rigets sikkerhed. vor
    herre bevares! det er forståeligt, at han griber efter det mindste halmstrå, men flere
    journalister og forskere er uden omtanke hoppet på limpinden. i min artikel er der
    imidlertid intet som helst om dragsdahls privatliv. (og det, der stod i en tidligere
    version, byggede ikke på pet-kilder). kender disse journalister og ”forskere” da slet
    ikke min artikel, som det hele drejer sig om? er årelange, intensive og lyssky
    kontakter til diverse agenter for en totalitær, fjendtlig magt at betragte som omfattet
    af ”privatlivets fred”? betragtningen er absurd.
    ...
    dragsdahl forsøger nu at vinde sympati ved at fremstille sig selv som et patriotisk
    ”vidne”, der af egen drift i sin tid henvendte sig til pet for med sine oplysninger at
    hjælpe den danske hemmelige tjeneste i dens arbejde. han henvendte sig imidlertid,
    fordi han følte jorden brænde under sig, idet han var blevet bekendt med, at pet
    havde ham i søgelyset. og han fik politisk bistand til sin henvendelse
    ...
    han fortav sine konspirative møder med kgb-agenter på mystiske steder i danmark
    og i udlandet. han bekræftede dem først – og meget modstræbende – otte måneder
    senere, da han blev tilsagt af pet, og punkt for punkt måtte indrømme de forhold,
    tjenesten var vidende om og håndfast kunne dokumentere.
    …
    det var i kraft af politisk beskyttelse, at dragsdahl dengang kunne triumfere, og at
    der blev begået en uret mod ekstra bladet og dets dygtige journalister. har dette
    forhold slet ingen interesse? er der slet ingen kollegial harme over, at kolleger
    dengang blev ofre for et justitsmord? tilsyneladende ikke
    ..."
den 9. februar 2007 fik bent jensen i weekendavisen bragt et nyt
debatindlæg under overskriften "debat: køterpis", hvori blandt andet
anføres:
    "...
    og min kritik af diis-udredningen, at den fortier, at pet karakteriserede dragsdahl,
    som "agent", selv om diis-udrederne havde kendskab til pet's vurdering. jeg mener
    naturligvis heller ikke, at en pet medarbejders vurdering er det endelige bevis for
    noget som helst. men pet’s opfattelse kom jo ikke ud af den blå luft – det var en
    konklusion, der blev nået, efter at dragsdahl skridt for skridt blev nødt til at vedgå
    en række konspiratoriske møder ( som han først havde forsøgt at lyve sig fra ), fordi
    pet var i stand til at dokumentere disse ting.
    ..."
den 27. februar 2007 fik bent jensen i internetavisen jyllands-posten bragt
et debatindlæg under overskriften "en relevant paragraf" hvori blandt andet
anføres
    "professor palle svensson vil gerne belære os andre om begreber som demokrati
    og ytringsfrihed og i den forbindelse klargøre nogle begreber, som ”svirer rundt”
    uden at blive klargjort (21/2).
    jeg vidste ikke, at begreber kunne blive berusede mon ikke det skal være ”svirrer”?
    men hvorfor stiller han sig an, som om han er den første, der gør opmærksom på den
    såkaldte bløde spionparagraf?
    ...
    han synes også at tro, at begrebet desinformation er noget, der er dukket op i den
    aktuelle debat. herre min gud, det begreb har da været kendt de sidste 30 år. hvad
                                                                     std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                                 side 23/86
    værre er, han sammenblander håbløst to vidt forskellige begreber, nemlig politisk
    uenighed og bevidst falske påstande.
    ...
    jeg har f.eks. påvist, at jd i sin gengivelse af en amerikansk artikel skrev det stik
    modsatte af, hvad den pågældende artikel indeholdt. dvs. jeg påviste, at han bedrev
    desinformation eller for at sige det ligeud: udbredte løgn. og det er ikke et
    enestående tilfælde.
    desinformation er ”demokratisk betænkelig”, men da ikke afsløringen heraf."
den 2. maj 2007 fik bent jensen i information bragt et indlæg under
overskriften "debat: dragsdahls og informations dezinformasija”, hvori
blandt andet anføres:
    "i det følgende vil jeg forholde mig til nogle få eksempler på jds utrolig betændte
    forhold til sandheden – det der i kgb-jargon hedder desinformatsija.
    ...
    for ganske nylig har jd i weekendavisen totalt forfalske indholdet i en skrivelse fra
    justisministeriet om et pet-referat af en samtale, jd var blevet tilsagt til i pets
    hovedkvarter i 1986. i skrivelsen hedder det, at pet ikke ”umiddelbart” mener sig i
    stand til at afgøre, om referatet udtrykker institutionens opfattelse eller alene
    medarbejders personlige vurdering. ved at klippe og klistre får jd det til, at
    skrivelsen fastslå, at referatet ”alene” er ”udtryk for den pågældende medarbejders
    personlige vurdering af sagen”. en 100 pct. løgn.
    ...
    dragsdahls artikel var 100 pct. ren – eller rettere – snavset desinformation.
    ...
    jds hykleri er kvalmende. det var et skændigt makværk, som kgb ikke kunne have
    lavet bedre.
    de fem eksempler er kun et mindre udvalg                          af     jds        mangeårige
    desinformationsvirksomhed. og de er ikke de værste."
den 10. maj 2007 blev der af cepos afholdt et frokostsymposium med
deltagelse af 12-20 personer og med bent jensen som taler. af optagelse
derfra fremgår, at han under sit indlæg udtaler:
    "alle de oplysninger, som pet oprindelig havde fået fra gordijevskij, de viser sit
    stort set, at være rigtige. det eneste punkt, hvor dragsdahl ikke ville vedgå, var, at
    han havde fået penge. jeg vil være så fræk, i hvert fald i denne forsamling, og sige,
    at det er formentlig, fordi det var pet ikke i stand til at bevise, fordi bogholderiet,
    det befinder sig i kgb’s hovedkvarter i moskva, og det har pet ikke adgang til. jeg
    er helt si... – jeg kan ikke vide det – men jeg er ret sikker på, at gordijevskij også på
    det tidspunkt, også på det punkt taler sandt.”
sideløbende hermed og i perioden herefter var der en omfattende debat i
medierne med indlæg i diverse aviser fra såvel jørgen dragsdahl og bent
jensen, som en række andre personer.
den 18. juli 2009 skrev bent jensen i jyllands-posten, under overskriften
"to sager og et halvgjort arbejde" bl.a.
    "...
    kk gør opmærksom på, at pet med rette tillagde gordijevskijs oplysninger stor
    værdi. g var intelligent og velovervejet, ingen ordinær kgb’ist. kk tillægger også
    g stor kildeværdi, men er ikke opmærksom på, at g gennemgik en udvikling i de
                                                                       std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                              side 24/86
    mange år, hvor han arbejdede for mi6, og hvor også pet nød godt af hans
    oplysninger om danske forhold og danske kgb-agenter, herunder de to, hvis sager
    er behandlet.
    fælles for de to sager er ikke mindst det forhold, at g’s oplysninger kunne bekræftes
    af pet’s egen efterforskning.
    ...
    kk er meget optaget af spørgsmålet om, hvorfor der ikke blev rejst tiltale mod jd.
    men det er for det første uden betydning for spørgsmålet, om jd var agent.
    og det er direkte forkert, når man påstår, at pet hovedsagelig kun havde
    gordijevskij-materialet at støtte sig til. det var som sagt pet’s egen årelange og
    grundige efterforskning, der bekræftede gordijevskijs oplysninger.
    ...
    man forstår jørgen dragsdahls glæde over kommissionens taskenspilleri. han er selv
    ekspert på området. men det har som sagt ikke interesseret den kongelige
    kommission"
pet-dokumenter
i perioden 1982-1986 var jørgen dragsdahl genstand for efterforskning
iværksat af politiets efterretnings tjeneste - pet. der er under sagen
fremlagt en række pet-notater, pet-rapporter og pet-resumérapporter
med relation hertil. generelt for dokumenterne er, at koncipistens navn/
identitet og eventuelle håndskrevne eller påstemplede oplysninger er
overstreget.
af det første pet-notat af 25. august 1982 (p/1), der er på en side med flere
overstregninger, og som har overskriften ”vedr.: jørgen dragsdahl’s
skribentvirksomhed” fremgår blandt andet.:
notatet følges op af en notits dateret 30. august 1982 bilagt en notits af 26.
august 1982 ( p/2). det fremgår heraf:
                                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                  side 25/86
en pet-resumérapport påstemplet datoen 1. november 1984 (p/3), indleder
med en nærmere opremsning af jørgen dragsdahls forhold i perioden 1968-
1983, hans personlige forhold og hans forhold til fredsbevægelserne. i
bilaget, hvoraf er fremlagt 6 sider med flere overstregninger, fremgår
herefter under et afsnit benævnt "forbindelsen til sovjet":
                                                        std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 26/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                               side 27/86
af et yderligere udateret pet-notat (p/4) vedrørende observation af mødet
på farum station fremgår, at katerinkin inden mødet havde brugt næsten 2
timer til "rystetur".
i et udateret pet-sagsresumé (p/5) med flere overstregninger fremgår om
jørgen dragsdahls kontakt til kgb:
den 12. juni 1985 blev der afholdt et møde med deltagelse af jørgen
dragsdahl, vibeke sperling og repræsentanter for pet, blandt andet
michael lyngbo. i forlængelse af mødet blev der udarbejdet en notits af 13.
juni 1985 (p/6) hvoraf fremgår:
                                                     std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 28/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                 side 29/86
den 9. juli 1985 blev afholdt endnu et møde mellem jørgen dragsdahl og
pet. i forlængelse af mødet blev der udarbejdet en notits af 11. juli 1985 (p/
7), hvor der på side 1 er gengivet en drøftelse mellem mødedeltagerne af
fredsbevægelserne i anledning af et møde i amsterdam ugen forinden, mens
siderne 2-5 er udeladt. side 6 indledes med bemærkninger om iras
henvendelse til pet og telefonaflytninger. herefter fremgår:
                                                       std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 30/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                               side 31/86
den 14. august 1985 blev der atter afholdt møde mellem jørgen dragsdahl
og pet. i forlængelse af mødet blev der udarbejdet en notits af 16. august
1985 (p/8) på 4 sider, hvoraf alene side 4 er fremlagt. af bilaget fremgår
blandt andet:
af pet-redegørelse dateret 9. september 1985 med overskriften "pet-
redegørelse for kgb’s aktiviteter i danmark de seneste 10 år,
bl.a. på baggrund af oplysninger fra en afhoppet kgb-oberst
samt oplæg til udvisning/png af sovjetiske efterretnings-
officerer." fremgår,
                                                     std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 32/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                           side 33/86
af pet-notat af 9. september 1985 (p/11) "vedr.: ulovlig virksomhed
udøvet af 1. sekretær ved den sovjetiske ambassade vyacheslav
aleksandrovich katerinkin” fremgår, efter opremsning af en række
oplysninger om katerinkin
                                                 std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 34/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                               side 35/86
tilsvarende indstilling om udvisning forelå ved pet-notat af 9. september
1985 (p/12) "vedr.: ulovlig virksomhed udøvet af 2. sekretær ved den
sovjetiske ambassade aleksander ivanovich chikira”. det fremgår, efter
opremsning af en række oplysninger om chikira blandt andet:
i forbindelse med offentliggørelsen af gordijevskijs afhopning blev der
udarbejdet et pet notat dateret 1. oktober 1985 (p/13). af bilaget fremgår
blandt andet:
                                                     std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                  side 36/86
den 1. oktober 1985 blev der igen udarbejdet en pet-resumérapport "vedr.:
jørgen johannes dalitz dragsdahl f.d. 11/5-1949 journalist på
information." bilaget er på 16 sider, hvoraf siderne 4-8 og delvist siderne 9-
10 er blanke. af bilaget fremgår bl.a.:
                                                        std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 37/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 38/86
af udateret pet-rapport, der er på 12 sider, muligt flere, hvoraf siderne 2-8
er blanke og der er flere overstregninger på siderne 9-11, fremgår:
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                     side 39/86
pet-rapport af 30. januar 1985 "vedr. jørgen johannes dalitz dragsdahl
journalist på information." bilaget er på 4 sider, med flere overstregninger på
side 1. af bilaget fremgår:
                                                           std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 40/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                 side 41/86
næste møde mellem jørgen dragsdahl og pet blev afholdt den 20. marts
1986. af mødereferatet, der er dateret den 25. marts 1985 (p/9) fremgår:
                                                       std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 42/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 43/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 44/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 45/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 46/86
der er udarbejdet en rapport i november 1986, efter at møderækken mellem
jørgen dragsdahl og pet var afsluttet. bilaget er på 15 sider, hvoraf side 13
er blank bortset fra en enkelt linie. af bilaget fremgår:
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 47/86
desinformation
der har under sagen været fremlagt en række artikler, uddrag af bøger o.l. i
relation til en række af de forhold, om hvilke bent jensen har hævdet, at jør-
gen dragsdahl desinformerede offentligheden via sine artikler. dette gælder
således bl.a. vedrørende natos dobbeltbeslutning i 1979, able archer
øvelsen i 1983, philip agees bog "inside the company", dokumentet fm
30-31 b, aldo moro og "operation gladio"/stay-behind netværk.
forklaringer
sagsøgeren jørgen dragsdahl har forklaret, at han udover det i det frem-
lagte cv anførte i 2 år har undervist i estland. han har 97 amerikanske kil-
der, herunder 3 kilder, der har været ansat på ips. han har rejst meget, og
var første gang i moskva i 1978. bortset fra en rejse i februar - hvor rejsen
var betalt af apn - har hans arbejdsgiver betalt for disse rejser. det skete
dog ofte, at information fik - og tog imod - invitationer til rejser, som de på-
gældende lande betalte, herunder usa og tyskland.
