text: I Nat tog vi Afsked med det gamle Aar, og ud over Landet lød Ordene: “Velkommen Nytaar og velkommen her”. I dette Velkommen ligger en Forventning om noget nyt og noget bedre, og det er vel menneskeligt, at vi alle til enhver Tid søger frem til noget bedre.
  
  Det behøver ikke at være Tegn til Utilfredshed med vore nuværende Forhold, men vi ønsker dog alle Fremgang baaade for os selv og for det Samfund, vi lever i. Til mange vil det gamle Aar selvfølgelig have bragt meget, som der vil være Grund til at være glad for, ja, det kan maaske have betydet Indledningen til et nyt og lysere Afsnit i ens Liv, men til andre kan der med Modgang eller Sorger være kastet en Skygge over Aaret, der gik, og for dem vil Haabet til det kommende være særligt levende.
  
  For os alle ligger der dog i denne Overgang til at nyt Aar en Opfordring til at eftertænke, hvad det gamle Aar bragte. Hvad der blev udrettet og opnaaet og hvad der maaske blev forspildt. Vi kan menneskeligt set gøre vort Regnskab op og deraf uddrage de Erfaringer, som vil være til Nytte paa Vejen videre frem.
  
  Ved Afskeden med det gamle Aar vil det være naturligt først og fremmest at sige Tak for, hvad der er blevet enhver af os til Del i det svundne Aar. For Dronningen og mig bragte dette Aar nye Beviser paa Hengivenhed og Tillid, som vi er dybt taknemmelige for, og jeg benytter denne Lejlighed til at udtrykke vor varmeste Tak herfor.
  
  Denne Tak gælder ikke alene alle de mange, som vi i Aarets Løb gennem vor Gerning og Færden er kommet i nærmere Forbindelse med, men vor Tak gælder ogsaa de mange, som paa forskellig Maade gennem deres Hilsener har vist os, at de omfatter os med Sympati. Rundt om i Landet, hvor vi i Aar har kunnet naa hen, er vi og vore Børn blevet modtaget med megen Venlighed og Hjertelighed, og vi tænker mede største Glæde og Taknemmelighed tilbage paa disse Besøg. Ogsaa ved dette Aarsskifte er der Uro og Splid forskellige Steder i Verden, men vi vil heller ikke ved Tanken herpaa glemme, hvad der hidtil er naaet for at bringe os nærmere til det Maal, som alle Nationer stiler mod: Fred og Forstaaelse mellem Folkene. Vi har Lov til at tro og haabe, at det Aar, som vi nu er gaaet ind i, vil betegne et Skridt videre mod dette Maal.
  
  Der stilles i desse Aar store Krav til de ledende Mænd og Kvinder, og der stilles ogsaa Krav til den enkelte i Samfundet. Det er som om ikke blot den store Verdens Problemer øges, men ogsaa den daglige Tilværelses Problemer af samfundsmæssig, økonomisk og menneskelig Art vokser, saaledes at den enkelte har nok i at skulle klare sit eget og har sværere ved at ofre sine Medmenneskers Vanskeligheder Tid og Forstaaelse. Jeg vil gerne her ved dette nye Aars Begyndelse appellere til den indbyrdes Hjælpsomhed og Tillid ikke alene Mand og Mand imellem, men ogsaa mellem Samfundets forskellige grupper af Medborgere.
  
  Vi bør ikke glemme, at enhver af os har Forpligtelser over for vore Medmennesker saavel som over for det fælles Samfund, og gaar det maaske ikke altid, som vi selv ønsker, saa maa vi lære at tage Tingene, som de kommer, og med ærlig Vilje bestræbe os for at sætte Kravene til os selv højere end Kravene til andre.
  
  Og Hjælpsomhed og Tillid bør vises vore unge, der engang skal bære Dagens Byrder, som vi gør det nu. Vi bør ikke undlade at gøre alt for at hjælpe dem til at dygtiggøre sig til deres kommende Livsgerning. Enhver Far og Mor, enhver som har de unges Undervisning og Oplæring betroet, har et Ansvar baade over for den opvoksende Slægt og over for Samfundet.
  
  Vi er inde i en Tidsperiode med en vældig Udvikling, en Periode, hvor Spørgsmaalet om de unges Undervisning, Dygtiggørelse og Placering i Samfundet i særlig Grad trænger sig paa, og det er af den største Betydning for vort Lands Fremtid, at alle gode Kræfter sættes ind paa at give vore Børn al den Hjælp til Uddannelse og til Udnyttelse af deres Evner som det er muligt.
  
  Jeg ønsker Lykke og Velsignelse over Ethvert Hjem i Danmark, paa Færøerne og i Grønland og for alle Danske uden for Rigets Grænser, der viser Trofasthed mod Danmark og det danske Flag. En særlig Hilsen sender jeg alle Søens Folk med Tak for Aaret der svandt. Jeg slutter denne Hilsen til det danske Folk med disse Ord – Gud bevare Danmark!