text: Naar jeg i aften sender min nytaarshilsen til det danske folk og tænker tilbage paa det aar, der svandt, er det i bevidstheden om, at vi bør møde det nye aar med en følelse af dyb taknemmelighed over at vi selv og vort fædreland i det forløbne aar har været forskaanet for den uro og ufred, som hersker saa mange steder paa Jorden.
  Dronningen og jeg mindes det gamle aar i taknemmelighed for de mange beviser paa venlighed, sympati og hengivenhed, der fra alle sider er vist os og vore døtre, og jeg udtaler vor varmeste tak for den hjertelige modtagelse, vi har faaet, overalt, hvor vi er kommet.
  1957 bragte ikke nogen virkelig lettelse i den herskende spænding mellem Lande af forskellig livsopfattelse. Danmark har sammen med andre fredselskende nationer efter bedste evne søgt at bidrage til, at spændingen mindskedes eller begrænsedes. Det er mit inderlige Ønske for det ny aar –  et Ønske, som jeg ved, deles at alle danske – at det maa lykkes de ledende mænd i verden at finde veje og midler til at denne spænding kan afløses af et fredeligt og frugtbart samarbejde mellem nationerne.
  De betydningsfulde resultater, som den videnskabelige forskning, især inden for atom- og rumforskningens omraade, i de seneste aar har kunnet fremvise, stiller vor civilisation paa en alvorlig prøve og paalægger baade samfundene og den enkelte et stort ansvar. Vi maa haabe, at alle bestræbelser samles om at udnytte disse videnskabelige fremskridt, ikke til gensidig skade og ødelæggelse, men alene til fremme af menneskehedens lykke og velstand.
  Den hastigt fremadskridende tekniske udvikling præger paa mangfoldige omraader vort daglige liv. Samtidig med, at teknikken letter dagliglivets slid for den enkelte, giver den os betydelige overgangsvanskeligheder at kæmpe med, men det er ikke alene Danmark, der mærker disse vanskeligheder.
  En International indsats gøres derfor ogsaa nu for at afløse tabbringende og ulige konkurrence med et samarbejde mellem landene til fælles bedste. Store og afgørende problemer skal derfor løses for at finde den samarbejdsform med andre lande, som vil være til størst gavn for vort land, og det er mit haab, at man maa finde sammen i et lykkeligt samarbejde for at naa dette maal.
  I det nye aar byder vi paany en stor aargang af unge velkommen iblandt os, og det føles som en naturlig pligt af yderste evne at bestræbe os for at give disse unge kvinder og mænd de bedste muligheder for uddannelse og dygtiggørelse – til glæde og gavn ikke blot for dem selv, men ogsaa for det samfund, de tilhører.
  Veluddannede og dygtige borgere er af den allerstørste betydning for at vort land, der har saa faa naturlige hjælpekilder, kan holde sin plads i nationernes række. Men i en tid som vor, der stiller større og større krav til den enkeltes ansvarsfølelse, maa vi heller ikke glemme hjemmenes betydning, ikke mindst for at give de unge kendskab til og forstaaelse af de rent menneskelige værdier i livet.
  Jeg ønsker lykke og velsignelse over ethvert hjem i Danmark, paa Færøerne og i Grønland og over alle danske uden for rigets grænser, som viser trofasthed mod deres gamle land og sprog. Jeg sender en særlig hilsen til alle vore søfolk baade nær og fjern med tak for det aar, der er svundet, og med ønsket om alt godt i 1958. Godt nytaar til alle: Gud bevare Danmark!