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 48/86
                                                        han fik udleveret nogle
teser - indeholdende oplysninger til brug for artikler - fra lioubinov, men
han benyttede dem ikke. han har siden overgivet disse både til diis og til
pet kommissionen. det var ofte, at der blev sendt materiale fra både sovje-
tiske og fra amerikanske kontakter. dette materiale var kendetegnet ved, at
der intet forfatternavn var var anført, således at han selv kunne tage ære her-
for. han var meget kritisk over for det, han modtog fra lioubinov. lioubi-
nov ophørte derfor med at give ham disse, idet han tilkendegav, at teserne
ikke var fagligt gode nok.
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 49/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 50/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 51/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 52/86
han har gennem tiden haft russiske bekendte, der nu indtager betydelige stil-
linger i rusland, fx den nuværende russiske viceudenrigsminister ryabkov,
ambassadør mendelevilsj og sidorova, der tidligere var journalist, men som
nu er rådgiver for den russiske udenrigsminister.
han har aldrig været i personlig kontakt med gordijevskij. han har aldrig
skrevet artikler til et sovjetisk ugeblad, men der er blevet oversat og optrykt
artikler, som han har fået offentliggjort andre steder - meget ofte med bla-
dets egne kommentarer til det skreven. han har tidligere været fast skribent
for blandt hjemmeværnsbladet, men det ophørte, da bent jensen offentlig-
gjorde sine artikler i jyllands posten. han er nu arbejdsløs og lever dels af
kontanthjælp og dels af en free-lance virksomhed. han er blevet blacklistet
efter, at bent jensens artikler er blevet offentliggjort i jyllands posten. det
er hans opfattelse, at siden et af dokumenterne fra pet kom i hænderne på
lars hedegaard, som er en af bent jensens mænd, og efter at lars hedega-
ard skrev en artikel, der var fyld med løgn, og som kaldte ham kgb agent,
er hans kontaktnet i usa ophørt.
han har ikke haft kontakt med phillip agee siden 1986. han vidste ikke, at
den pågældende var agent - det fik han først oplysning om i 1990. agee har
på en pressekonference åbent fortalt, hvilke personer, der var cia agenter.
vedrørende dokument fm 30-31b fik han det udleveret i november 1978
på et kontor i usa. han tog kopi af det og udleverede det til sine ameri-
kanske kilder. han vidste ikke, at det var en kgb forfalskning. han spurgte
den amerikanske ambassade, om det var et autentisk dokument, men de ville
ikke kommenter dokumentet.
han havde løbende kontakt med magrethe auken. hun var ikke en politisk
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                      side 53/86
spiller af betydning, og de, der var det, fx lasse budtz og gert pedersen
ønskede ikke hans råd - de kunne selv. han har også haft kontakt til borger-
lige politikere, herunder connie hedegaard. han havde ikke meget kontakt
med kjeld olesen. hans primære kontakter i socialdemokratiet var jytte
hilden, og anker jørgensen
han var en af initiativtagerne til "nej til atomvåben". han ønskede at facili-
tere en debat i danmark, og han tog kontakt til nogle personer, som gik med
i at starte dette. han har ikke fået journalistisk bistand fra apn, der hjalp al-
le journalister med at arrangere rejser og kontakter til sovjet.
sagsøgte bent jensen har forklaret, at han blev professor ved sdu i 1980,
hvor han var ansat til han for et års tid siden fyldte 70 år. han har gennem
årene specialiseret sig i forhold med tilknytning til sovjetunionen, og har
herunder arbejdet meget i sovjetunionen i 1980 ´erne og 1990 érne. han har
ikke beskæftiget sig særligt meget med den nyere historie, herunder
"fodnotepolitikken". han er sikkerhedsclearet i pet op til "yderst hemme-
lig" - formentlig i lighed med udrederne fra diis. den omstændighed, at et
dokument er afklassificeret betyder, at dokumentet må omtales i forbindelse
med forskningsprojekter. han har fået afklassificeret flere dokumenter, end
diis havde til brug for udarbejdelse af diis-udredningen.
han fik første gang adgang til pet´s arkiver i 2003-2004 i forbindelse med
et forskningsprojekt om færøerne. han husker ikke klart, hvornår han først
gang så aktstykker, der beskrev dragsdahls rolle under den kolde krig - men
det var måske i 2004. i forbindelse med et forskningsprojekt om danmarks
rolle under den kolde krig fik han adgang til disse dokumenter. han så såle-
des pet´s materiale, inden diis udredningen blev offentliggjort. han be-
holdt sine oplysninger for sig selv, idet han ønskede at gennemarbejde mate-
rialet, inden der skete offentliggørelse. han ønskede også at afvente diis
udredningen for at se, hvor meget heraf han kunne bruge. diis udredningen,
der blev offentliggjort i 2005, omtaler kun, at pet havde dragsdahl i søge-
lyset på grund af hans omgang med østlige pressefolk. han havde på dette
tidspunkt kendskab til præcis de sammen dokumenter, som diis udrederne
havde benyttet. de pågældende dokumenter var således allerede afklassifice-
rede - efter anmodning fra diis - da han bad om adgang hertil.
han var stærkt forbavset over diis udredningens udlægning af dragsdahls
rolle, idet diis havde set dokumentation for, at dragsdahls kontakter ikke
var almindelige pressefolk - men folk med tilknytning til kgb. han fandt
diis redegørelsen meget overfladisk netop vedrørende omtalen af drags-
dahl. han har siden offentligt fremført sin kritik af, at diis ikke klart havde
omtalt, hvad der var tale om. han skrev den artikel, der blev offentliggjort
den 14. januar 2007, i eftersommeren 2006. han havde afleveret sin artikel
til pet, således at pet kunne fremsætte bemærkninger til, om han havde
beskrevet noget, der ikke måtte offentliggøres. han rykkede flere gange bå-
de skriftligt og mundtligt for en reaktion fra pet. han skrev artiklen helt
                                                            std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                     side 54/86
færdig i december 2006. jyllands posten henvendte sig inden offentliggørel-
sen til dragsdahl, der herefter henvendte sig til pet. han modtog da en hen-
vendelse fra pet, der oplyste, at visse dele, af det han ville offentliggøre,
kunne skabe problemer for ham. han kunne ikke præcist få oplyst, hvilke
punkter, som var problematiske. han var på dette tidspunkt under rejse i ud-
landet og havde ikke sine notater. han indvilligede i at slette 2-3 punkter,
som pet mente stadig var klassificeret. hans formål med at skrive artiklen
var at at få en relevant offentlig fremstilling af forholdene. han fandt ikke, at
diis undersøgelsen var tilstrækkelig klar, og han ønskede at bidrage hertil.
han havde forinden læst ekstra bladets artikler, og fandt det utilfredsstillen-
de, at de oplysninger, der dengang var fremme, ikke var blevet udbredt på en
tilstrækkelig måde. han ønskede at få forholdene belyst og klarlagt. hans
bevæggrund til at skrive artiklen den 7. februar 2007 var, at han ønskede at
udbrede kendskabet til samtidshistorien. det var hans opfattelse, at han måt-
te omtalte pet dokumenterne, hvis det havde offentlig interesse, og hvis
han tog forbehold om, at dokumenternes indhold ikke nødvendigvis var ud-
tryk for pets holdning.
                                                           std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 55/86
han har videre forklaret, at hans notat fremlagt som bilag v om desinforma-
tion ikke indeholder nogen påstand om, at dragsdahl har viderebragt materi-
ale, som han har fået fra kgb, eller påstande om, at dragsdahl var vidende
om, at de oplysninger, han fremkom med, var fejlagtige. f30-31b har spillet
en stor rolle i kgb's desinformationskampagne. det undrer ham, at drags-
dahl ikke har stillet kritiske spørgsmål om dokumentet til relevante personer
for eksempel inden for fe og pet. han kan ikke forstå, at dokumentet ikke
har fået en klokke til at ringe hos dragsdahl. han har ikke nogen mening
om, hvorvidt dragsdahl var vidende om, at dokumentet ikke var autentisk.
han kan ikke vide, om kgb har hjulpet dragsdahl på vej i forbindelse med,
det han har skrevet om krisen i forbindelse med øvelsen "able archer", men
man bør spørge sig selv om, hvad man egentlig kan vide om episoden. man
ved blandt andet, at uffe elleman jensen var til møde i moskva bl.a. med
gromyko og det er tvivlsomt, om gromyko ville have afset tid til dette mø-
de, hvis der var en sådan tilspidset situation, som beskrevet af dragsdahl.
det afgørende argument er, at der ikke er et eneste vidnesbyrd fra hverken
den politiske eller militære ledelse i det tidligere sovjetunionen om, at der
var en krise - for ikke at tale om, at verden befandt sig på randen af atomka-
os. historien er skabt af vestlige journalister. han har ikke nogen viden om,
hvorvidt dragsdahl har vidst, at der var tale om desinformation, eller at han
skulle have fået oplysningerne fra kgb. dragsdahl burde have haft mistan-
ke om, at der var tale om forkerte oplysninger og burde have undersøgt det
nærmere. det kan ligeledes nævnes, at andropov førte forhandlinger med
honecker i november 1983 om en eventuel vesttysk finansiering af østtysk-
land. andropov udtalte i den forbindelse, at udstationeringen af pershing ra-
ketter ikke ville betyde noget for sovjet. denne forhandling ville ikke have
været ført i en så tilspidset situation som beskrevet af dragsdahl. den 12.
marts 1982 bragte information en artikel fra the nation, som omhandlede
russiske dissidenters påståede spionage mod sovjet. der er tale om en infam
artikel, fordi den kunne udsætte de sovjetiske dissidenter for problemer. ar-
tiklen blev bragt både i information og i et sovjetisk tidsskrift af en journa-
list, der var kendt for at have tætte forbindelse med kgb. dragsdahl omtaler
i en leder i samme udgave af information artiklen som velunderbygget og
velskrevet. dragsdahl anførte, at det var med stor ulyst, at information brag-
te artiklen. de navngivne kilder i artiklen var angivet til at være konservati-
ve kilder i usa og tidligere sovjetiske systemkritikere, som nu boede i
usa. det viste sig imidlertid efterfølgende, at disse kilder ikke havde sagt
som angivet i artiklen og at artiklen derfor var fuldstændig misvisende.
dragsdahls omsorg for dissidenterne i sovjet kommer ikke til udtryk ved, at
han har fået artiklen trykt og offentliggjort. artiklen bragte en lang række
beskyldninger, som var usande og har bragt en lang række sårbare personer i
sovjetunionen i problemer. dragsdahl burde have været bekendt med risiko-
en ved at bringe en sådan artikel. han kan ikke bevise, at dragsdahl vidste,
at artiklen var usandfærdig.
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 56/86
chefudreder svend aage christensen har forklaret, at han er premierløjt-
nant af reserven og mag. art. i slavisk med speciale i bl.a. russisk historie.
han har været tilknyttet det sikkerheds- og nedrustningspolitiske udvalg
(snu). han blev derefter ansat ved diis. han har i den forbindelse beskæf-
tiget sig med russisk historie og som generalist med sikkerheds- og uden-
rigspolitik.
han var chefudreder under udarbejdelsen af diis-udredningen. både diis
og snu var uafhængige organer. diis har en bestyrelse med en formand
som typisk er professor i statskundskab. der er en markant overvægt af fors-
kere i bestyrelsen, men der er også folk med embedsmandsbaggrund. der
lægges vægt på uafhængighed. i forbindelse med udarbejdelsen af diis ud-
redningen var der 16 personer ansat, overvejende historikere. kommissoriet
blev oprindeligt udarbejdet under nyrup rasmussen regeringen og udvidet
under fog rasmussen regeringen med to markante tilføjelser. den ene var,
at udredningen også skulle omfatte østblokkens påvirkningsaktioner mod
danmark og den anden var udformningen af den danske sikkerhedspolitik
og debatten herom. de enkelte afsnit af udredningen blev ikke tiltrådt af be-
styrelsen, men der blev nedsat en følgegruppe, der fulgte arbejdet tæt og som
de ansatte drøftede indholdet med. en del af udredningen og konklusionerne
blev dog forelagt hele bestyrelsen. diis udredningen blev udlagt forskelligt
af de to fløje i dansk politik. dog var ingen af de to fløje tilfredse med ud-
redningen, idet ingen af de to fløje fik det, de ønskede. udredningen er et
mainstreamværk med hensyn til sin behandlingen af perioden, og er ikke på
nogen måde ude af trit med den internationale forskning. et par af de yngre
ansatte fremkom med udtalelser efter udredningen var offentliggjort og mås-
ke også før, der i indhold tydede på, at der efter deres opfattelse var sket
mærkelige ting med de manuskripter, de havde været med til at udarbejde.
peer henrik hansen var en af disse ansatte. der dukkede derfor krav op om,
at alle udkast skulle fremlægges for offentligheden. han er ikke enig i, at der
er sket mærkelige ting. han kan ikke vide, om de ansatte havde skrevet no-
get andet vedrørende dragsdahl, end det der kom med i redegørelsen, men
en af de ansatte havde den mening, at et bestemt dokument - det såkaldte
katerinkin-dokument - skulle have været citeret. de dokumenter, der blev
fokuseret på i forbindelse med den endelige udredning, var kun en brøkdel
af de dokumenter, der blev gennemgået. peer henrik hansen var en af de to
forskere, der arbejdede meget med dokumenterne i pet-arkivet. han havde
diskussioner med peer henrik hansen i forbindelse med udvælgelsen af do-
kumenter, hvilket er naturligt. der var også drøftelser med følgegruppen og
med den samlede bestyrelse om, hvordan reglerne for behandling af de ind-
samlede oplysninger skulle tolkes. der har også været drøftelser om, hvor-
dan man skulle håndtere dragsdahl. dragsdahl har dog alene været drøftet i
forbindelse med andre mere overordnede emner, idet udredningen ikke spe-
cielt vedrørte dragsdahl. det blev også generelt drøftet, hvordan personføl-
somme oplysninger skulle behandles. han kan ikke huske, hvem der er an-
svarlig for formuleringen, om at dragsdahl var i pet's søgelys, men han
bakker den op. dragsdahl er desuden nævnt 40-50 gange i forbindelse med
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                     side 57/86
den sikkerhedspolitiske udredning.
snu var nedsat for at skabe et debatforum og bringe forskellige samfunds-
interessenter sammen i en diskussionsramme. snu havde et formandskab
med 6 medlemmer, hvor formanden var daglig leder. det brede udvalg be-
stod af repræsentanter fra alle partier i folketinget og fra administrationen.
der var også forskere og repræsentanter fra pressen. han var i det første år
menig medlem i sekretariatet, og efterfølgende blev han udpeget som sekre-
tariatschef. bent jensen blev på et tidspunkt medlem, men var det ikke fra
starten. det er korrekt, at dragsdahl og bent jensen på et tidspunkt begge
var medlemmer af snu. han erindrer ikke diskussioner mellem de to. han
ved ikke, om man i snu's sekretariat var vidende om, at dragsdahl havde
kontakter med den sovjetiske ambassade. det ville dog ikke have været
usædvanligt, idet der hele tiden var kontakter til personalet ved den sovjetis-
ke ambassade. man kaldte sådanne kontakter for "husrussere". det er et in-
ternationalt begreb. hans "husrusser" hed sjisjkin. alle havde "husrussere"
og de færdes i ministerierne. han er bekendt med, at pet interesserede sig
for snu, idet han har læst et par af de notitser, som pet havde udarbejdet
om snu. pet havde efter hans opfattelse ikke en realistisk opfattelse af,
hvad snu var. han er bekendt med faktuelle ukorrekte oplysninger i pet
vedrørende snu og pet havde en overdrevet opfattelse af snu's betydning
og arbejde.
diis udredningen konkluderer vedrørende de sovjetiske påvirkningsoperati-
oner, at de ikke spillede nogen væsentlig rolle ved formuleringen af dansk
sikkerhedspolitik. påvirkningsforsøgene havde en sådan karakter, at modta-
gelse af dem reelt havde en negativ effekt, idet de "osede" af, at der var tale
om påvirkningsforsøg. dragsdahl var en af de mest velinformerede og ar-
bejdsomme journalister inden for sikkerhedspolitik i danmark. det fokus,
han satte på sikkerhedspolitik, har i et vist omfang været inspirerende for de-
batten i danmark og har været et stærkt modspil til de eksperter, der var
vandt til at følge den slagne vej. dobbeltbeslutningen er højst sandsynligt
opstået i det tyske socialdemokrati og ikke i det danske. dragsdahl havde et
meget stærkt og bredt kontaktnet til usa. bl.a. ata, kongressionel rese-
arch service samt diverse tænketanke.
i de hemmelige tjenesters arbejdsvilkår ligger bl.a. at de må nøjes med små
informationer, så det er svært for tjenesterne, at skaffe sig det store overord-
nede billede. selve det hemmelige arbejdes karakter kræver færdigheder,
som medfører, at medarbejderne bliver længe hos tjenesterne. dette kan ska-
be et særligt verdensbillede i retning af, at der er nogle kræfter, der skal hol-
des øje med og som man skal forhindre i at begå ulovligheder. dette medfø-
rer så igen, at alternative fortolkningsmuligheder let glider ud. de skriftlige
kilder i de hemmelige tjenester er desuden affattet i en sikker forvisning om,
at der ikke er nogen i omverdenen som vil komme til at se oplysningerne.
oplysningerne kan være skrevet ned med en opfattelse af, at det muligvis er
vigtigt eller muligvis ikke er vigtigt, men at det muligvis kan bruges senere.
                                                           std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 58/86
alt dette medfører, at der opstår en lang række fortolkningsproblemer, når
der arbejdes med skriftlige kilder fra hemmelige tjenester. der er derfor tale
om en prøvesten for en forskers kritiske sans, når der arbejdes med sådanne
kilder.
det er korrekt, at det fremgår af dokumenter hos pet, at dragsdahl var i
pet's søgelys. det er også korrekt, at det i udredningen konkluderes, at
dragsdahl var i pet's søgelys. han mener ikke, at diis ville have været be-
rettiget til at konkludere, at dragsdahl var agent. der var efter offentliggø-
relsen af udredningen nogle sf'ere der protesterede mod, at deres navne var
nævnt i diis udredningen, hvilket han efterfølgende har beklaget, idet der
efter hans opfattelse er tale om en uberettiget offentliggørelse af de pågæl-
dendes navne. baggrunden for, at de alligevel er nævnt, er nok, at man ikke
har ment, at der var tale om sigtelser for strafbare forhold, men nok noget
der kunne medføre en miskreditering. diis var under et massivt og uvenligt
pres fra pressen for, at der nu skulle være et endeligt opgør og at der skulle
"navne på bordet". under et interview den 28. oktober 2004 var dragsdahls
egen holdning til sin påvirkning på det politiske klima, at han var en del af
et bred internationalt debatklima. de havde indkaldt ca. 30 sikkerhedspoliti-
ske aktører til en samtale i diis. det kan godt være, at der ikke var andre jo-
urnalister. baggrunden for, at dragsdahl blev indkaldt, var, at han havde væ-
ret den mest produktive og aktive skribent i de pågældende år samt det
kendskab, de havde til dragsdahl gennem pet's oplysninger. vidnet er be-
kendt med, at dragsdahl har citeret offentlige sovjetiske kilder. han er ikke
bekendt med, om dragsdahl har modtaget oplysninger fra sovjetiske kilder,
som han har anvendt i forbindelse med sin skribentvirksomhed. dragsdahl
var gennem sit virke med til at sætte en dagsorden, men der var tale om en
dagsorden som også blev sat af den store internationale debat. man kan ikke
sige, at dragsdahls indflydelse på den danske debat var fænomenal, men han
havde en formentlig begrænset indflydelse. under interviewet fortalte
dragsdahl på et spørgsmål fra en ansat hos diis om, hvorvidt han havde
haft konspirative møder med kgb, af egen drift om mødet med katerinkin i
s-toget.
journalist vibeke sperling har bl.a. forklaret, at hun er journalist på politik-
ken og har arbejdet sammen med dragsdahl på information, bl.a. som che-
fredaktør og som korrespondent i sovjetunionen. hun har ligeledes været
dr's korrespondent i moskva.
hun hyrede under sit ophold i moskva ira volovik til at hjælpe hende med
russisk grammatik. dragsdahl var på besøg hos vidnet i begyndelsen af 1982
i moskva, hvor han lærte ira at kende. han mødte ira både hos vidnet og til
fester hos den norske korrespondent steinfeldt. ira og dragsdahl talte en del
sammen. ira var meget kritisk over for de sovjetiske samfundsforhold, som
hun kritiserede konstant. ira ville ud af sovjetunionen, hvilket hun talte med
alle om og givetvis også dragsdahl. hun er bekendt med, at dragsdahl ville
hjælpe med at få ira ud af sovjetunionen. hun ved, at han kontaktede den
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                       side 59/86
sovjetiske ambassade i den forbindelse. baggrunden for, at dragsdahl skulle
giftes med ira, var, at det kunne være en nem måde, at få hende ud af sovje-
tunionen. det viste sig dog at være besværligt. vidnet var bekendt med, at
dragsdahl tog til moskva i 1984 for at skrive. hun er ligeledes bekendt med
det brev, som iras far havde skrevet. hun kan huske, at der var tale om et re-
gulært forsøg på afpresning bl.a. for at få penge. det kom ikke som en over-
raskelse for hende, fordi ira også havde forsøgt at få vidnet til at tage dyre
ting med til hende fra danmark. hun kan huske, at der i brevet var en opfor-
dring til dragsdahl om at samarbejde med kgb for at få faderen ud af
fængsel. efter ira var kommet til danmark, var forholdet mellem ira og
dragsdahl ikke så godt.
hun var med da dragsdahl var hos pet i juni 1985. dragsdahl opsøgte
pet, fordi der gik en del rygter om ira, og dragsdahl følte sig dårligt tilpas
over, hvad ira lavede. der var oplysninger om, at ira havde kontakter til
kgb og rygter om prostitution. på et tidspunkt havde en politibetjent opsøgt
dragsdahl og talt om ira. det var først dragsdahls opfattelse, at der var tale
om en rigtig politibetjent, men efterfølgende da han forsøgte at fået bekræf-
tet, at der var tale om en rigtig politibetjent, viste det sig, at man ikke kunne
finde den pågældende. det var almindeligt, at man på information havde
kontakt til udenlandske ambassader, herunder den sovjetiske. det var ofte
ambassaderne, der kontaktede information. man holdt det ikke skjult, når
man havde kontakt med ansatte på den sovjetiske ambassade. hun kendte
minin, som var presseattache på den sovjetiske ambassade og var kendt for
at holde møder på restauranter. frokostmøder var også almindelig med an-
dre landes presseattacher. vidnet har også holdt frokostmøder med minin.
hun var sikker på, at minin var tilknyttet kgb. det var ikke noget, der gjor-
de hende nervøs, idet kgb-ansatte typisk var de bedst uddannede og dem
som man kunne få de interessante oplysninger fra, selvom mange af oplys-
ningerne var propaganda. hun kan ikke nævne en konkret brugbar oplys-
ning, hun har fået under møderne, men de gav et nyttigt indblik i, hvad der
rørte sig i sovjetunionen.
za rubezhom var et russisk blad, der bragte artikler fra internationale medi-
er om sovjetiske og amerikanske anliggender. artiklerne blev klippet fra
disse medier.
hun skrev artiklen i information den 13. januar 2007 om aldo moro, fordi
hun jævnligt fulgte med i italienske forhold. l'europeo er ikke et venstreori-
enteret tidsskrift, men et "pænt borgerligt ugemagasin". de breve, der er
nævnt i artiklen, er breve, hvor moro anklager dc-politikere for ikke at gøre
nok for at få ham fri. der var en uenighed i hans parti om, hvorvidt der skul-
le forhandles med kommunisterne, hvilket moro var fortaler for. hun vidste,
at usa støttede de partier i italien, der var mest fjendtligt stillede over for
det italienske kommunistiske parti, hvilket var velkendt i de italienske medi-
er. det blev derfor ikke på nogen måde i de italienske medier afvist, at usa
havde en "finger med i spillet" ved moros bortførelse, hvilket hun refererede
                                                             std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                     side 60/86
i artiklen.
lektor gert sørensen har forklaret, at han er lektor i italiensk på køben-
havns universitet. han arbejder med italiensk kultur og samfundsforhold.
han har udgivet både bøger og artikler herom. han har også arbejdet med
perioden efter 2. verdenskrig. han har derved fået indsigt i, hvorledes det
politiske system har fungeret, herunder hvorledes magtgrupperinger her væ-
ret i landet. i 1981 kom oplysninger om p2-logen frem i lyset. en undersø-
gelseskommission opsøgte lederen af p2-logen, og fik da indsigt i en med-
lemsliste. det fremgik, at store dele af italiens magtelite havde været med-
lem af denne loge. dette udløste en skandale, hvorefter der blev nedsat en
parlamentarisk kommission, der i 1984 konkluderede, at logen var et brud
på forfatningen. p2-logen udgjorde således en direkte trussel mod det itali-
enske demokrati.
det er hans opfattelse, at der er en relation mellem p2-logen og dokumentet
f30-31b. det kom frem, at datteren til lederen af p2-logen i 1981 blev tilba-
geholdt i en lufthavn, hvor hun havde det pågældende dokument på sig. do-
kumentet f30-31b har haft en central rolle som en resonansbund, der kan
være nøgle til de begivenheder, der har udfoldet sig i italien. konkret kom
dokumentet frem i den italienske presse først gang den 27. oktober 1978 i et
nyhedsmargasin, der må betegnes som uafhængigt. det var ikke tilfældigt, at
det netop var på dette tidspunkt, at dokumentet blev kendt, idet gladio tan-
kegange var blevet fremført af andreotti. det har også sammenhæng med
bortførelsen af moro, idet hans politiske testamente peger mod de hemmeli-
ge gladiostrukturer. der var således generel fokus på de bagvedliggende
strukturer, der gav sig udtryk i f30-31b. de terroraktioner, der havde fundet
sted i italien, blev også relateret til dokumentet f30-31b, fx en massakre i
1972, hvor nogle politisoldater blev dræbt, da en bilbombe blev udløst. det
er således påfaldende, at der er tråde mellem dokumentet f30-31b og be-
stemte konkrete handlinger. han er bekendt med, at dokumentets autenticitet
efterfølgende er draget i tvivl. da dokumentet kom frem, blev det oplyst, at
det efter gennemgang af eksperter fremstod som autentisk. i 1990' erne blev
det efter indgående italiensk forskning oplyst, at det var et autentisk doku-
ment. det er hans opfattelse, at autentiteten af dokumentet f30-31b ikke er
betvivlet i italien. italien har haft en særlig opmærksomhed fra amerikansk
side, idet italien har haft det største og mest indflydelsesrige kommunistiske
parti i vesteuropa.
professor ole wæver har bl.a. forklaret, at han er professor i international
politik ved københavns universitet. han har være aktiv i fredsbevægelsen
"nej til atomvåben". han var ikke med i bevægelsen fra starten, men blev
medlem i maj 1980. jørgen dragsdahl var ikke fysisk tilstede i organisatio-
nen, men hans omfattende skriverier i information udgjorde bevægelsens
vigtigste reference punkt. dragsdahl leverede analyser til brug for bevægel-
sen og fremkom løbende med kritik, dels når de ikke var skarpe rent politi-
sk, og dels når de ikke var effektive. samarbejdskomiten for fred og sikker-
                                                           std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 61/86
hed havde eksisteret siden starten af 70 erne, og var mere sovjetvenlig end
"nej til atomvåben". der var en konflikt mellem disse to organisationer.
"nej til atomvåben" havde en helt anden mere flad organisationsform, og
havde en helt ny strategi, der blandt andet pegede på, at virkelige forandrin-
ger krævede et samarbejde med dissidenter og kritikere i østeroupa. denne
helt nye tankegang, var helt uacceptabel for samarbejdskomiten for fred og
sikkerhed.
han ved, at dragsdahl hentede sine informationer om de sikkerhedspolitiske
spørgsmål - herunder om dobbelt-beslutningen, og om situationen i afghani-
stan - fra interview med kritiske amerikanske eksperter. det var afgørende,
at dragsdahl havde et stort netværk i usa, formentlig stammende fra hans
udstationering der. det var ikke specielt ekstreme holdninger, som drags-
dahls kilder repræsenterede. den centrale linie i artiklerne var ikke pacifis-
me men især en diskussion om atomvåbenafskrækkelse. dragsdahl satte ik-
ke spørgsmål ved, om der skulle være en atomvåbensafskrækkelsespolitik,
men alene ved, hvordan den skulle udformes. det var dragsdahl, der førte
amerikanske eksperter ind i den danske politiske dagsorden. dragsdahl ar-
tikler anførte, at det afgørende var at bevare et stabilt atomarsystem, og at
dette var afgørende for at skabe en politisk proces, der kunne føre til videre
frihed. den anden hovedkategori af artiklerne omhandlede betydningen af,
at der var fredsbevægelser og frihedsgrupper i såvel øst som i vest. han ken-
der "essay af sakarov", som blev bragt i information. dette essay blev imø-
degået af dragsdahl. efter hans opfattelse var der fornødent belæg for
dragsdahls imødegåelse af sakarov. dragsdahl har også i andre artikler kri-
tiseret fredsbevægelsen behandling af sakarov. det var naturligt i den da-
værende sammenhæng, at dragsdahl forholdt sig til sakarovs tanker.
bent jensens artikler i jyllands posten opfyldte slet ikke de sædvanlige krav
til kildekritisk metode.
vidnet peter wivel har forklaret, at han har været journalist på information
i 13 år - indtil 1990. han arbejdede dels på udenrigsredaktionen og dels som
chefredaktør. hans stofområder var stor britanien, tyskland, frankrig og
kina. det var sædvanligt, at man beskæftigede sig med et afgrænset område
inden for udenrigsjournalistik. alle journalister var i kontakt med de respek-
tive ambassader inden for deres stofområde. denne kontakt var nødvendigt
for at få de tilstrækkelige oplysninger - hvis man ikke havde kontakt til am-
bassaderne ville ens arbejdsvilkår være meget begrænsede. det er ikke u-
sædvanligt, at man knytter personlige venskaber med ansatte på ambassader-
ne. medarbejderne på ambassaderne i danmark hjalp journalisterne med at
træffe aftaler og skabe kontakter i hjemlandene. det var meget hyppigt, at
man mødte ambassadefolk til receptioner eller til frokostaftaler. der var og-
så kontakt til den sovjetiske ambassade, da han startede på information. det
var bydende nødvendigt at have kontakt dertil for at kunne komme til sovjet
og for at kunne få oplysninger derfra. han var bekendt med, at dragsdahl,
der først kom til information efter, at han selv var startet på avisen, havde
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 62/86
kontakter til den sovjetiske ambassade. den sovjetiske ambassade var meget
ivrig for at komme med oplysninger og skabe kontakt.
i forbindelse med, at han beskrev den kinesiske grænsekonflikt med sovjet,
havde han kontakt med chebotok fra den sovjetiske ambassade. chebotok
inviterede ham til frokost for at fortælle om den sovjetiske synsvinkel.
information gav plads til at det sovjetiske pressekontor - apn - der også
havde kontor i københavn, kunne skrive en klumme i avisen - og de fik
derved profileret det sovjetiske synspunkt.
i 1980 fik han kontakt med apn, der inviterede ham til sovjet. han var u-
middelbart ikke særlig interesseret heri, men sagde foreløbig ja, idet han be-
tingede sig, at besøget udelukkende skulle omhandle sovjets forhold til ki-
na. han spurgte vibeke sperling, hvordan han skulle forholde sig. de blev
enige om, at han også skulle betinge sig, at sperling blev inviteret. de kom
derfor sammen til moskva. i lufthavnen blev de modtaget af hver deres apn
mand. da de var blevet indkvarteret, ringede han til vibeke sperling og sag-
de "min kgb-agent er rigtig sød, hvordan er din" da han bagefter mødte
den pågældende, var han meget sur og vranten - han blev derfor klar over, at
han blev aflyttet. da han kom hjem, skrev han nogle kritiske artikler om
sovjet. han blev kontaktet af en person fra ambassaden, der inviterede på
frokost. den pågældende fortalte, at han var skuffet over hans artikler. han
blev under mødet udspurgt om, hvem der stod bag et nyetableret dansk blad.
den sovjetiske mand insisterede på, at han skulle undersøge, hvem der stod
bag bladet og videregive disse oplysninger. han var klar over, at noget var
galt - og skrev til ambassaden, og oplyste, at han kun ville modtage oplys-
ninger derfra og ikke levere dem. han har aldrig siden hørt fra den sovjetis-
ke ambassade.
det var almindeligt, at journalister på information blev inviteret til udlandet.
information tog ofte imod disse invitationer, og han har flere gange været i
stor britanien og i frankrig på inviterede rejser.
lederartiklerne i information var signeret, og der udspandt sig ofte "slag"
om, hvad der skulle stå i lederen. der kunne være diskussioner, der stod på i
timevis. der var læsere, der kritiserede dragsdahls artikler. dragsdahl havde
engang skrevet en leder - det var i forbindelse med dobbelt-beslutningen -
om, at sovjet også måtte nedruste. dette medførte, at gert pedersen skrev et
rasende indlæg om, at dragsdahl havde svigtet sin opgave, og at dragsdahl
måtte forstå, at usa var hovedfjenden. han selv skrev et indlæg om, at det-
te var for ensidig en holdning - og han modtog også en meget vred reaktion
fra gert pedersen. dragsdahl forsvarede ofte amerikanske holdninger og
mente, at sovjet også skulle nedruste. dragsdahl argumenterede for en lige-
vægt i nedrustning. det er hans vurdering, at dragsdahls artikler var klassisk
journalistik i bedste forstand. han havde et væld af kilder, og han hørte beg-
ge parter. dragsdahl havde kilder både i usa og i sovjet.
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 63/86
vidnet generalmajor karsten møller har forklaret, at han nu er pensione-
ret. han har været tjenestegørende ved forsvarets efterretningstjeneste i pe-
rioden fra 1980 til 1982, hvor han var sagsbehandler på det sovjetiske områ-
de. han har også været i moskva som forsvarsattache. han har i perioden,
hvor nato traf den såkaldte dobbeltbeslutning, beskæftiget sig med drags-
dahls artikler i information. den kritiske argumentation, som var i danmark,
kunne udfindes via dragsdahls artikler. dragsdahl skilte sig ud i debatten,
fordi han argumenterede for sine synspunkter, i modsætning til den
"slagordsdebat", der i øvrigt fandt sted. dragsdahls force var det enorme net-
værk, først og fremmest i usa. de citater af samtaler og artikler, som
dragsdahl anvendte, var fra de store navne i usa. dragsdahls kilde- og net-
værk var ekstremt godt i usa også blandt de medarbejdere, som var tæt på
beslutningstagerne i usa. dragsdahl var generelt tæt på de mennesker, der
deltog i debatten i usa - herunder betydningsfulde forskere. dragsdahl ar-
tikler bar præg af, at han havde argumenterne i orden. dragsdahl var skarp,
og man skulle tænke sig om, når man gik imod hans argumenter. det inte-
ressante ved dragsdahls artikler var også, at de ofte var tvetydige. de var ik-
ke nødvendigvis forsvarsfjendtlige - men han havde et skarpt blik for det ab-
surde. dragsdahl var dog også kritiske over for venstre fløjen - herunder
over for steen folke. dragsdahl har udtalt sig imod en beskæring af for-
svarsbudgettet - hans argumenter i den forbindelse blev også taget op - og
brugt - af forsvaret. han er dog ikke sikker på, at dragsdahls artikler havde
indflydelse på den socialdemokratiske holdning i forbindelse med fodnote-
politikken.
opstilling af pershing 3 raketter i europa var en militær-politisk beslutning -
at andre har betegnet det som en ren politisk beslutning er en strid om kejse-
rens skæg. der var også i militære kreds drøftelser om, hvorvidt opstilling af
atomraketter var fredsbevarende. det ligger fast, at der har været kritiske si-
tuationer i forbindelse med de opstillede raketter. anvendelse af taktiske
atomvåben var også genstand for diskussion på ledelseniveau i militæret.
der var enighed om, at det var absurd, at et forsvar skulle medføre, at lande
blev langt øde. atomvåben var politiske og ikke militære våben. under rea-
gan-administrationen indtraf en ændring i usas sikkerhedspolitik, idet det
blev besluttet at imødegå en gigantisk sovjetisk oprustning. der var også te-
orier om, at der kunne gennemføres en begrænset atomkrig - og dette frem-
gik også at den strategi, som nato da havde. i sovjet var der samtidig en
debat om, hvorvidt atomvåben var anvendelige.
vidnet professor poul villaume har forklaret, at han er professor ved kø-
benhavnsk universitet. han er specialiseret i dansk udenrigs- og sikkerheds-
politik efter 2. verdenskrig. han mødt dragsdahl første gang i august 1979.
dragsdahl havde skrevet mange artikler om blandt andet natos dobbelt-
beslutning. disse artikler anvendte en ny synsvinkel. han blev inviteret til et
møde i oktober 1979 hos dragsdahl, hvor det blev drøftet, om de kunne star-
te en ny fredsbevægelse. det var meningen at skabe et alternativ til samar-
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                     side 64/86
bejdskomiten for fred og sikkerhed - der var tæt knyttet til sovjetunionen -
og derved kun arbejdede imod den vestlige oprustning. de ville lave en be-
vægelse, der vendte sig mod atomoprustning i både øst og vest. han var med
til at skabe debat desangående sammen med dragsdahl via en underskrifts-
indsamling, der mundede ud i en artikel i flere aviser. i december 1979 drøf-
tedes det at danne en ny fredsbevægelse. de skrev ud til en række personer,
og indkaldte til et stiftende møde i januar 1980. dragsdahl blev inviteret til
at holde et oplæg på dette møde. dragsdahl lagde vægt på ikke at være akti-
vist og medlem af bevægelsen. der var stor uenighed og konflikter med
samarbejdskomiten for fred og sikkerhed - det var for "nej til atomvåben"
altafgørende, at der blev kørt en afbalanceret debat. i perioden efter 1978 op-
stod en markant socialdemokratisk holdning imod atomvåben, og i efteråret
1978 var en del socialdemokrater imod nato s atompolitik. dragsdahls ar-
tikler spillede en vis rolle i dansk sikkerhedspolitik. denne indflydelse var
på flere planer, idet dragsdahl havde et enestående kildemateriale i usa,
der indebar, at der blev inddraget flere nuancer end vanligt i den danske de-
bat. dragsdahl var således dels med til at afdække natos beslutningspro-
cesser, og dels tilføjede han debatten nogle flere nuancer, idet han kritisere-
de venstrefløjen for at være dogmatisk og ensidig. dette bidrog nyttigt til en
diskussion på venstrefløjen. det er hans opfattelse, at dragsdahls sikker-
hedspolitiske journalistik var på internationalt niveau.
det er hans opfattelse, at opstilling af pershing 2 raketter var en politisk be-
slutning - og ikke en militær - idet beslutningen blev truffet før opstilling af
de sovjetiske raketter. opstilling af raketter bidrog efter samtidens opfattelse
til en forøget risiko for krig. han ved, at den amerikanske tænketank ips var
en kritisk forskningsinstitution i usa, der stillede spørgsmålstegn ved op-
rustningen. det er ikke hans opfattelse, at ips er et marxistisk foretagende.
beskyldningerne herom må være fremsat af politiske grunde, og er udtryk
for tidens tendens til at se sammensværgelser overalt. efter at reagan til-
trådte, skete der en ændring i den sikkerhedspolitiske opfattelse i usa. rea-
gan startede en voldsom oprustningsbølge og benyttede sig af en meget
voldsom retorik over for sovjetunionen. der blev også givet udtryk for, at
der kunne anvendes atomvåben af taktiske grunde.
han kender dokumentet f30-31b. dokumentet autenticitet er omstridt i
forskningen. dokumentet er angiveligt produceret i den amerikanske hær, og
tænkt anvendt især i italien i forbindelse med terror. det er blevet påstået, at
dokumentet er en kgb forfalskning. den amerikanske regering og cia har
afvist dokumentet, men der ligger ingen dokumentation for, om det er en
forfalskning og om denne forfalskning i givet fald er foretaget af kgb. flere
forskere holder stadig fast i, at dokumentet er autentisk - og dette synspunkt
fastholdes også i italien, hvor dokumentet særligt havde sin betydning. årsa-
gen hertil er, at dokumentet afspejler den politisk og militær kultur om at
øge spændingerne i det italienske samfund - der var tilstede i de pågældende
år. formålet herved skulle være at legitimere et indgreb i landet. han traf
daniel ganzer, der forskede i de såkaldte "stay behind" net. han oplyste, at
                                                           std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 65/86
han kun kendte til disse via artikler i belingske tidende. han sendte efter-
følgende disse til den pågældende. han kender til operation "northwoods" -
en tophemmelig operationsplan fra usa, hvoraf fremgik at cia skulle med-
virke til terrorhandlinger internt i usa, hvorefter kræfter på cuba skulle ha-
ve skylden. dette skulle legitimere en intervention på cuba. denne plan er
autentisk, og er underskrevet af den amerikanske forsvarschef - men planen
blev forkastet at præsident kennedy. vedrørende "able archer" 1983 viser
den nyeste historiske forskning, at operationen kom på et meget uheldigt
tidspunkt - der måske var den mest kritiske perioden under den kolde krig.
nato stod lige foran at skulle opstille raketter og et et koreansk passagerfly
var netop blevet skudt ned ved en fejl af det sovjetiske flyvevåben. nerverne
var på tidspunktet uden på tøjet. i november under øvelsen var der en simu-
leret frigivelse af atomvåben, men simulationen gik videre end ved tidligere
øvelser - og dette kan have bidraget til, at mellemniveauet i det sovjetiske
militær var i øget beredskab. men der gik ikke informationer til det øverste
niveau i sovjet, muligvis fordi man blev klar over, at det ikke var alvor.
under "able archer" var der et vist forøget beredskab - men de røde lamper
blev ikke tændt.
han har i sit forskningsarbejde ikke arbejdet med materiale fra efterretnings-
tjenesterne, men det er hans opfattelse, og velkendt i historiker kredse, at
man må være meget kildekritisk overfor netop dette materiale. især hos civi-
le efterretningstjenester, der arbejder på grundlag af strafferetlig mistanke,
kan der være medtaget mange løse informationer og rygter i dokumenterne.
derfor skal man være meget varsom med at anvende disse dokumenter. det
indgik for eksempel i pets årsrapport, at bevægelsen "nej til atomvåben"
var oprettet efter påvirkning af ddrs ambassade, og dette havde intet på
sig, det vidst han sikkert.
han har skrevet en artikel foranlediget af udtalelser fra david gress om, at
dragsdahl i objektiv forstand var agent, idet han havde samfundskritiske
synspunkter. det var gress synspunkt, at det var uden betydning om drags-
dahl i teknisk forstand var kgb agent. han skrev da, at andre også objektivt
set måtte være kgb agent, især de forskere, der havde kritiseret reagans
atompolitik. det var hans ærinde at belyse, at en kritisk debat ikke var ens-
betydende med, at modstandere var kgb agenter. denne paranoide stil var
ikke rimelig - idet kritik ikke nødvendigvis medfører at man "holder med de
andre". det er i teorien velkendt, at kgb s lokale agenter overdrev deres
egen betydning ved tilbagerapportering til moskva. dette fremgår også af
pet kommissionens beretning.
forhenværende politimester henning fode har forklaret, at han var chef for
pet fra 1984 til 1988.
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                          side 66/86
std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                              side 67/86
forhenværende politimester niels schmidt har forklaret, at han var ansat i
pet fra 1974 til januar 1983.
                                                    std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 68/86
journalist jacob andersen har forklaret, at han har været journalist bl.a. på
ekstra bladet.
baggrunden for artikelserien i ekstra bladet i 1992 var, at en russisk kollega
ved navn primanov i 1988 fik at vide, at jørgen dragsdahl blev brugt af
kgb i "active messueres" aktioner. vidnet kan ikke huske, hvem der havde
fortalt det til primanov, men det var en fra dessidentkredse i moskva. kolle-
gaen traf gordijevskij i 1990 hos bbc i london og talte med ham. i decem-
ber 1991 mødte kollegaen igen gordijevskij og spurgte ham, om dragsdahl
var agent for kgb. gordijevskij svarede ja. primonov fortalte efterfølgende
dette til vidnet og chefredaktøren på ekstra bladet. han havde da ikke noget
med primanov at gøre. han havde året før talt med per larsen og spurgt
ham, om man ikke kunne få mere at vide om, hvad gordijevskij havde for-
talt. per larsen, som da var operativ chef for pet, svarede, at pet ikke hav-
de noget imod, at historien kommer frem, men at den ikke kunne komme fra
pet, så vidnet måtte selv kontakte gordijevskij. vidnet og primanov mød-
tes herefter med gordijevskij. det var vidnets opfattelse, at de ikke kunne
offentliggøre de oplysninger, som de havde fået fra gordijevskij, da de ikke
havde nogen skriftlige kilder, der kunne understøtte oplysningerne. de hav-
de kun gordijevskijs mundtlige udsagn. vidnet ringede til per larsen og
forklarede ham situationen. vidnet foreslog, at ekstra bladet og pet kunne
samarbejde på den måde, at vidnet skulle forlægge pet de oplysninger, de
havde fået af gordijevskij og spørge, om pet kunne bekræfte dem. dagen
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                       side 69/86
efter forslaget vendte per larsen tilbage og accepterede vidnets forslag. man
må der for kunne gå ud fra, at det, som vidnet skrev i ekstra bladet, var kor-
rekt.
ekstra bladet skrev, at jørgen dragsdahl var agent for kgb på baggrund af
oplysninger i kgb dokumenter og fra gordijevskij, efter at oplysningerne
havde været forelagt per larsen. vidnet vil tro, at ca. 90 % af de oplysnin-
ger, han skrev på baggrund af, kom fra gordijevskij.
han havde ikke skrevet, at jørgen dragsdahl var agent, hvis han ikke havde
forladt pet med den sikre overbevisning, at jørgen dragsdahl var agent.
han havde oplysninger om ca. 30 personer, hvoraf han kun har skrevet om
ca. halvdelen, fordi de oplysninger, han havde, ikke blev bekræftet af pet.
han havde bl.a. oplysninger om peter wievel, men fik at vide af pet, at de
ikke havde beviser mod ham, hvorfor vidnet ikke skrev om ham.
vidnet har haft to møder med daværende chef for pet, hanne bech hansen.
det ene møde var en ren høflighedsvisit. ved det andet møde opsøgte vidnet
hanne bech hansen, efter ekstra bladet var blevet sagsøgt, for at fortælle
hende, at han var blevet vildledt, f.eks. i relation til, at dragsdahls møder var
i wien og ikke i budapest. den oplysning havde pet ikke korrigeret. han
sagde også til hanne bech hansen, at ekstra bladet måtte have noget, som
kunne bruges i retten. vidnet kendt ikke noget til interne papirer i pet, men
var klar over, at der var et kraftigt dossier i pet omhandlende jørgen drags-
dahl. hanne bech hansen ville imidlertid ikke udlevere noget. pet var
bange for, at det skulle blive opdaget, at der havde været et samarbejde med
ekstra bladet. pet's motiv for at indlede samarbejdet med ekstra bladet var
efter vidnets opfattelse, at pet gerne så, at de oplysninger, som gordijevskij
kom med, blev offentliggjort.
han deltog i et møde med erling olsen for at vride armen om på ham, for at
få udleveret dokumenter, der kunne underbygge de oplysninger, som ekstra
bladet havde offentliggjort, hvilket imidlertid ikke lykkedes. vidnet fortalte
på mødet om det samarbejde, ekstra bladet havde haft med pet.
erik ninn-hansens udtalelser i 1992 vedrørende herløv petersen sagen er
korrekt beskrevet i vidnets artikel i jyllands posten af 12. februar 2007.
vidnet opfattede erik ninn-hansens udtalelser sådan, at man ikke ønskede
samme ballade, som der opstod i forbindelse med herløv petersen sagen.
vidnet er gået ind denne sag, fordi han mener, at sagen er forvrænget i of-
fentligheden og derfor ønsker at bidrage til, at sandheden kommer frem.
politimester jakob scharf, pet, har i brev af 26. marts 2010, som parterne i
enighed har fremlagt i forbindelse med, at jakob scharf samtidig er frafaldet
som vidne blandt andet anført:
                                                             std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                          side 70/86
"politiets efterretningstjenestes arkiver indeholder en række klassifice-
rede rapporter og notater udarbejdet af medarbejdere i efterretningstje-
nesten. disse rapporter mv. er udarbejdet med henblik på anvendelse
internt i efterretningstjenesten, herunder som dokumentation af tilve-
jebragte oplysninger og med henblik på at skabe overblik over konkre-
te efterretningsoperationer. rapporterne mv. er som udgangspunkt ik-
ke udarbejdet med henblik på offentliggørelse eller videregivelse til
andre myndigheder, ligesom hovedparten af rapporterne ikke nødven-
digvis har været forelagt for ledelsen i politiets efterretningstjeneste.
de fleste rapporter mv. er udarbejdet af polititjenestemænd og inde-
holder en gennemgang af tilvejebragte oplysninger mv. men enkelte
notater udarbejdet af polititjenestemænd indeholder også juridiske
vurderinger, herunder om enkeltpersoners mulige strafansvar. i mange
tilfælde er det ikke i dag muligt at fastlægge, hvorvidt notater, der in-
deholder sådanne vurderinger mv., har været forelagt for og er god-
kendt af den daværende ledelse i efterretningstjenesten, herunder om
de juridiske overvejelser i notaterne har været genstand for vurdering
af den juridiske ledelse i efterretningstjenesten.
en række forskere har igennem de seneste år som led i konkrete forsk-
ningsprojekter fået adgang til at gennemse dokumenter i politiets ef-
terretningstjenestes arkiv.
forskernes adgang til efterreningstjenestens arkiver gennemføres såle-
des, at forskerne sikkerhedsgodkendes med henblik på at kunne gen-
nemse klassificerede oplysninger. hvis forskerne ønsker at gengive
klassificerede oplysninger i forbindelse med offentliggørelse af af-
handlinger, artikler eller lignende, forudsætter det, at politiets efterret-
ningstjeneste først får lejlighed til at tage stilling til, om oplysningerne
kan afklassificeres.
i de tilfælde, hvor politiets efterretningstjeneste kan imødekomme en
anmodning om afklassificering, meddeles dette skriftligt den pågæl-
dende forsker. under hensyn til det ovenfor anførte om udarbejdelsen
af rapporter mv. i politiets efterretningstjeneste anfører efterretnings-
tjenesten følgende i afgørelser vedrørende afklassificering:
     "de kan i deres fremstilling anføre, at de har haft adgang til materiale hos po-
     litiets efterretningstjeneste. i det omfang de pågældende dokumenter anvendes
     i deres fremstilling, skal det anføres, at notitser og notater m.v. er udfærdiget
     af medardejdere hos politiets efterretningstjeneste og således ikke nødvendig-
     vis er udtryk for politiets efterretningstjenestes vurderinger"
hvis omstændighederne giver anledning hertil, kan dette være supple-
ret af konkrete bemærkninger, og i den skrivelse af 19. maj 2009 fra
politiets efterretningstjeneste til bent jensen, som de har henvist til,
                                                                std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                             side 71/86
    har efterretningstjenesten således anført følgende:
          "politiets efterretningstjeneste skal henlede deres opmærksomhed på, at borts-
          et fra dokumentet nævnt under pkt. 1 b, der er udfærdiget af udenrigsministeri-
          et, indgår de afklassificerede oplysninger i dokumenter, der er udfærdiget af
          medardejdere hos politiets efterretningstjeneste og således ikke nødvendigvis
          er udtryk for politiets efterretningstjenestes vurderinger. dette gælder uanset
          om de pågældende dokumenter måtte have dannet grunag for politiets efterret-
          ningstjenestes orientering af regeringen eller andre myndigheder, herunder ju-
          stitsministeriet."
    ....
    det bemærkes i den forbindelse, at politiets efterretningstjeneste lø-
    bende orienterer bl.a. regeringens sikkerhedsudvalg og justitsmini-
    steren om efterretningstjenestens virksomhed, og at orienteringen om
    konkrete sager, der gives mundtligt at chefen for politiets efterret-
    ningstjeneste, typisk finder sted på grundlag af foreliggende dokumen-
    ter, herunder rapporter m.v. udarbejdet af medarbejdere i politiets ef-
    terretningstjeneste, der indeholder redegørelser for tilvejebragte oplys-
    ninger eller status i en sag samt vurderinger af personers mulige stra-
    fansvar. det forhold, at et dokument er indgået blandt materiale, der
    har dannet grundlag for en mundtlig orientering, eller som i enkelte til-
    fælde måtte være udleveret til regeringsmedlemmer eller embeds-
    mænd i ministerier, indebærer imidlertid ikke i sig selv, at den mundt-
    lige orientering tillige har omfattet eventuelle vurderinger i sagen, eller
    at efterretningstjenestens ledelse som led i orienteringen har tilsluttet
    sig de vurderinger, der måtte fremgå af materialet.
    ..."
parternes synspunkter
sagsøgeren har til støtte for sin påstand i første række gjort gældende, at
under hensyn til den sammenhæng, som de påtalte udsagn er fremsat i, er de
alle æreskrænkende. bent jensen har under sagen forklaret, at
"disinformation" alene skulle forstås som slet underbyggende artikler baseret
på usikre og/eller upålidelige kilder, samt fravalg af relevante kilder. dette
stemmer imidlertid dårligt overens med, dels at bent jensen i sine indlæg
bruger overskrifter som ”debat: dragsdahls og informations desinformatsi-
ja” og ”jørgen dragsdahls dezinformatsija” og dels bent jensens udtalelser i
jyllands-posten den 7. februar 2007, der må forstås som påstande om, at
sagsøgerens aktiviteter har været ulovlige og strafbare. alle de påtalte ud-
sagn er således æreskrænkende.
de sagsøgte har ikke under sagen ført sandhedsbevis for de fremsatte
æreskrænkende udtalelser. de sagsøgte har henvist til, at det af pet
dokumenterne, af gordijevskijs oplysninger og af kgbs registre fremgår, at
sagsøgeren var agent, og særligt at det tillige var pets institutionelle
opfattelse. en gennemgang af pet dokumenterne viser imidlertid, at de i
dokumenterne anførte forudsætninger i det væsentlige var gætterier,
                                                                   std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 72/86
formodninger og for nogle forholds vedkommende deciderede forkerte
oplysninger. det var almindeligt kendt, at oplysninger i kgbs registre var
overdrevne, og at agenter, der rapporterede til kgb også havde en tendens
til at overdrive deres indsats. oplysningerne i registrene kan således ikke stå
alene. jørgen dragsdahl formidlede blot holdninger og opfattelser, som blev
forfægtet af ganske mange vestlige, og særligt amerikanske, embedsmænd,
rådgivere og sikkerhedspolitiske eksperter. de sagsøgte har ikke påvist en
eneste artikel, hvor oplysningerne er udtryk for en "formidling" af sovjetiske
synspunkter. derimod har mange af jørgen dragsdahls artikler været endog
meget kritiske overfor sovjetunionen.
det er ikke godtgjort, at de påtalte udsagn i forvejen var så almindelig
kendte i offentligheden, at offentliggørelsen den 14. januar 2007 og senere
ikke var retsstridig. de sagsøgte har gjort gældende, at de påtalte udsagn
blev fremsat som led i en historisk rapportering, der udspringer af sagsøgte
bent jensens stilling som leder af center for koldkrigsforskning”. centrets
formål er "at fremme den videre forskning i historien om den kolde krig,
og derved holde erindringen i hævd”. en sådan "videre forskning" vil
selvsagt ikke vedrøre forhold, der ”i forvejen har været almindeligt kendte i
offentligheden”. sagsøgeren har i anden række henvist til, at oplysningerne,
der fremkom i ekstra blads sagen, med landsrettens mellemkomst den 17.
december 1994, blev dementeret i forbindelse med et forlig mellem den
sagens parter. jyllands-posten kan ikke berettiget ganske kort tid efter
beskylde jørgen dragsdahl, for at have været spion respektive agent for
kgb, for at have modtaget penge af samme, og for at have medvirket til
spredning af desinformation for sovjetunionen.
sagsøgeren har videre bestridt, at de af de sagsøgte fremsatte udtalelser er
retmæssige som fremsat som led i en historisk rapportering/respektive i et
videnskabeligt foredrag. som irrelevant for en ”historisk rapportering”, ses
det bl.a. i bent jensens artikel ”de kaldte ham nr. 1” anført "en af
dragsdahls beundrere, tidligere udenrigsminister kjeld olesen sagde, at han
var både overrasket og skuffet over ekstra bladets oplysninger". han var
”dybt imponeret” af dragsdahls viden, og det var en meget sørgelig historie,
hvis den var sand" og "dragsdahl har senere pralet af, at han fik tilkendt et
efter danske forhold pænt beløb og en total tilbagekaldelse af alle
beskyldninger fra ekstra bladet". tilsvarende er et betragteligt antal afsnit
helliget ekstra blads-sagen, som er aldeles irrelevant for den ”videre
forskning i historien om den kolde krig”. atypisk for en ”historisk
rapportering” er endvidere den benyttede fotostat og artiklens titel.
bent jensen har haft forsæt til at fremsætte injurier i forhold til sagsøgeren,
hvilket fremgår dels af, at bent jensens udsagn ikke bygger på en loyal og
præcis gengivelse af indholdet af dokumenterne fra pet, og dels af bent
jensens artikel i jyllands-posten for den 19. januar 2007, hvor i han anfører
"til grund for min beslutning lå følgende: hele tre gange tidligere havde
statslige instanser og politiske hensyn forhindret, at dragsdahls meriter blev
offentligt belyst. i 1980-erne en borgerlig justitsminister, derpå i 1990erne
en socialdemokratisk ditto og for to år siden den statslige institution diis.
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 73/86
det skulle ikke lykkes en fjerde gang."
bent jensen har ikke fremsat udsagnene i god tro. sagsøgeren har dels
henvist til, at det, forudsat en kildekritisk tilgang til de i sagen fremlagte
pet-dokumenter, er klart, at bilaget p/9 ikke kunne tages til indtægt for
pet’s institutionelle opfattelse. bilagene er behæftet med indbyrdes
modstridende oplysninger. bent jensen var ved fremsættelsen bekendt med,
at erik ninn-hansen bestred at have fået jørgen dragsdahl-sagen forelagt,
og at hanne bech-hansen havde udtalt, at "der ikke var noget at komme
efter". bent jensen var forud for fremsættelsen bekendt med, at andre
historikere, der havde haft adgang til samme materiale to år tidligere, ikke
havde fundet grundlag for at udlede andet og mere om jørgen dragsdahl,
end at han var i efterretningstjenestens ”søgelys grundet hans mange
kontakter til sovjetiske diplomater”. tilsvarende konklusion blev endvidere
nået i pet-kommissionens beretning bind 7 og 13, der ligeledes er skrevet
af historikere.
vedrørende de øvrige sagsøgte - sagsøgte 2-5 - har disse ikke kun refereret
de udsagn, som bent jensen har fremsat. de i artiklerne indeholdte
oplysninger er retsstridige. dette gør sig særligt gældende vedrørende
illustrationen af sagsøgeren påført et kgb-slips, en illustration der blev
anvendt ialt 11 gange i perioden frem til den 6. februar 2007. disse sagsøgte
har via deres artikler anses for at have tilsluttet sig de beskyldninger, som
bent jensen har fremsat. dette fremgår blandt andet af artiklen ”at være
eller ikke være … agent” hvori det anføres: "morgenavisen-jyllands-posten
har talt med flere kilder, som kender til sagen - og deres samstemmende
billede er, at grænsen til egentlig agentvirksomhed er hårfin, men flere
fremhæver samtidig, at tilfældet dragsdahl er et klassisk eksempel på,
hvordan den kommunistiske påvirkning under den kolde krig foregik."
bent jensens artikel var ikke en dagsaktuel ”kioskbasker”, som det var
naturligt for jyllands-posten at forholde sig til, men derimod en selvskabt
historie. disse sagsøgte kan derfor ikke med henvisning til emrk påberåbe
sig pressefrihed. dette gælder særligt i denne situation, hvor jyllands-posten
forlods var advaret om det æreskrænkende jf. jørgen dragsdahls e-mail af
12. januar 2007 til john hansen, og de imellem pet og bent jensen
stedfundne telefonsamtaler.
ansvarsgrundlaget for john hansen, jette elbæk maressa og sanne gram er
medieansvarslovens § 10, mens ansvarsgrundlaget for carsten juste er
samme lovs § 13. ydermere er carsten juste ansvarlig for det efterfølgende
reklamefremstød, der blev distribueret i et samlet oplag på 9,1 mio.
eksemplarer. ansvaret bygger her tillige på medieansvarslovens § 9, stk. 3.
bent jensen har ved sine udtalelser ikke alene overtrådt straffelovens § 267,
men tillige § 268. udgangspunktet for bent jensens artikel fra 14. januar
2007 var pet-dokumentet p/9. på ganske mange punkter er bent jensens
citater fra dokumentet imidlertid bearbejdet til ukendelighed. af yderligere
relevans er artiklen i jyllands-posten for den 27. februar 2007, hvor bent
jensen tillægger jørgen dragsdahl motiver for sin henvendelse til pet, som
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                   side 74/86
der ikke hverken direkte eller indirekte var grundlag for.
vedrørende straffelovens § 96, har sagsøgeren gjort gældende, at
straffelovens § 96 ikke er en materiel forældelsesregel. bent jensen vil
kunne domfældes i overensstemmelse med den principalt nedlagte påstand,
fordi deliktet er en krænkelse af jørgen dragsdahls ære. bent jensens
udtalelser tog sin begyndelse i jyllands-posten for den 14. januar 2007 og
blev efterfulgt af i stribevis af ærekrænkende udsagn, helt frem til
partsindlægget af 8. marts 2010. der er således tale om en fortsat
forbrydelse. det er derfor hjemlet at opsamle yderligere udsagn i en allerede
anlagt sag jf. bl.a. afgørelsen u 1974.775 u.
bent jensen bør idømmes en betinget frihedsstraf, samt en betragtelig
tillægsbøde. der henvises til blandt andet afgørelsen offentliggjort i u
1991.549 h, hvor gerningsindholdet blev realiseret på én dag, hvorimod
gerningsindholdet i denne sag reelt er blevet realiseret i en periode på mere
end 3 år. i den sag fastsattes en straf på 14 dages hæfte og en tillægsbøde.
særligt med henvisning til sagsøgte bent jensens partsindlæg af 8. marts
2010 gøres det gældende, at der er handlet i skadeshensigt.
der skal tilkendes jørgen dragsdahl en godtgørelse på kr. 400.000,-.
sagsøgeren har til støtte for godtgørelsens størrelse henvist til sagsøgerens
forklaring om, hvilke konsekvenser udtalelserne har haft for ham, og har
yderligere henvist til, at godtgørelsen i ekstra blads-sagen, som
forligsmæssigt blev afsluttet i 1994, blev fastsat til kr. 125.000,-. hvilket
pristalsreguleret modsvarer kr. 171.214,60. ekstra blads sagen omhandlede
udover jørgen dragsdahl en lang række andre påståede agenter og verserede
i ét til 1½ år. heroverfor står denne sag, med tre og et halvt års eksponering
af jørgen dragsdahl, som kgb-agent. sagen har medført, at jørgen
dragsdahl i en længere årrække har været på dagpenge.
de sagsøgte har til støtte for frifindelsespåstanden i første række gjort
gældende, at adskillige af de påtalte udsagn ikke indeholder sigtelser for
forhold, der er egnede til at nedsætte sagsøgeren i medborgeres agtelse og at
de påtalte udsagn er sande.
bevistemaet er i alt væsentligt, om sagsøgeren var påvirkningsagent for
sovjetunionen, og om han herunder udøvede aktivitet med desinformation.
en sigtelse for at have været agent - altså for at have ageret for et fremmed
lands interesser - er ikke en sigtelse for et forhold, der er egnet til at
nedsætte en person i medborgeres agtelse. de sagsøgte gør ikke og har
aldrig gjort gældende, at sagsøgerens aktiviteter har været ulovlige endsige
strafbare.
at bent jensen skulle have hævdet, at sagøgeren havde begået noget
strafbart er ikke korrekt og citatet fra kronikken i jyllands-posten den 7.
februar 2007, hvor bent jensen skriver "for mig, der altså ikke er jurist, er
det som samfundsborger forbløffende, at der blandt jurister kan herske
                                                         std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                      side 75/86
uklarhed om, hvorvidt det er strafbart eller ej at arbejde for en fremmed
efterretningstjeneste ved – mod eller uden betaling – at tjene denne magts
interesser f.eks. ved desinformation." hverken kan eller skal læses sådan.
dette støttes af bent jensens udsagn i information den 8. juli 2009, hvor han
citeres for til information i en mail at have skrevet "det drejer sig jo ikke
om, hvorvidt dragsdahl har begået ulovligheder men om han i en eller
anden forstand var agent og om, hvorvidt pet anså ham for at være kgb-
agent."
når sagsøgeren jf. sin forklaring og p/9 har haft talrige møder med personer,
som han vidste var kgb agenter, når disse møder fandt sted på lokaliteter
og under omstændigheder, som pet med rette har betegnet som
konspiratoriske og som jørgen dragsdahl selv har omtalt som, at han var
udsat for "mærkelige omstændigheder", når jørgen dragsdahl sideløbende
hermed gennem sin medieaktivitet og sine politiske kontakter varetog
sovjetiske interesser ved sine omfattende anti-nato skriverier og andet, når
han selv i interviewet "jørgen dragsdahl fortæller" bragt i jyllandsposten
den 14. januar 2007 udtaler, "mine kontakter til kgb var i en periode
uforenelig med mit job som journalist – det er krystalklart. men det var
lærerigt, og jeg vil aldrig begå tilsvarende fejl igen" og når det jf. sagens
bilag p/10 må lægges til grund, at jørgen dragsdahl i kgbs registre var
registreret som agent, har det, uanset at der ikke er ført bevis for, at
sagsøgeren har begået noget strafbart, været berettiget, at de sagsøgte har
omtalt ham som agent. sagsøgerens subjektive forhold er i den forbindelse
uden betydning for den objektive bedømmelse af hans aktiviteter, herunder
om han eventuelt blot mener at have udbredt egne synspunkter.
de sagsøgte har gjort gældende, at der er ført sandhedsbevis for de udsagn,
der ubestridt er egnede til at nedsætte jørgen dragdsdahl i medborgeres
agtelse (udsagn nr. 7, nr. 8, 2. led, nr. 9-10, nr. 12, nr. 14-15, nr. 19, nr. 25-
27, nr. 28, 2. led, nr. 39 og nr. 31) og de eventuelt yderligere udsagn, som
retten måtte finde er omfattet af straffelovens § 267. bent jensen har baseret
sig på oplysninger fra gordijevskij og pet. det fremgår af pet
kommissionens beretning, bind 7, side 25-26 og pet kommissionens
beretning, bind 13, side 12 at gordijevskij af såvel pet som pet-
kommissionen er anset for overordentlig troværdig, hvilket han tillige blev
af en række udenlandske analytikere. oplysninger hidrørende fra ham må
derfor tillægges stor vægt. en gennemgang af pet-dokumenterne viser, at
sagsøgeren gentagne gange omtales som agent og at dette bl.a. skyldtes, at
han figurerede som sådan i kgbs interne materiale. bent jensen har
forklaret, at en række af dokumenterne er forelagt pets ledelse og nogle
endog videresendt til fe og regeringens sikkerhedsudvalg. det må derfor
have formodningen for sig, at ledelsen ville have fået dokumenterne
korrigeret, hvis ikke de udtrykte pets men alene den enkelte medarbejders
holdning. det kan ikke her overfor tillægges væsentlig betydning, at
henning fode har forklaret, og ole stig andersen har udtalt, at
dokumenterne ikke var udtryk for pets institutionelle opfattelse.
                                                            std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 76/86
i anden række har de sagsøgte gjort gældende, at de påtalte udsagn i forvejen
har været almindeligt kendte i offentligheden via offentliggørelsen i ekstra
bladet i 1992 og 1993. offentliggørelsen den 14. januar 2007 og senere er
derfor ikke retsstridig. at der alene har været tale om udsagn, der var
almindelig kendte, fremgår desuden af sagsøgerens egen mail af 12. januar
2007 til sagsøgte john hansen.
i tredje række har de sagsøgte gjort gældende, at de påtalte udsagn ikke er
retsstridige, idet de er fremsat som led i en historisk rapportering/respektive
i et videnskabeligt foredrag, der udspringer af sagsøgte bent jensens stilling
som leder af center for koldkrigsforskning. centeret blev etableret ved en
folketingsbeslutning i 2006, og har til ”formål at fremme den videre
forskning i historien om den kolde krig, og derved holde erindringen i
hævd”.
såvel artiklen i jyllands-posten den 14. januar 2007 som de senere artikler
er offentliggjort som led i forskningsprojektet, som sagsøgte bent jensen i
2004 modtog en offentlig bevilling til. artiklen fremstår med noter og
oplysninger som er helt almindeligt for et forskningsprojekt. det er i den
forbindelse uden betydning, at offentliggørelsen har fundet sted i et dagblad.
gengivelsen af forskningsresultaterne er derfor sket til berettiget varetagelse
af en åbenbar almen interesse.
i fjerde række har sagsøgte bent jensen gjort gældende, at han har ikke haft
forsæt til at fremsætte injurier i forhold til sagsøgeren. de fremsatte
herunder de påtalte udsagn bygger på en loyal og præcis gengivelse af
indholdet af offentlige myndigheders, herunder navnlig pet’s arkiver om
sagsøgerens adfærd og aktiviteter. som anført i professor, dr.jur. peter
blumes responsum, der er gengivet i diis-udredningen, bind 4, side 149,
betyder dette, at ”straffelovens bestemmelser ikke aktualiseres”, jfr. herved
straffelovens § 269 sammenholdt med principperne i emrk’s artikel 10.
i fjerde række har de øvrige sagsøgte gjort gældende, at de alene har
refereret de af sagsøgte bent jensen fremsatte udsagn med angivelse af
kilden. denne aktivitet er retsmæssig i henhold til straffelovens § 269 og
den omfattende danske retspraksis, der er udviklet siden 1997 med baggrund
i emrk’s artikel 10. disse sagsøgtes artikler er nøje citater af bent jensens
udsagn og det fremgår klart af artiklerne, at der er tale om citater fra bent
jensen. en journalist er under disse omstændigheder ikke selvstændig
ansvarlig for sådanne udtalelsers eventuelle krænkende karakter jf. bl.a. ufr
97.259 h og ufr 04.1773 h. de sagsøgte bragte samme dag som bent
jensens artikel et interview med sagsøgeren, hvor denne fik lejlighed til at
fremkomme med sine bemærkninger ligesom han 14 dage senere fik optrykt
sit eget "genmæle". disse sagsøgte har sålede gengivet begge parters
synspunkter og kun parternes synspunkter.
de sagsøgte har videre gjort gældende, at en påstand om anvendelse af
straffelovens § 268 er helt grundløs.
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                     side 77/86
endelig har de sagsøgte gjort gældende, at størstedelen af de i forhold til
sagsøgte 1 påtalte udsagn, nemlig 21 ud af 35, først er påtalt i sagsøgerens
påstandsdokument af 15. februar 2010 og således mere end 6 måneder efter,
at sagsøgeren blev bekendt med udsagnene og adskillige af disse først mere
end 3 år efter dette tidspunkt. de kan derfor ikke begrunde en påstand om
straf, respektive mortifikation, jfr. herved straffelovens § 96, stk. 1 og stk. 5.
overfor mortifikationspåstanden har de sagsøgte gjort gældende, at
mortikation som følge af ytringsprivilegiet for såvel forskere som
journalister ikke kan gennemtvinges. det følger således af
menneskerettighedsdomstolens praksis, jf. materialesamlingen side 12, 14
og 60, at der ikke kan dømmes til mortifikation, hvor udtalelser fremsættes
som led i en ophedet debat i offentlighedens interesse. det er endvidere
udelukket at mortificere en tegning, eller det som den enkelte læser vil
kunne uddrage af en tegning.
overfor påstanden om godtgørelse har de sagsøgte gjort gældende, at
sagsøgerens krav er helt ude af trit med retspraksis. der er således aldrig
tidligere i retspraksis tilkendt beløb i den påståede størrelsesorden.
sagsøgerens oplysning om, at han siden 2007 har været på dagpenge, kan
ikke tillægges betydning, idet sagsøgeren ikke har ført bevis for
årsagssammenhængen mellem artiklerne og det forhold, at han siden 2007
har været på dagpenge.
rettens begrundelse og afgørelse
vedrørende bent jensen
bent jensen har i en række artikler omtalt jørgen dragsdahl som kgb-agent
og i samme artikler brugt udtryk som "føringsofficer", "konspirative møder"
og "lyssky kontakter", ligesom han er fremkommet med oplysninger om, at
jørgen dragsdahl har modtaget penge fra kgb, at han har leveret oplysnin-
ger til kgb, og at han har bedrevet kampagnejournalistik på basis af falske
dokumenter fremstillet af kgb.
udtalelser om at en navngiven person er agent for en fremmed efterretnings-
tjeneste, og udtalelser, der skal underbygge eller supplere en sådan påstand,
er sigtelser, der er er egnede til at nedsætte vedkommende i medborgeres ag-
telse.
det fremgår af den sammenhæng, hvori bent jensen omtaler disinformation,
at der menes falske informationer, der videregives mod bedrevidende på for-
anledning af en fremmed magt - eller til fremme af dennes interesser - i dette
tilfælde sovjetunionen.
det fremgår tillige af ordlyden af bent jensens artikler, at hans ærinde ikke
var at påpege, at jørgen dragsdahl havde udført et ufuldstændigt - og dårligt
                                                           std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 78/86
- journalistisk arbejde, men at der gives udtryk for, at jørgen dragsdahls ar-
bejde var løgnagtigt og sammenkædet med kgb.
bent jensen har fremsat sine betragtninger i et almindeligt læst dagblad, og
betragtningerne vil af den almindelige læser blive opfattet som en beskyld-
ning om et bevidst angreb mod danmark - og altså som landsskadelig virk-
somhed.
udtalelserne om disinformation er i denne sammenhæng fornærmelige og er
egnet til at nedsætte jørgen dragsdahls ære i medborgeres agtelse.
de nævnte udsagn er derfor omfattet af straffelovens § 267.
det er ikke ved de fremlagte dokumenter fra pet, eller i øvrigt ved den ske-
te bevisførelse - herunder ved referater af gordijevskijs oplysninger til efter-
retningstjenesterne - godtgjort, at jørgen dragsdahl var agent for kgb. ret-
ten har ved bedømmelsen heraf lagt vægt på, dels at henning fode, som var
chef for pet i perioden 1984 til 1988, har forklaret, at pet efter en massiv
efterforskning af jørgen dragsdahl ikke har fandt grundlag for at indstille, at
der skulle rejses tiltale mod ham, og dels at det af de fremlagte dokumenter
fremgår, at vurderingerne af, hvorvidt jørgen dragsdahl var agent, alene var
udtryk for den enkelte medarbejders personlige holdning. det bemærkes til-
lige, at de fremsatte påstande og betragtninger i dokumenterne - således som
de er forelagt for retten - ikke fremstår som underbyggede og gennemarbej-
dede.
det fremgår af bevisførelsen, at der ikke er grundlag for at antage, at der er
udbredt disinformation ved at omtale dokument fm 30-31b som et auten-
tisk dokument. det tillægges særlig vægt, at der er forskere, der forsat anta-
ger, at dokumentet er autentisk. en ukritisk omtale af dokumentet i sin sam-
tid kan derfor ikke anses for disinformation.
vedrørende jørgen dragsdahls omtale af den sikkerhedspolitiske situation i
forbindelse med "able archer" øvelsen i 1983, fremgår det af bevisførelsen,
at der set med nutidens øjne, formentlig var tale om en overreaktion, og at
situationen nok ikke var så kritisk, som jørgen dragsdahl har givet udtryk
for. det findes dog ikke at kunne henføres under begrebet disinformation, at
forskere efter forløbet af mange år ændrer vurdering af situationen.
bent jensen har heller ikke ved de øvrige anførte eksempler godtgjort, at
jørgen dragsdahl har ønsket - eller har udbredt disinformation.
bent jensen har således ikke godtgjort, at de rejste sigtelser er sande, jf.
straffelovens § 269, stk. 1, 1. led.
bent jensen har som forsker en forpligtelse til kritisk at undersøge det kilde-
materiale, som han bygger sine konklusioner på. dette underbygges af for-
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                       side 79/86
klaringerne fra chefudreder svend aage christensen og professor ole wæ-
ver.
det må forudsættes, at bent jensen, særlig som forsker på et område, hvor
efterretningsdokumenter naturligt indgår som kildemateriale, har en viden
om den særlige kildekritiske indgangsvinkel, der skal anvendes ved brug af
sådanne dokumenter.
bent jensen, der har haft en eksklusiv adgang til pet dokumenterne, har ik-
ke godtgjort, at han fra anden side har fået verificeret oplysningerne heri.
dette til trods for, at diis-redegørelsen, der blev offentliggjort ca. 2 år tidli-
gere, ikke nåede den tilsvarende konklusion.
under hensyn hertil har bent jensen ikke godtgjort at være i god tro eller
haft føje til at anse sigtelserne for sande, jf. straffelovens § 269, stk. 1, 2. led
og stk. 2.
der er ikke er godtgjort, at sigtelserne har en sådan kvalificeret karakter, at
de er omfattet af straffelovens § 268.
det fremgår af den juridiske teori, at forskere i forbindelse med en
videnskabelig debat har vide grænser for at fremsætte bedømmelser af an-
dres faglige arbejde, hvis det holdes inden for den faglige kreds. den om-
stændighed, at bent jensen har offentliggjort sine forskningsresultater i et
dagblad, medfører, at han ikke kan påberåbe sig denne særlig udvidede yt-
ringsfrihed. det bemærkes tillige, at artiklerne ikke fremstår som en sædvan-
lig afrapportering af et forskningsresultat.
det fremgår ligeledes af retspraksis, at journalister har et friere spillerum for
fremsættelse af ytringer end andre. bent jensen har imidlertid i forbindelse
med publiceringen af de omhandlede artikler i jyllands posten fremtrådt
som forsker og som professor inden for det relevante faglige område.
bent jensen kan således ikke påberåbe sig straffrihed med henvisning til
menneskerettighedskonventionens art. 10.
det forhold, at begrebet agent er anvendt i de dokumenter, som bent jensen
har fået forelagt fra pet, medfører ikke, at udtalelser derom, isoleret set og
uden den relevante sammenhæng, kan fremsættes straffrit. det bemærkes
herved, at citaterne er brudstykker af de oprindelige dokumenter, og at op-
lysningerne i artiklerne i øvrigt fremstår i bearbejdet form og til dels som
udtryk for bent jensens egen opfattelse.
de oplysninger, der fremkom i forbindelse med "ekstra blads- sagen", blev
i forbindelse med den efterfølgende retssag dementeret, idet sagen blev af-
sluttet forligsmæssigt. bent jensens artikler fremstår som et forsøg på at dra-
ge det dementi, som afsluttede "ekstra blads-sagen", i tvivl. under hensyn
                                                             std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                      side 80/86
hertil, og til at offentliggørelsen i ekstra bladet er sket for ca. 15 år siden, er
oplysningerne ikke så almindelig kendte i offentligheden, at en genfremsæt-
telse kan anses for retmæssigt.
adgangen til privat påtale i medfør af straffelovens § 267, og påstand om
mortifikation efter straffelovens § 273, bortfalder jf. straffelovens § 96,
stk. 1, og stk. 5, når den berettigede ikke har anlagt sag inden henholdsvis
6 måneder og 3 år efter, at han har fået et sådan kundskab, at han havde
grundlag for sagsanlæg.
de sigtelser, der første gang er påtalt i påstandsdokumentet af 15. februar
2010, er ensartede og er fremsat kontinuerligt over en periode på ca. 6
måneder. sigtelserne er af samme karakter, som de sigtelser, der er påtalt
i stævningen. der er således tale om en forsat forbrydelse. påtale er
imidlertid først rejst ca. 2½ år efter den seneste sigtelses fremsættelse.
disse 20 sigtelser er derved strafferetligt forældede. bent jensens påstand
om frifindelse for straf vedrørende disse udtalelser tages til følge.
derimod er adgangen til at påstå sigtelserne mortificeret ikke forældet.
spørgsmålet om forældelse af jørgen dragsdahls krav om godtgørelse i
anledning af de udtalelser, der 1. gang er medtaget i påstandsdokument af
15. februar 2010, afgøres efter forældelseslovens § 30, stk. 1, jf. 1908-
loven, hvorefter kravet er undergivet en 5-årig forældelse. kravet om
tortgodtgørelse er således ikke forældet i forhold til disse udtalelser.
udtalelserne om, at sagsøgeren var agent, er udbredt ca. 2 år efter diis-
redegørelsen og mere end 20 år efter, at sagsøgeren var i pets søgelys
som følge af sine kontakter til østeuropæiske pressefolk. udtalelserne er
fremsat adskillige gange i flere forskellige medier. udtalelserne omfatter
såvel sigtelser om, at sagsøgeren var kgb-agent som gentagne udtalelser
om, at sagsøgeren disinformerede offentligheden med sine artikler, og er
fremsat over en et tidsforløb på 6 måneder. endelig blev udtalelserne
fremsat med direkte navngivelse af sagsøgeren. herefter og under hensyn
til ærekrænkelsernes grovhed fastsættes tortgodtgørelsen jf.
erstatningsansvarslovens § 26 til 200.000 kr. efter sagsøgerens påstand,
der i den henseende er ubestridt, forrentes beløbet med procesrente fra
sagens anlæg den 6. februar 2007.
under hensyn til omfanget og grovheden af de æreskrænkende udtalelser
fastsættes straffen til 20 dagbøder á 2.000 kr. jf. straffelovens § 267.
forvandlingsstraffen er fængsel i 20 dage.
vedrørende carsten juste, john hansen, jette elbæk maressa og
sanne gram
vurderingen af, hvorvidt disse sagsøgte har handlet retsstridig i henhold
til straffelovens § 267, jf. medieansvarslovens § 10 og § 13, beror på en
                                                            std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 81/86
konkret vurdering, der skal foretages i lyset af straffelovens § 269 og art.
10 i menneskerettighedskonventionen. der skal derfor foretages en
afvejning af en række modstående hensyn, herunder hensynet til
beskyttelse af andres gode navn og rygte og hensynet til, at der ikke
opstilles begrænsninger, som hindrer medierne i på rimelig måde at
udfylde rollen som offentlighedens kontrol- og informationsorgan samt
formidler af offentlig debat om væsentlige samfundsspørgsmål, herunder
retspolitiske emner. der er tale om en helhedsbedømmelse, hvorunder
artiklernes indhold og form har væsentlig betydning, tillige med
spørgsmålet om den almene interesse i det emne, som artiklerne angår.
overskrifterne og indholdet af de omhandlede artikler fremtræder i det
hele med henvisning til, at der er tale om konklusioner draget af bent
jensen, og ikke som selvstændige sigtelser mod og kritik af jørgen
dragsdahl. under disse omstændigheder, findes artiklerne ikke at
indebære en overtrædelse af straffelovens § 267, stk. 1. det bemærkes
særligt, at illustrationen offentliggjort sammen med artiklerne ikke findes
at være af en sådan karakter, at den - set i sammenhæng med artiklerne -
kan begrunde strafansvar efter straffelovens § 267, stk. 1 eller
medieansvarslovens § 10 og § 13. disse sagsøgte frifindes allerede som
følge heraf for sagsøgerens påstand om straf, mortifikation og
godtgørelse.
sagsomkostninger
bent jensen skal betale 309.277,70 kr. i sagsomkostninger til jørgen drags-
dahl, hvoraf retsafgift udgør 5.100 kr., sagsøgerens udgift til vidneførsel ud-
gør 4.177,70 kr. og det resterende beløb udgør sagsøgerens udgift til advokat
og ekstraktudarbejdelse.
beløbet er fastsat udfra sagens omfang, herunder antal retsdage, og det skøn-
nede arbejde i forbindelse med sagen.
jørgen dragsdahl skal betale ialt 50.000 kr. i sagsomkostninger til carsten
juste, john hansen, jette elbæk maressa og sanne gram. der er herved lagt
vægt på, at sagen i det væsentligste har vedrørt bent jensen.
thi kendes for ret:
bent jensen tilpligtes at anerkende, at følgende udsagn er fremsat med urette
og kendes ubeføjede:
          arkiverne har vist, at jørgen dragsdahl var kgb-agent,” siger
          bent jensen, som beskriver resultaterne af sine arkivstudier i en
          artikel i denne avis.
          informations tidligere chefredaktør torben krogh kom dragsdahl
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                          side 82/86
til undsætning ved at hævde, at enhver redaktør kunne stemples
som indflydelsesagent, fordi det hørte med til jobbet at lade sig
bespise af udenlandske diplomater. krogh mente, at han selv havde
fået ”et usædvanligt godt indblik i de overvejelser og motiver, ”der
prægede kremls politik. hverken krogh eller andre kgb-
kontaktpersoner har dog kunnet påvise en eneste lille oplysning,
som resultat af kontakterne. oplysningerne gik den anden vej.
dragsdahl har senere pralet af, at han fik tilkendt et "efter danske
forhold pænt beløb og en total tilbagekaldelse af alle beskyldninger
fra ekstra bladet." han fik 125.000 kr. i dag kan det
dokumenteres, at en stor del af oplysningerne i ekstra bladets
artikler var sande
dragsdahl har selv givet udtryk for, at han "ser frem til, at
historikere får adgang til de primære kilder, så diverse myter kan
blive afkræftet." her følger afkræftelsen af den myte, dragsdahl
selv har kunnet fremlægge i kraft af de lukkede arkiver.
dragsdahl indrømmede nu, at et af hans møder med førings-
officeren vladimir minin var blevet forlagt til roskilde. som
grund angav han, at de to ikke havde ønsket at blive genkendt. han
oplyste ikke hvorfor.
pet mente, at dragsdahl i virkeligheden var gået langt videre i sit
samarbejde med kbg, end han nu ville være ved. pet's formål
med 1986-samtalen var at give ham en advarsel ved at afsløre, at
man var vidende om hans konspirative omgang med kgb-
officerer i danmark og i udlandet.
pet's fortrolige konklusion til eget brug lød således: "set med
kgb-briller har d[ragsdahl]s position [ … ] været ualmindelig
nyttig. det er ikke uden grund, at han på et tidspunkt i centret blev
benævnt som "nr. 1" i danmark, men hvor meget man reelt har fået
ud af denne agent, kan der kun gisnes om." dragsdahl var altså
ifølge både kgb og pet kgb-agent.
diis-udredningens billede af dragsdahls meriter er så
tilslørende, at det må betegnes, som vildledende. det hedder blot,
at han var "i pets søgelys i kraft af sine nære kontakter til
østblokkens pressefolk såvel i danmark som i sovjetunionen."(7)
men der er intet om hans konspirative omgang med kgb-
føringsofficerer i danmark og i udlandet. og det forties, at pet
karakteriserede dragsdahl som agent. selv om de danske
efterretningstjenester via gordejevskij fik "en enestående indsigt" i
sovjetunionens operationer i danmark, er hans oplysninger ikke
anvendt, og han er heller ikke som dragsdahl blevet interviewet i
                                                std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                          side 83/86
forbindelse med udredningen. diis-udrederne har set det samme
materiale i pet's arkiv, som denne artikel bygger på, og må derfor
vide, at pet anså jørgen dragsdahl for at være kgb-agent.
alligevel har man valgt at fortie dette forhold.
det er i øvrigt ikke kun dragsdahl-sagen, som mildt sagt er
mangelfuldt belyst i diis-udredningen danmark under den kolde
krig. det samme gør sig gældende for adskillige andre [ her
kursiveret ] af kgbs danske agenter, villige hjælpere, meddelere
og samtalepartnere.
da jeg første gang for omkring to år siden læste de relevante
dokumenter i pets arkiv, blev jeg målløs. ekstra bladets påstande
var i alt væsentligt sande, og dragsdahl havde på falsk grundlag
fået lukket munden på bladet og endda uretmæssigt fået en stor
sum penge presset ud af avisen.
jeg var naturligvis spændt på at se, hvordan den omfattende diis-
udredning ville behandle denne sag. udredningen blev
offentliggjort i sommeren 2005 og endnu engang blev jeg målløs: i
stedet for at give en retvisende fremstilling af dragsdahls
hemmelige (konspirative i pet-jargon) møder med sine
føringsofficerer i danmark og i udlandet, er udredningen
fuldkommen tavs.
dragsdahl er ganske vist nævnt flere gange i udredningen, men
læseren bliver holdt i uvidenhed om arten af hans forhold til kgb,
og det forties ganske, at både kgb og pet betegnede ham som
agent.
efter alt at dømme var det lykkedes dragsdahl at forskrække pets
ledelse med henvisninger til krænkelse af privatlivets fred og rigets
sikkerhed og andet godt fra havet.
da dragsdahl om fredagen blev kontaktet af jyllands-posten og fik
avisens resumé af min artikel, videresendte han den omgående til
pet. formentlig har han også som tidligere mobiliseret
indflydelsesrige politikere og embedsmænd. det var altså den
ifølge pet tidligere kgb-agent, det fik pet til at forsøge at
bremse min artikel om agenten.
jørgen      dragsdahl    bedrev     under     den           kolde              krig
kampagnejournalistik på basis af falske dokumenter fremstillet af
kgb, og dagbladet information hvor han var ansat, bragte falske
spionanklager mod sovjetiske systemkritikere. det var
desinformation.
                                                std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                            side 84/86
 dragsdahl og information lod altså offentligheden forstå, at der
 efter alt at dømme var tale om et autentisk, amerikansk dokument,
 og at usa stod bag marxistiske terrorbanders likvideringer og
 andre forbrydelser i europa.
 der er imidlertid intet hos gates om dobbeltbeslutningens
 ”katastrofale følger”. det er helt dragsdahls egen opfindelse.
 dragsdahls brug af gordijevskij er lige så betændt. gordijevskijs
 fremstilling tegner et billede, der for det første understreger, at der
 ikke var vestlige planer om et kernevåbenangreb på sovjetunionen;
 og at det for det andet var den sovjetiske ledelses egne
 konspirationsforestillinger og forfølgelsesvanvid, der frembragte
 frygten for et vestligt angreb.
 her var intet at misforstå. dragsdahls artikel var 100 pct. ren eller
 rettere beskidt desinformation.
 for mig, der altså ikke er jurist, er det som samfundsborger
 forbløffende, at der blandt jurister kan herske uklarhed om,
 hvorvidt det er strafbart eller ej at arbejde for en fremmed
 efterretningstjeneste ved – mod eller uden betaling – at tjene denne
 magts interesser f.eks. via desinformation.
 er årelange, intensive og lyssky kontakter til diverse agenter for en
 totalitær, fjendtlig magt at betragte som omfattet af ”privatlivets
 fred”?
 dragsdahl forsøger nu at vinde sympati ved at fremstille sig selv
 som et patriotisk ”vidne”, der af egen drift i sin tid henvendte sig
 til pet for med sine oplysninger at hjælpe den danske hemmelige
 tjeneste i dens arbejde. han henvendte sig imidlertid, fordi han
 følte jorden brænde under sig, idet han var blevet bekendt med, at
 pet havde ham i søgelyset.
 han fortav sine konspirative møder med kgb-agenter på mystiske
 steder i danmark og i udlandet. han bekræftede dem først – og
 meget modstræbende – otte måneder senere, da han blev tilsagt af
 pet, og punkt for punkt måtte indrømme de forhold, tjenesten var
 vidende om og håndfast kunne dokumentere.
 det var i kraft af politisk beskyttelse, at dragsdahl dengang kunne
triumfere, og at der blev begået en uret mod ekstra bladet og dets
dygtige journalister. har dette forhold slet ingen interesse? er der
slet ingen kollegial harme over, at kolleger dengang blev ofre for et
justitsmord? tilsyneladende ikke. ekstra bladet er jo ikke som
information en fin, intellektuel og venstreorienteret avis, der læses
                                                  std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                            side 85/86
af de kloge på universiteterne og andre fine steder.
 og min kritik af diis-udredningen går på, at den fortier, at pet
 karakteriserede dragsdahl som "agent", selv om diis-udrederne
 havde kendskab til pets vurdering. jeg mener naturligvis heller
 ikke, at en pet-medarbejders vurdering er det endelige bevis for
 noget som helst. men pets opfattelse kom jo ikke ud af den blå
 luft - det var en konklusion, der blev nået, efter at dragsdahl skridt
 for skridt blev nødt til at vedgå en række konspiratoriske møder
 (som han først havde forsøgt at lyve sig fra), fordi pet var i stand
 til at dokumentere disse ting. og en hovedkilde til pets viden var,
 som alle ved, dobbeltagenten oleg gordijevskij.
jeg har f.eks. påvist, at jd i sin gengivelse af en amerikansk artikel
skrev det stik modsatte af, hvad den pågældende artikel indeholdt.
dvs. jeg påviste, at han bedrev desinformation eller for at sige det
ligeud: udbredte løgn. og det er ikke et enestående tilfælde.
 i det følgende vil jeg forholde mig til nogle få eksempler på jds
 utrolig betændte forhold til sandheden – det der i kgb-jargon
 hedder desinformatsija.
 i skrivelsen hedder det, at pet ikke ”umiddelbart” mener sig i
 stand til at afgøre, om referatet udtrykker institutionens opfattelse
 eller alene en medarbejders personlige vurdering. ved at klippe og
 klistre får jd det til, at skrivelsen fastslår, at referatet ”alene” er
 ”udtryk for den pågældende medarbejders personlige vurdering af
 sagen”. en 100 pct. løgn.
 harris kritiserede derimod venstreorienterede for konsekvent at
 have haft en forkert opfattelse af sovjetunionen og for at have talt
 for tilpasning. den kolde krig var endt med en drønende sejr for
 ”den demokratisk-kapitalistiske ideologi og dens system”.
 dragsdahls artikel var 100 pct. ren – eller rettere – snavset
 desinformation.
 jds hykleri er kvalmende. det var et skændigt makværk, som
 kgb ikke kunne have lavet bedre.
 de fem eksempler er kun et mindre udvalg af jds mangeårige
 desinformations-virksomhed. og de er ikke de værste.
 alle de oplysninger, som pet oprindelig havde fået fra
 gordijevskij, de viser sig, stort set, at være rigtige. det eneste
 punkt, hvor dragsdahl ikke ville vedgå, var, at han havde fået
 penge. jeg vil være så fræk, i hvert fald i denne forsamling, og
 sige, at det er formentlig, fordi pet ikke er i stand til at bevise,
 fordi bogholderiet, det befinder sig i kgb’s hovedkvarter i
 moskva, og det har pet ikke adgang til. jeg er helt sikker – jeg
                                                  std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
                                                                                                    side 86/86
          kan ikke vide det – men jeg er ret sikker på, at gordijevskij også
          på det tidspunkt, også på det punkt taler sandt.
          fælles for de to sager er ikke mindst det forhold, at g’s
          oplysninger kunne bekræftes af pet’s egen efterforskning.
          og det er direkte forkert, når man påstår, at pet hovedsagelig kun
          havde gordijevskij-materialet at støtte sig til. det var som sagt
          pet’s egen årelange og grundige efterforskning, der bekræftede
          gordijevskijs oplysninger.
          man forstår jørgen dragsdahls glæde over kommissionens
          taskenspilleri. han er selv ekspert på området. men det har som
          sagt ikke interesseret den kongelige kommission.
bent jensen skal betale 200.000 kr i tortgodtgørelsen til jørgen
dragsdahl. beløbet forrentes med procesrente fra den 6. februar 2007.
bent jensen straffes med 20 dagbøder á 2.000 kr. forvandlingsstraffen er
fængsel i 20 dage.
bent jensen skal inden 14 dage betale sagens omkostninger til jørgen
dragsdahl med 309.277,70 kr.
carsten juste, john hansen, jette elbæk maressa og sanne gram frifindes.
jørgen dragsdahl skal inden 14 dage betale disse sagsøgte sagens omkost-
ninger med 50.000 kr.
mette langborg                 anni brix olesen        kim ottesen
dommer                         dommer                  dommer (kst)
udskriftens rigtighed bekræftes.
retten i svendborg, den 1. september 2015
pernille mortensen, kontorfuldmægtig
                                                          std061482-s01-st11-k999-t2-l01-m00-\r150
